Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до ПАТ СК "Оранта-Життя", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 26 лютого 2008 року, між [PERSON] та ЗАТ «СК«Оранта-Життя» було укладено договір страхування життя, в якому застрахованою особою та одночасно вигодонабувачем являється [PERSON], на підтвердження чого виступає поліс страхування життя №1000833. Починаючи з 15.02.2008 року, протягом восьми років, і до 10.02.2015 р., страхувальником регулярно, щопівроку здійснювалися страхові платежі на рахунок страховика, що підтверджується копіями квитанцій. 23 лютого 2016 року, в звязку із закінченням терміну дії договору страхування, та виконанням страхувальником своїх зобовязань по договору, [PERSON], на адресу АТ «СК «Оранта-Життя» було направлено заяву про здійснення страхової виплати в звязку з настанням страхового випадку та вказано реквізити на які необхідно перерахувати кошти. 18 березня 2016 року, листом №1.1.3-4/3638 ПАТ «СК «Оранта-Життя» повідомило страхувальника про те, що її заява на отримання страхового відшкодування була прийнята компанією до розгляду 26.02.2016 року. Розрахована страхова сума склала 30 122, 66 грн., однак виплата вказаної суми не була здійснена. З метою захисту своїх прав, страхувальником також було направлено скаргу на незаконні дії ПАТ «СК «[PERSON] - Життя» на адресу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, в результаті чого було отримано письмову відповідь про те, що за наслідками проведеної перевірки виявлено порушення страховиком законодавства у сфері фінансових послуг щодо невиконання обовязків передбачених умовами договору страхування, в звязку з чим Нацкомфінпослуг порушено провадження у справі, за результатами якого буде вирішуватись питання щодо застосування заходів впливу до ПАТ «СК «Оранта-Життя» в установленому порядку. Оскільки позивач є вигодонабувачем вважає за необхідне стягнути з відповідача страхову суму в розмірі 30122 грн. 66 коп., 3% річних, пеню та інфляційні втрати. Збільшивши позовні вимоги, просить стягнути страхову суму в розмірі 30\~122 грн. 66 коп., три відсотки річних в розмірі 1084 грн. 00 коп. пеню в розмірі 11655 грн. 99 коп., інфляційні втрати в розмірі 4005 грн. 92 коп. та судовий збір в розмірі 640 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог підтримав повністю, з підстав викладених в них, просив позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог підтримала повністю, з підстав викладених в них, просила позов задовольнити. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог підтримала повністю, з підстав викладених в них просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Заслухавши пояснення представників позивача [PERSON], [PERSON], третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON], дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно зясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги\~ підлягають задоволенню повністю. Судом встановлено, що 26 лютого 2008 року, між [PERSON] та ЗАТ «СК«Оранта-Життя» було укладено договір страхування життя, в якому застрахованою особою та одночасно вигодонабувачем є [PERSON],24 квітня 1995року народження, що підтверджується полісом страхування життя №1000833 (а.с.6). Істотними умовами договору страхування життя від 26.02.2008 року є: обєкт страхування - майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, повязані з життям, здоровям, працездатністю застрахованої особи та страхувальника; страховий випадок - «Дожиття застрахованої особи до закінчення строку дії договору страхування»;строк дії договору страхування - 8 років; Страховий платіж та валюта страхування - 1700, 00 грн.; Страхові платежі сплачувались - щопівроку. Починаючи з 15.02.2008 року протягом восьми років, і до 10.02.2015 р., страхувальником регулярно, здійснювалися страхові платежі на рахунок страховика, що підтверджується копіями квитанцій (а.с.7-10). 23 лютого 2016 року, в звязку із закінченням терміну дії договору страхування, та виконанням страхувальником своїх зобовязань по договору, [PERSON], на адресу АТ «СК «Оранта-Життя» було направлено заяву про здійснення страхової виплати в звязку з настанням страхового випадку та вказано реквізити на які необхідно перерахувати кошти (а.с.11). 18 березня 2016 року, листом №1.1.3-4/3638 ПАТ «СК «Оранта-Життя» повідомило страхувальника про те, що її заява на отримання страхового відшкодування була прийнята компанією до розгляду 26.02.2016 року. Розрахована страхова сума склала 30 122, 66 грн., однак виплата вказаної суми не була здійснена (а.с.12). З метою захисту своїх прав, страхувальником також було направлено скаргу на незаконні дії ПАТ «СК «[PERSON] - Життя» на адресу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, що підтверджується письмовою відповідю № 2953/13-12 від13.05.2016 року Нацкомфінпослуг про те, що за наслідками проведеної перевірки виявлено порушення страховиком законодавства у сфері фінансових послуг щодо невиконання обовязків передбачених умовами договору страхування, в звязку з чим Нацкомфінпослуг порушено провадження у справі, за результатами якого буде вирішуватись питання щодо застосування заходів впливу до ПАТ «СК «Оранта-Життя» в установленому порядку. Відповідно до ч. 6 ст. 6 Закону України «Про страхування» - страхування життя - це вид особистого страхування, який передбачає обов'язок страховика здійснити страхову виплату згідно з договором страхування у разі смерті застрахованої особи, а також, якщо це передбачено договором страхування, у разі дожиття застрахованої особи до закінчення строку дії договору страхування та (або) досягнення застрахованою особою визначеного договором віку. Частинами 2,3 ст.3 Закону України «Про страхування», передбачено, що страхувальники можуть укладати із страховиками договори про страхування третіх осіб (застрахованих осіб) лише за їх згодою, крім випадків, передбачених чинним законодавством. Застраховані особи можуть набувати прав і обов'язків страхувальника згідно з договором страхування. Страхувальники мають право при укладанні договорів особистого страхування призначати за згодою застрахованої особи фізичних осіб або юридичних осіб (вигодонабувачів) для отримання страхових виплат, а також замінювати їх до настання страхового випадку, якщо інше не передбачено договором страхування. Згідно п. 2, 3 ч.1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобовязаний: протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику; при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Частиною 1 статті 25 Закону України «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування). Відповідно до ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено обовязок боржника, який прострочив виконання грошового зобовязання, сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» передбачено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Проведений позивачем розрахунок інфляційних втрат, трьох процентів річних та пені\~ проведений відповідно до вимог законодавства і є обґрунтованим, тому підлягає до задоволення. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, та доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Таким чином позовні вимоги [PERSON] про стягнення страхової суми, інфляційних втрат, трьох процентів річних та пені\~підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 212 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ немає для суду наперед встановленого значення.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ст. 5 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. При задоволенні позову, суд виходить з загальних засад цивільного законодавства, а саме вимог справедливості, добросовісності та розумності. При цьому суд виходить з вимог\~ Конституційного суду України у рішенні від 2 листопада 2004 року, де вказано, що справедливість є одним із загальнолюдських вимірів права. Згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved