Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

31 липня 2018 року позивач звернулася до суду із позовом, який був уточнений та в якому вказує, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Родинні відносини позивачки з померлим [PERSON] підтверджено паспортом [NUMBER] від 21 лютого 2009 року, свідоцтвом про народження [NUMBER] від 09 вересня 1987 року, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00019595421. Після смерті батька позивачки [PERSON] відкрилась спадщина на все його майно, до складу якої увійшли усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, в тому числі право власності на земельну ділянку площею 3,1938 га., розташовану на території Новоселівської сільської ради, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі Державного акта серії [NUMBER] від 23 вересня 2009 року. Зазначені обставини підтверджуються Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Позивач є спадкоємцем померлого [PERSON] за законом першої черги, що визначене статтею 1261 ЦК України. Інших спадкоємців за законом першої черги на підставі частини першої статті 1261 ЦК України не має. 15 лютого 2018 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Ракитянської Т.Г. за місцем відкриття спадщини з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Нотаріус відмовила позивачу з тих підстав, що відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Зазначене підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 червня 2018 року. Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом порушує право позивача на спадкування за законом та набуття нею права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, за захистом якого позивач змушена звернутись до суду, адже в позасудовому порядку їх захистити не можливо. Як вже було зазначено, за життя спадкодавець [PERSON] правомірно набув право власності на земельну ділянку площею 3,1938 га., розташовану на території Новоселівської сільської ради, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зазначеній земельній ділянці спадкодавця був присвоєний кадастровий [NUMBER]. Зазначені обставини підтверджуються витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 26.04.2018 року. Позивач прохає визнати за нею право власності на земельну ділянку з кадастровим [NUMBER] площею 3,1938 га., яка розташована на території Новоселівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO], оскільки оригінал державного акту відсутній. Позивач в судове засідання не з"явилася, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з"явилася, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без представника сільської ради, при розгляді справи покладаються на розсуд суду. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами аудіо запису не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, дійшов до переконання про наявність підстав для задоволення позову з наступних підстав. В силу ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до п.11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. На підставі статті 392 ЦК України, власник майна може пред 'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). У відповідності до частини першої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі. На підставі ч. 1 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Статтями 1216-1218 ЦК визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як визначено законодавчо, а саме ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. (ст.1222 Цивільного Кодексу України). Відповідно дост. 1225 ЦК України,право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Статтею 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ч. 1 ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно ч. 1 п. «г» ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яку ратифіковано Україною 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від 13 лютого 2018 року, [INFO] помер батько позивачки - [PERSON]. Родинні відносини позивачки з померлим [PERSON] підтверджено паспортом [NUMBER] від 21 лютого 2009 року, свідоцтвом про народження [NUMBER] від 09 вересня 1987 року, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00019595421. Після смерті батька позивача [PERSON] відкрилась спадщина на все його майно, до складу якої увійшли усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, в тому числі право власності на земельну ділянку площею 3,1938 га., розташовану на території Новоселівської сільської ради, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі Державного акта серії [NUMBER] від 23 вересня 2009 року. Зазначені обставини підтверджуються Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Позивач є спадкоємцем померлого [PERSON] за законом першої черги, що визначене статтею 1261 ЦК України. Інших спадкоємців за законом першої черги на підставі частини першої статті 1261 ЦК України не має. 15 лютого 2018 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Ракитянської Т.Г. за місцем відкриття спадщини з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Нотаріус відмовила позивачу з тих підстав, що відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Зазначене підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 червня 2018 року. Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом порушує право позивача на спадкування за законом та набуття нею права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, за захистом якого позивач змушена звернутись до суду, адже в позасудовому порядку їх захистити не можливо. Як було встановлено, за життя спадкодавець [PERSON] правомірно набув право власності на земельну ділянку площею 3,1938 га., розташовану на території Новоселівської сільської ради, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та з кадастровим [NUMBER], що підтверджуються витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 26.04.2018 року. Як встановлено судом, майно зазначене в позові, дійсно належало [PERSON], позивач є спадкоємицею після його смерті, але оскільки відсутній саме оригінал Державного акту серії [NUMBER] від 23.09.2009 року, тому враховуючи вищенаведене задоволення позову не суперечить положенням діючого законодавства, із врахуванням досліджених обставин, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог та їх задоволення. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved