Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

22 квітня 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Смотрицької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування (ціна позову 77042 грн.) посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON] та після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, заповіт чоловік не залишав, а тому спадщина відкрилась за законом. Спадкоємцем першої черги за законом є позивачка, оскільки є дружиною померлого, яка в установлений законом порядок прийняла спадщину після смерті чоловіка, тому що проживала разом із спадкодавцем на час його смерті та була зареєстрована з померлим за однією адресою, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину та претендували на неї немає. Спадковим майном є житловий будинок, розташований в [ADDRESS] та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, позивачка постійно проживала та на теперішній час проживає у вказаному будинку. Позивачка звернулася до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу з приводу видачі їй свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та на земельну ділянку після смерті чоловіка. Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку позивачка отримала 15.04.2015 року, але коли вона надала наявні у неї документи для отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, то отримала постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій від 15.04.2015 року з посиланням на таке: «відмовити [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований [ADDRESS], який залишився після померлого [INFO] [PERSON], оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вищезазначене майно на ім'я померлого. Позивачка вважає, що має всі підстави отримати житловий будинок в порядку спадкування, але оскільки нотаріус не має змоги видати їй свідоцтво про право на спадщину то за нею має бути визнано право власності на будинок в порядку спадкування судом, а тому звернулася з даним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала і просила його задовольнити посилаючись на обставини,які викладені в позовній заяві. Представник відповідача Смотрицької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області в судове засідання не з'явився, однак надіслав суду заяву, в якій позов визнав і просив справу розглядати у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Відповідно до ст.1261 ЦК України позивачка є спадкоємицею першої черги за законом, як дружина померлого, яка прийняла спадщину відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, отримавши 20 квітня 2014 року свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,1500 га, яка належала померлому [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, копією свідоцтва про одруження, копією спадкової справи №247-2014 заведеної після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Дунаєвецького районного нотаріального округу, копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №36287419 від 15.04.2015 року та довідкою селищної ради. До маси спадкового майна після смерті [PERSON] входить житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] що підтверджується копією технічного паспорту на будівлі особистої власності, копією рішення №324 від 12 листопада 1969 року виконкому Дунаєвецької районної Ради депутатів трудящих Хмельницької області про дозвіл будівництва житлового будинку та відведення земельної ділянки під забудову житлового будинку в розмірі 1,15 га,строк закінчення будівництва листопад 1971 року, копією свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР, актом про закінчення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 28 травня 1975 року згідно якого будівництво житлового будинку закінчено в червні 1970 року,копією зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд від 31.03.2015 року де власником вказаний [PERSON], інвентаризаційна вартість 77042 грн. та копією інвентарної справи №1168 на домоволодіння [ADDRESS], власник : [PERSON] Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20 квітня 2015 року нотаріус Дунаєвецького районного нотаріального округу не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований в [ADDRESS], який залишився після смерті [PERSON], померлого [INFO], на ім'я позивачки в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок. Згідно з довідкою Дунаєвецького КП "Інвентарбюро" від 30 березня 2015 року свідоцтво про право власності на домоволодіння, яке розташоване в [ADDRESS], Дунаєвецькою селищною радою на ім'я [PERSON] не видавалося. Як вбачається з виписки з погосподарської книги за 1971-1973 роки, виданої Смотрицькою селищною радою Дунаєвецького району Хмельницької області, житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS], у селищній раді зареєстрований з 1971 року за померлим [PERSON] , який і є головою домогосподарства, рік забудови будівель 1970,1972 роки, для ведення господарства та будівництва виділено біля домоволодіння земельну ділянку розміром 0,15 га , що підтверджується доданою випискою. Виникнення права власності у спадкодавця [PERSON] регулювалось зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, померлий [PERSON]. своє право власності в БТІ не оформив. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Тому, [PERSON] набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS] Відповідно до ч.4 ст. 25, п. 11 ч. 4 ст. 346 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті; право власності припиняється у разі смерті власника, у зв'язку з чим позивачка позбавлена можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на спадкове майно. Відповідно до ст.ст. 1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця); до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких обставин позов слід задовольнити та визнати за позивачкою право власності на жилий будинок з належними до нього господарськими будівлями в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO].

Outcome: approved