Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

28.11.2019 року [PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в с. Карпово-Надеждинка Амвросіївського району Донецької області, тобто на тимчасово окупованій території України, встановлення факту необхідно для державної реєстрації його смерті. В обґрунтування заяви [PERSON] посилається на те, що вона є сестрою [PERSON] , який помер [INFO] , на тимчасово окупованій території України, а саме в с. Карпово-Надеждинка Амвросіївського району Донецької області. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної РАЦС для здійснення реєстрації смерті. Встановлення факту смерті їй необхідно для отримання свідоцтва про смерть у Тернівському районному у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області. У зв`язку з наведеним, [PERSON] вимушена звернутися до суду. Заявник - [PERSON] , надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Від заінтересованої особи надійшла письмова заява про розгляд справи у їх відсутність, проти вказаної заяви не заперечують. Зважаючи на вимоги ст. ст. 223, 317 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, заявник [PERSON] , [INFO] , є сестрою померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , що підтверджується: свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 18.06.1960 року, актовий запис № 10, на ім`я [PERSON] , та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 22.07.1950 року, актовий запис № 7, на ім`я [PERSON] (а.с. 6, 7). У свідоцтві про смерть серії [NUMBER] від 03.04.2018 року зазначено, що [PERSON] помер [INFO] в с. Карпово-Надеждинка Амвросіївського району Донецької області, що видане незаконним органом (установою), і знаходиться на території, непідконтрольній державній владі України (а.с. 8). Листом від 26.11.2019 року № 115/14.14-32 Тернівський районний у місті Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відмовив заявнику у проведенні державної реєстрації смерті її брата, оскільки нею для підтвердження факту смерті не надані документи, визначені Правилами державної реєстрації актів цивільного стану, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 08.08.2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024, що підтверджують факт смерті (а.с. 10). Заявник [PERSON] проживає у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області. Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000 року, за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника. Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. За приписами ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України, визначеною Постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями». Згідно із ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Внаслідок цих обставин отримання свідоцтва про смерть в органах РАЦС Міністерства юстиції України є неможливим, а єдиним шляхом його отримання та захисту прав родичів та спадкоємців померлого є звернення до суду за встановленням факту, що має юридичне значення. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000 року, визначені підстави для державної реєстрації смерті, однією з яких є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293, ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки. Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 та п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Тобто, свідоцтво про смерть від 03.04.2018 року (а.с. 8), видане незаконним органом (установою), що знаходяться на території, непідконтрольній державній владі України, та не створюють правових наслідків. За таких обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника; а чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту смерті необхідно заявнику для державної реєстрації смерті її брата в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про смерть. Таким чином, наявні всі підстави для задоволення заяви про встановлення факту смерті брата заявника. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до норм, що встановлені ч.ч. 4, 5 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved