Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

16.01.2014р. позивачка звернулася до суду зі вказаною вище позовною заявою. Обгрунтовуючи вимоги тим, що [INFO], померла її мати [PERSON], яка за життя 18.12.2001р. склала заповіт, яким на випадок свої смерті належне їй на праві приватної власності майно заповідала їй. Спадщина складається із 1/6 частки житлового будинку з надвірними будівлями та 1/2 частки земельнної ділянки пл. 0,0911га по [ADDRESS]. 25.09.2013р. Конотопскою міською державною нотаріальною конторою їй виданене свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] матері [PERSON] на 1/6 частки житлового будинку [ADDRESS]. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку не має можливості, оскільки у державному акті про право приватної власності на землю зазначено, що земельна ділянка площею 0,0911 га за адресою [ADDRESS] належить [PERSON], і [PERSON], а у витязі з ДЗК, що вказана земельна ділянка має площу 0,1366 га. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову сестри не заперечує. Відповідач Конотопська міська рада та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління Держземагенства у Конотопському районі Сумської області просять справу розглядати у відсутність їх представників, проти задоволення позову не заперечують.(а.с.20-21) Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Чинним законодавством (ст.328 ЦК України) передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, а згідно ч.2 ст.331 цього Кодексу право власності на новостворене нерухоме майно /житлові будинки, будівлі, споруди, тощо/ виникає з моменту завершення будівництва /створення майна/. У судовому засіданні достеменно встановлено, що 26.03.2002р. на ім"я [PERSON] і його матері [PERSON], на підставі рішеннь виконкому Конотопскої міської ради народних депутатів від 07.05.1996р. № 131 і 02.07.1996р. № 214 виданий державний акт І І І-СМ № 006292 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0911 га по [ADDRESS].(а.с.6) 25.09.2013р. Конотопською міською державною нотаріальною конторою на ім"я [PERSON], доньки померлої [INFO] [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частки житлового будинку [ADDRESS].(а.с.13) Таким чином, 1/2 частка вказаної вище земельної ділянки належать померлій [PERSON] Померла залишила заповіт, посвідчений 8.12.2001р приватним нотаріусом Конотопського міського нотаріального округу [PERSON], яким заповідала все належне їй на праві приватної власності майно позивачці.(а.с.31) Отже відповідно до ст. 1223 ЦК України вона є спадкоємицею за заповітом. Згідно ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи досліджені докази, суд вважає доведеним, що спадкодавець на момент смерті набула право власності на 1/2 частки земельної ділянки площею 0,0911 га по [ADDRESS], а відтак, після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять усі права та обов'язки на зазначену земельну ділянку. За таких підстав, суд і приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, законні, а тому і підлягають задоволенню.

Outcome: approved