Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

29 жовтня 2013 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який було уточнено під час судового розгляду, на обґрунтування вимог зазначивши, що на підставі свідоцтва про право власності на житло № 3497 від 22.12.2006 року він, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]. Відповідач по справі - [PERSON] є племінником його дружини та був у 2011 року зареєстрованим за вказаною адресою, але з червня 2011 року у вказаній квартирі не мешкає, забрав свої речі та виїхав. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України та ст. 405 Цивільного Кодексу України просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач у судовому засідання позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справу був повідомлений належним чином, заяв про слухання справи за його відсутності не надав. Треті особи до судового засідання не з'явилися, надали суду заяву про слухання справи за їх відсутності. За таких обставин, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалює заочне рішення. Вислухавши пояснення позивача, свідків, перевіривши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), суд встановив наступне. На підставі свідоцтва про право власності на житло № 3497 від 22.12.2006 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] (а.с.3-4). З домової книги квартири [ADDRESS] вбачається, що за вказаною адресою з 2011 року є зареєстрованим [PERSON] (а.с. 5-6). Відповідно до акту, складеного 04.10.2013 року комісією в складі посадових осіб ТОВ "УК Альянс -Град", [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не мешкає з червня 2011 року (а.с. 8). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вони є сусідами позивача, відповідач з 2011 року не мешкає в спірній квартирі, його особистих речей там не має, останній не намагався в'їхати до квартири. У відповідності до ст. 386 ЦК України власник може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання порушення свого права власності. Оскільки позивач є власником вищевказаної квартири, а згідно ст. 321 ч. 1 ЦК України, ніхто не може бути обмежений в здійснені права власності, то він вправі вимагати усунення перешкод в його праві власності шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені відповідно до положень ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] понад встановлений законом строк фактично не проживає в спірній квартирі, даним житлом не цікавиться, оплату комунальних послуг не здійснює. Суду не надано доказів поважності причин відсутності [PERSON] у спірній квартирі. Крім того, суд вважає, що з боку відповідача [PERSON] має місце порушення ст. 317 ЦК України, яке передбачає для позивача його право користування та розпорядження своїм майном. В зв'язку з викладеним, інтереси позивача підлягають судовому захисту шляхом усунення перешкод в праві власності, а позовні вимоги підлягають задоволенню. Також з відповідача, на підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 гривень. На підставі ст. ст. 317, 319, 321, 328, 386, 405 ЦК України,

Outcome: approved