Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

6 листопада 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання їх спільних неповнолітніх дітей, доньку [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини всих видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повнолітня доньок. В судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні позовних вимог, з наведених у позові підстав та просила їх задовільньнити. Представник позивача, адвокат [PERSON] в судовому засіданні підтримав позов та пояснив, що дійсно діти знаходяться на повному утриманні позивача, відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає та не приймає участі в їх житті. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що він не заперечує проти того щоб з нього стягували аліменти у розмірі, що вказує позивач, але заперечує щодо дати з якої необхідно проводити стягнення. Вказав на те, що він до 28 лютого 2018 року проживав разом з позивачем спільно та надав матеріальну допомогу на утримання дітей, отже аліменти необхідно стягувати саме з цієї дати. Суд дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідач є батьком неповнолітніх дітей позивача: доньки [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 липня 2003 року (а.с.4) та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24 грудня 2009 року (а.с.5). Як вбачається з довідки квартального комітету № 19 Смілянської міської ради № 116966 б/д (а.с. 6) позивач проживає по [ADDRESS] разом з дітьми: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та діти знаходяться на утриманні матері. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки сторони від шлюбу мають спільних малолітніх дітей: доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з матір'ю, та перебувають на її утриманні, то позивач має право на стягнення з відповідача аліментів на їх утримання до досягнення старшою донькою повноліття. У відповідності із роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, що містяться у пункті 17 Постанови від 15.05.2006р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 82 цього кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Оскільки відповідач визнав розмір аліментів, які просить стягнути позивач то дані обставини не підлягають доказуванню в судовому засіданні. Що ж стосується заперечень відповідача щодо дати з якої необхідно проводити стягнення аліментів, то суд вважає, що він жодним чином не довів свої заперечення та не навів доказів, які б підтверджували факт того, що він дійсно до 28 лютого 2018 року надавав матеріальну допомогу дітям та утримував їх. Наданий відповідачем акт про фактичне проживання особи від 19 лютого 2018 року лише підтверджує той факт, що він станом на 19 лютого 2018 року проживав за адресою: [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON] та доньками [PERSON] і [PERSON]. Про те, що відповідач утримує дітей а чи надає матеріальну допомогу в акті не зазначено. Окрім того, ч. 1 ст. 79 СК України чітко визначено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Як вбачається зі штампу вхідної кореспонденції Смілянського міськрайонного суду, позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів надійшла до суду 6 листопада 2017 року за № 13650, отже відповідно саме з цієї дати і слід проводити стягнення аліментів на утримання дітей. Враховуючи вище викладе суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до вимог ч.3 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного, ст. 79, 81,82, 110, 112, 151, 153, 157, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved