overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

28.12.2020 року до Подільського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про відшкодування вартості безпідставно набутого майна у розмірі 2 687 673 грн., відшкодування вартості знищеного майна у розмірі 282 913 грн., та судового збору по справі у сумі 10 510 грн. Ухвалою суду від 04.01.2021 року справу призначено за правилами загального позовного провадження у підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 12.02.2021 року підготовче судове засідання закрито та справу призначено до судового розгляду. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказує, що з 25.03.2011 року по 30.11.2018 року він перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , який розірваний за рішенням суду. Після розірвання шлюбу вони разом не проживали, відповідачка разом із синами проживала у квартирі, у якій залишилось його майно, а саме дорогоцінні картини. Цей факт був встановлений у рішенні суду від 09.07.2019 року про стягнення аліментів, де зазначено, що позивач «..оплачує комунальні послуги в квартирі, де проживають позивачка та сини. В цій квартирі залишив позивачці дорогоцінні картини». Отже, у відповідачки [PERSON] знаходяться наступні картини: «Портрет дами у білому», полотно, масло, 180*90 см, 1993 рік, автор [PERSON] ; «Помпейський пейзаж», полотно, масло, 148*198 см, 1995 рік, автор [PERSON] ; «Фігурне катання», полотно, масло, 198*148 см, 2005 рік, автор [PERSON] ; «Хупа», полотно, масло, 100*200 см, 2010 рік, автор [PERSON] . Картини «Портрет дами у білому», «Помпейський пейзаж» були подаровані йому автором картини у 1993, 1995 році відповідно, картина "Фігурне катання" була придбана ним у 2005 році. Вказані картини були набуті ним до вступу у шлюб з відповідачкою, а отже є його приватною власністю. Картина « [PERSON] » була подарована автором картини спільно йому та [PERSON] у 2010 році та є спільною власністю. 02.03.2020 року він звернувся до [PERSON] про повернення майна та відшкодування 50% вартості картини, що належить йому та відповідачці спільно, однак жодних дій щодо повернення майна та відшкодування вартості [PERSON] здійснено не було. [PERSON] не мала жодних прав на користування та розпорядження картиною, що є спільною власністю без погодження з ним. Окрім того зазначає, що під час особистого спілкування відповідачка повідомила його про те, що картини були нею викинуті. Згідно оцінки вартості картин фахівця [PERSON] картина «Портрет дами у білому» оцінена в 45 000 доларів США, «Помпейський пейзаж» - 25 000 доларів США, «Фігурне катання» - 25 000 доларів США, «Хупа» - 20 000 доларів США.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

28 березня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що до 22 січня 2014 року працювала в ПАТ „ Південьзахідшляхбуд", відповідач розрахунку при звільненні не провів. Просить стягнути з відповідача на її користь борг із заробітної плати в сумі 7010,18 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, моральну шкоду в сумі 1000 грн., завдану відповідачем невиплатою заробітної плати. В суд позивачка подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, просить позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні залишити без розгляду, в іншій частині позов підтримує. Представник відповідача до суду не прибув, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений 14 квітня 2014 року, причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи та заперечень проти позову до суду не направив. Суд ухвалює заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] до 22 січня 2014 року працювала в ПАТ „Південьзахідшляхбуд". Заробітну плату при звільненні відповідач не виплатив. Дані обставини встановлені з письмових доказів. Зокрема, вказані факти підтверджуються наданою суду довідкою відповідача про суму боргу. Достовірність та належність вказаних доказів сторони не оспорюють. Відповідно до вимог ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць. Згідно ч.1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а в разі порушення законодавства про оплату праці - без обмеження будь-яким строком. Згідно ст..237-1 КЗпП України відшкодування власником моральної шкоди провадиться працівникові, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення і з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки невиплачену їй у встановлені строки заробітну плату в сумі 7010,18 грн. Також суд вважає, що порушення відповідачем строків виплати заробітної плати завдало позивачеві моральних страждань, оскільки змусило докладати додаткових зусиль для організації свого життя. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує тривалість порушення прав позивача на отримання належних йому платежів, тяжкість вимушених змін в життєвих стосунках позивача, виходить з вимог розумності і справедливості і визначає моральну шкоду в сумі 1000 грн., оскільки відповідач не надав заперечень проти вказаної позовної вимоги Судові витрати за два види позовних вимог - майнового характеру та моральної шкоди - підлягають стягненню в дохід держави з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

28 березня 2014 року заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. У заяві посилалась на те, що згідно свідоцтва про право власність на житло від 15 липня 1997 року виданого відділом приватизації житла ВАТ Полтавський турбомеханічний завод, вона та [PERSON] є співвласниками квартири за адресою [ADDRESS] .У вказаному документі прізвище заявника помилково вказано як «[PERSON]» , що є перешкодою для реалізації її прав як власника нерухомого майна. У судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала та просила задовольнити, встановити факт належності їй свідоцтва про право власності. Заінтересована особи - Реєстраційна служба Полтавського міського управління юстиції у судове засідання свого представника не направила, належним чином повідомлена про час та місце судового засідання , причина неявки невідома. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи , приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено , що згідно свідоцтва на право власності на житло від 15 липня 1997 року виданого відділом приватизації житла ВАТ Полтавський турбомеханічний завод квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON]. Відповідно до ст. 256 ЦПК України справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб , якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення можуть бути встановлені в судовому порядку. Та обставина, що свідоцтво про право власності на житло , яке видано на ім'я [PERSON] належить [PERSON] підтверджуються копіями паспорта на ім'я заявника, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, копіями пенсійного посвідчення, посвідчення ветерана праці, трудової книжки, свідоцтвом про одруження, де прізвище заявника вказано як "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

28 березня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 06 вересня 2008 року. Від подружнього життя сторони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Однією сім'єю подружжя проживали до 13 квітня 2013 року, причиною розпаду послугувало те, що під час спільного проживання у них склалися різні погляди на життя, вони не зійшлися характерами, через що часто виникали непорозуміння, відповідачка безпідставно вчиняла сварки та скандали, не поважала позивача як чоловіка та не цікавилася його думкою стосовно сімейних питань. На даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, на примирення позивач не згоден, тому і звернувся до суду з даним позовом. В судове засіданні позивач [PERSON] не з"явився, надіслав до суду заяву, якою просив заслухати справу в його відсутність, позов задовольнити і шлюб розірвати. Відповідачка [PERSON] також в судове засідання не з"явилася, передала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала, на розірвання шлюбу згодна. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, у зв'язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 06 вересня 2008 року, шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №152 (а.с.10). Від подружнього життя сторони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] (а.с.11-12). Як вбачається із матеріалів справи на даний час сім'я фактично розпалась, спільного господарства сторони не ведуть, на примирення сторони не згодні. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу не можливе, суперечить інтересам сторін та малолітніх дітей, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

28 березня 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про з неї заборгованості за період з 01.09.2007 року по 01.01.2014 рік в сумі 5717 грн. 39 коп. Ухвалою суду від 04 жовтня 2012 року скасовано судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ЖЕК «Забота» суми боргу в розмірі 3684,64 грн., судових витрат в розмірі 94,10 грн. та на користь держави судового збору в розмірі 13 грн. 20 коп. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач проживає в квартирі [ADDRESS] та на її ім'я відкрито особовий рахунок [NUMBER]. Вищевказаний житловий будинок знаходиться на балансі ТОВ «ЖЕК «Забота», яке надає послуги з утримання будинків та прибудинкових територій на підставі Договору на утримання житлових будинків, споруд та прибудинкових території від 02.10.2007 року. Дотепер відповідач свої зобов'язання не виконав по сплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території, у зв'язку з чим утворилася заборгованість за період з 01.09.2007 року по 01.01.2014 рік становить 5717 грн.39 коп. Відповідно до п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених Постановою КМУ № 572 від 08.10.1992 року та п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги, в тому числі послуги з утримання будинку та прибудинкової території у встановлені строки та у встановленому розмірі, які виконує позивач. Таким чином, на підставі вищевикладеного та у відповідності до ст. ст. 66, 68, 156, 162 ЖК України, ст. ст. 18, 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ від 8.10.1992року №572, суд приходить до висновку, що пред'явлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

28 березня 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про з них в солідарному порядку заборгованість за період з 01.09.2007 року по 01.02.2014 рік в сумі 5281 грн. 75 коп. Ухвалою суду від 27 грудня 2013 року відмовлено у прийнятті заяви ТОВ «ЖЕК «Забота» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з [PERSON],[PERSON] Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, відповідачі зареєстровані та проживають в [ADDRESS]. Особовий рахунок [NUMBER] відкрито на ім'я померлого [PERSON], між тим в квартирі зареєстровані його діти-відповідачі по справі. Вищевказаний житловий будинок знаходиться на балансі ТОВ «ЖЕК «Забота», яке надає послуги з утримання будинків та прибудинкових територій на підставі Договору на утримання житлових будинків, споруд та прибудинкових території. Дотепер відповідач свої зобов'язання не виконав по сплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території, у зв'язку з чим утворилася заборгованість за період з 01.09.2007 року по 01.02.2014 рік становить 5281 грн.75 коп. Відповідно до п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених Постановою КМУ № 572 від 08.10.1992 року та п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги, в тому числі послуги з утримання будинку та прибудинкової території у встановлені строки та у встановленому розмірі, які виконує позивач. Таким чином, на підставі вищевикладеного та у відповідності до ст. ст. 66, 68, 156, 162 ЖК України, ст. ст. 18, 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ від 8.10.1992року №572, суд приходить до висновку, що пред'явлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. За такого, з відповідачів слід стягнути в солідарному порядку на користь позивача борг за період з 01.09.2007 року по 01.02.2014 рік в сумі 5281 грн. 75 коп. Згідно зі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

28 березня 2014 року представник ПАТ „ДТЕК Донецькобленерго" звернувся до суду із позовною заявою до відповідача, у якій просить стягнути грошову суму за актом № 170224 від 06 квітня 2012 року в розмірі 2575,09 грн.В обґрунтування позовних вимог, позивачем зазначено, що відповідач проживає [ADDRESS]. 06 квітня 2012 року представниками Приазовських електричних мереж був складений акт № 170224 про порушення Правил користування електричною енергією для населення, у відношенні побутового споживача електроенергії. Оглядом на місці виявлено, що відповідач самовільно підключив енергоустановку до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника. Згідно з п. 53 вказаних Правил, на підставі складеного акту про порушення правил користування електроенергією для населення, відповідно до п. 2.7 Методики нарахування розміру та вартості електричної енергії, не врахованої внаслідок порушення споживачем ППЕЕН, споживачу було проведено нарахування за без облікове користування електричною енергією у розмірі 2575,09 грн. Позивач змушений був звернутись до суду з заявою про стягнення з відповідача [PERSON] суми боргу в розмірі 2575,09 грн., а також витрат по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. Представник позивача Кабанова Л.О., яка діє на підставі довіреності, в судове засідання не з'явилась, направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] проживає по [ADDRESS]. 06 квітня 2012 року представниками Приазовських електричних мереж був складений акт № 170224 про порушення Правил користування електричною енергією для населення, у відношенні побутового споживача електроенергії. Оглядом на місці виявлено, що відповідач самовільно підключив енергоустановку до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника. Згідно з п. 53 вказаних Правил, на підставі складеного акту про порушення правил користування електроенергією для населення, відповідно до п. 2.7 Методики нарахування розміру та вартості електричної енергії, не врахованої внаслідок порушення споживачем ППЕЕН, споживачу було проведено нарахування за без облікове користування електричною енергією у розмірі 2575,09 грн. На теперішній час відповідачем суму боргу не погашено. Вивчивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства „ДТЕК Донецькобленерго" підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

28 березня 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором у сумі 22344 грн. 23 коп. та судового збору. У судове засідання представник позивача не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 10.11.2005 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 1894 грн. 92 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25.08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов'язання по договору належним чином не виконував у зв'язку з чим станом на 01.06.2013 року утворилася заборгованість в сумі 22344 грн. 23 коп., з якої: 1501 грн. 76 коп. - заборгованість по кредиту, 7018 грн. 61 коп. - заборгованість по відсоткам, 12283 грн. 66 коп. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також 1540 грн. 20 коп. штрафів за несвоєчасне виконання зобов'язань, що підтверджується розрахунком (а.с 5-6). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором та судового збору підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

28 березня 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором у сумі 5752 грн. 85 коп. та судового збору. У судове засідання представник позивача не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 26.10.2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої відповідач отримав кредит в сумі 5002 грн. 06 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами , Тарифами складають між ним та позивачем Кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобов'язання по договору належним чином не виконував у зв'язку з чим станом на 01.02.2014 року утворилася заборгованість в сумі 5752 грн. 85 коп., з якої: 5002 грн. 07 коп. - заборгованість по кредиту, 0,64 грн. - заборгованість по відсоткам, а також 750 грн. 14 коп. штрафів за несвоєчасне виконання зобов'язань, що підтверджується розрахунком (а.с 6). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором та судового збору підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved