Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

[PERSON] 03.05.2017 року звернулася з позовом в суд до [PERSON] про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі на утримання двох неповнолітніх дітей. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває з відповідачем по справі з 20.08.2006 року в шлюбі, який вони зареєстрували в Зеленській сільській раді Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис №15. За час спільного проживання в них народилося двоє дітей - син [PERSON],[INFO] та дочка [PERSON], [INFO], батьками яких записані вона з відповідачем. Діти фактично є на її утриманні, відповідач, проживаючи окремо, ухиляється від їх утримання, матеріальної допомоги для сім'ї не надає, а її доходи є недостатніми для утримання двох дітей, які потребують значних матеріальних коштів для повноцінного фізичного, інтелектуального, морального і соціального розвитку. Відповідач, працюючи на сезонних та тимчасових заробітках в Росії та Польщі, самоусунувся від утримання дітей, тому вона змушена звернутися з позовом в суд. Просить її вимоги задоволити, стягнути з [PERSON] в свою користь на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON] та дочки [PERSON] - аліменти в твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття, та судові витрати. В судове засідання позивача [PERSON] не з'явилася, однак представник позивача [PERSON] подала письмову заяву, в якій заявлені вимоги своєї довірительки підтримала повністю, а тому просить позов задоволити, а справу розглянути по суті в їх відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, від представника відповідача [PERSON] також надійшла письмова заява, в якій просить винести рішення про стягнення аліментів в розмірі 50 % від прожиткового мінімуму на одну дитину, так як відповідач не має постійного місця роботи, а справу просить розглянути по суті в їх відсутність. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов є підставний і підлягає до часткового задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі 20.08.2006 року зареєстрували шлюб в Зеленській сільській раді Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис №15. За час спільного проживання в них народилися двоє дітей - син [PERSON],[INFO] та дочка [PERSON], [INFO], батьками яких записані сторони по справі (а.с.5-6). З наявних матеріалів справи вбачається, що неповнолітні діти проживають з позивачем, що не заперечується самими сторонами та підтверджується довідкою № 514 від 24.03.2017 року та актом обстеження умов проживання, виданих Зеленською сільською радою Надвірнянського району, Івано-Франківської області та актом обстеження умов проживання (а.с.7-8). Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 8 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Також відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З врахуванням всіх обставин справи, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітніх дітей відповідного віку, і що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим за 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, а також матеріального становища дітей та платника аліментів, суд прийшов до висновку, що він взмозі працювати та утримувати свою сина та дочку в розмірі, достатньому для їх нормального фізичного та духовного розвитку, а будь-яких належних доказів свого важкого матеріального становища або важкого стану здоров'я, який перешкоджає йому заробляти кошти для прожиття, відповідач суду не надав, тому суд вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, однак в меншому розмірі, який просить позивачка. Тому з відповідача слід стягнути по 900 грн. аліментів щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача слід також стягнути по справі судові витрати на користь позивача, пов'язанні за надання правової допомоги та в дохід держави. На підставі ст.ст. 180, 181, 184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved