Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з даним позовом в інтересах [PERSON] до Новоохтирської сільської ради Новоойдарського району Луганської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, третя особа - приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу Кузьменко М.С. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що [INFO] померла дружина [PERSON] [PERSON] . Згідно відомостей з документації із землеустрою, що включена до Державного фонду документації із землеустрою №599/168-18 від 28.11.2018 року, на момент смерті [PERSON] належала &#189; частка земельної ділянки [NUMBER] розміром 5,5764 га, розташованої на території Новоохтирської сільської ради Новоайдарського району Луганської області. Крім того, [PERSON] належала Ѕ частки права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Червоне село» с. Новоохтирка Новоайдарського району Луганської області, розміром 1,42 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого Новоайдарською районною державною адміністрацією Луганської області 27.01.1997 року на підставі рішення Новоайдарської районної державної адміністрації Луганської області від 25.12.1996 року №449. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшла Ѕ частка вищевказаної земельної ділянки та Ѕ частки права на земельну частку (пай) згідно сертифіката серії [NUMBER] . На час смерті [PERSON] позивач був зареєстрований та фактично мешкав разом з нею та приймав участь у її похованні, тобто позивач фактично прийняв спадщину, але не має можливості оформити її належним чином. При зверненні позивача до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Кузьменко М.С. йому було роз`яснено, що видати свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] неможливо, оскільки спадкоємцем не надано документів, які б могли підтвердити наявність чи відсутність спадкоємців, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України. Представник позивача зазначає, що на час смерті спадкодавця, вони проживали разом на тимчасово непідконтрольній території України, у зв`язку з чим довідка про склад сім`ї та проживаючих зі спадкодавцем осіб на момент відкриття спадщини не може бути прийнята нотаріусом, оскільки видана уповноваженими органами, що знаходяться на тимчасово непідконтрольній українській владі території. У зв`язку з вищевикладеними обставинами позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на спадкове майно в позасудовому порядку та вимушений звернутися до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно. Позивач - [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити (а.с.28). Представник відповідача Новоохтирської сільської ради Новоойдарського району Луганської області - Лаптєв І.К. в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав (а.с.24). Третя особа - приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу Кузьменко М.С. у судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, заперечень проти позову не надала (а.с.27). Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] померла дружина [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 20.08.2018 року Новоайдарським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Луганській області (а.с.9). Факт того, що [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] , перебували в шлюбі та були подружжям підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 10.11.2015 року відділом ДРАЦС Новоайдарського районного управління юстиції у Луганській області (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшла Ѕ частка земельної ділянки [NUMBER] розміром 5,5764 га, розташованої на території Новоохтирської сільської ради Новоайдарського району Луганської області, та Ѕ частки права на земельну частку (пай) згідно сертифіката серії [NUMBER] . За життя [PERSON] , заповіту складено не було, тому спадкування належного їй майна повинне відбуватись в порядку спадкування за законом. Позивач є чоловіком померлої, тобто є спадкоємцем першої черги за законом. Згідно відомостей з документації із землеустрою, що включена до Державного фонду документації із землеустрою №599/168-18 від 28.11.2018 року, [PERSON] є власником Ѕ частки земельної ділянки розміром 5,5764 га, розташованої на території Новоохтирської сільської ради Новоайдарського району Луганської області (а.с. 17). Право власності [PERSON] на Ѕ частку земельної ділянки [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER] , площею 5,5764 га, розташованої на території Новоохтирської сільської ради Новоайдарського району Луганської області, підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.04.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Новоайдарського районного нотаріального округу Луганської області Кузьменко М.С., бланк серії НАС № 265101 (а.с.15), а також копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №58606247 від 05.05.2016 року (а.с.13). Крім того, [PERSON] є власником Ѕ частки права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Червоне село» с. Новоохтирка Новоайдарського району Луганської області, розміром 1,42 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого Новоайдарською районною державною адміністрацією Луганської області 27.01.1997 року на підставі рішення Новоайдарської районної державної адміністрації Луганської області від 25.12.1996 року №449 (а.с.10), що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.04.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Новоайдарського районного нотаріального округу Луганської області Кузьменко М.С., бланк серії НАС № 265102 (а.с.16). При зверненні позивача до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Кузьменко М.С. йому було роз`яснено, що видати свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] неможливо, оскільки спадкоємцем не надано документів, які б могли підтвердити наявність чи відсутність спадкоємців, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України (а.с.7). Разом з тим, з копій довідок №47 від 31.07.2017 року (а.с.11) та №86 від 01.12.2017 року (а.с.12), виданих Об`єднанням власників квартир «Ворошиловець» м. Луганськ, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом (удвох) за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику у справах про спадкування". Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як «визнання права». Таким чином, судовим розглядом встановлено, що факти, викладені представником позивача в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечував, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно в судовому порядку. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 16, 328, 392, 1218, 1220, 1221, 1222, 1225, 1261, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved