Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

30 грудня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просить ухвалити рішення, згідно якого стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повнолітнього віку. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 16 листопада 2012 року по 19 жовтня 2016 року вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі.. Від шлюбу [INFO] народилась донька - [PERSON], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. У липні 2016 року відповідач пішов із сім'ї та з того часу проживає окремо. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дитини, а саме: на придбання продуктів харчування, одягу, медикаментів, відвідування дитячого садочку тощо. Дитина повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач витрачає гроші на свої потреби, станом здоров'я та вихованням доньки не цікавиться. Оскільки добровільно про сплату аліментів з відповідачем домовитися не вдалося, тому вона була вимушена звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала до суду заяву, згідно якої просила розглядати справу без її участі та уточнила свої позовні вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти з 1 березня 2017 року. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановленні такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що з 16 листопада 2012 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2016 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано (а.с.5). Згідно з копією свідоцтва про народження дитини [PERSON] народилась [INFO]. Батьком дитини відповідно до свідоцтва про народження є [PERSON] (а.с.6). Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. Як роз'яснено в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, а частинами 1, 4 статті 60 ЦПК встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом, відповідач не являється платником аліментів іншим дітям, його матеріальне становище дозволяє сплачувати аліменти. Згідно з ст.183 Сімейного Кодексу України частка від доходу матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, встановлюється судом. Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі ? частини усіх видів заробітку. Відповідно до положень ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ст.ст. 80, 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно з положеннями ч.3 ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави, так як позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved