Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом. 05.08.2016 року змінила позовні вимоги. Обґрунтовуючи підстави для стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] позивач в позові вказує, що 26 лютого 2011 року вона з відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб в відділі ДРАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, а/з № 350.Від сумісного проживання у них народилась неповнолітня донька: [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Як стверджує позивач в позовній заяві в даний час вона з відповідачем проживають окремо. Відповідач не надає в добровільному порядку кошти для утримання їх малолітньої доньки, хоча працює в столярній майстерні в с. Широка Гребля Вінницького району, інших утриманців він немає, фізично здоровий, тому вона вимушена звернутися з даним позовом до суду в якому просить стягнути з [PERSON] [INFO] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіхвидів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову до суду і до дняповноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів для дитинивідповідного віку. В судове засіданні позивач [PERSON]не з'явилася, надала суду заяву в якій просила суд розглядати справу у її відсутності, змінені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Судові витрати за оплату адвоката просить не стягувати з відповідача так як відповідач повернув їй їх добровільно. Відповідач [PERSON] також в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просив суд розглядати справу у його відсутності, змінені позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що від шлюбу, який зареєстрований 26 лютого 2011 року у відділі ДРАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, а/з № 350, у сторін народилась донька- [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії І-АМ №219823 від 12.04.2012 року, де батьком зазначений [PERSON] (а.с.2). Дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою Виконавчим комітетом Широкогребельської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 13.07.2016 року за №207 (а.с.6). Застосовуючи норми матеріального і процесуального права суд виходить з наступного. Судом встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання малолітньої дитини. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов'язків утримувати дитину, судом не встановлено. Згідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до частини 1 ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу батька і (або) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яка перебуває на утриманні матері; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів [PERSON], що він фізично здоровий, працездатний, що позовні вимоги він визнає повністю; матеріальний стан позивача. Суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] щомісячно в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян, встановленого на дитину відповідного віку підлягають до задоволення повністю. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому, аліменти на дитину необхідно стягувати починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 14 липня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Визнання позову відповідачем не суперечить ч. 4 ст. 174 ЦПК України, тому позовні вимоги позивача, з огляду на вищевикладене, підлягають до задоволення. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави - судові витрати, які складаються із суми судового збору в сумі 551 грн. 20 коп., від сплати яких звільнено позивача. Витрати на правову допомогу адвоката при написанні позовної заяви в розмірі 200 грн згідно квитанції не підлягають стягненню з відповідача [PERSON], так як повернені ним в добровільному порядку, що підтверджено заявою позивача [PERSON] (а.с.19) На підставі викладеного та

Outcome: approved