Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

20.03.2019 року позивач звернувся до суду з позовом [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. А саме на квартиру [ADDRESS] . 21.03.2019 року судом зроблено запит про місце реєстрації проживання відповідача. 27.03.2019 року надійшла відповідь з відділу реєстрації місця проживання юридичного управління Кам`янець-Подільської міської ради про реєстрацію місця проживання [PERSON] . Ухвалою суду від 28.03. 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. Обґрунтовуючи позовні вимоги представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» Кравчук М.В., який представляє інтереси позивача на підставі довіреності від 15.09.2017 року, вказує, що на підставі рішення даного суду від 11.11.2015 року з відповідача стягнено на користь позивача, заборгованість за кредитним договором у розмірі 183269.55 доларів США, що еквівалентно 3927466.46 грн., пені -4000000 грн. та судові витрати. Для забезпечення виконання зобов`язань між позичальником та кредитором було укладено договір іпотеки. Предметом іпотеки є трьохкімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] . Згідно укладеного договору іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Оскільки на день звернення до суду [PERSON] борг за кредитним договором не погасив, то позивач набув права звернення стягнення на предмет іпотеки. Позов просить задовольнити. Представник позивача Ходаковський Р.В., який діє за довіреністю від 31.01.2019 року надіслав суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує, позов просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 17.04.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № СМ-SMEM01/002/2008, згідно даного договору останньому було надано кредит в розмірі 170000 доларів США. Відповідач взяв на себе зобов`язання повернути кредит у строк зазначений в кредитному договорі, а також сплатити відповідну суму, передбачену цим договором. Для забезпечення виконання зобов`язань між сторонами було укладено договір іпотеки № РЕ- SMEM01/002/2008, предметом, якого є трьохкімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] . Взяті на себе зобов`язання відповідач не виконав, кредит не погасив. Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайсуду від 11.11.2015 року позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] з останнього стягнено заборгованість на користь позивача за кредитним договором у розмірі 183269.55 доларів США, що еквівалентно 3927466.46 грн., пені 4000000 грн. та судові витрати 3654 грн. Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя. Пунктом 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5, роз`яснено, що невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України "Про іпотеку" про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов`язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням статті 124 Конституції України. Статтею 589 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню із відповідача на користь позивача понесений ним судовий збір, що підтверджуються платіжним дорученням № 692 від 04.03.2019 року.

Outcome: approved