Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

[PERSON] 13.05.2013 р. звернулася до суду з даним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її брат [PERSON], який за життя, 02.12.2004р. склав заповіт на її користь. За договором купівлі-продажу від 21.02.2008р., [PERSON] купив земельну ділянку площею 0,0602 га на території Борщовицької сільської ради Пустомитівського району, але за життя не встиг виготовити на своє ім»я Державного акту на право власності на землю. Із-за цього вона не могла успадкувати дану земельну ділянку через нотаріальну контору, тому звернулася з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування. Заочним рішенням Пустомитівського районного суду від 15.10.2010р. її позов задоволено та визнано за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на згадану земельну ділянку площею 0,0602 га. 25.05.2012р. вона отримала Державний акт на право власності на дану земельну ділянку площею 0,0602 га, кадастровий номер 4623680400:05:000:0023. У жовтні 2012р. їй стало відомо, що 17.09.2010р. нотаріус видав сину її померлого брата - [PERSON], Свідоцтво про право на спадщину за законом на згадану земельну ділянку, яку той 05.10.2010р. продав [PERSON] Вважає, що своє право власності [PERSON] оформив з порушенням вимог діючого законодавства, тому не мав права її відчужувати . З цих підстав просить визнати недійсними вище зазначені Свідоцтво про право на спадщину, Державний акт про право власності на земельну ділянку та Договір купівлі продажу. 25.02.2014р. [PERSON] звернувся в суд з зустрічним позовом до [PERSON], пославшись на те, що своє право власності на спірну земельну ділянку площею 0,0602 га [PERSON] обґрунтовує заочним рішенням Пустомитівського районного суду від 15.10.2010р., яким за нею визнано право власності в порядку спадкування на дану земельну ділянку, та на підставі якого їй був виданий Державний акт на право власності. Зокрема, в даному Державному акті зазначено, що такий виданий [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21.02.2008р. та рішення суду від 15.10.2010р. Стверджує, що згаданий Договір купівлі-продажу не має жодного відношення до набуття [PERSON] права власності на земельну ділянку, оскільки таким підтверджується право власності на дану земельну ділянку [PERSON], який помер. Рішенням апеляційного суду Львівської області від 13.01.2014р. скасовано заочне рішення Пустомитівського районного суду від 15.10.2010р., та ухвалено нове рішення, яким відмовлено [PERSON] в задоволенні її позовних вимог. Зазначає, що на момент ухвалення судом заочного рішення та оформлення [PERSON] Державного акту на право власності на спірну земельну ділянку, право власності на неї належало йому - [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу від 05.10.2010р., укладеного згідно вимог діючого законодавства. Тому вважає, що підстава набуття [PERSON] права власності на спірну земельну ділянку, а саме заочне рішення суду, відпала з часу його скасування. Але на даний час залишається в силі виданий [PERSON] державний акт, чим порушується його право власності. З цих підстав просить визнання недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №823178, виданий 24.02.2012р. [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0602 га, та анулювати в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, запис №№462360001008142 про його реєстрацію. Ухвалою суду від 28.02.2014р. дані позови об»єднані в одне провадження. В судовому засіданні [PERSON] свій первісний позов підтримала повністю з вище зазначених підстав та просить його задовольнити. Зустрічний позов не визнала, в задоволенні якого просить відмовити, пославшись на те, що спірну земельну ділянку вона отримала у власність на законних підставах, як спадкоємець за заповітом. Відповідач 1 [PERSON] в судове засідання не явився, подав заяву про слухання справи у його відсутність. [PERSON] та його представник [PERSON], в судовому засіданні первісний позов не визнали, в його задоволенні просять відмовити за безпідставністю . Зустрічний позов підтримали з зазначених в ньому підстав та просять його задовольнити. Також [PERSON] зазначив, що спірною ділянкою він користується безперешкодно з часу її придбання за договором купівлі-продажу. Будь-яких претензій у нього до попереднього власника [PERSON], а також у [PERSON] до нього, немає. Представник третьої особи - відділу Держземагенства у Пустомитівському районі Попадюк С.В., в судовому засіданні заявила, що при вирішенні спору покладається на суд. Представник третьої особи - Четвертої Львівської державної нотаріальної контори в судове засідання не явився, направив через канцелярію суду пояснення, в якому зазначив, що після смерті [PERSON], у нотаріальну контору у визначений строк звернувся його син [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, якому і було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно. Із витягу з Спадкового реєстру нотаріальній конторі було відомо про наявність заповіту померлого на ім»я [PERSON] Але така не зверталась у нотаріальну контору протягом встановленого терміну з заявою про оформлення спадщини та видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, тому вважається такою, що не прийняла спадщину. При вирішення спору покладається на суд. З»ясувавши повно та всебічно обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами, суд вважає, що в задоволенні первісного позову слід відмовити, а зустрічний позов задовольнити. Згідно зі статтею 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до п.4 ст.129 Конституції України, до основних засад судочинства віднесено змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Встановлено, що за Договором купівлі-продажу земельної ділянки від 21.02.2008р., посвідченого нотаріусом та зареєстрованому в реєстрі за №413, [PERSON] купив земельну ділянку площею 0,0602 га, кадастровий номер 4623680400:04:000:0011, призначену для ведення садівництва, розташовану на території Борщовицької сільської ради Пустомитівського району. Договір нотаріально посвідчений та зареєстрований в реєстрі за №413, якому на дану земельну ділянку 15.04.2009 року виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №552404( а.с.62-63). З наданої суду копії Спадкової справи №159 слідує, що [INFO] [PERSON] помер, у зв»язку з чим 18.03.2010р. його син [PERSON] звернувся у Четверту Львівську державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини за законом та видачу свідоцтва про право на спадщину. Також в матеріалах даної спадкової справи міститься інформація про те, що [PERSON] 02.12.2004р. склав заповіт, за яким все своє майно заповів своїй сестрі [PERSON], але така протягом 6 місяців з дня смерті спадкодавця, не зверталась у нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини за заповітом. Тому 17.09.2010р.- по спливу шести місяців, нотаріус Четвертої Львівської державної ї нотаріальної контори видав [PERSON] Свідоцтво ВРА №535165 про право на спадщину за законом на майно - земельну ділянку площею 0,0602 га, кадастровий номер 4623680400:04:000:0011, розташовану на території Борщовицької сільської ради Пустомитівського району(а.с.50-74). 01.10.2010р. управління Держкомзему у Пустомитівському районі, на підставі Свідоцтва ВРА №535165 про право на спадщину за законом, виданий [PERSON] Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №947671 - земельну ділянку площею 0,0602 га, кадастровий номер 4623680400:04:000:0011, розташовану на території Борщовицької сільської ради Пустомитівського району (а.с.7). 05.10.2010р. [PERSON] за Договору купівлі-продажу , продав [PERSON] належну йому на праві власності земельну ділянку площею 0,0602 га, кадастровий номер 4623680400:04:000:0011, розташовану на території Борщовицької сільської ради Пустомитівського району. Договір нотаріально посвідчений та зареєстрований в реєстрі за №1204 ( а.с.9-10). На виданому на ім»я [PERSON] Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №947671, нотаріус 05.10.2010р. вчинив напис про те, що, право власності на зазначену в ньому земельну ділянку площею 0,0602 га, переходить за Договором купівлі-продажу до [PERSON]( а.с.7). У відповідності до вимог статей 1216, 1218,1220 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою . Частиною 2 статті 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, Отже, умовою для переходу в порядку спадкування права власності, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат», за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, видається свідоцтво про право на спадщину. З врахуванням встановленого суд вважає, що 17.09.2010р. Четвертою Львівською державною нотаріальною конторою у відповідності до вимог діючого законодавства [PERSON] було видано Свідоцтво ВРА №535165 про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0602 га, кадастровий номер 4623680400:04:000:0011, на підставі якого йому 01.10.2010р. управління Держкомзему у Пустомитівському районі видало Державний акт на право власності на дану земельну ділянку. Тому відсутні підстави для визнання недійсними даних правочинів. Також не підлягають до задоволення вимоги про визнання недійсним укладеного 05.10.2010р. Договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки, оскільки позивач [PERSON], всупереч ст.60 ЦПК України, не надала суду доказів на підтвердження існування підстав для визнання такого правочину недійсним. Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасників правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочини має вчинятися у формі, встановленій законом та спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно зі статтею 215 ЦК України, підставами недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3,5 та 6 ст.203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом ( нікчемний правочин). Щодо позовних вимог [PERSON] за зустрічним позовом: Встановлено , що заочним рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.10.2010р., у справі №2-1818/10, за [PERSON] визнано в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 0,0602 га, кадастровий номер 4623680400:04:000:0011, призначеної для ведення садівництва, розташовану на території Борщовицької сільської ради Пустомитівського району, яка належала померлому на підставі договору купівлі-продажу від 21.02.2008р. ( а.с.6). 24.02.2012р. управлінням Держкомзему у Пустомитівському районі, на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21.02.2008р., реєстр. №413, рішення Пустомитівського районного суду Львівської області справа №2-1818/10 від 15.10.2010р., [PERSON] виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №823178 - земельну ділянку площею 0,0602 га, кадастровий номер 4623680400:05:000:0023, призначену для ведення садівництва та розташовану на території Борщовицької сільської ради Пустомитівського району. Акт зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, в управлінні Держкомзему у Пустомитівському районі Львівської області, за №462360001008142 (а.с.8). Згідно повідомлення відділу Держземагенства у Пустомитівському районі від 15.11.2013р., земельна ділянка площею 0,0602 га, кадастровий номер 4623680400:04:000:0011 та земельна ділянка площею 0,0602 га, кадастровий номер 4623680400:05:000:0023, являються ідентичними. При перевірці обмінного файлу земельної ділянки з кадастровим номером 4623680400:04:000:0011, було виявлено розбіжності з індексно-кадастровою картою Борщовицької сільської ради, у зв»язку з чим було присвоєно новий кадастровий номер 4623680400:05:000:0023 ( а.с.97). Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 13.01.2014р., заочне рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.10.2010р., у справі №2-1818/10, скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено [PERSON] у задоволенні її позовних вимог.( а.с.83-84). Дане рішення, згідно ст.319 ЦПК України набрало законної сили з моменту йогопроголошення, оскільки ухвалою судді Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.02.2014р., [PERSON] відмовлено у відкритті касаційного провадження ( а.с.__). Таким чином, рішення суду, на підставі якого [PERSON] 24.02.2012р. був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №823178 , зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею за №462360001008142 , скасоване. Крім того суд вважає, що зазначений в даному Державному акті Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 21.02.2008р., реєстр. №413, як підстава для його видачі, суперечить фактичним обставинам, оскільки в даному випадку його наявність чи відсутність не могла бути спрямованою на реальне настання правових наслідків для [PERSON] Тому даний Державний акт слід визнати недійсним та скасувати, а також анулювати запис про його реєстрацію. Також з [PERSON], згідно ст.88 ЦПК України, слід стягнути на користь [PERSON] 243,60 грн. витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved