Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до Марїнського районного суду Донецької області з позовною заявою про розподіл спадкового майна. Позовні вимоги мотивовані тим, що після смерті [PERSON], матері позивача, відкрилась спадщина у вигляді майна: золотого ланцюжка, золотої ладанки, золотої обручки, телевізора, пральної машинки, холодильнику та право на неотрману пенсію та інші соціальні виплати і допомоги. Позивач вказує, що спадкодавець не встиг за життя оформити заповіт на відповідача. Так як спадкодавець помер на непідконтрольній території, позивач не зміг отримати свідоцтво про смерть [PERSON] і внаслідок цього пропустив строк звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. У судове засідання позивач та відповідач не зявились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. Відповідно дост. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до п.8 ч.1ст. 256\~ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.\~257-1\~ЦПК України\~(в редакції на дату звернення до суду) заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до роз'яснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Відповідно до паспорта громадянина України ВС 532721 [PERSON] народилася 24.11.1933 року в с. Мішурін Ріг Лиховського району Дніпропетровської області. Відповідно до довідки про причини смерті № 98 від 28.09.2016 року, виданого Комунальним закладом «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 7 м. Донецька», [PERSON] померла 28.09.2016 року в м. Донецьку Донецької області. Причина смерті: хронічна серцево-судинна недостатність ІІІ ст., атеросклеротична хвороба серця з артеріальною гіпертензією, цукровий діабет другого типу. Також, Куйбишевським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька видано свідоцтво про смерть ДНР № 040778 на імя [PERSON] та вказано, що смерть настала 28.09.2016 року м. Донецьку Донецької області Україна. Форма свідоцтва затверджена т.з. «ДНР» та містить печатку «ДНР». З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON] і визначає датою її смерті 28.09.2016 року та місцем її смерті м. Донецьк Донецької області Україна. Приписами п.8 ч. 1\~ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18\~постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі\~ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті. Відповідно\~ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або проголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день проголошення її померлою. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на: - майно: золотий ланцюжок вартістю 15000 гривень, золоту ладанку вартістю 5000 гривень, золоту обручку вартістю 1500 гривень, телевізор LG вартістю 10000 гривень, пральну машинку Beko вартістю 5000 гривень, холодильник Atlant вартістю 5000 гривень. - право на не отриману пенсію та інші соціальні виплати і допомоги. Спадкодавець на випадок своєї смерті заповіт не залишив. Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту має місце спадкування за законом. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 1258 ЦК України\~спадкодавці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 кодексу. Відповідно до\~ст. 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем першої черги є [PERSON] син спадкодавця. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач у позові зазначив, що частина спадку, а самеправо на не отриману пенсію та інші соціальні виплати і допомоги має успадкувати відповідач [PERSON], так як вона здійснювала нагляд за спадкоємцем. Таким чином, позивач фактично прийняв спадщину, шляхом розпорядження спадковим майном. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову у звязку з відсутністю свідоцтва про смерть та пропуском строку звернення до суду. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved