Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Хорольської міської ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно, мотивуючи його тим, що він [PERSON], народився у с.Новоаврамівка Хорольського району Полтавської області, зареєстрований і проживає [INFO]. У 2004 році за адресою вул.К.Маркса, 88 м.Хорол Полтавської області, на місті розпочатого будівництва позивач збудував гараж-бокс № 10 площею 34,4 метра квадратних, та через свою правову необізнаність не оформив введення гаража в експлуатацію. Отже починаючи з 2004 року, вже понад 10 років, позивач відкрито, безперервно користується гаражем, який розташований за адресою: вул.Незалежності (стара назва вулиця [PERSON]) 88 гараж-бокс № 10 м.Хорол Полтавської області. За час користування гаражем-бокс № 10 за адресою: вул.Незалежності, 88 м.Хорол Полтавської області позивач здійснює необхідні ремонтні роботи для утримання гаража в належному технічному стані. Виготовив технічну документацію на гараж. Земельна ділянка площею 0,0039 га. під гаражем відповідно до Свідоцтва про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5324810100:50:003:0717, належить позивачу. Позивач має намір зареєструвати право власності на вказаний гараж в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а тому вимушений звертатися до суду з даним позовом так як реєстратор прав власності йому в цьому відмовив та рекомендував оформити своє право в судовому порядку. Відповідно до довідки № 113-Т станом на 29.12.2012 року гараж № 10 що знаходиться в м.Хорол по вул.Незалежності, 88 гараж-бокс № 10 Полтавської області в КП «Лубенське МБТІ» не зареєстрований. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, в позовній заяві прохав розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] міської\~ради Полтавської області в судове засідання не зявився, хоча вчасно і належним чином був повідомлений про дату й час розгляду справи, але надав суду заяву в якій прохав справу розглядати без його участі та вказав, що позов визнає. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2ст. 247 ЦПК України. Врахувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку відповідача, викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу ч. 4ст. 206 ЦПК Українив разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Повноваження сторін на вчинення дій по визнанню позову судом перевірені. Відповідач не обмежений в цивільній процесуальній дієздатності, а тому розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, включаючи і право на визнання позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У 2004 році за адресою вул.К.Маркса, 88 м.Хорол Полтавської області, на місті розпочатого будівництва позивач збудував гараж-бокс № 10 площею 34,4 метра квадратних, та через свою правову необізнаність не оформив введення гаража в експлуатацію. Позивач починаючи з 2004 року, вже понад 10 років, відкрито, безперервно користується гаражем, який розташований за адресою: вул.Незалежності (стара назва вулиця [PERSON]) 88 гараж-бокс № 10 м.Хорол Полтавської області. Викладені позивачем обставини підтверджуються наступними письмовими доказами: - копією паспорта та ідентифікаційного номера [PERSON]; - копією Свідоцтва про право власності на нерухоме майно; - копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності; -копією виписки з рішення виконкому Хорольської міської ради № 232 від 15.06.2004 р.; -копією дозволу на проведення робіт; -копією розпорядження Хорольської міської ради № 5-р від 18.01.2016 р.; - копією технічного паспорта; - копією довідки КП «Лубенське МБТІ»; - копією рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно; - копією звіту про оцінку майна; - актом обстеження нерухомого майна. У відповідності до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права або інтересу і суд може захистити порушене право способом передбаченим договором або законом. Відповідно до частин 1, 4 статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Виходячи зі змісту\~ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може виникнути з сукупності певних юридичних фактів: законності обєкту володіння, добросовісності володіння, відкритості володіння, давності володіння та його безперервності (тобто строку володіння), які повинен довести позивач. Право власності на стороні володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. Володілець за давністю є незаконним володільцем, про що зазначено у ч.1\~ст. 344 ЦК України\~(особа заволоділа чужим майном). Відповідно до п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» можливість пред»явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень ст.ст.15,16 ЦК, а також ч.4\~ст.344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв»язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння\~\~і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Отже, відповідно до вищевказних норм чинного законодавства України, набувачеві достатньо володіти чужим нерухомим майном протягом 10 років із дотриманням вимог, встановлених законом, набуває право власності на це майно. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови) Виходячи зі змісту частини першої\~статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови) Згідно з п.п. 1, 8 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Кодексу він набирає чинності з 1 січня 2004 року, а правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, перебіг строку володіння майном для визнання права власності на нього за набувальною давністю слід рахувати тільки після 1 січня 2001 року. Отже, правила про набувальну давність можуть поширюватись на випадки, коли володіння майном (в тому числі нерухомим) почалося за три роки до набрання чинності ЦК України, тобто відлік строків, про які йдеться в частині першій статті 344 цього Кодексу, зокрема, 10-річного, може починатися з 01.01.2001 року, тому право на звернення до суду в порядку ст.344 ЦК України з вимогою про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю виникає тільки після 1 січня 2011 року. Отже,\~з огляду\~на наведене,\~беручи до\~уваги неможливість\~оформлення своїх\~прав у\~іншому порядку,\~враховуючи визнання\~відповідачем позову,\~що не\~суперечить закону,\~не порушує\~законних прав\~чи інтересів\~інших осіб,\~суд вважає,\~що позов [PERSON] до Хорольської міської ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно, слід задовольнити.

Outcome: approved