Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

29.08.2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом і просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком №31 по вул.Чернишевського в м.Корсуні-Шевченківському Черкаської області. В обґрунтування свої вимог позивач вказав, що є власником житлового будинку №31 по вул.Чернишевського в м.Корсуні-Шевченківському Черкаської області. Відповідач з зареєстрований за вказаною адресою, але з 2002 року не проживає у будинку, тому позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування даним житловим будинком. Відповідач на неодноразові прохання позивача про необхідність зняття з реєстрації не реагує і здійснювати такі дії не бажає, а тому для усунення перешкод у вільному користуванні його власним будинком позивач звернувся з даним позовом до суду. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні до змісту позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час, місце розгляду справи був повідомлений в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом опублікування оголошення про його виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки не повідомив. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи у відсутність їхнього представника, проти задоволення позову не заперечують. Свідок [PERSON]., який є сином позивача та рідним братом відповідача у суді показав, що на теперішній час батько сам залишився проживати у належному йому будинку, а брат останні десять років проживає в Російській Федерації та не підтримує стосунків з батьком останніх чотири роки. Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідка, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що даний позов підлягає до повного задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку №31 по вул.Чернишевського в м.Корсуні-Шевченківському Черкаської області, який належить йому на підставі нотаріально посвідченого договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку від 31.12.1968 року та затвердженого 29.03.1973 року виконкомом місцевої Ради акту про прийняття будинку в експлуатацію (а.с.7-9). [PERSON] є сином [PERSON]. Із записів будинкової книги вбачається, що [PERSON] зареєстрований у будинку позивача з 25.06.2002 року (а.с.11-14). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 14.08.2018 року та довідки КП «ВЖ РЕУ» від 28.08.2018 року [PERSON] зареєстрований в [INFO], але за місцем реєстрації не проживає понад десять років (а.с.15, 16). Вимоги позивача про зняття з реєстрації відповідач ігнорує і у такий спосіб без поважних причин відсутній за місцем реєстрації. Жодних інших домовленостей між відповідачем та позивачем щодо користування спірним будинком не встановлено. Відповідно до ст.\~41, 55\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 321\~ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391 ЦК України\~передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, приватна власність громадян охороняється законом і її захист здійснюється судом, а тому власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права. Відповідно до приписів ч.2.ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Стаття 7 цього ж Закону передбачає, що однією з підстав для зняття з реєстрації місця проживання є рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, враховуючи, що відповідач у строк понад один рік без поважних причин відсутній у житлі позивача, приймаючи до уваги, що інших домовленостей між сторонами немає, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає до повного задоволення шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням позивача. Суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 704,80 грн відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved