Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. Просить суд в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину земельної ділянки з кадастровим номером 0710100000:21:115:0038, загальною площею 0,10 га, розташовану за адресою [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування житлового будинку, надвірних будівель та споруд. В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину житлового будинку А-2, загальною площею 309,5 кв.м., житловою площею 162,6 кв.м., реєстраційний номер 34230869, розташований за адресою [ADDRESS] з підстав, викладених в позовній заяві. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляла, від неї до суду не надходило відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи у її відсутності. Зі згоди позивача та його представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Розгляд справи проводиться судом на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом при розгляді справи встановлено наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідно до ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 70 СК України У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. 01 червня 1995 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. 26 листопада 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 06 серпня 2009 року, під час перебування сторін по справі в зареєстрованому шлюбі, відповідачем [PERSON] було придбано земельну ділянку, загальною площею 0,10 га, кадастровий номер 0710100000:21:115:0038, розташовану за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Таким чином, право приватної власності на земельну ділянку, загальною площею 0,10 га, кадастровий номер 0710100000:21:115:0038, розташовану за адресою: [ADDRESS] набуто відповідачем [PERSON] за час шлюбу з [PERSON] . Внаслідок чого, земельна ділянка, загальною площею 0,10 га, кадастровий номер 0710100000:21:115:0038, розташовану за адресою: [ADDRESS] є спільною сумісною подружжя, та в рівних частках належить сторонам по справі [PERSON] та [PERSON] . Крім того, 01 серпня 2011 року, під час перебування сторін по справі в зареєстрованому шлюбі, КП «ВОБТІ» було зареєстроване за відповідачем право власності на житловий будинок, А-2, загальною площею 309,5 кв.м., житловою площею 162,6 кв.м., який розташований за адресою [ADDRESS] (а.с. 17-19). Таким чином, право приватної власності на житловий будинок, А-2, загальною площею 309,5 кв.м., житловою площею 162,6 кв.м., який розташований за адресою [ADDRESS] , набуто відповідачем [PERSON] за час шлюбу з [PERSON] . Внаслідок чого, житловий будинок, А-2, загальною площею 309,5 кв.м., житловою площею 162,6 кв.м., який розташований за адресою [ADDRESS] , є спільною сумісною подружжя, та в рівних частках належить сторонам по справі [PERSON] та [PERSON] . При цьому, сторонами не надано доказів, та суд не вбачає підстав для відступлення від засад рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 10\~510,00 гривень (а.с. 1). При цьому, суд прийшов до висновку про задоволення позову. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 10\~510,00 гривень.

Outcome: approved