Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на частки у майні колишнього колгоспного двору та на спадкове майно за заповітом. Позовні вимоги обгрунтовує слідуючими обставинами. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] набули у спільну сумісну власність домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки зазначене домоволодіння було майном колгоспного двору і станом на 15.04.1991 року вказані особи були його членами, внаслідок чого кожен з них набув право власності на 1/3 частину домоволодіння. [INFO] помер [PERSON] , і після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/3 домоволодіння. При житті все своє майно [PERSON] заповів позивачу [PERSON] , який своєчасно прийняв спадщину. У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, оскільки [PERSON] при житті не оформив право власності на належну йому частину домоволодіння за собою та не зареєстрував це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Відповідач [PERSON] відмовилась від належної їй частки у майні колишнього колгоспного двору на користь позивача [PERSON] . Враховуючи вищевказані обставини, позивач просить постановити рішення, яким визнати за [PERSON] право власності на домоволодіння, що складається з житлового будинку літ.«А-І», мансарди літ.«Мс», ганку літ.«а», літньої кухні літ.«Б», ганку літ.«б», сарая літ.«В», сарая літ.«Г», сарая літ.«Д», убиральні літ.«Е», воріт з хвірткою під № 1, огорожі під № 2, криниці під № 3 і знаходиться за адресою: [ADDRESS] Позивач в судове засідання не з`явився, його представник надав суду клопотання у якому просить розглянути справу за відсутності позивача та за його відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі і просять їх задовольнити. У разі неявки у судове засіданні відповідачів, не заперечують щодо постановлення заочного рішення. Відповідач[PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву у якій позовні вимоги визнала та зазначила, що від належної їй частки у майні колишнього колгоспного двору відмовляється на користь [PERSON] , справу просить розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву у якій просить розглянути справу у її відсутності, позов визнає. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наданих позивачем матеріалів та ухвалити рішення по справі. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] набули у спільну сумісну власність домоволодіння, що згідно технічного паспорта складається з житлового будинку літ.«А-І», мансарди літ.«Мс», ганку літ.«а», літньої кухні літ.«Б», ганку літ.«б», сарая літ.«В», сарая літ.«Г», сарая літ.«Д», убиральні літ.«Е», воріт з хвірткою під № 1, огорожі під № 2, криниці під № 3 і знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки зазначене домоволодіння було майном колгоспного двору і станом на 15.04.1991 року вказані особи були його членами. Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20 роз`яснив, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно ч.1 ст.120 ЦК Української РСР (1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, а ч.2 ст.123 цього Кодексу визначає, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Таким чином, кожен з вказаних осіб набув право власності на 1/3 частину домоволодіння. [INFO] помер [PERSON] , і після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/3 житлового будинку літ.«А-І», 1/3 мансарди літ.«Мс», 1/3 ганку літ.«а», 1/3 літньої кухні літ.«Б», 1/3 ганку літ.«б», 1/3 сарая літ.«В», 1/3 сарая літ.«Г», 1/3 сарая літ.«Д», 1/3 убиральні літ.«Е», 1/3 воріт з хвірткою під № 1, 1/3 огорожі під № 2, 1/3 криниці під № 3 і знаходиться за адресою: [ADDRESS] . При житті все своє майно [PERSON] заповів позивачу [PERSON] . Заповіт був складений 19.05.2014 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Новобросковецької сільської ради і зареєстрований в реєстрі за № 43. Вказаний заповіт не змінювався та не скасовувався, про що свідчить відповідна відмітка на ньому. В установлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк, а саме 19.04.2019 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Сторожинецького районного нотаріального округу Савчук Ю.В. із заявою про прийняття спадщини за заповітом. У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, оскільки [PERSON] при житті не оформив право власності на належну йому частину домоволодіння за собою та не зареєстрував це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Відповідач [PERSON] відмовилась від належної їй частки у майні колишнього колгоспного двору на користь позивача [PERSON] , про що свідчить її належним чином засвідчена заява. Отже, взагалом [PERSON] набув право на все домоволодіння, зокрема, 1/3 як його частка у майні колишнього колгоспного двору, 1/3 як спадщина за заповітом після смерті [PERSON] та 1/3 як частка у майні колишнього колгоспного двору, від якої відмовилась [PERSON] . Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст.1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Також в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз`яснень видно, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але в силу об`єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна. За таких обставин, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved