Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

25.11.2016 року до Краснолиманського міського суду Донецької області звернулась [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах [PERSON], з позовом до Об*єднаної територіальної громади м. Лиман Донецької області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В судове засідання [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справі, не з*явилась, просить розглядати справу без її участі, позов задовольнити. Представник відповідача - Об*єднаної територіальної громади м. Лиман, судом повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, але для участі в судовому засіданні не прибув, заперечень проти задоволення позову висловлено не було, до суду надійшла заява з проханням розглянути справу у відсутності відповідача. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню на підставі наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], яка постіно проживала та була зареєстрована за даресою: [ADDRESS] (а.с. 9, 15). Після смерті спадкодавця [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4.1103га, яка розташована на теритоторії Рубцівської сільської ради м. Лиман Донецької області, кадастровий номер [NUMBER], та належала їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № [NUMBER], який видано 12.02.2006року Краснолиманською міськрадою Донецької області (.а.12). Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємцями першої черги за законом, відповідно до ст. 1261 ЦК України, після смерті спадкодавця [PERSON], померлої [INFO], які, відповідно до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України, прийняли спадщину, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є діти спадкодавця - дочки [PERSON], [PERSON] (а.с. 9.10,11, 15). Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, після смерті спадкодався, не має. 19.11.2016року постановою державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори спадкоємцям [PERSON], [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки відсутні належним чином оформлені правовстановлюючі документи на земельну ділянку на ім*я померлої [INFO] [PERSON] ( а.с. 13-14). Відповідно до ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тому суд вважає, що зі смертю спадкодавця право власності не припиняється, а припиняється відповідно до ч.4 ст. 25 ЦК України лише цивільна правоздатність фізичної особи у момент її смерті, тобто зникла можливість зареєструвати у встановленому порядку право власності на майно, яке належло спадкодавцю. Відповідно до ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів такого захисту може бути і визнання права власності. Конституцією України в статті 41 гарантовано кожному право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності визнано непорушним. Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved