Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом у якому просить, з урахування заяви про збільшення позовних вимог, зобов'язати ФОП [PERSON] відшкодувати позивачу завдану шкоду у розмірі 317279,00 грн. та зобов'язати відповідача вилучити із продажів усі види штучних риболовних акустичних приманок через виявлення недостовірної інформації про цю продукцію на підставі п.6-1 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів». Позовні вимоги мотивовані тим, що у серпні 2016 року позивачем у головному магазині «[INFO]» була придбана штучна риболовна акустична приманка (воблер) DEPS BALISONG MINNOW 100SP з кульковим акустичним пристроєм за ціною 641,00 грн. Придбання вказаної акустичної приманки було зроблено ним під впливом реклами та описів споживчих властивостей приманок цього типу, розміщених на офіційному сайті мережі магазинів «[INFO]». У описі воблерів DEPS BALISONG MINNOW 100SP повідомлено, що приманки створюють шумові звуки, які дозволяють ловити більшу кількість хижих риб, ніж приманки без таких звуків. Проте, застосування воблера на практиці для ловлі щуки, судака та інших хижих риб не підтвердило, що звуки акустичного пристрою цього воблера приваблюють хижих риб, через що даний воблер не дозволяє ловити більшу їх кількість, ніж звичайний воблер без такого акустичного пристрою. Позивачем до магазину «[INFO]» був направлений лист від 03.05.2017 р. з проханням надати результати біологічних акустичних досліджень. 10.05.2017 року від адміністрації магазину «[INFO]» надійшла відповідь у якій зазначено, що у описах риболовних акустичних приманок продавець використовує інформацію виробника і «загальний» досвід споживачів цієї продукції, якими є риболови. До магазину «[INFO]» позивачем був направлений новий лист від 06.07.2017 р. з проханням отримати вказані вище дані від виробника вказаних воблерів компанії DEPS, який залишився без відповіді. Отже, відповідач не надав достовірну інформацію про продукцію, продав продукцію неналежної якості та вчинив інші порушення прав споживача, які визначаються насамперед Законом України «Про захист прав споживачів», що стало підставою для подання даного позову. Всупереч ч. 13 ст. 1 та ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» вищевказані штучні риболовні акустичні приманки не мають належної якості, оскільки властивості цієї продукції, як виявилося на практиці, не відповідають рекламі продукції та її описам. Позивач посилається на те, що відповідач пропонує продукцію закордонного походження, якість якої не підтверджена належними документами. Зазначає, що всупереч ст. 14 Закону України «Про захист прав споживачів», звуки акустичних приманок не впливають на хижих риб і не дозволяють ловити більшу їх кількість, а створюють лише шумове забруднення водного середовища. Посилаючись на ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» та ст. 302 ЦК України позивач вказує, що виробник товару, компанія DEPS, і продавець товару, мережа магазинів «[INFO]», не є офіційними джерелами інформації (про товар), а тому надана ними інформація про товар має обов'язково перевірятися споживачем. Крім того вважає, що виробник, продавець штучних риболовних акустичних приманок (воблерів) DEPS BALISONG MINNOW 100SP вводять споживача в оману, оскільки виробник, продавець розповсюджують неправдиву інформацію про цю продукцію, приписують продукції неіснуючі конкурентні переваги (перед аналогічною продукцією конкуруючих компаній), а недобросовісна реклама штучних риболовних акустичних приманок вводить споживачів в оману щодо споживчих властивостей вказаної продукції. У зв'язку з порушенням його прав, як споживача, відповідачем йому завдана моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях, як фізичної особи, права і законні інтереси якої були грубо порушені, у порушенні прав як споживача, тим більше як науково обізнаного споживача, який виявив продукцію неналежної якості із вигаданими споживчими властивостями, у порушенні нормальних життєвих та ділових стосунків, у втраті найближчих життєвих перспектив, у необхідності докладати додаткових психологічних зусиль для організації життя, у припиненні наукової роботи як дипломованого науковця, у ліквідації інших негативних наслідків психологічного характеру, у необхідності звертатися до суду за захистом своїх прав і інтересів. Позивач вважає, що відповідач має відшкодувати йому вартість придбаного товару неналежної якості на суму 641,00 грн. та вартість засвідченого перекладу англомовного документа на суму 170,00 грн. Також позивач просить стягнути відшкодування шкоди завданої відповідачем семиразовими порушеннями його прав як споживача в розмірі 239776,00 грн., виходячи із середнього розміру мінімальної заробітної плати для європейських країн та відшкодувати шкоду за порушення прав людини в розмірі 76692,00 грн. 30.11.2017 р. від представника відповідача [PERSON] на адресу суду надійшли письмові заперечення, у яких зазначено, що відповідач категорично не погоджується з вимогами позивача та вважає їх необґрунтованими, оскільки на товарному чеку, на який посилається позивач, міститься підпис невідомої особи, відсутні підписи та печатки відповідальних осіб. В матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували той факт, що саме позивачу був проданий товар. Відповідач також не має ані жодного відношення до контексту і текстів сайту, так і до самого сайту інтернет-магазину, на який посилається позивач. В позовній заяві відсутні посилання на звернення до відповідача про надання інформації про продукцію до можливої покупки, а також відсутні посилання на те, яка ж із наданої інформації не відповідала об'єктивній дійсності. Також, чинне законодавство чітко визначає коло відповідальних осіб у випадку придбання неякісного товару імпортного виробництва, а саме, що вимоги можуть бути пред'явлені до іноземного виробника, а в нашому випадку до японського виробника фірми DEPS. В позовній заяві відсутні посилання на те, які ж фізичні болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я зазнав позивач в зв'язку із придбанням акустичної приманки (воблер) DEPS BALISONG MINNOW 100SP. Також в позовній заяві відсутні пояснення щодо душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою щодо нього самого, членів його сім'ї чи близьких родичів у зв'язку із придбанням акустичної приманки. Не зазначено також в чому полягає приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації позивача. Також, відповідач зазначає, що позивач не може посилатись ані на проекти законів, ані ні на європейські норми, які не були імплементовані в українське законодавство. Крім того, для належного представництва в суді відповідач змушений був звернутись до адвоката та понести в зв'язку з цим додаткові витрати, а саме оплату правової допомоги, що підтверджується договором про надання правової допомоги та чеками на перерахування грошових коштів на банківську картку адвоката, у зв'язку з чим відповідач просить відшкодувати судові витрати у розмірі 8000,00 грн. В судове засідання позивач не з'явився, у письмових заявах просив слухати справу без його участі та просив відхилити заперечення відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник відповідача [PERSON] суду подала заяву про розгляд справи без її участі, просить відмовити у задоволені позову та стягнути з позивача судові витрати. Також представником відповідача подано відзив на позовну заяву і клопотання, у яких просить відмовити у задоволенні позову у зв'язку з його безпідставністю та стягнути з позивача понесені відповідачем судові витрати по сплаті наданої правничої допомоги у межах провадження по справі в розмірі 14750,00 грн. Представником відповідача також подано клопотання про виключення поданих документів з переліку доказів, у якому просить виключити з числа доказів надані позивачем до суду ксерокопії двох товарних чеків від 05.08.2016 р. № РК-036487 та від 08.08.2016 р. № РК-РК-003053 як такі, що викликають сумніви в їх достовірності. Суд вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази кожен окремо та в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Споживач - це фізична особа, яка придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника (ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів»). Згідно ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою. Інформація про продукцію повинна містити у тому числі дані про ціну (тариф), умови та правила придбання продукції (ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів»). За заявленими вимогами позивач, серед іншого, просить зобов'язати відповідача відшкодувати завдану йому шкоду у зв'язку з порушенням його прав, як споживача, з урахуванням вартості купленого товару у розмірі 641 грн. Згідно положень ст. ст. 655, 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. За договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов'язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов'язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його. Договір роздрібної купівлі-продажу є публічним. До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів (ст. 698 ЦК України). Відповідно до п. 7 ч.1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», договір - це усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (розрахунковий документ). На підтвердження заявлених вимог позивачем надані копії товарних чеків № РК-036487 від 05.08.2016 р. на суму 641 грн. та № РК-РК-003053 від 08.08.2016 р. на суму 641 грн., відповідно до яких придбано товар воблер DEPS BALISONG MINNOW 100SP (а.с. 13, 14). Проте суд не може прийняти до уваги вказані докази, як належні та допустимі на підтвердження придбання товару у відповідача, оскільки на товарному чеку № РК-036487 від 05.08.2016 р. зазначено, що він виданий магазином «[INFO]» з підписом [PERSON], при цьому не доведено взаємозв'язок останніх з відповідачем; товарний чек № РК-РК-003053 від 08.08.2016 р. із вказанням ФОП [PERSON] роздрукований на папері та на ньому не зазначені будь які підписи уповноважених осіб і печатки, до того ж факт видачі цього товарного чеку відповідачем заперечується; також вказані товарні чеки не свідчать про ті обставини, що саме позивачем була здійснена покупка спірного товару. Відповідно до вимог ст. ст. 6, 15, 21 Закону України «Про захист прав споживачів»: продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію; продавець (виробник, виконавець) на вимогу споживача зобов'язаний надати йому документи, які підтверджують належну якість продукції.; споживач має право на інформацію про продукцію зокрема щодо дати виготовлення; найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і технічне обслуговування. Інформація, передбачена частиною першою цієї статті, доводиться до відома споживачів виробником (виконавцем, продавцем) у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування. Інформація про продукцію може бути розміщена у місцях, де вона реалізується, а також за згодою споживача доводитися до нього за допомогою засобів дистанційного