Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

23.06.2017 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить суд винести рішення яким: - скасувати усиновлення громадянина [PERSON], [INFO], уродженця м. Дамаск Сірійської Арабської Республіки громадянином [PERSON], [INFO], уродженця м. Києва на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23.04.2015; - скасувати відомості, що батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON], [INFO]; - поновити актовий запис, що батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23.05.2015 було задоволено заяву [PERSON]. про усиновлення [PERSON]. Зазначає, що подання заяви про усиновлення було обумовлено тим, що позивач та відповідач тривалий час перебували у добрих відносинах, а позивач був позбавлений батьківського піклування. Сторони прагнули до створення прав та обов'язків батька та сина. Однак, сторони не підтримують стосунки та не спілкуються, оскільки сімейні відносини між ними не склалися. Зазначає, що у зв'язку з ситуацією в країні та зміною професійної діяльності позивач не має можливості виконувати обов'язки, закріплені засадами сімейного законодавства. З урахуванням вищенаведеного, просить задовольнити позовні вимоги. 23.06.2017 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. 23.06.2017 судом направлено запит до відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації. 20.07.2017 до суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача. 01.08.2017 ухвалою суду в справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду на 30.11.2017 на 10-30 год. 29.11.2017 на адресу від представника позивача [PERSON] - [PERSON] надійшла заява в якій зазначено, що позовні вимоги підтримує та просить суд розглянути справу у його відсутність позивача. 30.11.2017 в судовому засіданні, не виходячи до нарадчої кімнати, судом було залучено Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві в якості третьої особи та прийнято до матеріалів справи заяву відповідача про визнання позову. Позивач в судове засідання не з'явився, проте в матеріалах справи наявна заява в якій позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, до суду 21.05.2018 на адресу суду надійшла заява від його представника в якій просить справу розглядати у його відсутність та визнає позовні вимоги в повному обсязі. Представник третьої особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 240 СК України право на звернення до суду з позовом про скасування усиновлення чи визнання його недійсним мають батьки, усиновлювач, опікун, піклувальник, орган опіки та піклування, прокурор, а також усиновлена дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23.04.2015 було задоволено позовні вимоги [PERSON] про усиновлення повнолітньої особи. Всиновлено повнолітню особу [PERSON], [INFO] громадянином України [PERSON], [INFO] та записати громадянина України [PERSON], [INFO] батьком [PERSON], [INFO] (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві від 23.07.2015, батьком [PERSON] є [PERSON], громадянин України(а.с.6). Згідно витягу від 23.07.2015 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23.04.2015, в графі відомості про батька до зміни значиться [PERSON], а після зміни - [PERSON] (а.с.9-10). Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності з ч. 1 ст. 238 СК України усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо: 1) воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; 2) дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; 3) між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов'язків. Згідно ч. 3 ст. 238 СК України, усиновлення повнолітньої особи може бути скасовано судом за взаємною згодою усиновлювача і усиновленого або на вимогу одного з них, якщо сімейні відносини між ними не склалися. Відповідно до ч.1 ст.239 СК України у разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє права та обов'язки, що виникли у зв'язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами. Таким чином, судом встановлено, що між усиновлювачем та усиновленим склалися стосунки, які унеможливлюють їх спільне проживання, спілкування, родинні відносини вони не підтримують. Відповідно до ч.2 ст.239 СК України у разі скасування усиновлення відновлюються права та обов'язки між дитиною та її батьками, іншими родичами за походженням. Згідно ч.5 ст.239 СК України у разі скасування усиновлення дитина має право на збереження прізвища, імені та по-батькові, які вона одержала у зв'язку з усиновленням. За бажанням дитини їй присвоюється прізвище, ім'я, по-батькові, які вона мала до усиновлення. В силу ст.241 СК України після набрання чинності рішенням суду про визнання усиновлення недійсним або скасування усиновлення суд у місячний строк зобов'язаний надіслати копію рішення до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Орган державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про скасування усиновлення або визнання його недійсним вносить відповідні зміни до актового запису про народження дитини. Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 2.16.3 Наказу від 12.01.2011 N 96/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за N55/1879 "Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання" на підставі рішення суду про скасування або визнання усиновлення недійсним уносяться виправлення в актовий запис про народження усиновленої дитини та поновлюються відомості, записані до усиновлення, про що має бути зазначено в рішенні суду. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. З урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved