Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому після зменшення позовних вимог просив визнати недійсним договір оренди землі № 25 від 20.02.2014 р. з ТОВ «НВДЦ «Агротех»; скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки згідно із договором оренди землі № 25 від 20.02.2014 р. з ТОВ «НВДЦ «Агротех»; повернути йому земельну ділянку та стягнути з відповідачів на його користь понесені ним у справі судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він є власником земельної ділянки площею 3,6896 га, кадастровий номер: 6320884500:01:003:0201, що розташована на території Кленівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, та яку він передав в оренду ТОВ «БКЗ-Інвест» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 5 років на підставі договору оренди землі № 28-3 від 30.07.2012 р. З 2013 р. ТОВ «БКЗ-Інвест» припинило виконання договору, земельну ділянку не обробляє, внаслідок чого вона була забурянена, орендну плату не сплачує. У звязку із цими обставини та після звернень позивача в січні лютому 2015 р. з претензією на адресу ТОВ «БКЗ Інвест» щодо невиконання договору, до Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області, Кленівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, Державної екологічної інспекції у Харківській області з проханням здійснити перевірку ТОВ «БКЗ Інвест» на предмет дотримання законодавства при здійсненні оренди землі, ним було встановлено, що указаний договір оренди землі був припинений на підставі угоди між ним і ТОВ «БКЗ-Інвест» від 26.12.2013 р., а право оренди на цю земельну ділянку строком на 10 років набуло ТОВ «НВДЦ «Агротех» на підставі договору оренди землі № 25 від 20.02.2014 р. Позивач не мав жодних орендно-договірних відносин з ТОВ «НВДЦ «Агротех» щодо даної земельної ділянки, його підпис в даному договорі був підроблений, таким чином відсутнє його волевиявлення на укладення спірного договору і передачу в оренду земельної ділянки ТОВ «НВДЦ «Агротех», у звязку з чим вважає, що його права порушені, тому він змушений звернутись до суду. ТОВ «БКЗ-Інвест» предявило позов із самостійними вимогами, в обґрунтування якого зазначає, що 30.07.2012 р. між [PERSON] та ТОВ «БКЗ Інвест» було укладено договір оренди землі № 28-3, згідно із яким ТОВ «БКЗ-Інвест» набуло в оренду спірну земельну ділянку позивача строком на 5 років. 26.12.2013 р. директором ТОВ «БКЗ-Інвест» було підписано угоду про розірвання договору оренди землі № 28-3 від 30.07.2012 р. в добровільному порядку за згодою сторін. Вказана угода була передана уповноваженій особі для підписання з боку орендодавця [PERSON] З основного позову ТОВ «БКЗ-Інвест» стало відомо, що [PERSON] угоду від 26.12.2013 р. про розірвання договору оренди землі з товариством не підписував, а тому посилаючись на відсутність у [PERSON] волі на розірвання договору оренди землі № 28-3 від 30.07.2012 р. за даною угодою та згідно із ч. 3 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України просить суд визнати недійсною угоду від 26.12.2013 р. між [PERSON] та ТОВ «БКЗ-Інвест» про розірвання договору оренди землі № 28-3 від 30.07.2012 р. В судовому засіданні представник позивача за основним позовом [PERSON] підтримав його позов у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, позовні вимоги ТОВ «БКЗ-Інвест» вважав необґрунтованими та незаконними. Пояснив, що ТОВ «НВДЦ «Агротех» в порушення законних прав та інтересів позивача, як власника земельної ділянки, незаконно набуло в оренду земельну ділянку за спірним договором оренди землі № 25 від 20.02.2014 р., так як позивач його не укладав, про що свідчить факт підроблення підпису позивача в договорі та додатках до нього. Вважав, що ТОВ «БКЗ-Інвест» добровільно відмовилося від оренди землі позивача, про що свідчить угода від 26.12.2013 р. про розірвання договору від 30.07.2012 р. № 28-3, для подальшої передачі у неправомірне користування земельної ділянки ТОВ «НВДЦ «Агротех», Заперечуючи проти позову ТОВ «БКЗ-Інвест» зазначив, що угода від 26.12.2013 р. про розірвання договору оренди землі жодним чином права ТОВ «БКЗ-Інвест» не порушує, бо воно за власною волею і добровільного волевиявлення за цією угодою відмовилося від орендних прав на спірну земельну ділянку позивача [PERSON], який при цьому жодних законних прав та інтересів товариства не порушив. Крім того наголосив на те, що ТОВ «БКЗ-Інвест» просить визнати недійсною угоду від 26.12.2013 р. про розірвання договору оренди землі на підставі ч. 3 ст. 203 ЦК України з мотивів відсутності у [PERSON] волі на укладання вказаної угоди, але така вимога суперечить диспозитивним приписам цих правових норм, згідно із якими з таким позовом може звернутися лише та сторона правочину, у якої була відсутня воля та волевиявлення на вчинення правочину, а такою у даному випадку не є ТОВ «БКЗ-Інвест». Також зазначив, що за положеннями ст.ст. 12, 13 ЦК України ТОВ «БКЗ-Інвест» не вправі розпоряджатися цивільними правами протилежної сторони правочину, у даному випадку [PERSON], який вимог про порушення своїх прав спірною угодою не заявляв, а тому позовні вимоги ТОВ «БКЗ-Інвест» по суті зводяться до розпорядження чужими правами іншої сторони правочину без належних на те правових підстав, а тому задоволенню не підлягають. Не заперечував той факт, що угоду про розірвання договору оренди, яку ТОВ БКЗ просить визнати недійсною, позивач не підписував, але зазначив, що таке розірвання ніяким чином на сьогоднішній день не порушує права позивача. Представник відповідача - ТОВ «НВДЦ «Агротех» в судове засідання не зявився, про час розгляду справи повідомлявся неодноразово належним чином, письмових заперечень або пояснень на позовні вимоги [PERSON] та ТОВ «БКЗ-Інвест» суду не надав. Представник відповідача - реєстраційної служби Богодухівського районного управління юстиції Харківської області, у судове засідання не зявився, але надав суду письмові заперечення на основний позов, у яких просив суд в частині позовних вимог [PERSON] до реєстраційної служби відмовити, оскільки вважає необґрунтованим залучення до справи у якості співвідповідача. Відповідно до листа Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 02.07.2016 р. за № 03-14/03-11/3992 24.05.2016 р. до ЄДРЮОФОП внесено запис про припинення Богодухівського районного управління юстиції Харківської області та його структурних підрозділів шляхом ліквідації без правонаступництва. Представник третьої особи - ТОВ «БКЗ-Інвест» в судовому засіданні основний позов не визнав, зазначив, що обставини, на які посилається позивач, частково не відповідають дійсності, так як товариством виконувались обовязки за договором оренди земля була засіяна пшеницею у 2012-2013 роках, позивач отримував орендну плату. Позовні вимоги ТОВ «БКЗ-Інвест» підтримав, пояснив, що конкретні обставини укладання і підписання спірної угоди про розірвання договору оренди землі йому не відомі, однак не заперечував, що розірвання було ініційоване керівництвом ТОВ БКЗ-Інвест. При цьому угоду про розірвання договору оренди просив визнати недійсною, так як у [PERSON] не було волі на її укладання в момент учинення цього правочину. Вважав, що права ТОВ «БКЗ-Інвест» порушені тим, що угода про розірвання договору оренди була укладена з порушенням встановленої законом процедури. Також зазначив, що з приводу передачі земельної ділянки в користування ТОВ «Агротех» йому нічого невідомо, як і те, хто користувався земельною ділянкою позивача з 2014 року. Представник третьої особи Державної інспекції сільського господарства в Харківській області в судове засідання не зявився, але листом від 23.11.2015 р. за № 03.01.-27/4171 повідомив суд про те, що інспекція знаходиться в стадії припинення (ліквідації) і за відсутності кваліфікованого спеціаліста для представництва інспекції у суді просив суд розглянути справу без участі їхнього представника (а.с. 81). Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, що заявляє самостійні вимоги, дослідивши і оцінивши докази у справі, приходить до наступного. Згідно з положеннями ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач за основним позовом [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,6896 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 6320884500:01:003:0201, що розташована на території Кленівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 614719 від 02.02.2007 р., витягом з Держреєстру речових прав на нерухоме майно за № 13892883 від 03.12.2013 р. (а.с. 13,14). 30.07.2012 р. позивачем [PERSON] (орендодавець) та ТОВ «БКЗ Інвест» (орендар) було укладено договір оренди землі № 28-3, згідно із яким товариство набуло в оренду указану земельну ділянку позивача строком на 5 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 20-23). Листом-повідомленням від 05.01.2015 р. «Про невиконання умов договору оренди землі № 28-3 від 30.07.2012 р. з пропозицією про його розірвання за взаємною згодою сторін» [PERSON] предявив ТОВ «БКЗ-Інвест» претензію про невиконання ним як орендарем своїх зобовязань з оренди земельної ділянки, які визначені п.п. 9-11, 14-16, 28, 32 договору та ст.ст. 24, 25 Закону України «Про оренду землі»: невикористання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; нездійснення обробки земельної ділянки з часу укладання договору у відповідні сільськогосподарські роки для ведення сільськогосподарського виробництва; невиконання у звязку із цим умов збереження стану земельної ділянки відповідно до цільового призначення та захаращення її бурянами; недотримання у звязку із цим екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, не додержання державних стандартів, норм і правил; не внесення орендної плати; не виконання обовязку один раз на рік безкоштовно навесні проводити культивацію, а восени зорати земельну ділянку загальною площею не більше ніж 0,25 га, що знаходиться у приватній власності орендодавця, а також запропонував ТОВ «БКЗ-Інвест» розірвати даний договір оренди землі за взаємною згодою сторін з 25.01.2015 р. (а.с. 25, 26). 31.01.2015 р. позивач разом із іншими громадянами - власниками земельних ділянок, які передали в оренду свої земельні ділянки ТОВ «БКЗ-Інвест», звернувся до Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області, Кленівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, Державної екологічної інспекції у Харківській області щодо проведення перевірки дотримання ТОВ «БКЗ Інвест» вимог законодавства при здійсненні господарської діяльності відносно орендованої земельної ділянки з тих самих підстав, які складали зміст претензії позивача на адресу ТОВ «БКЗ-Інвест» (а.с. 27-30). Розпорядженням Кленівського сільського голови від 10.02.2015 р. № 3 створено комісію щодо розгляду зазначеного колективного звернення, за наслідком чого було складено акт обстеження земельних ділянок від 20.03.2015 р, за змістом якого комісією встановлено нецільове використання земельних ділянок, а саме: тривалий час земельні ділянки не оброблялися, поросили бурянами. Згідно із довідкою виконкому Кленівської сільської ради № 02-31/365 від 11.08.2015 р. на земельній ділянці позивача [PERSON] в 2015 році засіяно і вирощено сільськогосподарську культуру гречку (а.с. 32). З матеріалів реєстраційної справи № 230292763208 на земельну ділянку [PERSON], кадастровий номер 6320884500:01:003:0201, вбачається, що рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Богодухівського районного управління юстиції № 12864192 р. від 06.05.2014 р. здійснено державну реєстрацію припинення права оренди земельної ділянки позивача за договором № 28-3 від 30.07.2012 р. на підставі угоди б/н від 26.12.2013 р. між [PERSON] та ТОВ «БКЗ-Інвест» про розірвання договору оренди землі, що підтверджується витягом із Держреєстру речових прав № 21305730 від 06.05.2014 р. Реєстрацію припинення права оренди ТОВ «БКЗ-Інвест» на земельну ділянку позивача здійснено за заявою представника ТОВ «БКЗ-Інвест» [PERSON], до якої додано примірник оригіналу цієї угоди з додатками. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Богодухівського районного управління юстиції № 12900822 р. від 07.05.2014 р. здійснено державну реєстрацію права оренди ТОВ «НВДЦ «Агротех» на земельну ділянку позивача на підставі договору оренди № 25 від 20.02.2014 р. між ТОВ «НВДЦ «Агротех» і [PERSON] строком на 10 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується витягом із Держреєстру речових прав № 21372822 від 07.05.2014 р. Реєстрацію права оренди ТОВ «НВДЦ «Агротех» на земельну ділянку позивача здійснено за заявою представника ТОВ «НВДЦ Агротех» - директора [PERSON], до якої додано примірник оригіналу договору з додатками . Як встановлено із дослідженого судом тексту спірного договору № 25 від 20.02.2014 р. між [PERSON] і ТОВ «НВДЦ «Агротех», позивач, як орендодавець, надає, а ТОВ «НВДЦ «Агротех», як орендар, в особі директора товариства [PERSON], приймає в строкове платне користування строком на десять років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку, площею 3,6896 га, кадастровий номер: 6320884500:01:003:0201, яка знаходиться на території Кленівської сільської ради Богодухівського району Харківської області (п.п. 1, 2, 3, 14, 15 договору). До договору, як його невідємні частини, додаються акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 20.02.2014 р. згідно з договором оренди землі № 25 від 20.02.2014 р. та акт приймання-передачі земельної ділянки від 20.02.2014 р. згідно з договором оренди землі № 25 від 20.02.2014 р.. В реквізитах орендодавця в договорі і в актах зазначено [PERSON] з рукописним підписом від його імені. Згідно з висновком судово-почеркознавчої експертизи № 12257 /3394 від 29.03.2016 р. підписи від імені [PERSON] в: договорі оренди землі № 25 від 20.02.2014, розташований в графі «Орендодавець», акті визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) згідно з договором оренди № 25 від 20.02.2014 р., акті приймання передачі земельної ділянки згідно з договором оренди землі № 25 від 20.02.2014 р., розташовані в графах: «Земельну ділянку передав Орендодавець», - виконані рукописним способом за допомогою паст (пасти) для кулькових ручок без попередньої технічної підготовки не [PERSON], а іншою особою (а.с. 108-116). Відповідно до ст.ст.\~12,\~13 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини, що визначено п. 1 ч. 1 ст. 11 ЦК України. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ст. 202 ЦК України). За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму, регулюються актами земельного законодавства ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають право оренди земельної ділянки на підставах і в поряду, передбачених ЗК України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Статтями 16, 17 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що укладання договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Передача обєкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання передачі. Відповідно до положень ст.ст. 16, 17 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 125, 126 ЗК України, ст.ст. 18, 20, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакціях, чинних на час виникнення спірних правовідносин) право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права на підставі укладеного договору оренди земельної ділянки. \~ Статтею 203 ЦК України закріплені норми про те, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 202, ч. 3 ст. 203 ЦК України встановлено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, що є одним із головних елементів угоди (правочину). Згідно із ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. Верховний Суд України у постанові від 18.12.2013 р. у справі за № 6-127цс13 висловив правову позицію, згідно із якою зазначив, що вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене ст. 203 ЦК України, є важливим чинником, без якого неможливо укладення договору оренди земельної ділянки. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа. Нормами ч. 2 ст. 90, ст. 152 ЗК України передбачено, що порушені права власників земельних ділянок підлягають захисту і відновленню в порядку і у спосіб, встановленому законом, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 16, ст.ст. 203, 215, 216 ЦК України, п. «в» ч. 3 ст. 152 ЗК України таким є визнання правочину недійсним. Суд з урахуванням наведеного вважає доведеною і обґрунтованою вимогу позивача про визнання недійсним договору оренди землі № 25 від 20.02.2014 р. з ТОВ «НВДЦ «Агротех» з підстав відсутності у нього волі та волевиявлення на його укладання та передачу в оренду земельної ділянки ТОВ «НВДЦ «Агротех» у звязку з тим, що позивач оспорюваний договір дійсно не підписував, не реєстрував його в органах державної реєстрації речових прав, що свідчить про відсутність у позивача згоди і, відповідно, волі та волевиявлення на укладання договору, та є підставою для визнання його недійсним згідно ч. 3 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», запис про скасування державної реєстрації прав вноситься до Державного реєстру прав у разі скасування рішення про державну реєстрацію\~на підставі рішення суду. Таким чином наслідком визнання судом недійсним договору оренди землі між позивачем та ТОВ «Агротех» має бути також і скасування рішення державного реєстратора речових прав № 12900822 р. від 07.05.2014 р. про державну реєстрацію права оренди ТОВ «НВДЦ «Агротех» на земельну ділянку позивача. Поняття самовільне зайняття земельної ділянки визначене в ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Таким чином, суд приходить до висновку, що ТОВ «НВДЦ «Агротех» самовільно, без належних правових підстав, набуло у володіння і користування земельну ділянку позивача, а тому вимога останнього про повернення йому у володіння земельної ділянки є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог ТОВ "БКЗ_Інвест" слід зазначити наступне. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України, яка кореспондується із ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК України, нормами якої закріплено принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від\~18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» надано розяснення про те, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення,\~\~невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів (ч.ч. 1, 2 ст. 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси\~\~цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. З аналізу ч. 3 ст. 203 ЦК України, на підставі якої заявлені вимоги ТОВ «БКЗ-Інвест», у системному звязку із нормами ст.ст. 3, 15 ЦК України, ст.ст. 3, 11 ЦПК України, слідує, що з вимогою про визнання недійсним правочину з зазначених підстав може звернутися тільки та сторона правочину, у якої власне й були відсутні воля і волевиявлення на її учинення. [PERSON] вимога про визнання угоди про розірвання договору оренди недійсною не заявлялась, а ТОВ «БКЗ-Інвест» не доведено яким чином [PERSON] порушив законні права та інтереси товариства або вимоги закону, та які конкретні цивільні права та інтереси особистого майнового та/чи немайнового характеру товариства порушені, невизнані чи оспорені і необхідність судового захисту їх прав. За таких обставин суд вважає необхідним відмовити ТОВ «БКЗ-Інвест» у задоволенні його позову за недоведеністю обґрунтованості та законності позовних вимог. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує виходячи з положень ст.88 ЦПК України, розяснень ППВСУ №10 від 17.10.2014 року та з урахуванням заяви представника позивача від 29.07.2016 року про залишення за собою сплаченого судового збору. Враховуючи, що судово-почеркознавча експертиза призначалась у звязку з тим, що позивачем заявлена вимога про визнання договору недійсним з тих підстав, що його підпис на договорі був виконаний іншою особою і ці обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, витрати, повязані з оплатою експертизи, які поніс позивач, суд вважає за необхідне стягнути з ТОВ НВДЦ «Агротех», що відповідає принципу пропорційності задоволених позовних вимог. Судовий збір, недоплачений за другу вимогу немайнового характеру також підлягає стягненню з ТОВ НВДЦ «Агротех» - в розмірі, передбаченому на момент подачі позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved