Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

26 вересня 2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просив виключити з акту опису та звільнити з-під арешту, накладеного Корабельним відділом державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, стенд чистки форсунок CNC-402А, автопід'ємник TLT235SB/TLT240SB, пристрій лазерний контролю кутів встановлення коліс транспортного засобу ВЕКТОР-СКВО-1, ящик для інструментів синього кольору. В обґрунтування позову позивач вказував, що 20.03.2013 року між ним та відповідачем по справі - [PERSON] укладено договір про надання у безоплатне користування приміщення з навісом та оглядовою ямою з прилеглою територією 33 кв.м., розташованого в [ADDRESS]. Після укладення договору позивач завіз у зазначене приміщення належні йому речі, інструменти, технічне обладнання для технічного обслуговування автомобілів, а саме: стенд чистки форсунок CNC-402А, автопід'ємник TLT235SB/TLT240SB, пристрій лазерний контролю кутів встановлення коліс транспортного засобу ВЕКТОР-СКВО-1, ящик для інструментів синього кольору. 15.09.2014 року державні виконавці Корабельного відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] боргів описали та наклали арешт на майно позивача, яке знаходилось в приміщенні, розташованому в [ADDRESS], що належить відповідачу, про що складено акт опису та арешту майна. В судове засідання [PERSON] не з'явився, надав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутність. Представник третьої особи Корабельного відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без їх участі на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. 20.03.2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про надання у безоплатне користування приміщення з навісом та оглядовою ямою з прилеглою територією 33 кв.м., розташованого в [ADDRESS], що підтверджується копією цього договору (а.с. 11-14). Згідно акту опису та арешту майна, складеного 15.09.2014 року державним виконавцем Корабельного відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, описано та накладено арешт на наступне майно: стенд чистки форсунок CNC-402А, автопід'ємник TLT235SB/TLT240SB, пристрій лазерний контролю кутів встановлення коліс транспортного засобу ВЕКТОР-СКВО-1, ящик для інструментів синього кольору (а.с.7-10). Зазначене в акті опису та арешту майно належить позивачу по справі [PERSON], що підтверджується наявними в матеріалах справи накладими про придбання майна (а.с. 17,18,19). Таким чином, накладений Корабельним відділом державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції арешт на стенд чистки форсунок CNC-402А, автопід'ємник TLT235SB/TLT240SB, пристрій лазерний контролю кутів встановлення коліс транспортного засобу ВЕКТОР-СКВО-1, ящик для інструментів синього кольору проведений без врахування цих обставин, а відтак безпідставно. Стаття 392 Цивільного кодексу України регламентує, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо за це право сперечається або не признається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник може вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном і порушень його права. Отже, вказаний арешт не дає позивачу можливості вільно розпоряджатися своїм майном, в зв'язку із чим суд задовольняє позовні вимоги позивача. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved