Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

27 липня 2020 року позивач звернувся в суд з позовом до Заячицівської сільської ради Локачинського району Волинської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] помер його двоюрідний дядько - [PERSON] , з цього дня відкрилася спадщина на його майно, зокрема, на право на земельну частку (пай), розміром 3,08 в умовних кадастрових гектарах. За життя спадкодавцем заповіту складено не було. 26 червня 2020 року на підставі поданої позивачем заяви про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, в приватного нотаріуса Локачинського районного нотаріального округу Волинської області була заведена спадкова справа № 159/2020 до майна померлого [PERSON] . У своїй заяві позивач просив видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), проте, йому було відмовлено у видачі відповідного свідоцтва, оскільки у встановлені законом строки ним не було подано заяву про прийняття спадщини, та запропоновано звернутися до суду для продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини. [PERSON] не звернувся з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини впродовж шести місяців з часу її відкриття, оскільки вважав, що маючи на руках сертифікат на право на земельну частку (пай) звертатись з заявою про прийняття спадщини у визначений строк не потрібно, зазначає, що прийняв спадщину шляхом фактичного володіння та догляду за спадковим майном. Просить визначити йому додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в с. Заячиці Локачинського району Волинської області. У судове засідання позивач не з`явився, одночасно із доданими документами до позовної заяви останній подав письмове клопотання про розгляд справи без його участі. позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача Заячицівської сільської ради Локачинського району 02 вересня 2020 року через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає повністю, не заперечує щодо задоволення позову. Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши надані у справі докази в їх сукупності, оглянувши копії матеріалів спадкової справи № 159/2020 до майна померлого [PERSON] , суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії [NUMBER] від 06 квітня 1996 року (а.с. 7). Після його смерті залишилось спадкове майно, зокрема, право на земельну частку (пай), розміром 3,08 в умовних кадастрових гектарах, що стверджується копією довідки Заячицівської сільської ради Локачинського району Волинської області № 166 від 11 червня 2020 року, копією сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0188207, виданого Локачинською РДА Волинської області 8 квітня 1997 року, а також копією довідки відділу у Локачинському районі міжрайонного управління у Горохівському та Локачинському районах Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 22.06.2020 року про те, що [PERSON] був включений в списки громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства "Дружба" за № 188 (а.с. 8, 9, 25). Враховуючи, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] , при вирішенні питання про її прийняття спадкоємцями застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, а саме - Цивільного кодексу УРСР (далі - ЦК УРСР). Згідно із ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Ніхто із спадкоємців [PERSON] у визначений законом строк не прийняв спадщину після його смерті, спадщина також не визнана відумерлою. Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. 26 червня 2020 року на підставі поданої позивачем заяви про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину в приватного нотаріуса Локачинського районного нотаріального округу Волинської області Дильного І.Г. була заведена спадкова справа № 159/2020 до майна померлого [PERSON] . Родинні відносини позивача та спадкодавця [PERSON] підтверджуються копіями матеріалів спадкової справи № 159/2020 (а.с. 18-23). Крім позивача, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, не встановлено. Постановою нотаріуса від 26 червня 2020 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що ним у встановлений законом строк, а саме: до 06 жовтня 1996 року не було подано заяви про прийняття спадщини (а.с. 10). Позивач як спадкоємець за законом не може оформити спадщину в зв`язку з тим, що пропустив строк для її прийняття. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Представник відповідача у підготовчому судовому засіданні визнав позов, що стверджується його заявою від 02 вересня 2020 року (а.с. 38). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно зі ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, іхніх преставників. Враховуючи зазначене, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що його необхідно прийняти та ухвалити рішення про задоволення позову повністю у підготовчому судовому засіданні.

Outcome: approved