Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

[PERSON], звернувшись в червні 2014 року до суду, просить стягнути з [PERSON] на свою користь 8066 Євро в рахунок повернення грошових коштів, переданих ним відповідачу як аванс за придбаний у [PERSON] автомобіль марки SUBARU LEGACY AUTBACK, 2006 року випуску, номер кузова: [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно власноруч написаної розписки від 18.01.2013 р. відповідач зобов'язався продати йому вищевказаний транспортний засіб у строк до 30 березня 2013 року. Однак у зв'язку з тим, що на автомобіль органами державної виконавчої служби було накладено арешт, [PERSON] не зміг цього зробити, зокрема зняти автомобіль з обліку в органах МРЕВ ДАІ, тим самим не виконавши перед ним ([PERSON]) своїх зобов'язань, що змусило його звернутися до суду за захистом своїх порушених майнових прав та інтересів. Вказує, що згідно узгодженої між ними суми грошового зобов'язання в іноземній валюті, станом на день пред'явлення позову сума боргу складає 8066 Євро. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав та з мотивів, наведених у позовній заяві, просить задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю та пояснив, що не оспорює фактичних обставин, наведених позивачем у його позовній заяві про стягнення коштів. Відповідно до ч.1 ст.61, ч.ч.1, 4 ст.174 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відтак, оскільки сторонами були визнані і не оспорюються фактичні обставини справи, а визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення без з'ясування обставин справи та перевірки їх доказами. Відповідно до ст.526, абз.1 ч.1 ст.530, ст.610, ч.ч.1, 2 ст.612 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Виходячи з наведених норм цивільного законодавства, встановлених обставин справи і визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Позивач також документально підтвердив понесені ним судові витрати у виді сплаченого при пред'явленні позову судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. (а.с.9), тому вказані витрати підлягають до стягнення на його користь з відповідача. Разом з тим, враховуючи майновий стан позивача, суд своєю ухвалою про відкриття провадження у справі відстрочив [PERSON] сплату решти судового збору, належного до сплати при поданні позовної заяви до суду, до ухвалення судового рішення в справі. Як вбачається з поданої позивачем заяви про усунення недоліків позовної заяви, залишеної без руху (а.с.10), на час пред'явлення позову визначена [PERSON] ціна позову становила 128300 грн. (за офіційним курсом Євро до національної валюти України станом на 19.06.2014 р.). Згідно п.1 ч.1 ст.80 ЦПК України, у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується. Як передбачено підпунктом 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір", за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Відтак, з урахуванням сплачених позивачем на усунення недоліків позовної заяви 243 грн. 60 коп., до стягнення з відповідача в дохід держави підлягає різниця між одним відсотком визначеної ціни позову (1283 грн. 30 коп.), за відрахуванням сплаченої [PERSON] суми судового збору, що складатиме 1039 грн. 70 коп. Відповідно до ч.2 ст.82, ч.ч.1, 3 ст.88 ЦПК України, якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть оплачені, … вони стягуються за судовим рішенням у справі, коли оплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved