Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

22.10.2015 року позивач звернувся з позовом до суду, зазначаючи, що з 07.10.2006 року перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. 09.06.2014 року шлюб між ними розірвано. За період спільного проживання придбали наступне майно: жилий будинок, житловою площею 24,80 кв.м., загальною площею 44,30 кв.м., господарські будівлі та споруди: літня кухня, паркан, хвіртка, туалет, душ, колодязь, свердловина для води, які розташовані за адресою [ADDRESS], що підтверджується Договором купівлі-продажу жилого будинку ВКС № 838250 від 12.03.2008 року та технічним паспортом від 04.09.2014 року. Він запропонував відповідачці добровільно розділити спільне майно та визнати за ним ? частину жилого будинку, але вона відмовилася, тому він звернувся до суду за захистом своїх прав. Просив суд визнати за ним право власності на ? частину жилого будинку [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач на позові наполягає. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнає частково, не визнає стягнення з неї затрати по оцінкі будинку 1344.22 грн., т.я. згідно закону такі затрати не являються судовими і не підлягають стягненню.. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить чоловіку і дружині на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба і т.і.) самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.63 СК України - дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ст. 68 СК України - розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК України. Згідно ст.69 СК України - дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Згідно ст. 71 СК України - майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою. Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Пленум Верховного Суду України в п.п. 23,24 постанови від 21.12.2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про поділ спільного майна подружжя", роз'ясняє, що до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи. Судом встановлено, що сторони з 07.10.2006 року перебували в зареєстрованому шлюбі, 09.06.2014 року шлюб розірвано. За період спільного проживання придбали наступне майно: жилий будинок, житловою площею 24,80 кв.м., загальною площею 44,30 кв.м., господарські будівлі та споруди: літня кухня, паркан, хвіртка, туалет, душ, колодязь, свердловина для води, які розташовані за адресою [ADDRESS]. Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню, згідно ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідачки підлягають судовий збір в сумі 601,73 грн., витрати на отримання юридичних послуг 500 грн., а всього 1101,73 грн. На підставі ст.ст. 368 ч.3, 370, 364 ЦК України, ст.ст. 69, 70, 71 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved