Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

23.11.2020 року [PERSON] (надалі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач) про позбавлення його батьківських прав стосовно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову вказала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 13.07.2016 року, який на даний час розірвано. Від спільного проживання у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . В липні 2016 року, ще до народження дитини, [PERSON]. виїхав в невідомому напрямку і до цього часу не з`являвся, дочку не навідував. Відповідач, маючи реальну можливість брати участь у вихованні та забезпеченні доньки, з власної ініціативи самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не спілкується з дочкою, не навідує її, не цікавиться розвитком, життям та здоров`ям, матеріальної допомоги не надає. [PERSON]. з моменту народження дочки не намагається зустрітися з нею, протягом усього її життя ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не виявляє до дочки батьківської турботи, не піклується про неї, не цікавиться її життям і здоров`ям, не піклується про фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не забезпечує харчування, медичний догляд, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Вказане негативно впливає на її фізичний розвиток. Усі обов`язки по вихованню та утриманню дитини повністю покладені на позивачку та чоловіка останньої [PERSON] , якого дитина вважає своїм батьком. Враховуючи викладене, просила позбавити [PERSON] батьківських прав. В судове засідання [PERSON] не з`явилася. В поданій до суду заяві представник позивача [PERSON] просила розгляд справи проводити у її відсутності та відсутності позивачки, позов задовольнити. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву, в якій позов визнав, не заперечив проти позбавлення його батьківських прав відносно дочки [PERSON] . Представник органу опіки та піклування Шепетівської райдержадміністрації, який є правонаступником органу опіки та піклування Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області, в поданій до суду заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ознайомившись із доводами сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що з метою захисту прав та інтересів дитини, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження. Із висновку органу опіки та піклування Білогірської районної державної адмінітрації Хмельницької області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] №50/22-02-15-275/20 від 01 липня 2020 року вбачається, що батько дитини , громадянин Республіки Туркменістан [PERSON]. після одруження в 2016 році поїхав на роботу в Республіку Туреччина. З того часу він жодного разу не приїжджав, не бачив дитини, не надає матеріальної допомоги, не цікавиться її станом здоров`я, не дбає про її догляд та виховання. Дитина перебуває на повному утриманні матері [PERSON] , позивачки по справі. [PERSON]. протягом тривалого часу не приймає участі у вихованні дочки, не дбає про її догляд та виховання, духовний та моральний розвиток, підготовку до самостійного життя та здобуття освіти. Тому позбавлення батьківських прав відповідача щодо дитини є доцільним та відповідає інтересам дитини. Довідкою Паньковецького фельдшерського пункту Білогірського району Хмельницької області №200 від 02 липня 2020 року підтверджується, що [PERSON]. за весь період від народження дитини був відсутній під час патронатних відвідувань, профілактичних оглядів, амбулаторних прийомів та викликів на дом, не цікавився здоров`ям дитини. [PERSON] самостійно доглядає та виховує дитину без участі та допомоги батька. Згідно довідки, виданої 02.07.2020 року Паньковецьким закладом дошкільної освіти «Пролісок» Ямпільської селищної ради Білогірського району Хмельницької області, [PERSON] з 01.09.2019 року відвідує Паньковецький заклад дошкільної освіти. Протягом усього часу батько дитини [PERSON]. жодного разу не приводив, не забирав та не відвідував дочки, не брав участі у святкових заходах дошкільного закладу. Письмовими поясненнями свідків [PERSON] і [PERSON] підтверджується, що [PERSON]. вихованням та матеріальним забезпеченням дочки не займається. Так, свідки вказали, що останній не спілкується із дочкою, не провідує її з 2016 року. Вихованням дитини займається мама, позивачка по справі. Ст. 150 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов?язків по вихованню дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" встановлено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд бере до уваги, що відповідач [PERSON]. не виконує батьківських обов`язків по вихованню дитини, що свідчить про свідоме та умисне ухилення його від участі у вихованні дочки. Матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. [PERSON] проживає спільно із матір`ю. Матеріальне забезпечення неповнолітньої здійснює позивачка. Враховуючи, що відповідач не займається вихованням дочки [PERSON] , позов визнав, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої дочки, з врахуванням вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав щодо дочки [PERSON] відповідає інтересам неповнолітньої. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України на користь позивачки з відповідача належить стягнути судові витрати в сумі 840,80 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: approved