Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду в інтересах малолітнього [PERSON], [INFO], із даним позовом, в якому просив позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримав та просив його задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи в разі неявки відповідачки в судове засідання. Додатково пояснив, що вони із відповідачкою проживали в цивільному шлюбі з 2011 року по 2012 рік. Під час їх спільного проживання у них народилася дитина [PERSON] Вони проживали в його будинку в с. Будьки Жмеринського району Вінницької області. Коли вони проживали разом відповідачка дитину не доглядала та не займалась її вихованням. З 2 місяців і до одного року дитиною займався лише позивач, оскільки відповідачка самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків, вона часто по декілька днів була відсутня вдома. Пізніше йому стало відомо, що поки він знаходився на роботі, відповідачка в цей час проживала в його будинку зі своїм колишнім чоловіком. Внаслідок чого він вигнав її зі свого будинку. Відповідачка із дитиною поїхала проживати до своєї матері, а в жовтні 2016 року йому зателефонували мати відповідачки та сказала, щоб він забрав дитину. З того часу дитина проживає разом із ним. За цей період, відповідачка жодного разу не телефонувала, не приїздила та не цікавилася дитиною, місце її проживання на даний час невідоме. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] підтримала наданий комісією з питань захисту прав дитини органу опіки та піклування Жмеринської РДА від 24 квітня 2017 року щодо недоцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав. Зазначивши, що комісією не встановлено достатності доказів ухилення відповідачки від виховання дитини, не встановлено, що мати притягувалася до кримінальної відповідальності, сім'я не перебуває на обліку як така що перебуває у складних життєвих умовах, мати не була присутньою на засіданні комісії, можливо вона перебуває за кордоном, або в лікарні. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце судового засідання через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» від 29 березня 2017 року №59. Суд відповідно до ст.ст.224, 225 ЦПК України виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оглянувши, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження дитини (а.с.7). Даний факт також підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст. 126, 133, 135 СК України (а.с.52) Відповідно до довідок №976 від 21 грудня 2016 року, №208 від 07 лютого 2017 року та №02-17-158 від 14 березня 2017 року Тарасівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області (а.с. 8, 15, 41) [PERSON], [INFO], проживає біля свого батька [PERSON] за адресою [ADDRESS]; мати дитини [PERSON] на території сільської ради не проживає з жовтня 2012 року, перебування її виконавчому комітету невідомо. Згідно з довідкою Фельшердського пункту с. Будьки Жмеринського району Вінницької області від 20 грудня 2016 року (а.с. 16) [PERSON] водить [PERSON] на огляд до ФАПу с. Будьки. З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 13 березня 2017 року (а.с. 42) комісією депутатів Тарасівської сільської ради проведено обстеження матеріально-побутових умов проживання дитини [PERSON] При обстеженні встановлено, що дитина проживає біля свого батька [PERSON]; будинок 1961 року побудови, загальною площе. 44 кв.м, в задовільному стані, кімнати облаштовані, забезпечені всіма необхідними меблями та побутовими речами; в будинку також проживають співмешканка батька - [PERSON] та їх діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Всі діти забезпечені необхідним одягом, іграшками, продуктами харчування. Комісія вважає, що умови проживання дитини задовільні. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 22 березня 2017 року (а.с.58), проведеного представником служби у справах дітей Жмеринської РДА та представником Тарасівської сільської ради встановлено, що умови проживання [PERSON] в [ADDRESS] Жмеринського району Вінницької області задовільні, для дитини створені відповідні житлові умови, є ліжко, одяг, взуття відповідно до сезону. Для виховання та розвитку дитини створені відповідні умови. Відповідно до довідки-характеристики виконавчого комітету Тарасівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області №02-17-181 від 31 березня 2017 року (а.с.43) [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS], з 21 березня 2012 року. По місцю реєстрації не проживає з жовтня 2012 року. Син [PERSON] - [PERSON] з жовтня 2016 року проживає біля батька [PERSON], який здійснює за ним догляд, займається вихованням та піклується про здоров'я дитини, в той час як мати жодного разу його не провідала. З пояснювальних записок мешканців с. Будьки Жмеринського району Вінницької області [PERSON] та [PERSON] (а.с. 55-зворот, 56) вбачається, що [PERSON] з жовтня 2016 року проживає разом із батьком [PERSON], який здійснює за ним догляд; дитина забезпечена всім необхідним; мати дитиною не цікавиться, не провідує її нічим не допомагає в утриманні дитини. Згідно з повідомленнями Жмеринської РДА №637/01-17/07 від 07 березня 2017 (а.с. 58-зворот), №01-20/165 від 15 березня 2017 року (а.с. 59) [PERSON] не перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Жмеринської РДА та ніяких видів допомог не отримує; повідомлень/інформації щодо сім'ї [PERSON] до Жмеринського РЦ СССДМ на протязі 2011-2016 р.р. не надходило, на обліку центру, як така що перебуває в складних життєвих обставинах не перебувала, фактів щодо нецільового використання допомоги при народженні не зафіксовано. Відповідачка [PERSON] до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась. (а.с. 55) 22 березня 2017 року представником сільської ради депутатом [PERSON] в присутності головного спеціаліста служби у справах дітей Жмеринської РДА [PERSON] було опитано [PERSON] з питань, що стосуються його життя, де дитина повідомила, що проживає він із батьком, який про нього піклується; останній раз мати бачив давно; мати не купує йому солодощі, іграшки; надалі він згоден проживати разом із батьком. (а.с. 57-зворот). Встановленим судом фактичним обставинам справи відповідають правовідносини, пов'язані з особистими немайновими правами і обов'язками батьків і дітей, які регулюються главою 13 Розділу ІІІ Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 15 СК України, сімейні обов'язки є такими, що тісно пов'язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу. Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов'язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим кодексом або домовленістю (договором сторін). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ч.4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою покладення на них відповідальності, передбаченої законом. Статтею 157 СК України передбачено обов'язок того із батьків, хто проживає окремо від дитини, брати участь у її вихованні і право на особисте спілкування з нею. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У ст. 166 СК України визначено правові наслідки позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, зокрема, один з батьків. Згідно з ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). При цьому суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України). Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті (ст. 212 ЦПК України). Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, що беруть участь у справі. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Таким чином судом достовірно встановлено, що відповідачка [PERSON] протягом тривалого часу, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо свого сина [PERSON], дитиною не цікавиться, не надавала жодного матеріального утримання, хоча таких перешкод їй ніхто не чинив. А тому суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідачки [PERSON] є доцільним, а позов підлягає задоволенню. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, дають суду підстави вважати, що відповідачка [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, своєю винною поведінкою ухиляється від встановленого ст.150 Сімейного Кодексу України обов'язку щодо виховання своєї дитини, піклування про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а тому відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України суд приходить до висновку, що відповідачку [PERSON], як крайній захід, слід позбавити батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON] При цьому суд не погоджується із висновком комісії з питань захисту прав дитини органу опіки та піклування Жмеринської РДА від 24 квітня 2017 року № 01-38/880 (а.с. 51), відповідно до якого орган опіки та піклування Жмеринської РДА вважає недоцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] [INFO], в сукупності із поясненнями представника [PERSON] у справах дітей Жмеринської РДА наданими в судовому засіданні щодо не притягнення відповідачки до кримінальної/адміністративної відповідальності, не перебування її на обліку як такої що перебуває в складних життєвих обставинах, оскільки висновок є недостатньо обґрунтований, суперечить іншим доказам, а не перебування відповідачки та її сім'ї на обліках не спростовує факт її ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до своєї дитини. Відповідно до ст.ст. 15, 18, 19, 150, 155, 157, 164, 165, 166 СК України, ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved