Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , за вимогами якого у кінцевій редакції просить визначити, що частка померлого [INFO] [PERSON] у праві спільної сумісної власності на грошові вклади в банківській установі Акціонерному товаристві «Ощадбанк» становила Ѕ частину, а саме на: - вклад № 148380226 від 05.07.2016 року на суму 28 000,00 дол. США,- вклад № 89182626 від 13.03.2015 року на суму 168 001,00 грн.,- рахунок № [NUMBER] від 01.04.2013 року на суму 1 499,11 грн., та визначити, що частка спадкодавця [PERSON] у праві спільної сумісної власності на легковий автомобіль марки Форд С-МАХ, реєстраційний номер [NUMBER] , становила Ѕ її частину (т. 2 а.с. 237-243). Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , рідними дітьми якого є лише позивач та третя особа - [PERSON] . З 1998 року спадкодавець [PERSON] був одружений з відповідачкою [PERSON] , яка є не є матір`ю позивача та третьої особи. 29.08.2016 відповідачка звернулась до Десятої Київської державної нотаріальної контори для реєстрації спадкової справи та оформлення спадщини. Спадкоємцями [PERSON] є три особи: позивач та третя особа [PERSON] , як діти спадкодавця, та відповідачка [PERSON] . До загальної спадкової маси нотаріусом не було віднесено об`єкти, які були придбані за сумісні кошти померлого та відповідачки, що є спільною сумісною власністю подружжя, а саме: грошові вклади в банківській установі - Ощадному банку України, з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, та легковий автомобіль марки Форд С-МАХ, д.н.з. [NUMBER] . Набуття цього майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя, яка не потребує доказування та не потребує встановлення інших обставин, крім набуття майна за час шлюбу, та існує поки не спростована. У разі коли презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя не спростовано за відсутності належних доказів того, що майно придбане за особисті кошти одного з подружжя, таке майно вважається спільною сумісною власність та підлягає поділу, при цьому частки чоловіка та дружини у майні є рівними. Позивач просить задовольнити позов з посиланням на норми ст. ст. 370, 638, 1216, 1217, 1226, 1261 ЦК України, ст. ст. 60, 61, 70 СК України. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.07.2019 позовну заяву [PERSON] було залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків позову (т. 1 а.с. 35, 36). Ухвалою від 12.08.2019 відкрите провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (т. 1 а.с. 45, 46). 16.09.2019 до суду надійшов відзив на позов у якому відповідачка зазначає, що позовна вимога [PERSON] про визначення частки померлого [INFO] [PERSON] у праві власності на грошові вклади в банківській установі - Ощадному банку України є безпідставною та задоволенню не підлягає. На день смерті її чоловіка грошові вклади, які були б їхньою з ним спільною власністю та оформлені на неї, були відсутні. Автомобіль Форд С-МАХ, д.н.з. [NUMBER] , хоча і придбаний за час її з [PERSON] перебування у шлюбі - 17.05.2006, але є її особистою власністю, оскільки придбаний виключно за її особисті кошти. 12.12.2000 на підставі договору купівлі-продажу нею було продано квартиру, що знаходилась за адресою: [ADDRESS] , яка належала їй на праві приватної власності ще з 1995 р., тобто до одруження з [PERSON] . В подальшому, отримані нею кошти від продажу квартири вона вклала у страховий поліс № 20.111.728 страхової компанії «МЕDLIFЕ» в м. Нікосія Республіки Кіпр. По закінченню строку страхування, у 2006 році за кошти, що були нею отримані від страхової компанії, вона купила вказаний автомобіль, що є її особистою власністю (т. 1 а.с. 54-56, 112-113). 17.09.2019 до суду надійшов зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Десята Київська державна нотаріальна контора, за вимогами якого [PERSON] просить визнати спірний автомобіль Форд С-МАХ, д.н.з. [NUMBER] , її особистою власністю (т. 1 а.с. 74, 75). Зустрічний позов обґрунтований з посиланням на частини 3, 5 ст. 57 СК України. Зазначено, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] з 09.12.1998 року по день смерті останнього - [INFO] . Спірний автомобіль Форд С-МАХ, д.н.з. [NUMBER] , придбаний 17.05.2006 за отримані [PERSON] у 2006 році кошти за страховим полісом № 20.111.728 страхової компанії «МЕDLIFЕ» в м. Нікосія Республіки Кіпр, куди були внесені особисті кошти позивачки за зустрічним позовом, що отримані за договором купівлі-продажу від реалізації квартири по [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на праві приватної власності ще з 1995 р., тобто до одруження з [PERSON] . Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.10.2019 зустрічний позов [PERSON] залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків зустрічної позовної заяви протягом семи днів з дня отримання копії ухвали (т. 1 а.с. 100, 101). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13.11.2019 за клопотанням представника позивача [PERSON] про витребування доказів від Десятої Київської державної нотаріальної контори витребувано копію матеріалів спадкової справи № 875/2016 (№ 59422814) від 29.08.2016 року щодо майна померлого [INFO] [PERSON] (т. 1 а.с. 183, 184). Ухвалою суду від 13.11.2019 задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] [PERSON] про продовження строку на усунення недоліків та прийняття зустрічного позову; продовжено відповідачу [PERSON] процесуальний строк для усунення недоліків зустрічного позову, встановлений ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.10.2019 року; зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Десята Київська державна нотаріальна контора про визнання майна особистим приватним майном дружини прийнято до спільного розгляду із первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , Десята Київська державна нотаріальна контора про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності; вимоги за зустрічним позовом [PERSON] об`єднано в одне провадження з первісним позовом (т. 1 а.с. 185, 186). 27.11.2019 до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на зустрічний позов з проханням відмовити [PERSON] у зустрічному позові в повному обсязі. Зазначено, що на підтвердження вказаних у зустрічній позовній заяві тверджень [PERSON] жодних документів не надано, відсутні фінансові документи про сплату страхових платежів, виплату страхового відшкодування, не підтверджено право МЕDLIFЕ INSURANCELTD здійснювати страхову діяльність в Україні, відповідно Закону України «Про страхування», договору страхування та правил страхування позивачкою не надано, переказ коштів за кордон в іноземній валюті був можливий лише з поточного рахунку [PERSON] за наявності індивідуальної ліцензії, виданої НБУ, яка позивачкою також не надана, страхове відшкодування здійснюється виключно у період дії договору страхування, а не після його закінчення. Жодних документів про вартість автомобіля на момент купівлі на факт внесення цих коштів саме позивачкою надано не було (т. 1 а.с. 193-200). 16.01.2020 до суду надійшла відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, у якій [PERSON] зазначає, що зустрічний позов підлягає задоволенню в повному обсязі, вона мала особисті кошти, які в рази перевищували вартість автомобіля (т. 1 а.с. 213-214). Ухвалою суду від 28.02.2020 клопотання представника позивача за первісним позовом [PERSON] [PERSON] про витребування доказів задоволено частково; витребувано від АТ «Державний ощадний банк України» інформацію про рахунки, які були відкриті на ім`я [PERSON] і про суми залишків на таких рахунках станом на [INFO] та відомості про суми нарахованих відсотків і компенсацій за договорами банківських вкладів, на підставі яких були відкриті вказані рахунки, починаючи з 31.07.2016 р. по теперішній час (т. 2 а.с. 183, 184). Ухвалою суду від 02.07.2020 за клопотанням позивача за первісним позовом прийнято до розгляду позовну заяву за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , Десята Київська державна нотаріальна контора про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності з уточненими позовними вимогами(т. 2 а.с. 249, 250). Ухвалою суду від 06.08.2020 за клопотанням представника [PERSON] [PERSON] прийнято до розгляду заяву про зміну зустрічних позовних вимог за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Десята Київська державна нотаріальна контора про визнання майна та грошових коштів особистою приватною власністю дружини (т. 3 а.с. 42-44). Відповідно поданої заяви про зміну зустрічних позовних вимог [PERSON] просить визнати автомобіль Форд С-МАХ, д.н.з. [NUMBER] , 2005 року випуску, та частку у вкладі № 148380226 відкритому 05.07.2016 у АТ «Ощадний банк України» на її ім`я у розмірі 14 942,02 доларів США - її особистою власністю. Вимоги зустрічного позову [PERSON] обґрунтовує тим, що 12.12.2000 за договором купівлі продажу нею була продана квартира за адресою: [ADDRESS] , яка належала їй на праві приватної власності з 1995 р., тобто до одруження із спадкодавцем. У подальшому кошти від продажу квартири вона склала в страховий поліс № 20.111.728 страхової компанії «МЕDLIFЕ» в м. Нікосія Республіки Кіпр. У 2006 році за отримані від страхової компанії кошти вона купила автомобіль Форд С-МАХ. У серпні 2014 Договір страхування № 20.111.728, укладений нею із страховою компанією «МЕDLIFЕ» закінчився і вона отримала повну виплату полісу у розмірі 14 942,02 дол. США, що підтверджується «підтвердженням про переказ страхової суми поліса», надісланим страховою компанією «МЕDLIFЕ» 13.01.2020 року. Пізніше, у липні 2016, додавши кошти до отриманої нею страхової суми, вона внесла їх на вклад № 148380226 в АТ «Ощадбанк». Отже, цей вклад на суму 28 000,00 дол. США складається із коштів у розмірі 14 942,02 дол. США, що отримані нею в якості страхової суми та в силу положень частин 3, 5 ст. 57 СК України є її особистими коштами (т. 3 а.с. 17-18). 27.08.2020 до суду надійшов відзив на зустрічний позов зі зміненими позовними вимогами у якому представник відповідачів [PERSON] просить відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог в повному обсязі з посиланням на їх безпідставність та недоведеність жодними доказами (т. 3 а.с. 60-67). 03.09.2020 представником [PERSON] [PERSON] подано відповідь на відзив на зустрічний позов з проханням задовольнити зустрічну позовну заяву з посиланням на те, що [PERSON] надані відповідні належні докази, у тому числі на заявлену частку вкладу (т. 3 а.с. 80-81). Ухвалою суду від 20.10.2020 закрите підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (т. 3 а.с. 102, 103). В судовому засіданні позивач (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] та представник третьої особи за первісним позовом (відповідачки за зустрічним позовом) [PERSON] [PERSON] підтримали первісний позов та заперечували проти задоволення зустрічного позову, надали пояснення, викладені у позовній заяві та у відзиві на зустрічний позов. Представник відповідачки (позивачки за зустрічним позовом) [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити вимоги зустрічного позову, посилаючись на те, що позивачем за первісним позовом не доведено факту набуття спірних грошових коштів саме в період шлюбу за рахунок спільної праці [PERSON] та спадкодавця, не доведено жодними доказами джерело та часові рамки набуття коштів, що знаходились на банківських рахунках [PERSON] в період шлюбу. Представник третьої особи Десятої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, третя особа суду подала заяву з проханням розглянути справу за відсутності їхнього представника та прийняти рішення згідно чинного законодавства України. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (1218 ЦК України). Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Позивач за первісним позовом [PERSON] та третя особа [PERSON] являються дітьми [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (т. 2 а.с.20, 24, 25). 09 грудня 1998 року відповідачка (позивачка за зустрічним позовом) [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] (копія свідоцтва про одруження - т. 2 а.с. 19). [INFO] [PERSON] помер (копія свідоцтва про смерть - т. 2 а.с. 12). Отже, сторони по справі, як рідні діти та дружина спадкодавця [PERSON] , являються спадкоємцями за законом першої черги, відповідно положень ст. 1261 ЦК України. Спадкову справу № 875/2016 до майна померлого [INFO] [PERSON] було відкрито Десятою Київською державною нотаріальною конторою за заявою [PERSON] від 29.08.2016 року (копія спадкової справи - т. 2 а.с. 2-149). У вересні 2016 року до Десятої Київської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] подали [PERSON] та [PERSON] (т. 2 а.с. 10, 11). З матеріалів спадкової справи убачається, що будь які інші особи, окрім сторін по справі, заяв про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не подавали. Позивач за первісним позовом посилається на те, що до загальної спадкової маси нотаріусом не було включено об`єкти, які були придбані за сумісні кошти померлого та відповідачки, що є спільною сумісною власністю подружжя, а саме: грошові вклади в Ощадному банку України та легковий автомобіль марки Форд С-МАХ, державний номерний знак [NUMBER] . Встановлено, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 09.12.1998 року по день смерті останнього - [INFO] . Відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , на ім`я [PERSON] зареєстроване право власності налегковий автомобіль марки Форд модель Фокус С-МАХ, тип легковий універсал, реєстраційний номер [NUMBER] , 2005 року випуску, дата реєстрації - 17.05.2006, довідка-рахунок КІВ-451275 від 31.01.2006 року (т. 1 а.с. 57, 159). Згідно відповіді Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від 24.03.2020 № 46-13/2653/284265, на ім`я [PERSON] станом на 31.07.2016 року були відкриті наступні банківські рахунки із наявними на них грошовими коштами: - вклад № 148380226 від 05.07.2016 року на суму 28 000,00 дол. США; - вклад № 89182626 від 13.03.2015 року на суму 168 001,00 грн., - рахунок № [NUMBER] від 01.04.2013 року на суму 1 499,11 грн. (т. 2 а.с. 211-221). Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України). Нормою частини 1 ст. 70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Отже, у сімейному законодавстві діє принцип спільності майна подружжя та частки чоловіка і дружини є рівними. За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 757/45050/15, від 12 червня 2019 року у справі № 595/324/17, від 13 лютого 2020 року у справі № 320/3072/18, від 7 квітня 2020 року у справі № 199/3645/17. Позивачка за зустрічним позовом просить визнати особистою її власністю спірний автомобіль Форд, д.н.з. [NUMBER] , та частку у вкладі № 148380226 відкритому 05.07.2016 року в АТ «Ощадний банк України» у розмірі 14 942,02 дол. США, посилаючись на те, що автомобіль придбаний за її особисті кошти та зазначений вклад є її особистою власністю, оскільки 12.12.2000 року вона продала належну їй квартиру по [ADDRESS] , отримані від продажу квартири кошти вклала в страховий поліс № 20.111.728 страхової компанії «МЕDLIFЕ» в м. Нікосія Республіки Кіпр, автомобіль придбала за отримані від страхової компанії кошти у 2006 р., повну виплату за полісом у розмірі 14 942,02 дол. США отримала після закінчення договору страхування у серпні 2014 року, а пізніше у липні 2016 року додавши до отриманої нею страхової суми кошти внесла їх на вклад № 148380226 в АТ «Ощадбанк». На підтвердження вимог зустрічного позову [PERSON] надано копію договору купівлі-продажу квартири від 12.12.2000 року, посвідченого державним нотаріусом П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори Демчик В.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1-3987, зі змісту якого убачається, що [PERSON] продала належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] , за що отримала від покупця кошти в сумі 9 405 грн. (т. 1 а.с. 62, 63). Відчужувана квартира належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Восьмою Київською державною нотаріальною конторою 30.01.1995 року за реєстраційним номером 2-175, тобто до реєстрації шлюбу зі спадкодавцем [PERSON] . Також позивачкою за зустрічним позовом надано чотири листи МЕDLIFЕ м. Нікосія,зміст у яких викладено іноземною та частково російською мовами датовані 26.02.2001, 26.02.2002, 26.02.2003, 25.02.2004 з інформацією про перекази сум премій за полісом для платника [PERSON] (т. 1 а.с. 58-61) та лист МЕDLIFЕ від 13.01.2020 з повідомленням про те, що страхувальник [PERSON] являлась утримувачем страхового полісу № 20111728 страхової компанії МЕDLIFЕ (Австрія), договір страхування життя був закінчений 01.08.2014 року, зворотній переказ виплати на дожиття поліса у розмірі 14 942,02 дол. США був відправлений банківським переказом 06.08.2014на особовий рахунок клієнта по указаним ним банківським реквізитам Кіev First Іnvestment Bank (т. 3 а.с. 19). Однак, вищевказані пояснення [PERSON] та надані нею докази суд не може прийняти до уваги, як підставу для задоволення зустрічного позову, виходячи з наступного. Позивачкою за зустрічним позовом не було надано суду договору страхування, правил страхування та документів на підтвердження права компанії МЕDLIFЕ здійснювати страхову діяльність в Україні. Разом з тим, відповідно ст. 2 Закону України «Про страхування» у редакції, що діяла станом на дати вказані у наданих позивачкою за зустрічним позовом повідомленнях МЕDLIFЕ, страховиками визнаються юридичні особи, які створені у формі акціонерних, повних, командитних товариств або товариств з додатковою відповідальністю згідно з Законом України "Про господарські товариства" з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом, а також які одержали у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності. Учасників страховика повинно бути не менше трьох. Страхова діяльність в Україні здійснюється виключно страховиками - резидентами України. Згідно ст. 16 вищевказаного Закону, договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Страховики, які здійснюють страхування життя, зобов`язані вести персоніфікований (індивідуальний) облік договорів страхування життя в порядку та на умовах, визначених Уповноваженим органом. Договори страхування укладаються відповідно до правил страхування. За викладених обставин суд не може застосувати до спірних правовідносин положення частини 5 ст. 57 СК України, якою визначено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є страхові суми, одержані нею, ним за обов`язковим особистим страхуванням, а також за добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою приватною власністю ожного з них. Також [PERSON] не надано будь яких доказів щодо отриманих нею розмірів коштів, дат їх отримання від компанії МЕDLIFЕ до моменту 06.08.2014 року, на що вказує позивачка за зустрічним позовом про внесення таких коштів для купівлі автомобіля. При цьому суд також бере до уваги, що гроші за відчуження належної на праві особистої приватної власності квартири [PERSON] були отримані 12.12.2000 року, автомобіль був придбаний 31.01.2008 року, тобто через тривалий проміжок в часі, також суду не надано жодних доказів про вартість спірного автомобіля. Крім того, спірні кошти, відповідно листа МЕDLIFЕ, у розмірі 14 942,02 дол. США були перераховані на рахунок [PERSON] у інший банк, при цьому позивачкою за зустрічним позовом не надано документів на підтвердження зняття нею цих коштів. Суду не доведено обставин, що саме спірні кошти, які отримані у 2014 році, були використані 05 липня 2016 року [PERSON] для вкладу № 148380226 в АТ «Ощадбанк» у розмірі 28 000,00 дол. США. За правилами ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, презумпція спільності права власності подружжя на придбаний в період шлюбу з [PERSON] транспортний засіб та набуті грошові кошти [PERSON] не спростована. З матеріалів спадкової справи убачається, що грошові вклади також вносились спадкодавцем [PERSON] , на Ѕ частку яких у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу, на ім`я [PERSON] державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право власності від 03.02.2017 року, зареєстроване в реєстрі за № 3-79 (т. 2 а.с. 50). З урахуванням встановлених обставин і доказів, які підтверджують спільність набутого під час шлюбу спірного майна та грошових коштів, не доведення факту придбання цього майна за особисті кошти [PERSON] , у тому числі, що автомобіль та грошовий вклад набуті за рахунок страхової суми одержаної позивачкою за зустрічним позовом за договором страхування за яким страхові внески сплачувалися за рахунок отриманих коштів від продажу належної [PERSON] на праві особистої приватної власності квартири, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову та задоволення первісного позову, у зв`язку з чим слід визначити, що частка померлого [INFO] [PERSON] у праві спільної сумісної власності подружжя становила Ѕ частину на грошові вклади в банківській установі АТ «Ощадбанк» на: вклад № 148380226 від 05.07.2016 року на суму 28 000,00 дол. США; вклад № 89182626 від 13.03.2015 року на суму 168 001,00 грн., на рахунок № [NUMBER] від 01.04.2013 року на суму 1 499,11 грн. та становила Ѕ частину на легковий автомобіль марки Форд С-МАХ, реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України у порядку розподілу судових витрат між сторонами суд присуджує до стягнення з відповідачки за первісним позовом [PERSON] на користь [PERSON] сплачений останнім судовий збір в дохід держави у розмірі 1 536,80 грн.

Outcome: approved