Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

18.11.2021 з Деснянського районного суду м. Києва до Бобровицького районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява [PERSON] (далі Позивач) до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (далі Відповідач), треті особи приватний нотаріус Києво-Святошинського нотаріального округу Грисюк О. В. (далі - Третя особа - 1), приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін О. П. (далі - Третя особа-2) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 17.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О. В. було вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №14263, яким з нього звернуто стягнення за кредитним договором №339392911 від 27.12.2019 року укладеним з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», за період з 09.04.2021 року по 07.05.2021 року в розмірі 49680 гривень, а з урахуванням 1200 гривень оплати за послуги нотаріуса, 50880 гривень. Постановами приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О. П. було відкрито виконавче провадження № 65687140 від 04.06.2021 року та накладено арешт на кошти боржника [PERSON] для забезпечення виконання виконавчого напису № 14263 від 17.05.2021 року. Позивач, зазначає, що сума, яка з нього стягнута виконавчим написом, є необґрунтованою та неправомірною, оскільки нотаріально посвідчених договорів на таку суму позивач не укладав ні з відповідачем, ні з іншими фінансовими компаніями або банками. До моменту ознайомлення з постановою приватного виконавця, позивачу не було відомо про грошові вимоги відповідача до нього, будь - яких письмових повідомлень, претензій, досудових вимог чи листів він не отримував. Позивач вважає, що нотаріус при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису №14263 від 17.05.2021 не врахував обставин, що норми, які дозволяли вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам, що укладені у простій письмовій або електронній формі, вже не чинні і тому повинен був відмовити відповідачу у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм ЗУ «Про нотаріат». Позивач також, зазначає, що пункт 1 Переліку № 1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів, яким договір №339392911 від 27.12.2019 року не являється, оскільки був укладений в простій письмовій формі. Позивач разом з цим вказує, що нотаріусом не з`ясовано станом на час вчинення виконавчого напису, наявність безспірної заборгованості позивача перед кредитором та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку, щодо вимоги про стягнення неустойки. Тому, з урахуванням викладеного, позивач вважає, що виконавчий напис №14263 є незаконним та таким, що вчинений без дотримання вимог чинного законодавства, а тому просить визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача понесені судові витрати. Відповідно до ухвали Бобровицького районного суду Чернігівської області від 24.11.2021 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та прийнято рішення про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження\~з повідомленням учасників справи на 23.12.2021. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач у поданій заяві просить проводити розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомив, відзиву на позов у встановлений судом строк не подав, тому відповідно до\~вимог ст.280 ЦПК України\~суд вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, враховуючи, що позивач проти цього не заперечує. Треті особи 1 та 2 у судове засідання також не з`явилися, повідомлені належним чином про час та місце судового засідання, причини неявки не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи та пояснень щодо позову до суду не направляли. Третя особа 2, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін Олександр Петрович, надіслав до суду належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 65687140. У відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов у межах заявлених вимог, суд доходить такого висновку. Судом встановлено, що 17.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О. В. вчинено виконавчий напис №14263 про звернення стягнення з [PERSON] за кредитним договором №339392911 від 27.12.2019 року укладеним з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 73 від 07.04.2020 є ТОВ «Таліон плюс», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05.08.2020 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс». Стягнення проводиться за період з 09.04.2021 року по 07.05.2021 року включно в розмірі 50880 гривень (а.с.16). Приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О. П. 04.06.2021 відкрито виконавче провадження №65687140 з виконання виконавчого напису № 14263 виданого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О. В., що підтверджується постановою про відкриття провадження (а.с.17-18). Відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О. П. від 04.06.2021 у виконавчому провадженні №65687140, для забезпечення реального виконання виконавчого напису про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості був накладений арешт на кошти боржника, що перебувають на рахунках та будуть на них надходити (а.с.19). Відповідно до положень ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно зі статтею 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами статті 88 вказаного Закону, нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Положеннями Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за №282/20595 (далі Порядок), передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з пунктом 1.1 вказаної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Положеннями пункту 1.2. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктом 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Відповідно до положень пункту 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі Перелік). Відповідно до р.1 Переліку, для одержання виконавчого напису подаються оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою КМУ №662 від 26.11.2014 Перелік було доповнено розділом 2, згідно якого, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України\~№ 662\~від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, а саме, розділ 2 Змін щодо одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями при наданні стягувачем оригіналу кредитного договору та засвідченої виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені у Законі України «Про нотаріат» та у Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати та бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений положеннями підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на вищевикладене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Вказане право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, (провадження № 12-278гс 18) зроблено висновок про те, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року №3425-12, у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ст.83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Відповідачем \~не надано до суду жодних доказів, які б\~спростовували вимоги позивача щодо вчинення виконавчого напису не на підставі нотаріально посвідченого\~договору та підтверджували існування безспірної заборгованості, а також надсилання йому відповідної вимоги про сплату боргу. Таким чином, з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, суд доходить висновку, що даний позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесений останнім судовий збір. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved