Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

\~ \~ \~ [PERSON] (далі позивач) звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) про збільшення розміру аліментів, в якій вказує, що вона проживала з відповідачем спільно, без реєстрації шлюбу, однією сім`єю. [INFO] у них народилась донька - [PERSON] . \~ \~ \~ \~Відповідно до рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 20 березня 2017 року відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі ј частки його заробітку (доходів), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитини повноліття, починаючи з 13 грудня 2016 року. Дитина на даний час проживає з позивачем, потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів. \~ \~ \~ \~Позивач просить змінити розмір аліментів, визначений рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 20 березня 2017 року про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ј частки всіх видів його заробітків (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня надання заяви. Позивач в підготовчому судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає\~ задоволенню\~ з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 24 вересня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Попільнянського районного управління юстиції у Житомирській області, батьками [PERSON] , [INFO] , вказані [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 63. Відповідно до\~рішення Попільнянського\~районного суду\~Житомирської області\~від \~20\~березня 2017\~року з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] ,\~ проживаючого за адресою: [ADDRESS] , стягуються аліменти на користь [PERSON] , [INFO] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в\~ розмірі однієї четвертої частки його заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з\~ 13 грудня 2016 року. Довідкою № 536 від 12 березня 2019 року Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області передбачено, що [PERSON] , [INFO] , дійсно проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , та знаходиться на її утриманні. 08 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037 VІІІ від 17 травня 2017 року, відповідно до якого ч. 5 ст. 183 Сімейного Кодексу України визначено, що той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, а у відповідності до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень\~ статті 182 Сімейного Кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Як вбачається з правової позиції Верховного суду України від 05.02.2014 року у справі № 143 цс 13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Статтею 183 Сімейного Кодексу України\~передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. \~ \~Відповідно до\~статті 191\~Сімейного Кодексу\~ України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Разом з\~тим\~ частиною 1\~ статті 192 Сімейного Кодексу України\~ передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено в п.п. 17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями\~СК України\~мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом оспорюваний розмір аліментів цим вимогам вочевидь не відповідає, а тому з вказаних підстав, що є визначене ними\~СК України, спірні аліменти підлягають збільшенню. У сукупності наведеного, судом визначається необхідним та достатнім збільшення оспорюваних аліментів, що присуджені з відповідача на користь позивача, визначивши їх мінімальне обмеження в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. \~\~\~\~\~\~ Зазначені обставини у їх системному зв`язку свідчать, що є всі підстави для збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на\~ користь позивача на утримання дочки. Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 35 Постанови Пленуму від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. \~\~\~\~\~\~ \~

Outcome: approved