Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

26.02.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 31.08.1990 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану міста Борісова Мінської області республіки Білорусь. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . З відповідачем сімейні відносини припинилися, спільного господарства вони не ведуть. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, поновлювати шлюбні відносини не бажає, на примирення не згодна, тому просила суд шлюб розірвати та стягнути з відповідача судові витрати у справі. Позивачка в судове засідання не з`явилася, до суду направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, шлюб просив розірвати. Вимоги про стягнення з нього судових витрат по справі в розмірі 1365,80 грн. визнав частково. Дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 31.08.1990 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану міста Борісова Мінської області республіки Білорусь, актовий запис №933. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, не бажають примиритись, що свідчить про дійсність їх намірів щодо розірвання шлюбу та дає підстави для задоволення позову. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає за необхідне залишити позивачці прізвище " [PERSON] ". Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Суд вбачає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки витрати пов`язані із правничою допомогою у розмірі 250 грн., оскільки вважає, що витрати в такому розмірі є обґрунтованими, співрозмірними складності справи та підлягають сплаті порівну сторонами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню 420,40 грн. в рахунок відшкодування половини розміру сплаченого нею судового збору. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved