Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] і просить: стягувати з відповідача на його користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини від усіх видів доходів відповідача, але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення донькою повноліття, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду; стягнути з відповідача на його користь в рахунок компенсації понесених судових витрат за надану професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 1600 грн. В обґрунтування позову вказує, що з відповідачем вони мають спільну доньку [PERSON] , яка народилась під час їхнього шлюбу. 21 вересня 2011 року шлюб між ними було розірвано. Однак після розірвання шлюбу вони продовжували проживати спільно як родина до вересня 2019 року. У вересні 2019 року відповідачка, забравши свої речі, залишила місце спільного проживання і йому не відомо де на даний час вона фактично проживає. На даний час донька навчається у 8 класі та за власним бажанням і спільним рішенням проживає з ним, та повністю перебуває на його утриманні. Він офіційно працює, але його коштів на належне утримання дитини не вистачає, так як на його утриманні також перебуває його мати [PERSON] , яка є особою похилого віку та з доходів отримує лише мінімальну пенсію. Відповідачка на даний час працює та отримує заробітну плату, але не дивлячись на це, добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання доньки в розмірі ј частини від усіх видів доходів відповідача, але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Для підготовки позову він звернувся за наданням професійної правничої допомоги до адвоката, з яким уклав договір про надання професійної правничої допомоги та сплатив гонорар в розмірі 1600 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив задоволити, підтвердив обставини вказані в обґрунтування позовних вимог. Крім цього пояснив, що і він і донька зверталися до дружини і просили вирішити питання з аліментами, але вона не погоджувалася. Донька проживає з ним з 2012 року, як вони розлучилися. Відповідач допомогу надає частково. За останні два місяці відповідач допомоги не надає. Позивач надала доньці банківську картку, на яку перераховує кошти. Гроші, які відповідач перераховує на картку вони не використовують, тому що чекають рішення суду. Мінімальна сума поповнення картки була 500 грн. Він картку дитини не контролює, тому не може сказати точно яку суму вкладає відповідач щомісячно. Картка у дитини на руках. Чому він не дозволяє дитині використовувати кошти з картки він пояснити не може. Відповідач відкрила власну картку на своє ім`я, а не на дитини і віддала ту картку доньці. Він не хоче отримувати в такому форматі аліменти. Відповідач з ним взагалі не бажає спілкуватися. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив задоволити. Підтвердив обґрунтування позову. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Суду пояснила, що вона дитині завжди допомагає і буде допомагати. На сьогодні вона дитину повністю забезпечує. Вона не згодна з тим, що до неї подано позов про стягнення аліментів. З тим, що дитина проживає з позивачем з 2012 року вона не згодна. Вони розлучені в 2011 році і до 2017 року вони мешкали всі разом, по [ADDRESS] , а з 2017 року стали жити на Засуллі . Вона перестала з ними жити з 9 вересня 2019 року. На даний час донька проживає з батьком. Вона не згодна з тим, що повинна сплачувати аліменти. Вона і так сплачує аліменти. Банківська картка відкрита на її ім`я, так як донька неповнолітня. І вона не може оформити картку на дитину, але цією карткою користується дитина. Донька залишилася з батьком, але з початку це було їх спільне рішення, а потім донька перестала з нею спілкуватися. Позов вона не визнає тому, що кожен місяць і так допомагає дитині. Її заробіток це мінімальна заробітна плата, яка складає 4700 грн. - 3500 грн. на руки. Суду надана позивачем недостовірна інформація щодо справи і про те, що вона не допомагала дитині і про інше. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , і в свідоцтві про народження її батьками вказані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Заочним рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 вересня 2011 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки МЦШР ДСНС України від 29.01.2020 р. № 23 сім`я [PERSON] згідно особової справи складається з двох чоловік: [PERSON] , 1985 р.н., донька [PERSON] 2006 р.н. Відповідно довідки квартального комітету №7 виконкому РМР за адресою: 1 [ADDRESS] мешкають: [PERSON] , 1958 р.н., [PERSON] 1985 р.н., [PERSON] , 2006 р.н. З свідоцтва про народження вбачається, що матір`ю [PERSON] є [PERSON] . Згідно пенсійного посвідчення [PERSON] є пенсіонером за віком. З довідки про доходи від 29.01.2020 р. №2 вбачається, що [PERSON] працює в МЦШР ДСНС України на посаді водій - механік. Сума фактично отриманого грошового забезпечення за 2019 рік складає 148279,37 грн. З договору про надання правничої (правової) допомоги вбачається, що між адвокатом Цимбалом В.І. та Варюхою В.М. 30.01.2020 року було укладено вищевказаний договір, згідно якого адвокат взяв на себе виконання дій з надання правової допомоги, зокрема: підготувати позовну заяву про стягнення аліментів, та приймати участь при розгляді позову, представляти інтереси клієнта в судових органах всіх рівнів. Відповідно квитанції №6 від 31.01.2020 року [PERSON] отримав від [PERSON] на підставі договору про надання правничих (правових) послуг від 30.01.2020 року 1600 грн. в рахунок оплати за надання правничих (правових) послуг. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання дитини. Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 7 Зaкoну України "Про Державний бюджет нa 2020 рік" прожитковий мінімум для дітей вікoм від 6 до 18 років з 01 січня 2020 року встановлений в розмірі - 2218 грн. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані у справі докази, оцінюючи докази зібрані у справі кожен окремо, їх достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку про можливість задоволення позову. При вирішенні спору суд виходить з засад рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, а саме, що кожен з подружжя рівною мірою несе обов`язки по утриманню дитини і повинен їх виконувати. Заперечення відповідача проти стягнення з неї аліментів, суд не може взяти до уваги при вирішенні спору, оскільки та обставина, що відповідач добровільно перераховує кошти на утримання дитини не підтверджена належними і допустимими доказами, так як не надано жодного доказу, крім пояснень сторін, з яких вбачається що банківська картка відкрита на ім`я відповідача, а відповідно вона може у будь-який час як перерахувати на таку картку кошти, так і зняти їх, а тому наявність такої картки у доньки позивача жодним чином не доводить, що відповідач надає допомогу саме на утримання дитини. А за таких обставин, позивач має право на стягнення аліментів з відповідача. Визначаючи розмір аліментів суд вважає можливим постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів розмірі, який визначено позивачем, оскільки такий розмір є розумним і не суперечить вимогам чинного законодавства. При цьому слід відмітити, що відповідач теж не заперечувала правильності визначення розміру аліментів позивачем. Вирішуючи вимоги про стягнення витрат на правову допомогу суд виходить з наступного: з матеріалів справи вбачається, що між позивачем та [PERSON] було укладено договір про надання правничої допомоги. При розгляді справи доведено факт надання правової допомоги та оплату таких послуг, а саме квитанцією № 6. Враховуючи положення чинного законодавства, ступінь складності справи, обсяг та обґрунтування позову, час протягом якого представник приймав участь безпосередньо в судових засіданнях, суд вважає розмір витрат в сумі 1600 грн. завищеним і приходить до висновку що відшкодуванню на користь позивача підлягають 1200 грн. як компенсація витрат на правову допомогу. Враховуючи, що позов виник з вини відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути 840,8 грн. судового збору.

Outcome: approved