overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати з [PERSON], [INFO], жительки с.Старики, вул.Набережна, 18, Горохівського району Волинської області (поштовий індекс 45763) РНОКПП відсутній, в користь [PERSON], [INFO], жителя [INFO] (поштовий індекс 45763) РНОКПП [NUMBER] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі по 1000 (одній тисячі) гривень на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.08.2018 року та до досягнення дітьми повноліття. Мотивує свій позов тим, що від шлюбу з відповідачем в них народилося троє синів, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на їх утримання. Враховуючи, що позивач самостійно утримувати своїх дітей не може, відповідач може надавати матеріальну допомогу, просить поданий позов задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча належним чином повідомлялася судовими повістками про час та місце розгляду справи. \~ \~ \~ \~Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Свідоцтвами про народження стверджується, що у [PERSON] та [PERSON] народилися [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Горохівського районного суду від 23.10.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідач [PERSON] допомоги на утримання своїх дітей не надає. Враховуючи вищенаведене, те, що [PERSON] є працездатною та може надавати матеріальну допомогу, суд вважає, що з [PERSON], [INFO], жительки с.Старики, вул.Набережна, 18, Горохівського району Волинської області (поштовий індекс 45763) РНОКПП відсутній, слід стягувати в користь [PERSON], [INFO], жителя [INFO] (поштовий індекс 45763) РНОКПП [NUMBER] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі по 1000 (одній тисячі) гривень на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.08.2018 року та до досягнення дітьми повноліття. Крім того, згідно з ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути у доход держави судовий збір в сумі 704,80 гривень, так як позивач звільнена від сплати судового збору у відповідності до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674 - VI. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком № 20 по провулку Нахімова в м. Чернігові. Свої вимоги мотивує тим, що він є власником 1/2 частини житлового будинку з господарськими спорудами по провулку Нахімова в м. Чернігові. Власником іншої частини будинку є брат позивача [PERSON]. В будинку позивача крім нього зареєстрований з 12.07.2006 року [PERSON], який є родичем позивача і який зареєстрований тимчасово на його прохання на пару місяців. В будинок він ніколи не вселявся, ніколи в будинку не проживав і не проживає зараз, але зніматися з реєстрації в будинку не бажає, мотивуючи, що йому немає часу "ходити по інстанціям". Ніяких домовленостей між позивачем та відповідачем не було, він не є членом сім'ї позивача, не є членом сім'ї брата позивача. Те, що відповідач продовжує бути зареєстрованим в будинку позивача, позбавляє позивача претендувати на різні пільги та субсидії. 02.09.2015 року від позивач подав уточнену позовну заяву в зв'язку з частковою зміну підстав позову, в якій просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком № 20 по провулку Нахімова в м. Чернігові. В судове засідання позивач не з'явився, надійшла заява про розгляд справи без його участі. Проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату слухання справи повідомлявся у відповідності до ст.. 74 ЦПК України - через оголошення в пресі. Причини неявки суду не повідомлені. Третя особа в судове засіданні не з'явився, про дату слухання справи сповіщено у встановленому порядку, причини неявки суду не повідомлені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу жилого будинку дійсним. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і пояснив, що 15.04.2003 р. купив у [PERSON] домоволодіння [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу зареєстрований на товарній біржі "Ва-Банк" 15.04.2003 року за № 2-2741. Підписавши договір, позивач виплатив відповідачу вартість придбаного житла, тобто повністю виконав зі своєї сторони умови угоди, але відповідач від нотаріального посвідчення відмовляється. Тому просить визнати договір купівлі-продажу від 15.04.2003 року дійсним. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 15 квітня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] на товарній біржі «Ва-Банк» було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку літ. А, житловою площею 14,8 кв. м., загальною площею 37,7 кв. м., гараж літ. Б, сарай літ. В, навіс літ. Г, туалет літ. Д, питний колодязь № 1, підвал № 2, огорожа № 3,4,5, який розташовано в [ADDRESS]. Даний договір згідно ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу», зареєстрований на товарній біржі в Журналі реєстрації біржових угод за № 2-2741. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, вищевказаний житловий будинок було зареєстровано 11 червня 2003 року в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації за реєстраційним номером 653069. До вказаних вище цивільних правовідносин необхідно застосувати Цивільний кодекс Української РСР від 18.07.1963 року, оскільки взаємні права та обов'язки відповідно до правочину виникли в 2003 році під час дії ЦК УРСР. Статтею 128 ЦК УРСР, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Згідно з ч.1 ст. 227 ЦК УРСР, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу», угода зареєстрована на біржі, не підлягає нотаріальному посвідченню і вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. На підставі ст. 47 ЦК УРСР якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Враховуючи, що всі зобов'язання по договору сторонами були виконані в повному обсязі, та нотаріально посвідченим він не був, оскільки відповідач відмовляється від його нотаріального посвідчення, через брак часу та стан здоров'я, суд вважає можливим визнати даний правочин дійсним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

[PERSON]звернувся з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, при цьому посилаючись на таке. Позивач є власником квартири [ADDRESS], яка йому належить на підставі укладеного 08.09.2016 договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Шосткинського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 1555. Вказана квартира зареєстрована на імя позивача в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Ще до набуття права власності позивача, а саме: 28.04.2006 її попередній власник [PERSON] за проханням жінки свого онука [PERSON], зареєструвала її постійне місце проживання в цій квартирі. Попередній власник квартири [PERSON] не обумовлювала будь-які права відповідачки як наймача, орендаря чи тимчасового мешканця або члена сімї власника квартири. У звязку з реєстрацією відповідачки, позивач має перешкоди в оформленні субсидії і це впливає на суму комунальних платежів. Через канцелярію суду позивач надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності. Відповідач просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. З довідки КП ПВО "Енергія" від 22.09.2016 та довідки центру надання адміністративних послуг міста Шостка вбачається, що [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою [INFO]. Згідно із\~ст. 47 Конституції України\~кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 72 Житлового кодексу УРСР передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. Згідно статті 150 Житлового кодексу УРСР встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. З урахуванням вищевикладених норм суд приходить до висновку, що визнання відповідачем даного позову не суперечить закону та не порушує прав інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що після розірвання шлюбу з відповідачем його син [PERSON], [INFO], проживає з матір"ю [PERSON], яка не має достатнього постійного доходу для матеріального забезпечення умов проживання сина, мешкає в будинку, який знаходиться далеко від школи, в якій навчається дитина. Позивач обладнав дитячу кімнату в квартирі, постійно піклується про сина, допомагає матеріально: купує одяг.Тому позивач просить у відповідності до статтей 160, 161 Сімейного кодексу України визначити місце проживання дитини з ним . В судове засідання сторони не з"явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. Позивач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій підтримав позовні вимоги. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила справу справу розглядати позов без її участі, проти задоволення позовних вимог судом не заперечила. Суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.4, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і захищає права, свободи та інтереси осіб у спосіб, визначений законами України. Позивачем [PERSON] заявлено вимогу про визначення місця проживання дитини відповідно до статтей 160, 161 Сімейного кодексу України, які регулюють право батьків на визначення місця проживання дитини та вирішення спору між матір'ю та батьком щодо місця проживання дитини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] бажає в судовому порядку визначити місце проживання неповнолітнього сина разом з ним, при цьому він створив дитині належні умови для його виховання та розвитку. Таким чином проживання неповнолітнього [PERSON] з батьком [PERSON] відповідає інтересам дитини, тому позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 05.07.1975. Від шлюбу мають дорослу доньку, яка мешкає окремо. Спільне життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння, поваги, виникають конфліктні ситуації. Фактичні шлюбні відносини між ними припинено, спільного господарства протягом останнього року не ведуть. Вважає даний шлюб таким, що суперечить його інтересам і просить розірвати шлюб. Позивач в судовому засінні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, але надала суду заяву про розглядати справи без її участі, позовні вимоги визнає, прізвище просить залишити " [PERSON] ". Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 05.07.1975, зареєстрованому Голопристанським відділом РАГС Херсонської області, актовий запис №105, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). У судовому засіданні встановлено, що характер відносин, які склалися, свідчить про розпад сім`ї, а позивач вважає, що подальше перебування у шлюбі з відповідачем суперечить його інтересам. Відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Отже, приймаючи до уваги те, що шлюб носить формальний характер, позивач вважає його таким, що суперечить його інтересам, а відповідач визнає позов, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи, тим, що вони одружилися 25 квітня 1995 року, шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Бабченської сільської ради Богородчанського району Івано - Франківської області, актовий запис №9. В шлюбі мають дочку, яка на даний час повнолітня і заміжня. Спільне життя з відповідачкою не склалося, з червня 2013 року припинили спільне проживання. Просить шлюб розірвати. Позивач у поданій заяві просить справу слухати в його відсутності, позов підтримав, не заперечує стосовно заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилася. Про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину своєї неявки не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні сторони одружилися 25 квітня 1995 року, шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Бабченської сільської ради Богородчанського району Івано - Франківської області, актовий запис №9. В шлюбі мають дочку, яка на даний час повнолітня і заміжня. Спільне життя у сторін не склалося, з червня 2013 року припинили спільне проживання. Подальше збереження сім"ї неможливе. Сім"я розпалася, шлюб існує формально. Миритись та відновлювати шлюбні відносини, позивач не бажає. При таких обставинах, суд вважає що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому вказує, що 17.01.2015 він уклав шлюб з відповідачкою. [INFO] у них народився син [PERSON] . Спільне сімейне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинено з березня 2018 р. і сторони проживають окремо. Просить шлюб розірвати, спір про розподіл майна та місце проживання дитини відсутній. Позивач надав телефонограму, в якій просив справу розглянути у його відсутності у зв`язку з зайнятістю на роботі, позов підтримав і просив його задовольнити, судові витрати покласти на нього, дитину залишити проживати з матір`ю. \~ \~ \~ \~Відповідач надала заяву, у якій справу просила розглянути у її відсутність у зв`язку з зайнятістю на роботі, позовні вимоги визнала повністю та проти їх задоволення не заперечувала, прізвище просила залишити шлюбне. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, з`ясувавши позицію сторін, приходить до висновку, що визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймає визнання відповідачем позову та приходить до висновку про ухвалення рішення про задоволення позову. Враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд, відповідно до приписів ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", у даному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при подачі позову. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому вказує, що 23.09.2017 він уклав шлюб з відповідачкою. [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Спільне сімейне життя не склалось та останні півроку сторони проживають окремо. Просить шлюб розірвати, судові витрати покласти на нього. Представник позивача надав заяву, у якій справу просив розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач надала телефонограму, у якій позов визнала повністю - проти задоволення позову не заперечувала, справу просила розглянути у її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, з`ясувавши позицію сторін, приходить до висновку, що визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймає визнання відповідачем позову та приходить до висновку про ухвалення рішення про задоволення позову з покладенням судових витрат на позивача. Враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд, відповідно до приписів ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", у даному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому вказує, що 25.03.2015 він уклав шлюб з відповідачкою. [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Спільне сімейне життя не склалось. Сторони проживають окремо, а тому просить шлюб розірвати. Позивач надав заяву, в якій позов підтримав і просив його задовольнити, а справу розглянути у його відсутності, дитину залишити проживати з матір`ю, судові витрати покласти на нього. Відповідач надала заяву, у якій позов визнала повністю та проти його задоволення не заперечувала, справу просила розглянути у її відсутність, прізвище залишити шлюбне. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, з`ясувавши позицію сторін, приходить до висновку, що визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймає визнання відповідачем позову та приходить до висновку про ухвалення рішення про задоволення позову з покладенням судових витрат на позивача. Враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд, відповідно до приписів ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", у даному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому вказує, що 26.01.2001 він уклав шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають повнолітнього сина. Спільне сімейне життя не склалось через різні погляди на життя, відсутність почуття любові та поваги один до одного. Спір про розподіл майна відсутній. Просить шлюб розірвати. Позивач надав заяву, в якій позов підтримав і просив його задовольнити, а справу розглянути у його відсутності, судові витрати покласти на нього. \~ \~ \~ \~Відповідач надала заяву, у якій справу просила розглянути у її відсутність, позовні вимоги визнала повністю та проти їх задоволення не заперечувала, прізвище просила залишити шлюбне. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, з`ясувавши позицію сторін, приходить до висновку, що визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймає визнання відповідачем позову та приходить до висновку про ухвалення рішення про задоволення позову з покладенням судових витрат на позивача. Враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд, відповідно до приписів ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", у даному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при подачі позову. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved