Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

26.09.2017 року до Краматорського міського суду Донецької області надійшов позов Краматорський міський центр зайнятості - робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття до [PERSON] про стягнення суми компенсації фактичних витрат у розмірі єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування. В позові зазначено, що 20.04.2017 року [PERSON] (ІПН [NUMBER]) звернувся до Краматорського міського центру зайнятості з заявою про компенсацію фактичних витрат у розмірі єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування відповідно до п. 2 ст. 27 ЗУ «Про зайнятість населення» за [PERSON] (ІПН [NUMBER]), працевлаштованого за направленням Кремінського районного центру зайнятості від 15.03.2017 року на посаду опоряджувальника виробів з деревини та [PERSON] (ІПН [NUMBER]) працевлаштованої за направленням Краматорського міського центру зайнятості від 01.03.2017 року на посаду менеджер із збуту. Наказом директора Краматорського міського центру зайнятості від 27.04.2017 № НТ 170427 було прийнято рішення про компенсацію фактичних витрат у розмірі єдиного внеску на загальнообов"язкове державне соціальне страхування ФОП [PERSON], як суб'єкту малого підприємства, який працевлаштовує безробітного на нове робоче місце в пріоритетному виді економічної діяльності. 28.04.2017 року Краматорський міський центр зайнятості направив листи до ФОП [PERSON], в яких повідомив, що відповідно до Порядку компенсації роботодавцям витрат у розмірі єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого Постановою КМУ від 15.04.2013 № 347, директором Краматорського міського центру зайнятості прийнято рішення щодо щомісячної компенсації фактичних витрат у розмірі єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування фізичній особі - підприємцю [PERSON], який працевлаштував безробітних осіб [PERSON] та [PERSON] протягом року за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Відповідно до заяв ФОП [PERSON] від 16.05.2017 року встановлено, що [PERSON], яка працювала на посаді менеджер зі збуту звільнена 10.05.2017 року по п. 1 ст. 36 КЗпП України (згода сторін), та [PERSON], який працював на посаді опоряджувальника виробів деревини звільнений 15.05.2017 року по п. 1 ст. 36 КЗпП України (згода сторін). Відповідно до п. 14 Порядку компенсації роботодавцям витрат у розмірі єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого Постановою КМУ від 15.04.2013 № 347 у разі звільнення працівника, за якого виплачувалася компенсація, з ініціативи роботодавця або за згодою сторін до закінчення дворічного строку з дня працевлаштування сума виплачених коштів повертається в повному обсязі до бюджету Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття або на його робоче місце за направленням центру зайнятості у межах дворічного строку працевлаштовується інший безробітний. Згідно з наказами директора Краматорського міського центру зайнятості від 17.05.2017 року № НТ 170517 ФОП [PERSON] припинено компенсацію фактичних витрат у розмірі ЄВ на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку зі звільненням працівників за згодою. 30.05.2017 року ФОП [PERSON] здійснено державну реєстрацію про припинення підприємницької діяльності, що унеможливлює прийом іншої безробітної особи на нові місця звільнених працівників. Згідно з наказом директора Краматорського міського центру зайнятості від 31.07.2017 року № 170731 підлягають до повернення суми компенсації фактичних витрат у розмірі ЄВ на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, фактично виплачені Краматорським міським центром зайнятості фізичній особі - підприємцю [PERSON] за найманих працівників [PERSON] у сумі 787,50 грн., та [PERSON] у сумі 416 грн. Загальна сума, що підлягає поверненню складає 1203,50 грн. 02.08.2017 року [PERSON] відправлено претензію, в якій пропонувалося в добровільному порядку повернути суми компенсації фактичних витрат у розмірі ЄВ на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за [PERSON] та [PERSON] Але станом на 26.09.2017 року претензійні вимоги не виконані та суми компенсації фактичних витрат у розмірі ЄВ на загальнообов'язкове державне соціальне страхування не сплачено. Позивач просить суд стягнути з відповідача суми компенсації фактичних витрат у розмірі ЄВ на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за [PERSON] та [PERSON] на зальну суму 1203,50 грн.. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з наступних підстав. 20.04.2017 року [PERSON] звернувся до Краматорського міського центру зайнятості з заявою про компенсацію фактичних витрат у розмірі єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування відповідно до п. 2 ст. 27 ЗУ «Про зайнятість населення» за [PERSON] працевлаштованого за направленням з центру зайнятості від 15.03.2017 року на посаду опоряджувальника виробів з деревини та [PERSON], працевлаштованої за направленням Краматорського міського центру зайнятості від 01.03.2017 року на посаду менеджер із збуту. (а.с.3 - 8) Наказом директора Краматорського міського центру зайнятості від 27.04.2017 року № НТ 170427 було прийнято рішення про компенсацію фактичних витрат у розмірі єдиного внеску на загальнообов"язкове державне соціальне страхування ФОП [PERSON], як суб'єкту малого підприємства, який працевлаштовує безробітного на нове робоче місце в пріоритетному виді економічної діяльності. (а.с.9, 10) 28.04.2017 року Краматорський міський центр зайнятості направив листи до ФОП [PERSON], в яких повідомив, що відповідно до Порядку компенсації роботодавцям витрат у розмірі єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого Постановою КМУ від 15.04.2013 № 347, директором Краматорського міського центру зайнятості прийнято рішення щодо щомісячної компенсації фактичних витрат у розмірі єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування фізичній особі - підприємцю [PERSON], який працевлаштував безробітних осіб [PERSON] та [PERSON] протягом року за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. (а.с.12) Відповідно до заяв ФОП [PERSON] від 16.05.2017 року встановлено, що [PERSON], яка працювала на посаді менеджер зі збуту звільнена 10.05.2017 року по п. 1 ст. 36 КЗпП України (згода сторін), та [PERSON], який працював на посаді опоряджувальника виробів деревини звільнений 15.05.2017 року по п. 1 ст. 36 КЗпП України (згода сторін). (а.с.13, 14) Згідно з наказами директора Краматорського міського центру зайнятості від 17.05.2017 року № НТ 170517 ФОП [PERSON] припинено компенсацію фактичних витрат у розмірі ЄВ на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку зі звільненням працівників за згодою. (а.с.15,16) 30.05.2017 року ФОП [PERSON] здійснено державну реєстрацію про припинення підприємницької діяльності, що унеможливлює прийом іншої безробітної особи на нові місця звільнених працівників. (а.с.23-26) Згідно з наказом директора Краматорського міського центру зайнятості від 31.07.2017 року № 170731 підлягають до повернення суми компенсації фактичних витрат у розмірі ЄВ на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, фактично виплачені Краматорським міським центром зайнятості фізичній особі - підприємцю [PERSON] за найманих працівників [PERSON] у сумі 787,50 грн., та [PERSON] у сумі 416 грн. Загальна сума, що підлягає поверненню складає 1203,50 грн. (а.с.17, 18, 19) Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про зайнятість населення» роботодавцю, який працевлаштовує на нове робоче місце громадян, зазначених у частині першій статті 14 цього Закону (крім тих, які визначені пунктом 7 частини першої статті 14), та яким надано статус безробітного, за направленням територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, строком не менше ніж на два роки щомісяця компенсуються фактичні витрати у розмірі єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за відповідну особу за місяць, за який він сплачений. Компенсація виплачується протягом одного року з дня працевлаштування особи за рахунок коштів, передбачених у бюджеті Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та Фонду соціального захисту інвалідів (у разі працевлаштування інваліда, який зареєстрований в установленому порядку як безробітний, але якому відповідно до законодавства допомога по безробіттю не призначається), у визначеному Кабінетом Міністрів України порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про зайнятість населення» У разі звільнення працівника, за якого виплачувалася компенсація відповідно до частини першої цієї статті, з ініціативи роботодавця або за згодою сторін до закінчення дворічного строку з дня працевлаштування сума виплачених коштів повертається в повному обсязі до бюджету Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття або Фонду соціального захисту інвалідів залежно від джерела компенсації або на його робоче місце за направленням територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, у межах дворічного строку працевлаштовується інший безробітний. У разі звільнення працівника, за якого виплачувалася компенсація відповідно до частини першої цієї статті, за угодою сторін на його робоче місце за направленням територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, у межах дворічного строку працевлаштовується інший безробітний. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про зайнятість населення» суб'єктам малого підприємництва, які працевлаштовують безробітних строком не менше ніж на два роки за направленням територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, на нові робочі місця в пріоритетних видах економічної діяльності, щомісяця компенсуються фактичні витрати у розмірі єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за відповідну особу за місяць, за який він сплачений. Компенсація виплачується за рахунок коштів, передбачених на такі цілі у бюджеті Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та Фонду соціального захисту інвалідів (у разі працевлаштування інваліда, який зареєстрований в установленому порядку як безробітний, але якому відповідно до законодавства допомога по безробіттю не призначається), протягом одного року з дня працевлаштування безробітного у порядку та за переліком пріоритетних видів економічної діяльності, визначених Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону України «Про зайнятість населення» у разі звільнення працівника, за якого виплачувалася компенсація відповідно до частини другої цієї статті, з ініціативи роботодавця до закінчення дворічного строку з дня працевлаштування сума наданих коштів повертається в повному обсязі до бюджету Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття або Фонду соціального захисту інвалідів залежно від джерела компенсації або на його робоче місце за направленням територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, у межах дворічного строку працевлаштовується інший безробітний. У разі звільнення працівника, за якого виплачувалася компенсація відповідно до частини другої цієї статті, за угодою сторін на його робоче місце за направленням територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, у межах дворічного строку працевлаштовується інший безробітний. Відповідно до ч. 3 ст 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного Кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 02.08.2017 року [PERSON] відправлено претензію, в якій пропонувалося в добровільному порядку повернути суми компенсації фактичних витрат у розмірі ЄВ на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за [PERSON] та [PERSON] (а.с.20, 21) До наступного часу претензійні вимоги відповідачем не виконані та суми компенсації фактичних витрат у розмірі ЄВ на загальнообов'язкове державне соціальне страхування не сплачено. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач неналежним чином виконував обов'язки, тому позов підлягає задоволенню повністю та з відповідача підлягають стягненню на користь позивача суми компенсації фактичних витрат у розмірі ЄВ на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, фактично виплачені Краматорським міським центром зайнятості фізичній особі - підприємцю [PERSON] за найманих працівників [PERSON] у сумі 787,50 грн., та [PERSON] у сумі 416 грн. Загальна сума, що підлягає поверненню складає 1203,50 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1600 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved