Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] сільської ради Виноградівського району, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 09.12.2003 року померла його матір [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно житловий будинок в с.Черна по вул.Борканюка, 97. Бажаючи оформити спадщину, нотаріусом йому було відмовлено в цьому, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно і рекомендовано звернутися в суд. Позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями в с.Черна по вул.Борканюка, 97 в порядку спадкування за законом після смерті матері. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує та просить такі задоволити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради подав до суду письмову заяву про розгляд справи без їхньої участі, залишив вирішення позову на розсуд суду. Представник третьої особи без самостійних вимог приватний нотаріус Виноградівського нотаріального округу [PERSON] подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до таких висновків. В судовому засіданні достовірно встановлено, що 09.12.2003 року в с.Черна померла матір позивача [PERSON] Дана обставина стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФМ №134955 від 10.12.2003 року. Після її смерті відкрилась спадщини, зокрема, на житловий будинок, який знаходиться в с.Черна по вул.Борканюка, 97 Виноградівського району Закарпатської області. Матірю позивача за життя заповітного розпорядження залишено не було. Як вбачається з довідки [PERSON] сільської ради Виноградівського району №02-29/561 від 11.04.2017 року, згідно з записами в погосподарській книзі [PERSON] сільської ради (за 2011-2015 р.р.) №5, номер обєкта по господарському обліку 0200-1 за [PERSON], яка померла 09.12.2003 року значиться житловий будинок, який знаходиться по вул.Борканюка, 97 в с.Черна Виноградівського району. З довідки [PERSON] сільської ради Виноградівського району №02-29/562 від 11.04.2017 року слідує, що на день смерті [PERSON], яка померла 09.12.2003 року у спадковому будинку в с.Черна по вул.Борканюка, 97 разом з нею проживали і були прописані її син [PERSON], [INFO], невістка [PERSON], [INFO] та онук [PERSON], [INFO] Відповідно до виготовленого КП Виноградівським РБТІ Технічного паспорту та Довідки КП «Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації» №283 від 10.05.2017 року вбачається, що житловий будинок, який розташований в с.Черна по вул.Борканюка, 97 Виноградівського району, будівництвом завершений та рахується за [PERSON], яка померла 09.12.2003 р. В зв'язку з необхідністю прийняття спадщини, що залишилася після смерті матері, позивач звернувся із заявою до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. У зв'язку з тим, що за життя мати позивача [PERSON] не провела реєстрацію будинку в установленому порядку, позивач вважає, що за ним необхідно визнати право власності на зазначене спадкове майно в цілому в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 і та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач [PERSON] як спадкоємець після смерті спадкодавця [PERSON] має законне право на визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування.

Outcome: approved