Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

19.12.2013 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території за період з 20.02.2011 р. по 20.09.2013 р., що становить 3815,77 грн. 23.04.2014 року позовні вимоги уточнив та просив стягнути борг за період 01.02.2011 року по 01.03.2014 року, що становить 3973,34 грн. При цьому посилається на те, що відповідач будучи власником квартири [ADDRESS] отримує житлово-комунальні послуги, проте не здійснює їх оплату у встановлені строки та розмірі, внаслідок чого утворилась вказана заборгованість. Позивач просить стягнути на свою користь судовий збір в сумі 229,40 грн. В судових засіданнях представник позивача (за його участі в судовому засіданні) заявлений позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Зазначив, що відповідач користується послугами, які надаються КП «ВЖРЕП № 15», проте від укладення відповідного договору ухиляється, від отримання послуг в установленому законом порядку не відмовлялась. 06.08.2014 року подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач ( за її участі в судовому засіданні) позов не визнала, посилалась на неналежне та неякісне надання відповідачем послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території, пояснила, що з КП «ВЖРЕП № 15» договір на утримання та обслуговування будинку не укладала. Письмові заперечення приєднані до матеріалів справи. Крім того, відповідач подала зустрічний позов про визнання боргу з утримання будинку та прибудинкової території безпідставними та необґрунтованими. В судові засідання 23.04.2014 року подала заяву про перенесення розгляду справи, в судові засідання 11.06.2014 року, 06.08.2014 року відповідач не з'являлась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 06.08.2014 року зустрічний позов [PERSON] до КП «КВЖРЕП № 15» залишено без розгляду в зв»язку з повторною неявкою позивача в судове засідання. Вислухавши учасників судового розгляду за їх участі в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Позивач здійснює утримання вказаного будинку та прибудинкової території. Послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо) відповідно до положень ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» належать до житлово-комунальних. Зі змісту ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до ч. 3 п.1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Необхідність укладення такого договору передбачена законом і його укладення визначено як обов'язок, а не право сторін. Законом не передбачена можливість сторони відмовитись від отримання послуг з утримання будинку та прибудинкової території. За своєю правовою природою зазначений договір є договором приєднання. Статтями 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначені права та обов'язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, а обов'язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов'язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання. Згідно з п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24.01.2006 року власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, тощо. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Доводи відповідача відносно того, що відповідач не укладала договору з КП «КВЖРЕП № 15» не заслуговують на увагу, оскільки між сторонами існують фактичні договірні та зобов'язальні правовідносини. Твердження відповідача щодо того, що відносини у сфері житлово-комунальних послуг виникають виключно на договірних засадах не ґрунтується на нормах права. Згідно приписів ст.11 ЦК України між сторонами існували цивільні права і обов'язки. Відповідач, як споживач, користується послугами, які надає позивач з утримання будинку та прибудинкової території. Між сторонами існують зобов'язальні правовідносини, які відповідно до ст. ст. 526, 527 ЦК України повинні виконуватись сторонами належним чином. Сама по собі відсутність письмового договору між сторонами не може бути підставою для відмови в позові про стягнення заборгованості за надані послуги, оскільки відповідач отримував послуги, а тому неукладення позивачем договору з відповідачем не звільняє його від оплати нарахованих платежів і не створює для виконавця послуг обов'язку припинення нарахування плати за послуги. Відповідно до вимог ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до компетенції міської ради відноситься затвердження тарифів для підприємств комунальної форми власності, п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» закріплює, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. Тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для КП «ВЖРЕП № 15» затверджувались відповідними рішенням Житомирської міської ради № 893 від 16.12.2010 року, № 206 від 16.05.2013 року, №434 від 10.09.2013 року. Згідно до ст.18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» оформлення претензій споживачів до виконавців в разі неякісного або несвоєчасного надання послуг відбувається шляхом складання відповідного акту, споживач має право викликати представника виконавця комунальних послуг для підписання акта-претензій, в якому зазначаються строки, види, показники порушень. Надані відповідачем лише акти-претензії від 26.12.2012 року та від 13.06.2013 року, які суд не може прийняти як належний доказ надання послуг неналежної якості, оскільки останні не відповідають вимогам ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», не містять відомості, які саме послуги з переліку, які повинні надаватись позивачем, не надаються, в якому об»ємі, не зазначено строку в який такі послуги не надавались. Заперечення відповідача, щодо неналежного надання комунальних послуг, незаконність тарифів на сплату комунальних послуг не знайшло свого підтвердження, оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, в якому об'ємі, в який період позивач не виконував весь комплекс робіт по утриманню будинку та прибудинкової території, або виконував неналежним чином, так саме не зазначено, що ці послуги надавав їй будь-хто інший, не надала доказів про дійсну вартість наданих послуг, хоча відповідно до ст. 10-11 ЦПК України, це є її обов'язком. Розмір заборгованості підтверджується змістом долученої до матеріалів справи виписки по особовому рахунку боржника . Підстав для застосування строку позовної давності, суд не вбачає, оскільки вимоги заявлені в межах трьох років, за таких обставин, суд стягує заборгованість відповідно до уточнених позовних вимог від 23.04.2014 року, що за період 01.02.2011 року по 01.03.2014 року становить 3973,34 грн., при цьому суд враховує, що сума 901,46 грн. є оплатою боргу за виконавчим листом № 2-477/08, а сума 1375,23 грн. є оплатою боргу відповідно до рішення Богунського районного суду по справі № 2-4214/12. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача та користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved