Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

24.07.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа без самостійних вимог: Виноградівська міська рада Закарпатській області. На обґрунтування заявлених вимог, позивачка зазначає, що вона є співвласником квартири [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстрований відповідач по справі, її рідний брат - [PERSON], який продав їй свою частину майна 10.02.2017 року та виїхав з неї. Його реєстрація порушує право позивача на повноцінне користування власністю, впливає на оплату комунальних послуг, отримання субсидії, тощо, у зв'язку з чим вона просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, шляхом поміщення оголошення на офіційному сайті "Судова влада", про причини неявки не повідомив, а тому суд прийняв рішення про заочний розгляд відповідно до ст.ст.280-282 ЦПК України, оскільки позивач проти такого порядку не заперечував. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, але надали заяву в якій позовні вимоги підтримали, обставини вказані у позові підтвердили, просили слухати справу у їх відсутність. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив слухати справу у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. До такого висновку суд дійшов з наступних міркувань. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. Судом встановлено, що власниками квартири [ADDRESS], в рівних частинах (по 1/4 за кожним), були [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.04.2004 року (а.с.41), копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.9). Згідно рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 21.03.2014 року у справі №299/313/14 (а.с.12-13) одного із співвласників квартири, а саме [PERSON], визнано недієздатною, а опіку над нею покладено на позивачку [PERSON]. Ще один співвласник квартири, [PERSON], помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом ДРАЦС Виноградівського РУЮ Закарпатської область 10.05.2012 року [NUMBER], актовий запис 116 (а.с.16). Відповідно до довідки приватного нотаріуса Юска Н.М. (а.с.17) позивачка є єдиним спадкоємцем його майна. Відповідно до копії договору купівлі-продажу (а.с.7-8) 10.02.2017 року [PERSON] продав [PERSON] належну йому 1/4 частину спірної квартири. Як вбачається з матеріалів справи (а.с.11) та встановлено в судовому засіданні, відповідач у належній позивачці квартирі не проживає з 12.05.2012 року без поважних причин. У відповідності до ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону (ч.1 ст. 319 ЦК України). Право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст. 321 ЦК України). Право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном передбачено ст.391 ЦК України. За ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Реєстрація відповідача у житловому будинку належному позивачу порушує його права, передбачені ст. 317 ЦК України. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, якими закріплено принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач втратив право на користування будинком, що належить позивачам у зв'язку із відсутністю без поважних причин понад один рік, що підтверджується поясненнями позивача та довідкою Виноградівського ВУ ЖКГ від 17.07.2018 року №1092 (а.с.11), а тому позов в частині визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. покласти на відповідача, оскільки рішення ухвалено на користь позивачів.

Outcome: approved