Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи Ізмаїльський міськрайонний відділ ДРАЦС головного територіального управління юстиції\~в Одеській області, [PERSON] про визнання батьківства та внесення змін до актового запису, в якому просить визнати його батьком дитини [PERSON], [INFO], та внести зміни до актового запису про народження дитини [PERSON], 06.12.2016 року, посилаючись на те, що, він з [PERSON], мати дитини [PERSON], з 09.05.2014 року перебував у фактичних шлюбних відносинах. 06.12.2016 року народилася дитина [PERSON], в актовому запису про народження №1439, був записаний батьком дитини [PERSON], з яким на той час [PERSON] перебувала у шлюбі, проте не проживали разом з грудня 2013 року. У звязку з зазначеним, позивач просить визнати його батьком дитини [PERSON], 06.12.2016 року, виключити з актового запису про народження дитини відомості про [PERSON] як батька дитини, та внести відомості про нього, [PERSON], як батька дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, викликався, що підтверджено поштовим відправленням, заперечень на позов не надав, тому суд відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за відсутності заперечень до того представника позивачки. Представник третьої особи Ізмаїльського міськрайонного відділу ДРАЦС головного територіального управління юстиції\~в Одеській областів судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти заперечення позовних вимог не заперечує. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Вислухавши пояснення позивача, третьої особи [PERSON], та вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлеглим задоволенню. Судом встановлено, що з 27.12.2007 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Плужник) О.М. перебували у зареєстрованому шлюбу, що підтверджено свідоцтвом про шлюб (повторним) серії І-АС №041756, виданим Відділом ДРАЦС Нахімовського районного управління юстиції у м. Севастополя 14.05.2014 року. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний 24.06.2014 року, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу,актовий запис №109 від 24.06.2014 року, бланк серії І-АС №030278, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нахімовського районного управління юстиції у м. Севастополі 24.06.2014 року. Оскільки Свідоцтво видавалось на час коли Автономна республіка Крим уже була окупована, воно відсутнє в реєстрі і сторони по справі були позбавлені можливості укласти шлюб. Відповідно до довідки від 28.03.2017 року №611/52-16, наданої Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції\~в Одеській області, державна реєстрація народження [PERSON], [INFO], проведена відповідно до вимог ст.133 Сімейного Кодексу України. У позивача шлюб розірвано 05.09.2014 року. З 2014 року [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах та підтримували сімейні стосунки, що у відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України є обставиною, не підлягаючою доказуванню. Від вказаних шлюбних відносин 06.12.2016 року народилася дитина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД №502094, виданим Ізмаїльським міськрайонним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області 06.12.2016 року. У свідоцтві про народження дитини [PERSON], [INFO], батьком дитини вказаний [PERSON] хоч фактично біологічним батьком дитини являється [PERSON], що не оспорюється сторонами. Відповідно до довідки від 28.03.2017 року №611/52-16, наданої Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції\~в Одеській області, державна реєстрація народження [PERSON], [INFO], проведена відповідно до вимог ст.133 Сімейного Кодексу України. Згідно\~ст.. 133 Сімейного кодексу України\~, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Позов про визнання батьківства може бути предявлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до положень\~ст. 129 Сімейного кодексу України\~особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Пунктом 6\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~визначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі\~ст. 129 СК України\~зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Згідно роз'яснень Верховного Суду України, викладених в\~постанові № 3 від 15.05.2006 "Про застосування окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved