Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеною позовною заявою, в якій, з урахуванням зменшення та уточнення позовних вимог, просить стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що сумісне життя між подружжям не склалося, сторони проживають окремо, шлюб розірвали, відповідач матеріально дітей не утримує, діти проживають разом з матір'ю та знаходяться на її повному забезпеченні. У судове засідання сторони, повідомлені про час і місце розгляду справи, не з'явились. Представник позивача звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутністю, зменшивши позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не надійшло, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд враховуючи згоду позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши пояснення осіб, які беруть участь у справі, письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що шлюб, зареєстрований 24 червня 2011 року, між [PERSON] та [PERSON] рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 30 вересня 2013 року розірвано, що підтверджується копією рішення (а.с. 9). Від спільного подружнього життя сторони мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], позивач та відповідач є батьками дітей, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 7, 8). Діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], зареєстровані та проживають разом із позивачкою за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією довідки форми №3 Комунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" (а.с. 12). [PERSON] відповідно довідки від 28.01.2014р. Стоматологічної поліклініки Подільського району м. Києва перебуває у відпустці по догляду за дитиною (а.с. 10). Як убачається з пояснень позивача, відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає, не піклується належним чином про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. [PERSON] має регулярний дохід станом на 2013 рік, що підтверджується копією довідки про доходи Стоматологічної поліклініки Подільського району м. Києва (а.с. 13). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України, суд, визначаючи розмір аліментів, враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд визначаючи розмір аліментів, бере до уваги обставини справи, у тому числі й матеріальне становище дітей та їх матері, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати пов'язані з розглядом справи підлягають стягненню з відповідача. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved