Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

18.09.2020 представник позивача - адвокат Вак О.В. звернулась до Гребінківського районного суду Полтавської області з вказаним позовом, в якому просить суд скасувати державну реєстрацію речового права Товариства з обмеженою відповідальністю «АкваЛайф» на земельну ділянку площею 4,13 га, кадастровий номер 5320882500:00:001:0215, яка розташована на території Майорщинської сільської ради Гребінківського району Полтавської області шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 52184561 від 08.05.2020 та скасувати запис Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за номером запису про інше речове право №36448929 від 05.05.2020 про право оренди земельної ділянки орендарем Товариством з обмеженою відповідальністю «АкваЛайф» земельної ділянки площею 4,13 га, кадастровий номер 5320882500:00:001:0215, яка розташована на території Майорщинської сільської ради Гребінківського району Полтавської області. Позов обґрунтований тим, що згідно рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 30 березня 2017 року за позивачем в порядку спадкування за законом було визнано право власності на земельну ділянку площею 4,13 га, кадастровий номер 5320882500:00:001:0215, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Майорщинської сільської ради Гребінківського району Полтавської області. 29 червня 2017 року позивачем було здійснено державну реєстрацію права власності в Єдиному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У липні 2020 року позивач звернувся до державного реєстратора задля отримання витягу із Єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, але державний реєстратор речових прав на нерухоме майно повідомив позивача про те, що згідно відомостей Єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за вищевказаною земельною ділянкою зареєстроване інше речове право між ним та ТОВ «АкваЛайф», згідно договору оренди землі від 30 квітня 2020 року. З огляду на підробку договору оренди, позивач звернувся до Гребінківського відділу поліції ГУ НП в Полтавській області із відповідною заявою про наявність в діях директора ТОВ «АкваЛайф» [PERSON] складу кримінального правопорушення (злочинів), передбачених ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України. За його заявою відкрито кримінальне провадження № 12020175150000034 за ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України, триває досудове розслідування. Таким чином, враховуючи те, що [PERSON] договір оренди землі від 30 квітня 2020 року з ТОВ «АкваЛайф» не підписував, відповідно істотні умови цього договору не погоджував, позивач вважає такий договір неукладеним. При цьому, оскільки неможливо визнати неукладений правочин недійсним, а його реєстрація порушує права та законні інтереси позивача на розпорядження власністю, позивач вважає, що скасування державної реєстрації є ефективним, а задоволення позову в цій частині забезпечить реальне відновлення порушеного права. При цьому, слід вказати, що обробіток земельної ділянки ТОВ «АкваЛайф» не здійснює. Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 22.09.2020 року провадження у справі було відкрито в порядку загального позовного провадження і призначено проведення підготовчого засідання на 20.10.2020 року о 09 год 00 хв. Позовну заяву з додатками направлено учасникам процесу, встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с.29,30). Ухвалою суду від 22.09.2020 року заяву представника позивача [PERSON] - адвоката Вак Ольги Володимирівни, про забезпечення позову задоволено частково. Вжито заходи забезпечення позову у цивільній справі за позовом [PERSON] до ТОВ «АкваЛайф», третя особа - державний реєстратор виконавчого комітету Засульської сільської ради Полтавської області Воротеляк О.В., про скасування запису про проведення державної реєстрації договору оренди, шляхом заборони будь-яким особам або суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим особам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухом майно, до набрання законної сили судовим рішенням по справі, вчинення реєстраційних дій та внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно будь-яких відомостей щодо речових прав похідних від права власності щодо земельної ділянки площею 4,13 га., кадастровий номер 5320882500:00:001:0215, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Майорщинської сільської ради Гребінківського району Полтавської області (а.с.31-34 т.1). 20.10.2020 року на електронну адресу суду надійшла заява представника позивача адвоката Вак О.В. про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що позивач має намір збільшити позовні вимоги на підставі того, що 29.09.2020 року відповідач ТОВ «АкваЛайф» здійснив збір врожаю на належній позивачу земельній ділянці. Розгляд справи відкладено на 03.11.2020 року о 10 год 00 хв. (а.с.46,47 т.1). 03.11.2020 року на електронну адресу суду надійшла заява представника позивача адвоката Вак О.В. про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що вона має ознаки коронавірусної інфекції та перебуває на самоізоляції (а.с.55,56 т.1). В судові засіданні призначені на 20.10.2020 та 03.11.2020 року відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «АкваЛайф» не з`являється. За зареєстрованим у встановленому порядку місцем своєї реєстрації за адресою: Полтавська область, м.Гребінка, вул. Магістральна, буд.150 , судові повістки не отримує, конверти повертаються до суду з відміткою про те, що адресат відсутній за вказаною адресою (а.с.45,54 т.1). Представник третьої особи виконавчого комітету Засульської сільської ради Полтавської області Бондаренко С. засобами поштового зв`язку надіслав заяву в якій просить судові засідання проводити без участі державного реєстратора, при розгляді справи покладається на розсуд суду (а.с.66 т.1). Ухвалою судді від 03.11.2020 року відкладено розгляд справи на 09 год 00 хв 17 листопада 2020 року. Опублікувано на офіційному веб-сайті судової влади України оголошення про виклик до Гребінківського районного суду Полтавської області в судове засідання, призначене на 09 год 00 хв 17 листопада 2020 року відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «АкваЛайф» (а.с.59-62 т.1). 17.11.2020 року на електронну адресу суду надійшла заява представника позивача адвоката Вак О.В. про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що вона отримала позитивний ПЛР тест коронавірусної інфекції і перебуває на самоізоляції (а.с.72,73 т.1). Ухвалою суду від 17.11.2020 року продовжено строк підготовчого провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «АкваЛайф», третя особа - державний реєстратор виконавчого комітету Засульської сільської ради Полтавської області Воротеляк О.В., про скасування запису про проведення державної реєстрації договору оренди, строком на тридцять днів. Розгляд справи відкладено на 01.12.2020 року о 10 год 00 хв. (а.с.77-79 т.1). 01.12.2020 року судове засідання відкладено на 14.12.2020 року о 13 год. 00 хв. в зв`язку з заявою представником позивача адвоката Вак О.В., яка не може прибути в судове засідання за станом здоров`я (а.с85 т.1). 14.12.2020 року ухвалою суду за клопотанням представника позивача Вак О.В. про витребування доказів, витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «АкваЛайф» (місце реєстрації: Полтавська область, м.Гребінка, вул. Магістральна, буд.150) оригінал договору оренди землі від 30.04.2020 року укладений між [PERSON] та ТОВ «АкваЛайф» на земельну ділянку площею 4,13 га, кадастровий номер 5320882500:00:001:0215, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Майорщинської сільської ради Гребінківського району Полтавської області (а.с.101,102 т.1). Розгляд справи відкладено на 06.01.2021 року о 11 год. 00 хв. 06.01.2021 року ухвалою суду відкладено підготовче судове засідання в даній цивільній справі на 14 год. 00 хв. 26 січня 2021 року. Повторно витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «АкваЛайф» (місце реєстрації: Полтавська область, м.Гребінка, вул. Магістральна, буд.150) оригінал договору оренди землі від 30.04.2020 року укладений між [PERSON] та ТОВ «АкваЛайф» на земельну ділянку площею 4,13 га, кадастровий номер 5320882500:00:001:0215, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Майорщинської сільської ради Гребінківського району Полтавської області (а.с.117-119 т.1). В підготовчі судові засіданні призначені на 20.10.2020, 03.11.2020, 17.11.2020, 01.12.2020, 14.12.2020, 06.01.2021 та 26.01.2021 року відповідач ТОВ «АкваЛайф» не з`являється. За зареєстрованим у встановленому порядку місцем своєї реєстрації за адресою: Полтавська область, м.Гребінка, вул. Магістральна, буд.150 , судові повістки не отримує, конверти повертаються до суду з відміткою про те, що адресат відсутній за вказаною адресою. Явку своїх представників не забезпечують, причини неявки в судові засідання не повідомляють. Крім того, судом було неодноразово опубліковано оголошення про виклик відповідача через офіційний веб-сайт судової влади України.». 26.01.2021 року ухвалою суду застосовано до Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «АкваЛайф» (місце реєстрації: Полтавська область, м. Гребінка, вул. Магістральна, буд.150 ЄДРПОУ 331605) захід процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі 1 (одного) розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АкваЛайф» (місце реєстрації: Полтавська область, м.Гребінка, вул. Магістральна, буд.150 ЄДРПОУ 331605 у дохід державного бюджету 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок штрафу за допущену процесуальну бездіяльність з метою перешкоджання судочинству у даній справі (а.с.137-140 т.1). Ухвалою суду від 26.01.2021 року застосовано до Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «АкваЛайф» (місце реєстрації: Полтавська область, м.Гребінка, вул. Магістральна, буд.150 ЄДРПОУ 331605), захід процесуального примусу у вигляді тимчасового вилучення доказів у Товариства з обмеженою відповідальністю «АкваЛайф», а саме оригіналу договору оренди землі від 30.04.2020 року який укладений між [PERSON] та ТОВ «АкваЛайф» на земельну ділянку площею 4,13 га, кадастровий номер 5320882500:00:001:0215, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Майорщинської сільської ради Гребінківського району Полтавської області. Провадження у справі зупинено до закінчення виконавчого провадження з вилучення доказів для дослідження судом. (а.с.141-145 т.1). 04.02.2020 державний виконавець Гребінківського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Кокозій І.В. звернулася з поданням про привід боржника (виконавче провадження №64362914) в обґрунтування якого зазначила, що на виконанні у відділі ДВС знаходиться ухвала Гребінківського районного суду від 26.01.2021 про тимчасове вилучення доказів для дослідження судом, яка є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню. 03.02.2021 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої разом з викликами направлено боржнику-керівнику ТОВ «АкваЛайф» [PERSON] за двома адресами: м. Гребінка, вул. Магістральна, 150 (юридична адреса підприємства); [ADDRESS] (фактичне проживання керівника) (а.с.159 т.1). Ухвалою суду від 08.02.2021 року у задоволенні подання Гребінківського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про привід боржника (виконавче провадження № 64362914) відмовлено (а.с.173-175 т.1). Ухвалою суду від 01.04.2021 року провадження у справі поновлено, розгляд справи призначено на 15 год. 00 хв. 19.04.2021 року (а.с.196,197 т.1). 19.04.2021 у судове засідання учасники справи не з`явилися, розгляд справи відкладено у зв`язку з заявою представника позивача Вак О.В. за станом здоров`я (а.с. 203 т.1). Підготовче засідання відкладено на 28.04.2021 року о 13 год. 00 хв. 28.04.2021 року ухвалою суду підготовче провадження у справі було закрите і справу призначено до судового розгляду на 20.05.2021 року о 15 год. 00 хв. Витребувано у державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг в Гребінківській об`єднаній територіальній громаді, юридична адреса: 37400, Полтавська область, м. Гребінка, вул. Ярослава Мудрого, 35, належним чином завірені копії документів, які слугували підставою для проведення реєстраційної дії щодо державної реєстрації іншого речового права, згідно договору оренди землі від 30 квітня 2020 року між [PERSON] та ТОВ «АкваЛайф» на земельну ділянку площею 4,13 га, кадастровий номер 5320882500:00:001:0215, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Майорщинської сільської ради Гребінківського району Полтавської області (а.с.218-221 т.1). 20.05.2021 року у судове засідання учасники справи не з`явилися, розгляд справи відкладено у зв`язку з заявою представника позивача Вак О.В. про відкладення розгляду справи, судове засідання відкладено на 02.06.2021 року о 10 год. 00 хв. (а.с.244,245 т.1). 02.06.2021 року у судове засідання учасники справи не з`явилися, у зв`язку з першою неякою позивача у судове засідання розгляд справи відкладено на 14.06.2021 року о 13 год 00 хв. (а.с.5 т.2). 14.06.2021 року у судове засідання учасники справи не з`явилися, розгляд справи відкладено у зв`язку з заявою представника позивача Вак О.В. про відкладення розгляду справи, судове засідання відкладено на 28.07.2021 року о 11 год. 00 хв. 28.07.2021 року в судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, з підстав, вказаних у позові. Не заперечував проти винесення заочного рішення. Позивач [PERSON] , допитаний в якості свідка, стверджує, що договорів оренди від 30 квітня 2020 року він ніколи не підписував, а підписи під вказаним документом не його. Земельну ділянку обробляв самостійно разом із членами своєї родини. Оригінал договору оренди землі від 30.04.2020 у нього відсутній. Представник відповідача ТОВ «АкваЛайф» в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином засобом поштового зв`язку та опублікуванням на офіційному веб-сайті судової влади України оголошення про виклик до суду, про причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, заслухавши пояснення представника позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході розгляду справи судом було встановлено, що згідно рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 30 березня 2017 року за позивачем в порядку спадкування за законом було визнано право власності на земельну ділянку площею 4,13 га, кадастровий номер 5320882500:00:001:0215, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Майорщинської сільської ради Гребінківського району Полтавської області. (а.с.10 т.1). Як встановлено з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 29 червня 2017 року позивачем було здійснено державну реєстрацію права власності в Єдиному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. (а.с.09 т.1) Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на земельну ділянку площею 4,13 га, кадастровий номер 5320882500:00:001:0215, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Майорщинської сільської ради Гребінківського району Полтавської області, яка перебуває у власності [PERSON] міститься запис про інше речове право №36448929 від 05.05.2020 про право оренди земельної ділянки орендарем Товариством з обмеженою відповідальністю «АкваЛайф». (а.с. 12 т.1) З копії договору оренди землі від 30.04.2020 року вбачається укладення договору оренди земельної ділянки площею 4,13 га, кадастровий номер 5320882500:00:001:0215, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Майорщинської сільської ради Гребінківського району Полтавської області між [PERSON] та ТОВ «АкваЛайф» строком до 31 грудня 2021 року. ( а.с.13,14 т.1) Згідно з копією Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12.08.2020 року за заявою [PERSON] від 12.08.2020 року щодо підроблення невідомими особами договору оренди землі 30.04.2020 року були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за попередньою кваліфікацією за ч.1 ст.358 КК України, номер кримінального провадження 12020175150000034 ( а.с.11 т.1) Надаючи правову оцінку встановленим фактам, суд оцінивши докази як кожний окремо так і в їх сукупності прийшов до наступних висновків. Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 79, ч. ст. 78 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Так, представником позивача з метою призначення у даній справі судової почеркознавчої експертизи було заявлено клопотання про витребування у відповідача оригіналу договору оренди земельної ділянки від 30.04.2020 року, яке було задоволено та відповідно до ухвали Гребінківського районного суду Полтавської області від 14.12.2020 року у відповідача ТОВ «АкваЛайф» витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «АкваЛайф» (місце реєстрації: Полтавська область, м.Гребінка, вул. Магістральна, буд.150) оригінал договору оренди землі від 30.04.2020 року укладений між [PERSON] та ТОВ «АкваЛайф» на земельну ділянку площею 4,13 га, кадастровий номер 5320882500:00:001:0215, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Майорщинської сільської ради Гребінківського району Полтавської області. (а.с. 101,102 т.1), але ухвала суду виконана не була. Вказану ухвалу суду було направлено для виконання по місцю реєстрації юридичної особи ТОВ «АкваЛайф»: Полтавська область, м.Гребінка, вул. Магістральна, буд.150 (а.с.109-110 т.1). Однак, 23.12.2020 поштовий конверт з судовою кореспонденцією повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 06.01.2021 року суд повторно зобов`язав відповідача ТОВ «АкваЛайф» витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «АкваЛайф» (місце реєстрації: Полтавська область, м.Гребінка, вул. Магістральна, буд.150) оригінал договору оренди землі від 30.04.2020 року укладений між [PERSON] та ТОВ «АкваЛайф» на земельну ділянку площею 4,13 га, кадастровий номер 5320882500:00:001:0215, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Майорщинської сільської ради Гребінківського району Полтавської області, проте вказана ухвала повторно виконана не була. Вказану ухвалу було направлено ТОВ «АкваЛайф» та його директору 11.01.2021 року. (а.с. 116-119 т.1) В зв`язку з невиконанням відповідачем ухвал суду від 14.12.2020 та 06.01.2021 року ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 26.01.2021 застосовано до Товариства з обмеженою відповідальністю «АкваЛайф» (місце реєстрації: Полтавська область, м.Гребінка, вул. Магістральна, буд.150 ЄДРПОУ 331605), захід процесуального примусу у вигляді тимчасового вилучення доказів у Товариства з обмеженою відповідальністю «АкваЛайф», а саме оригіналу договору оренди землі від 30.04.2020 року який укладений між [PERSON] та ТОВ «АкваЛайф» на земельну ділянку площею 4,13 га, кадастровий номер 5320882500:00:001:0215, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Майорщинської сільської ради Гребінківського району Полтавської області. Виконання ухвали про тимчасове вилучення вказаних доказів доручено Гребінківському районному відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), для чого направити копію ухвали для виконання за адресою: Полтавська область м.Гребінка вул. Я.Мудрого 16 . Ухвалою суду від 26.01.2021 застосовано до Товариства з обмеженою відповідальністю «АкваЛайф» (місце реєстрації: Полтавська область, м. Гребінка, вул. Магістральна, буд.150 ЄДРПОУ 331605) захід процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі 1 (одного) розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок. Ухвалою суду від 01.04.2021 враховуючи те, що 30.03.2021 року від Гребінківського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) надійшло повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, яке обґрунтоване тим, що виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень, також виконання рішення не носить зобов`язальний характер, провадження у справі було поновлено. Згідно положень ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Частиною 10 ст.84 ЦПК України передбачено що у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Положеннями статті 109 ЦПК України передбачено, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Суд звертає увагу, що положеннями п. 1.1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5, для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів. З наведеного вбачається, що об`єктом дослідження почеркознавчої експертизи є лише оригінал оскаржуваного документу (договору), а тому його не надання унеможливлює проведення судом по справі судової почеркознавчої експертизи. Крім того, суд звертає увагу на те, що згідно ст. 17 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстраційна справа ведеться в електронній формі та формується автоматично за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав, до якої за результатом проведення кожної реєстраційної дії щодо об`єкта нерухомого майна автоматично включаються заяви, сформовані або подані в електронній формі, електронні копії документів, на підставі яких проведено реєстраційні дії, поданих у паперовій формі, документи, на підставі яких проведено реєстраційні дії, подані в електронній формі, документи в електронній формі, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав під час проведення таких реєстраційних дій, а також відомості реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, отримані державним реєстратором в електронній формі шляхом безпосереднього доступу до них чи в порядку інформаційної взаємодії таких систем з Державним реєстром прав, електронні копії запитів державного реєстратора в паперовій формі та документів, отриманих із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року. Документи, подані заявником для проведення реєстраційних дій в паперовій формі, підлягають поверненню такому заявнику. Заява, подана в паперовій формі, документ про сплату адміністративного збору, запити державного реєстратора в паперовій формі та документи, отримані із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року, за результатом проведення реєстраційних дій заявнику не повертаються та зберігаються державним реєстратором, яким проведено реєстраційну дію, протягом трьох років. Тобто, відповідно до закону оригінал реєстраційної справи не містить оригіналу спірного договору, оскільки передбачено сканування реєстратором документу та повернення оригіналу заявнику. В той же час, відповідач по справі вимоги суду не виконав і не надав суду оригінал спірного договору оренди землі та не повідомив причини про неможливість надати доказу витребуваного судом. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про недобросовісність дії відповідача ТОВ «АкваЛайф» і розцінює їх як ухилення відповідача від проведення судово-почеркознавчої експертизи на предмет встановлення оригіналу підпису у оригіналі договору оренди земельної ділянки від 30.04.2020 року. Неотримання відповідачем судової кореспонденції, в тому числі вказаних ухвал суду визнано, як свідоме, що вказує на зловживання стороною відповідача своїми процесуальними правами. Таким чином, суд встановив, що у позивача відсутній оригінал договору оренди землі, а відповідач ухиляється від надання оригіналу договору оренди землі, тому суд позбавлений можливості призначити судово-почеркознавчу експертизу, але при цьому встановлює факт ухилення відповідача від проведення судово-почеркознавчої експертизи. Тобто, суд вважає встановленим факт того, що підпис в графі «Орендодавець» на договорі оренди земельної ділянки від 30.04.2020 року виконаний не [PERSON] .. Доказів, які б спростовувати висновки суду в цій частині, відповідачем суду не надано. Частина перша статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб`єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (стаття 55). Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України). Спірні правовідносини у цій справі регулюються Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України Законом України «Про оренду землі», Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. У тому випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Згідно із частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди. Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». Статтею 16 Закону України «Про оренду землі» (далі - Закон) передбачено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Укладення договору оренди земельної ділянки може бути здійснено на підставі цивільно-правового договору або в порядку спадкування. Статтею 14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.17 Закону України «Про оренду землі» об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Згідно із ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно з п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч.2 ст.3 цього Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. А згідно ч.4 ст.3 цього Закону будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону. Статтею 5 частинами 1-3 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» № 1952-ІV передбачено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. Згідно зі статтею 3 Закону № 1952-IV однією з основних засад державної реєстрації прав є гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження та внесення відомостей до Державного реєстру виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом. За змістом частини третьої статті 10 Закону № 1952-IV державний реєстратор серед іншого: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: -відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; -відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; -відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; -наявність обтяжень прав на нерухоме майно; -наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. 4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень; 5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав; 6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом; 7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); 8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; 9) формує реєстраційні справи у паперовій формі; 9-1) надає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", інформацію органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю; Відповідно до ст.11 цього Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. У статті 27 Закону № 1952-IV визначені підстави для державної реєстрації прав. Так, відповідно до частини першої цієї статті державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 01 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; 7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 01 січня 2013 року; 9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. Відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом (частина друга статті 22 Закону № 1952-IV). Статтею 24 Закону передбачені підстави для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень у разі якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; 12) заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, зокрема за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці. 2. За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року в справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18) зроблено висновок, що «підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами». Як встановлено в судовому засіданні, позивач, договір оренди землі від 30.04.2020 року не підписував, відповідно, істотні умови цього договору не погоджував, тому у нього було відсутнє волевиявлення на укладення цього Договору. Разом з цим, у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує ч.ч.2, 3 ст.215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. Разом із тим Велика Палата Верховного Суду констатує, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення». В постанові від 16.09.2020р. №352/1021/19 Верховний Суд роз`яснив, що відповідно до правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц (провадження № 14-376цс18) рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. А тому після внесення такого запису скасування зазначеного рішення не може бути належним способом захисту права або інтересу позивача. За певних умов таким належним способом може бути скасування запису про проведену державну реєстрацію права. Верховний Суд у своїй постанові від 19 серпня 2020 року у справі № 291/1447/17 звернув увагу на те, що « спірний договір оренди землі є неукладеним, тому у задоволенні позову в частині визнання його недійсним слід відмовити саме з підстав обрання позивачем неефективного способу захисту, оскільки неможливо визнати неукладений правочин недійсним. За встановлення у справі обставин, що спірний договір оренди землі не є підставою виникнення у позивача відповідного речового права оренди земельної ділянки, суд апеляційної інстанції зробив обґрунтований висновок про наявність підстав для задоволення позову в частині скасування запису про його державну реєстрацію, як такого, що порушує права позивача на здійснення розпорядженні своєю земельною ділянкою.» Проте, згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству, який набрав чинності з 16 січня 2020 року, статтю 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено у новій редакції. Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній із 16 січня 2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Отже, у розумінні положень наведеної норми права у чинній редакції належними нині способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є саме скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець застеріг, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Оскільки речове право - право оренди земельної ділянки строком до 31.12.2028р. на підставі вищевказаного Договору у відповідача -не виникало, то воно, відповідно, не підлягає припиненню. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 16.09.2020р. у справі № 352/1021/19. Згідно ч.І ст.15, ч.І ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що спірний договір оренди землі є неукладеним, тому суд для усунення перешкод у користуванні належним позивачу майном, задовольняє його позовні вимоги шляхом скасування рішення про державну реєстрацію речового права. При цьому, суд не порушує вимог закону щодо диспозитивності цивільного процесу та не виходить за межі заявлених [PERSON] позовних вимог, оскільки позивач просив: «…скасувати державну реєстрацію речового права Товариства з обмеженою відповідальністю «АкваЛайф» на земельну ділянку площею 4,13 га, кадастровий номер 5320882500:00:001:0215, яка розташована на території Майорщинської сільської ради Гребінківського району Полтавської області шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 52184561 від 08.05.2020 та скасувати запис Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за номером запису про інше речове право №36448929 від 05.05.2020 про право оренди земельної ділянки орендарем Товариством з обмеженою відповідальністю «АкваЛайф» земельної ділянки площею 4,13 га, кадастровий номер 5320882500:00:001:0215, яка розташована на території Майорщинської сільської ради Гребінківського району Полтавської області», а отже, враховуючи аксіому цивільного судочинства jura novit curia - «суд знає закон», суд дійшов висновку до задоволення позовних вимог у вигляді скасування рішення реєстратора щодо державної реєстрації іншого речового права, з огляду на те, що саме таке рішення суду є ефективним способом захисту порушених прав. Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних із розглядом справи відносяться зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених судових витрат позивачем надано договір про надання правової допомоги; розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу, акт виконаних робіт та квитанцію про оплату цих послуг, які свідчать про понесення позивачем витрат на правничу допомогу адвокату у розмірі 12 000 (дванадцять тисяч) грн. Зазначені витрати документально підтверджені та доведені. ( а.с.230-233 т.1) Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що витрати понесені позивачем на оплату послуг адвоката є співмірними та підтверджуються належними і допустимими доказами. Отже, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтвердженні судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved