Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

26.02.2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], в якому просив розірвати шлюб, укладений з відповідачкою 02 травня 2009 року, та визначити місце проживання малолітньої дитини. Ухвалою Балаклійського районного суду від 17.03.2015 року позовну вимогу [PERSON] про визначення проживання малолітньої дитини залишено без розгляду за заявою позивача. В обґрунтування позовних вимог щодо розірвання шлюбу позивач зазначив, що 02 травня 2009 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб у Вербівській сільській раді Балаклійського району Харківської області, актовий запис №4. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося, вони втратили любов та повагу один до одного. Шлюбно - сімейні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на те, що під час спільного проживання з відповідачкою постійно виникали сварки з різних причин: з приводу ведення домашнього господарства, з приводу його зайнятості на роботі, з приводу ведення сімейного бюджету, з приводу поведінки дружини. Оскільки згоди між ними з цих та інших питань не знайдено, він майже пів року як пішов із сім»ї. Після припинення шлюбно-сімейних стосунків з [PERSON] у нього зав»язалися стосунки з іншою жінкою. В сім»ю він не збирається повертатися, так як почуття до дружини втрачені. Відповідач в судовому засіданні вимоги не визнала, вважала можливим зберегти сім»ю, просила надати їм строк для примирення. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судовим розглядом з'ясовано, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02 травня 2009 року.(а.с.32) Від спільного шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку, [PERSON], [INFO].(а.с.10) Як вбачається із пояснень позивача і не спростовано відповідачкою, за час спільного проживання подружжя не створило міцної і дружної сім'ї, між ними склалися неприязні відносини, що призвели до втрати почуттів любові і поваги один до одного. Шлюбно - сімейні відносини між сторонами припинені, близько пів року сторони разом не мешкають, спільне господарство сторонами не ведеться. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен з подружжя має рівні права та обов»язки. Зазначене конституційне положення знайшло своє закріплення у ст. 21 СК України, відповідно до якої, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. ( ст. 55 СК України ) Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. ( ст. 56 СК України ) Відповідно до ст. 110 СК України кожен із подружжя має право на пред»явлення позову про розірвання шлюбу, тобто про припинення шлюбних відносин. При цьому подальше збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах - на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007 N 11 рішення про розірвання шлюбу суд приймає, якщо його подальше збереження є неможливим, суперечить інтересам одного з подружжя чи їхніх дітей, є неможливість чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між подружжям Бейс фактично вже вичерпалися. Позивач не має наміру відновлювати сімейні стосунки із відповідачем та категорично проти подальшого збереження сім»ї, посилається на існування стосунків з іншою жінкою. Посилання відповідачки про можливість збереження сім»ї спростовуються поясненнями позивача. За таких обставин суд не вбачає за доцільне надавати сторонам строк для примирення. Дитина проживає з матір»ю, питання про стягнення аліментів на дитину вирішено. Спір про поділ майна, який подано відповідачкою раніше зазначеного позову, перебуває на розгляді в суді. Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved