Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

15 липня 2014 року до Рівненського міського суду надійшов позов заступника прокурора м. Рівне в інтересах держави в особі фінансового департаменту Рівненської обласної державної адміністрації в особі КЗ «Рівненська обласна клінічна лікарня» до [PERSON] про стягнення коштів . В обґрунтування позову покликаються на те, що вироком Рівненського міського суду від 03.03.2014 [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.286 КК України. У зв'язку з вчиненням вказаного злочину, [PERSON] заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок чого вона перебувала на стаціонарному лікуванні у відділенні торакальної хірургії КЗ «Рівненська обласна клінічна лікарня» з 11.12.2012 по 03.01.2013, що складає 23 ліжко-днів. Сума витрат на час стаціонарного лікування, згідно з розрахунком, становить 7784 грн. 25 коп. В судовому засіданні прокурор пред'явлений позов підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь фінансового департаменту Рівненської обласної державної адміністрації на рахунок КЗ «Рівненська обласна клінічна лікарня» 7784 грн. 25 коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечив проти задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, оцінюючи долучені надані в справі докази, встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Рівненського міського суду від 03.03.2014 [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.286 КК України. Так згідно вищевказаного вироку , 11 грудня 2012 року, приблизно в 11 год. 40 хв., керуючи пасажирським автобусом «БОГДАН А09201», реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись зі швидкістю приблизно 40 км/год. по вул. Гагаріна в м. Рівне, зі сторони вул. Кн. Володимира у напрямку вул. Черняка, поблизу будинку № 10 вищевказаної вулиці, в порушення вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху), в момент виникнення небезпеки для руху, яку об'єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, та скоїв наїзд на пішохода [PERSON], яка перетинала проїзну частину зліва направо по напрямку руху транспортного засобу, хоча мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода. У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку; закритої травми грудної клітки з наявністю переломів 1,2 ребер справа по паравертебральній лінії та 3,4,5,6,7,8,9'ребер по задній аксілярній лінії, ускладнених правобічним гемопневмотораксом (наявність крові та повітря в плевральній порожнині), забою середньої-нижньої часток правої легені; закритого перелому діафіза та акроміального кінця правої ключиці зі зміщенням відломків; гематоми в надключичній області справа, в ділянці правого ліктьового суглобу, в ділянці кульшових суглобів, які відносяться до тяжких, як небезпечні для життя. Допитаний в судовому засіданні [PERSON] свою вину визнав повністю. У зв'язку з вчиненням вказаного злочину, [PERSON] заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок чого вона перебувала на стаціонарному лікуванні у відділенні торакальної хірургії КЗ «Рівненська обласна клінічна лікарня» з 11.12.2012 по 03.01.2013, що складає 23 ліжко-днів. Наявність та сума витрат на час стаціонарного лікування становить 7 784,25 грн. та підтверджується відповідним розрахунком позивача. Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Статтею 1206 ЦК України передбачена відповідальність особи, яка вчинила злочин, відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Згідно з ч.З вказаної норми, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності або у власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» передбачено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 (далі - Порядок). Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Як вбачається з дослідженої довідки - розрахунку бухгалтерії КЗ «Рівненська обласна клінічна лікарня» із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти зараховуються до бюджету м.Рівне на зазначений у довідці рахунок Частиною 7 статті 128 КПК України встановлено, що особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до Статуту КЗ «Рівненська обласна клінічна лікарня», лікарня є неприбутковим закладом і фінансується з обласного бюджету. Згідно з ч.3 ст.1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності або у власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності , а також ті обставини, що внаслідок вчинення відповідачем злочину, закладом охорони здоров'я понесено витрати на лікування особи, потерпілої від злочину за рахунок бюджетних коштів, вимоги позивача про стягнення коштів є обґрунтованими відповідно до чинного законодавства та доведеними доказами в справі, та такими, що підлягають до задоволення На підставі ст.ст. 1166, 1206 ЦК України , п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», ч.7 ст.128 КПК України,

Outcome: approved