зв'язку; порушенням прав споживачів є коли будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію. За нормою ст. 700 ЦК України, продавець зобов'язаний надати покупцеві необхідну і достовірну інформацію про товар, що пропонується до продажу. Інформація має відповідати вимогам закону та правилам роздрібної торгівлі щодо її змісту і способів надання. Покупець має право до укладання договору купівлі-продажу оглянути товар, вимагати проведення в його присутності перевірки властивостей товару або демонстрації користування товаром, якщо це не виключено характером товару і не суперечить правилам роздрібної торгівлі. Крім цього, відповідно п. 16 Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами, затверджених наказом Міністерства економіки України від 19.04.2007 року № 104, здійснюючи продаж непродовольчих товарів вітчизняного та іноземного виробництва, працівники суб'єкта господарювання зобов'язані надати споживачам необхідну, достовірну та своєчасну інформацію про товари в супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також маркуванням чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів товарів, яка має містити, зокрема, відомості про вміст шкідливих для здоров'я речовин, які встановлені нормативно-правовими актами, та застереження щодо застосування окремих товарів, якщо такі застереження встановлені нормативно-правовими актами. Права споживача у разі виявлення недоліків товару визначені у частині 2 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів», де зокрема, зазначено, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред'являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Споживач має право пред'явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті. Стаття 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає, що істотний недолік - це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Відповідно до ч. 6 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» за наявності товару вимога споживача про його заміну підлягає негайному задоволенню, а в разі виникнення потреби в перевірці якості - протягом чотирнадцяти днів або за домовленістю сторін. Як убачається з матеріалів справи, позивач не звертався до відповідача у встановлений законом термін для повернення сплаченої за товар грошової суми або вимагав замінити товар на такий же або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника) товар. Статтею 678 ЦК України визначаються правові наслідки передання товару неналежної якості при купівлі-продажу. Покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару. Статтею 708 ЦК України встановлено право покупця у разі придбання ним товару неналежної якості протягом гарантійного та інших строків, визначених обов'язковими для сторін правилами чи договором, при виявленні недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару за своїм вибором вимагати від продавця або виробника заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком різниці в ціні. З матеріалів справи убачається, що позивачем до магазину «[INFO]» був направлений лист від 03.05.2017 р. з проханням надати результати біологічних акустичних досліджень, які підтверджують, що кулькові пристрої воблерів створюють звуки, які приваблюють хижих риб і через це воблери з такими пристроями дозволяють ловити більшу кількість хижих риб, звуки, які створюються кульковими пристроями воблерів, не впливають негативно на фізіологію і поведінку інших водних тварин, у тому числі безхребетних тварин (а.с. 17). 10.05.2017 від адміністрації магазину «[INFO]» позивачу надійшла відповідь, у якій зазначено, що вони не можуть провести біологічні акустичні дослідження, спираються тільки на інформацію від виробників - брендів з гучною історією та на досвід тисячі рибалок-спортсменів (а.с. 18). 06.07.2017р. позивачем до магазину «[INFO]» був направлений лист з проханням звернутись до виробників акустичних приманок (Lucky, Craft, Desp Lures) з проханням надати дані досліджень, які підтверджують більшу привабливість для хижих риб акустичних приманок, ніж звичайні приманки (а.с. 19). Однак, суд критично оцінює посилання позивача на вказані звернення та відповідь на звернення, оскільки, як убачається з їх змісту, вони не стосуються відповідача та проводились електронною перепискою з магазином «[INFO]», який не є учасником спору. При цьому відсутні будь які докази на підтвердження звернення позивача до відповідача із претензією стосовно якості придбаного товару. Також суд критично ставиться до наданого листа [PERSON] (а.с. 23) та тверджень позивача, як на засіб доказування про те, що риби не сприймають більшу частину звуків, так як слухові здібності хижих риб обмежені низькими частотами, роблячи посилання на власні наукові роботи, оскільки це не доводить заявлених вимог. Позивачем не надано суду жодних доказів обмеження його права на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію та будь-якого порушення його прав, як споживача, ФОП [PERSON] Отже, доводи позивача щодо наявних правовідносин з відповідачем та застосування при цьому положень Закону України «Про захист прав споживачів» суд вважає необґрунтованими. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи надані сторонами докази на підтвердження заявлених позовних вимог та заперечень у їх сукупності, суд вважає, що матеріали справи не містять доказів, що беззаперечно підтверджують неправомірну поведінку відповідача щодо ненадання інформації про продукцію та продаж товару неналежної якості. Закон України «Про захист прав споживачів» передбачає можливість відшкодування моральної шкоди у разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Інших підстав для задоволення зазначених вимог законом не передбачено. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. При цьому пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 року № 4 регламентовано, що обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягають з'ясуванню наступні обставини: чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Вина відповідача у спричиненні позивачу моральної шкоди не доведена, відсутній причинний зв'язок між душевними стражданнями як фізичної особи, у порушенні прав як споживача, у порушенні нормальних життєвих та ділових стосунків; у втраті найближчих життєвих перспектив; у необхідності докладати додаткових психологічних зусиль для організації життя: у припиненні наукової роботи як дипломованого науковця, у ліквідації інших негативних наслідків психологічного характеру, у необхідності звертатися до суду за захистом своїх прав і інтересів позивача і діями відповідача, які мали б винний характер, а тому у задоволенні вимоги про стягнення моральної шкоди, слід відмовити. Суд не вбачає правових підстав для відшкодування моральної шкоди за недоведеністю вимог. У зв'язку з тим, що позовні вимоги про зобов'язання ФОП [PERSON] вилучити з продажів усі види штучних риболовних акустичних приманок через виявлення недостовірної інформації про цю продукцію на підставі п.6-1 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» є похідними від основних позовних вимог, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок держави. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються у разі відмови в позові на позивача. Відповідач просить покласти на позивача судові витрати на надання правничої допомоги в межах провадження справи в розмірі 14750,00 грн., посилаючись на ст. 133 ЦПК України. Щодо вказаних вимог слід зазначити таке. Пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об'єднання (організаційні форми адвокатської діяльності). Згідно зі ст. 13 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою. Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. З матеріалів справи убачається, що 01.11.2017 р. між адвокатом [PERSON] (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю [NUMBER] від 31.05.2007) та ФОП [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги, предметом якого є правова допомога в межах провадження справи №755/15620/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] Згідно з п. 2.1 цього договору вартість правової допомоги під час розгляду справи в Дніпровському районному суді м. Києва становить 8000,00 грн. та складається із таких процесуальних дій, як консультація на стадії підготовки заперечення на позовну заяву, підготовка заперечення, участь адвоката у двох судових засіданнях, консультування щодо ходу розгляду справи. В випадку, коли виникне необхідність збільшити обсяг правової допомоги, то за домовленістю сторін така оплата буде збільшена, про що буде укладено відповідний договір. 15.12.2017 між адвокатом [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги від 01.11.2017 р. Відповідно до п. 2.4 додаткової угоди №1, сторони попереднього домовились, що сума зазначена в п.2.2. Договору складається з таких послуг, як: консультація на стадії підготовки заперечення на позовну заяву - 1,5 години, підготовка заперечення (включаючи подачу електронного заперечення до суду) - 6 годин, участь адвоката в двох судових засіданнях 2 засідання по 1,5 години, разом 3 години, консультування щодо ходу розгляду справи (включаючи подання письмових документів до суду - 2,5 години. В випадку, якщо зазначеного переліку послуг буде не достатньо, то сторони домовились, що обрахунок кожної затраченої години роботи адвоката виходить з розрахунку 650,00 грн. за одну години роботи адвоката. В години роботи адвоката, як представника в судових засіданнях, входить час очікування судового засідання, приїзд до приміщення та безпосередня участь в засіданні. Відповідно до акту надання послуг до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 01.11.2017 р. від 14.03.2018 р. загальна вартість наданих послуг в період з 01.11.2017 р. по 14.03.2018 р. складає 13 775 грн. Як слідує із матеріалів справи, представником відповідача подано детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних ним, як адвокатом, із зазначенням переліку видів цих робіт та витрачених на них годин з проведеним розрахунком їх вартості, що підтверджується запереченнями на позов, відзивом, підготовленими адвокатом [PERSON], яка також в якості представника відповідача подавала суду заяви та клопотання у межах розгляду даної справи. Разом з тим, [PERSON] сплачено адвокату 8000,00 грн., що підтверджується квитанцією ПАТ КБ «Приватбанк» від 24.11.2017 р. Враховуючи, що позивач безпідставно звернувся до відповідача з цим позовом, чим змусив останнього нести майнові витрати, з огляду на результат вирішення судом спору по суті та положення ст. ст. 133, 137, 141 ЦПК України, а також беручи до уваги складність справи, обсяг проведеної адвокатом роботи (надання послуг), витраченого на це обсягу часу, ціни позову, значення справи для сторін та враховуючи принцип пропорційності і співмірності, суд вважає, що підтвердженні судові витрати відповідача по сплаті витрат на професійну правничу допомогу, пов'язані з розглядом справи в сумі 8 000 грн. необхідно покласти на позивача. Враховуючи наведене та

Outcome: approved