Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

28.12.2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що йому на праві власності належить будинок [ADDRESS]. У зазначеному будинку зареєстрована відповідач [PERSON], яка є його племінницею, разом з малолітньою донькою [PERSON], [INFO]. У вересні 2014 року відповідач успадкувала квартиру та разом з донькою виїхала на постійне мешкання в місто Донецьк. Позивач підтримує відносини з відповідачем, але вона не бажає приїхати та добровільно знятись з реєстрації. На теперішній час у позивача виникла необхідність оформити субсидію, а реєстрація відповідача разом з донькою перешкоджає, у зв'язку з цим, позивач просив визнати відповідача з малолітньою донькою такою, що втратила право користування житлом. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягав, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явилася, від неї не надійшло повідомлення про причини неявки, клопотань про відкладення справи також не надходило, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності,рішення просив прийняти на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі рішення Волноваського районного суду Донецької області від 15.05.2015 року, що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, позивачу [PERSON] на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] (а.с.8-10). З домової книги встановлено, що відповідач [PERSON] та малолітня [PERSON] зареєстровані за вищевказаною адресою (а.с.11-13). З акту обстеження депутата Волноваської міської ради від 06.12.2017 року встановлено, що [PERSON] разом з малолітньою донькою [PERSON] не проживає за місцем реєстрації з вересня 2014 року, особистих речей не має, оскільки виїхала на постійне місце проживання до міста Донецька (а.с.22). З акту обстеження факту проживання від 07.12.2017 року встановлено, що [PERSON] разом з малолітньою донькою [PERSON] не проживає за місцем реєстрації з вересня 2014 року, особистих речей не має, оскільки виїхала на постійне місце проживання до міста Донецька (а.с.23). З письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що вони підтвердили факт не проживання відповідача [PERSON] в будинку [ADDRESS] з осені 2014 року (а.с.40-41). Згідно ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом при відсутності члена сім'ї без поважних причин більше одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст.. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою. Враховуючи вищевикладене, суд вважає підтвердженим факт не проживання відповідача з донькою більше одного року в [ADDRESS] без поважних причин, своїх особистих речей в будинку вона не має, тому позов слід задовольнити. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 гривень 00 копійок. На підставі ст.ст. 316, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved