Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

18 квітня 2016 року позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", звернулось до суду із позовом до [PERSON], у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 11003 гривень 17 копійок за кредитним договором б/н від 17.10.2011 року, а також просить суд стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1378 гривень. Представник позивача подав до суду заяву, в якій позов повністю підтримав і просив розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, через канцелярію суду подано заяву громадянина [PERSON], у якому зазначає, що відповідач не мешкає за адресою: [ADDRESS] та просить суд зупинити провадження у справі для розшуку відповідача у справі. Відповідно з відповіді адресно -довідкового бюро, наданої на запит суду відповідач зареєстрований за вказаною адресою, згідно до зворотніх повідомлень, що містяться в матеріалах справи, відповідач особисто отримував судові повістки, копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками, враховуючи наведене, суд критично відноситься до заяви громадянина [PERSON] та вважає, що така заява направлена на умисне затягування розгляду справи, тому суд розглянув справи без участі відповідача у заочному порядку за згодою представника позивача. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані суду докази, судом встановлено наступне. Відповідно до укладеного договору б/н від 17.10.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2800 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов надання банківських послуг позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбаченим договором. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідач станом на 31.12.2015 року має заборгованість -11003 гривні 17 копійок, яка складається з наступного: - 703 гривні 54 коп., - заборгованість за кредитом; - 6549 гривень 48 коп., - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2750 гривень 00 коп., - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 гривень 00 копійок - штраф (фіксована частина), - 500 гривні 15 копійок - штраф (процентна складова). Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідно до ст.. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, тобто, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Відповідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом. Приписи ч.2 ст. 615 вказують на те, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи наведене суд, дослідивши надані докази, вважає, позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь позивача у розмірі 1318 гривні 00 коп.

Outcome: approved