Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

18 квітня 2018 року позивач звернувся до Першотравенського міського суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, який надійшов в провадження суду 23 квітня 2018 року. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 13 травня 2011 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 10 000, 00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [INFO] року позичальник [PERSON] помер. На виконання вимог закону позивачем 08 травня 2017 року було направлено претензію кредитора до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори. 06 червня 2017 року позивач отримав відповідь нотаріуса, в якій зазначено, що спадкоємцями померлого [PERSON] є [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 25 липня 2017 року до спадкоємців було направлено текс-претензію, однак відповіді від них не надійшло. Станом на дату смерті позичальника, його заборгованість перед банком становить 14 018,01 гривень, яка складається із: 9 999,93 гривні - заборгованість за кредитом; 4 018,08 гривень - заборгованість за відсотками. Просить суд стягти з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 14 018,01 гривень та судовий збір в сумі 1 762,00 гривні. З урахуванням ціни позову, суд розглядає справу в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін, що відповідає вимогам ст.ст.274,279 ЦПК України. Представник позивача надіслав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового засідання були належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомили, у встановлені судом строки відзив на позовну заяву не надали. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Враховуючи вимоги ст.247 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17 липня 1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовільнити частково. За правилами статей 2,12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). Дійсно, відповідно до укладеного договору № б/н від 13 травня 2011 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 10 000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від [INFO] року. У відповідність ст.509 ЦК України - в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як - то: передати майно, сплатити гроші, виконати роботу, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідність ст.525 ЦК України - одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. У відповідність ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно розрахунку заборгованості, долученого до матеріалів справи, станом на дату смерті позичальника, його заборгованість перед банком становить 14 018,01 гривень, яка складається із: 9 999,93 гривні - заборгованість за кредитом; 4 018,08 гривень - заборгованість за відсотками. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 грудня 2016 року, виданого державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області спадкоємцями майна [PERSON], [INFO], померлого [INFO] року, є його син [PERSON], [INFO], його син [PERSON], [INFO], та його дружина [PERSON], [INFO]. Спадщина, на яку указаних частках видане свідоцтво, складається з двокімнатної квартири [ADDRESS]. Копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 12 лютого 2013 року підтверджується, що [PERSON] народився [INFO]. Статтею 1270 Цивільного кодексу України визначено строк для прийняття спадщини шість місяців), який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї, згідно з п.3 ст. 1268 Цивільного кодексу України. У відповідності до вимог ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, батьки і той з подружжя, який його пережив. Відповідно до положень ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за по заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Частинами 1, 3 статті 1296 ЦК України передбачається, що спадкоємець який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва на право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі ст.ст.608,1218,1219 ЦК України у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. Згідно ст.31 ЦК України фізична особа, яка не досягла 14 років (малолітня особа) не несе відповідальності за завдану нею шкоду. Суб'єктами відповідальності за їх дії є батьки, опікуни, усиновлювачі. Оскільки спадкоємець [PERSON] - [PERSON] є малолітньою особою, тобто фізичною особою, що має часткову цивільну дієздатність, то відповідальність за його зобов'язаннями несе його мати - [PERSON]. Таким чином, вказаний борг в сумі 14 018,01 гривень слід стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного Акціонерного Товариства КБ «ПриватБанк», також на підставі ст.264 ЦПК України судовий збір в сумі 1 762,00 гривень. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved