Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на неповнолітніх дітей. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 24.11.2007 року по 21.09.2011 року. Від даного шлюбу у них народились: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.01.2011 року присуджено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей щомісячно в розмірі 1\~000 грн. по 500 грн. на кожну дитину, до досягнення старшою дитиною повноліття. Вказує, що встановлений судом розмір аліментів значно менший, ніж є встановлений на даний час мінімум, визначений чинним законодавством; самостійно вона не може забезпечити першочергові потреби дітей. Зважаючи на вищевикладене, просить збільшити розмір аліментів, утримуваних з [PERSON] в її користь на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] на 3\~000, 00 грн. щомісячно по 500 грн. на кожну дитину, але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення старшою дитиною повноліття. Позивач в письмовій заяві позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Відповідачем подано заяву про розгляду справи у його відсутності, позов визнав повністю. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.2ст. 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою ( ч.3ст.51 Конституції України). Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни визначеного рішенням суду розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин. Частиною 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.4-5). Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.09.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.6-7). Згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.01.2011 року у справі № 2-854/11 вирішено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей щомісячно в розмірі 1 000 грн., по 500 грн. на кожну дитину, до досягнення старшою дитиною повноліття. Згідно з\~ п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. На думку суду, присуджений у 2011 році розмір аліментів, не може покрити витрати на забезпечення належного фізичного та духовного розвитку дітей, є меншим від мінімально встановленого Законом. Визначаючи розмір аліментів суд бере до уваги, що [PERSON] є працездатним, окрім спільних з позивачкою дітей, інших дітей на утриманні не має. Обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як батька, так і матері. При цьому, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів є більш важливими за інші обставини, тому що виплата аліментів призначена саме для дитини, а не для матері. Крім того, судом враховано положення Зaкoну України "Про Державний бюджет нa 2018 рік", яким на даний час прожитковий мінімум встановлений в розмірі: для дітей вікoм від 6 до 18 років, з 01 січня 2018 року - 1860 гривень, з 01 липня 2018 року - 1944 гривні, з 01 грудня 2018 року - 2027 гривень. Беручи до уваги рівність прав та обовязків батьків щодо дітей, те, що обов'язок утримувати дитину не залежить від бажання чи можливостей батьків, враховуючи загальне правило, що батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття навіть у тому разі, коли виконання цього обовязку може призвести до неповного задоволення їх власних матеріальних і духовних потреб, з метою забезпечення нормального догляду за дитиною, враховуючи матеріальне становище позивача та відповідача, характер та розмір витрат на виховання та гармонійний розвиток дитини, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити, змінивши розмір аліментів з 1 000,00 гривень щомісячно на 3\~000, 00 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення старшою дитиною повноліття. При цьому, аліменти у зміненому розмірі стягуються з дня набрання чинності рішенням суду. Згідно ст..141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави 704, 80 грн. судового збору.

Outcome: approved