Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-19 00:00:00

29 жовтня 2019 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені. Свої вимоги обґрунтовує тим, що працював у ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» і 11 січня 2019 року був звільнений з вищевказаного підприємства за власним бажанням, на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України. У день звільнення виплата всіх належних йому сум проведена не була і лише 03 травня 2019 року підприємство повністю виплатило заборговані йому кошти. Посилання відповідача на те, що остаточний розрахунок був проведений 07 березня 2019 року, повністю спростовується випискою з АТ КБ «ПриватБанк» від 03 вересня 2019 року. Оскільки його середньоденний заробіток становив 396,43 грн., а за період з 11 січня 2019 року по 03 травня 2019 року минуло 111 робочих днів, просить суд поновити пропущений ним тримісячний строк звернення до суду, вважаючи його таким, що пропущений з поважних причин та стягнути з відповідача ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» в свою користь 44 003,73 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, його представник - адвокат Андрейчук С.В. подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності та відсутності позивача, позов підтримав, просив його задоволити (а.с. 31). Представник відповідача ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки (а.с.30). Суд, у відповідності до ст.280, ст.281 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення, або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно довідок ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» №7.3.3 №581 від 28 серпня 2019 року та №1.8/644 від 26 вересня 2019 року остаточний розрахунок з [PERSON] проведений 07 березня 2019 року. Середньоденний заробіток позивача [PERSON] становить 396,43 грн. (а.с. 10-11). Згідно виписки з карткового рахунку позивача [PERSON] вбачається, що остання виплата заборгованих йому сум по заробітній платі, була здійснена підприємством 03 травня 2019 року (а.с.7-9). З огляду на встановлені обставини, суд не бере до уваги довідку підприємства №1.8/644 від 26 вересня 2019 року та вважає її неналежним доказом у справі. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», не проведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок, є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України. У цьому разі перебіг тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку. При ухваленні рішенні у справі, суд враховує те, що про здійснений розрахунок підприємства позивач довідався з виписки по картковому рахунку в АТ КБ "ПриватБанк" від 03 вересня 2019 року, в якому значиться дата повного розрахунку саме 03 травня 2019 року. Після чого, з адвокатським запитом на шахту звернувся його представник і лише 26 і 28 вересня 2019 року отримав довідки підприємства з інформацією про розрахунок, тобто лише з цього часу позивачу стало відомо про порушення його прав. Відтак, суд важає, що тримісячний строк звернення до суду пропущений [PERSON] з поважних причин, а тому задоволює вимогу позивача про поновлення йому цього строку. Згідно п.8 Постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньоденної заробітної плати» нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці, проводяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Оскільки з вини підприємства належні звільненому працівникові суми у строки зазначені в ст.116 КЗпП України не були виплачені, суд задоволює позовні вимоги та стягує з відповідача ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» в користь [PERSON] 43 607,30 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 11 січня 2019 року по 02 травня 2019 року (що передує дню повного розрахунку) включно, з розрахунку 396,43 грн. (середньоденний заробіток [PERSON] ) х 110 (робочі дні за вищевказаний період). Також, з врахуванням вимог ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» в користь позивача [PERSON] сплачений останнім судовий збір у розмірі 768,40 грн., що підтверджується документально (а.с.18).

Outcome: approved