Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, однак рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.12.2015 року шлюб між ними було розірвано. В шлюбі у них народилася одна дитина: донька [PERSON] , [INFO] , яка в даний час знаходяться на утриманні матері. Вказує, що відповідач фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання спільної доньки. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Просить суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини всіх його доходів до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду\~від 10\~жовтня 2019\~року відкрито\~спрощене позовне\~провадження у\~справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності Просить суд, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач до початку судового засідання подав суду заяву про слухання справи у його відсутності. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів визнає повністю, заперечує щодо стягнення з нього витрат на правову допомогу. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності осіб, що не з`явилися по наявним матеріалам справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.12.2015 року шлюб між ними було розірвано (а.с.6). Із матеріалів справи вбачається, що від спільного подружнього життя у сторін народилась дитина: донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Судом також встановлено, що сторони проживають окремо, неповнолітня дитина проживає разом з матір`ю позивачкою [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними. Однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула\~чинності для\~України 27\~вересня 1991\~року,\~держава визнає\~право кожної\~дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Із матеріалів справи, судом встановлено, що відповідач офіційно працевлаштований та в період з вересня 2018 року по серпень 2019 року отримав доходів в загальній сумі 171\~255,38 грн. (а.с 17). Відповідачем не надано суду доказів його непрацездатності та наявності на його утриманні інших дітей тощо. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, те, що сторони не змогли добровільно досягнути згоди про розмір сплачуваних аліментів, а також, що обов`язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ј частини усіх видів доходу, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до п. 1 ч.3 ст.133\~ЦПК України до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст.137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою правовою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи втрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. З договору про надання правових послуг адвоката № б/н від 04.09.2019 року, укладеного між адвокатом адвокатським об`єднанням «Глобал Лігал Груп» та позивачем [PERSON] , акту виконаних робіт наданих послуг згідно договору, вбачається, що зазначені у розрахунку представника [PERSON] витрати пов`язані з розглядом даної справи і розмір цих витрат становлять 3000 грн. (а.с. 18-21). Вказані витрати, що підтверджуються актом виконаних робіт згідно договору №б/н від 04.09.2019 року та квитанцією до прибуткового касового ордера № б/н від 19.09 2019 року. На думку суду сума щодо стягнення витрат на правову допомогу є дещо завищена, а тому з урахуванням розміру задоволених позовних вимог, складності справи, заперечень відповідача щодо розміру цих судових витрат з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 768,40 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved