Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м.Чернівці із позовною заявою, в якій посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] [PERSON] з 1989 року зареєстрований та проживає разом із своєю сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Його сусідкою була гр. [PERSON] , 1932 року народження, яка за життя була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Вказує, що у зв`язку з тим, що [PERSON] була самотньою людиною, за період проживання в зазначеній вище квартирі до неї ніхто не навідувався, про її стан здоров`я не цікавився та не піклувався. Він піклувався про неї та фактично поріднився із [PERSON] та відносився до неї як до матері. Про існування будь-яких родичів померлої ніколи, нікому відомо не було. Зазначає, що в період часу з 1989 року до дня смерті, [PERSON] будучи власником квартири [ADDRESS] , яка поруч із помешканням [PERSON] , із померлою, вели спільне господарство в квартирі останньої, утримували її та належне їй помешкання, сплачували комунальні послуги, здійснювали поточні ремонтні роботи тощо, а приблизно з 2014 року, позивач постійно проживав однією сім`єю із [PERSON] , фактично, на рівні родинних відносини з [PERSON] , [PERSON] підтримував близько 30 років. Зазначив в позові, що на підтвердження здійснення опіки [PERSON] над померлою свідчить і те, що позивач від свого імені неодноразово звертався до ПП «Регіон-Центр» з приводу ремонту даху над квартирою [PERSON] , збирав та подавав до органу приватизації документи [PERSON] для передачі у її власність квартири та інше. На підтвердженням факту проживання [PERSON] однією сім`єю з [PERSON] на протязі багатьох років, до дня її смерті включно позивачем додано акт ПП «Регіон-Центр» від 27.06.2019 р., згідно якого він допомагав [PERSON] по господарству, купував продукти харчування та готував їжу, а також ніс витрати на лікування. Вказує, що на момент смерті гр. [PERSON] , разом з нею в квартирі [ADDRESS] , зареєстрований ніхто не був, що підтверджується довідкою ПП «Регіон-Центр» № 1351 від 18.07.2019 року. Зазначив, що на початку лютого 2018 року, стан здоров`я [PERSON] різко погіршився, у зв`язку із чим відвіз останню до КНП «Міська клінічна лікарня № 3», де її було госпіталізовано. При цьому, з моменту перебування [PERSON] в лікарні, ключі від її помешкання знаходилися тільки у [PERSON] , який продовжував займатися веденням господарства в спадковій квартирі до самої смерті спадкодавця. Посилався на те, що після смерті [PERSON] звернувся до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації ГТУЮ у Чернівецькій області з метою отримання свідоцтва про її смерть, однак у видачі вказаного документу заявнику було відмовлено по причині відсутності документів, підтверджуючих родинні зв`язки з померлою. Крім цього, 17.07.2019 року. звернувся до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Савчук В.Г. із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом, як особі четвертої черги спадкування, оскільки фактично проживав із спадкодавцем більше п`яти років та аж до самої смерті. Вказує, що йому відомо, що у [PERSON] за життя не було інших спадкоємців за законом чи за заповітом. У зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів вимушений звертатись до суду із вимогою про визнання права власності на спадкове майно. Вважає себе спадкоємцем четвертої черги, оскільки проживав зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, вів спільне господарство, із спадкодавцем був спільний бюджет. Просить встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] в м.Чернівці в період з 01 січня 2004 року по день її смерті та визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] , як спадкоємця четвертої черги після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] , [INFO] , інтереси якої представляє адвокат Никифорак Володимир Михайлович, звернулась до Шевченківського районного суду м.Чернівці із зустрічною позовною заявою до [PERSON] , Чернівецької міської ради про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та визнання права власності на майно в порядку спадкування, де третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Савчук Віталіна Григорівна. Обґрунтовує свій позов тим, що [INFO] померла її двоюрідна тітка [PERSON] , яка згідно паспорта громадянина України народжена [INFO] в селі Луківці Вижницького району Чернівецької області. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового приміщення квартири [ADDRESS] . Сім`ї та дітей у померлої не було, вона ніколи не перебувала у шлюбі, і заповіту відносно свого майна заповіту не залишила. Інших близьких рідних у [PERSON] , окрім позивачки немає. Після звернення із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Савчук В. Г., їй роз`яснено, що за наданими документами не очевидний факт наявності родинних відносин між нею та померлою. Вказує, що померла - [PERSON] , є двоюрідною сестрою її матері - [PERSON] . В свою чергу її бабуся (мати її матері) - [PERSON] є рідною сестрою матері [PERSON] , а саме [PERSON] , що підтверджується в першу чергу свідоцтвом про народження [PERSON] , яка в свідоцтві іменується [PERSON] . Датою народження вказано [INFO] , а місце народження: село Луковиця Глибоцького району Чернівецької області. З метою встановлення факту родинного зв`язку з померлою двоюрідною тіткою, а саме одержання доказів цього, вона звернулася до Державного архіву Чернівецької області та відповідно до архівної довідки №1/645 від 14.03.2018 р., в документах архівного фонду «Книги актів цивільного стану (метричні книги) нинішньої Чернівецької області» в книзі реєстрації актів про народження громадян с. Луковиця Глибоцького району Чернівецької області є відомості про те, що 27 лютою 1932 року народилася [PERSON] , донька [PERSON] . Також вказує, що паспортні дані її двоюрідної тітки, а саме прізвище та ім`я: згідно паспорта [PERSON] , а згідно архівної довідки - [PERSON] ; місце народження: згідно паспорта - село Луківці Вижницького району Чернівецької області, а згідно архівної довідки - с. Луковиця Глибоцького району Чернівецької області; а також дата народження: згідно паспорта [INFO] , а згідно архівної довідки - 27 лютого 1932 р. не співпадають з архівними записами. Зазначає, що реєстраційні дані про народження такої особи як [PERSON] у селі Верхні Лукавці та селі Нижні Лукавці Вижницького району Чернівецької області згідно архівної довідки № 1/1055 від 29.03.2018 р. в державному архіві відсутні, тобто така особа там ніколи не народжувалася і не проживала. [PERSON] зазначає в своєму позові, що в архівних довідках не вказаний батько [PERSON] , оскільки вона фактично була народжена поза шлюбом, зокрема між громадянами [PERSON] та [PERSON] . Саме тому її померла двоюрідна тітка і носила прізвище [PERSON] . Відсутність офіційно зареєстрованого шлюбу між батьками її померлої двоюрідної тітки також підтверджується архівною довідкою, а саме підтверджується той факт, що в документах архівного фонду «Книги актів цивільного стану (метричні книги) нинішньої Чернівецької області» в книзі реєстрації актів про шлюб громадян, ні в [ADDRESS] відомостей про одруження за 1925-1938 рр. [PERSON] не виявлено. Посилається на те, що шлюб був зареєстрований 13 жовтня 1940 року, про що свідчить Витяг із книги реєстрації шлюбів православної румунської єпархії церкви Святої Парасковії м. Чернівці. У Витязі вказано, що шлюб був зареєстрований між [PERSON] (сином [PERSON] та його дружини [PERSON] ) та [PERSON] (донькою [PERSON] та його дружини [PERSON] ). Витяг завірений підписом парафіяльного священника та круглою печаткою єпархії, що підтверджується також квитанцією № 843 Мерії міста Чернівці про те, що від гр. [PERSON] та громадянки [PERSON] за реєстрацію шлюбу отримано 3(три) руб., дата квитанції 12 жовтня 1940 року. Національність та походження батька її померлої двоюрідної тітки підтверджується свідоцтвом про національність, виданим 22 липня 1931 року за №118 Сільською радою с. Мисливський Кут (Кутул-Винеторь) в якому вказано, що [PERSON] є сином [PERSON] та народився [INFO] . Також позивачкою для підтвердження особистості батька її померлої двоюрідної тітки додано: копію воєнного білета Серії [NUMBER] , копію трудової книжки [PERSON] , 1905 року народження, копію Пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 24 квітня 1967 року, а також копію Свідоцтва про смерть [PERSON] Серії [NUMBER] від 29 лютого 1984 року. Зазначає, що паспортні дані померлої [PERSON] не відповідають дійсності. Насправді за архівними довідками померла є [PERSON] , народжена [INFO] поза шлюбом між [PERSON] та [PERSON] . Найближчий родич мати позивачки [PERSON] , яка є двоюрідною сестрою померлої померла [INFO] . Інших спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині немає. Просить встановити, що померла [INFO] [PERSON] , [INFO] є двоюрідною тіткою [PERSON] , [INFO] та визнати за позивачкою [PERSON] право власності на спадкове майно, яке складається з житлової квартири [ADDRESS] . Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 13 листопада 2020 року було відкрито загальне позовне провадження та справа призначена до розгляду. В судовому засіданні [PERSON] та\~його представник\~адвокат Мовчан\~Анатолій Омелянович\~ позовні вимоги [PERSON] підтримали в повному обсязі з підстав викладених в позові та просили їх задовольнити. В задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] просили відмовити. [PERSON] та\~її представник\~адвокат Никифорак\~Володимир Михайлович в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримали в повному обсязі з підстав викладених в позові та просили їх задовольнити. В задоволенні позовних вимог [PERSON] просили відмовити. Представник відповідача Чернівецької міської ради Осовська Т.М. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовної заяви [PERSON] , надавши свої пояснення. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу\~Савчук\~Віталіна\~Григорівна в судове засідання не з`явилася повторно, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, про поважність причин неявки суд не повідомила. Направила до суду належним чином завірені копії спадкової справи, яка відкрилась після смерті [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Свідок [PERSON] будучи приведеною до присяги та попередженою про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України в судовому засіданні пояснила, що знала [PERSON] та [PERSON] . На протязі приблизно 10-15 років вона інколи приносила [PERSON] продукти та воду. Знає, бачила та з розмов із [PERSON] знає, що сім`я [PERSON] допомагали [PERSON] по господарству, оплачували комунальні послуги, допомагали із лікуванням та робили ремонт. [PERSON] ніколи не розповідала про існування родичів та вона не бачила, що б хтось із родичів до неї приходив. Також свідок неодноразово бачила [PERSON] в квартирі [PERSON] , де остання їла, купалась та просто відпочивала. У [PERSON] була записна книжка із телефонами. Після смерті [PERSON] їй подзвонила [PERSON] і просила свідчити в суді, що вона родичка [PERSON] . Однак свідок відмовилась, оскільки її не знає і за весь час, коли відвідувала [PERSON] нікого з родичів не бачила. [PERSON] із [PERSON] були чудові, сімейні. Останні доглядали [PERSON] . Навіть коли [PERSON] паралізувало, то [PERSON] її мив, переодягав, годував. Одного разу вона спитала [PERSON] , чого вона не живе разом із [PERSON] , на що остання відповіла, що хоче жити окремо. Свідок [PERSON] , будучи приведеною до присяги та попередженою про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України в судовому засіданні пояснила, що знає [PERSON] . Дідоче прізвище [PERSON] , і дівоче прізвище її мами [PERSON] . ЇЇ мама є двоюрідною племінницею тітки [PERSON] . Пояснила, що проживає в м.Чернівцях та часто зустрічалися із [PERSON] , яка їй розповідала, що була у [PERSON] в гостях. Знала [PERSON] з дитинства, оскільки остання приїздила до них в гості в с. Коровія, а також приходила в гості в с. Луковиця. Під час відвідин покійна жила сама. Також свідок вказала, що разом із [PERSON] відвідувала [PERSON] в лікарні по вул. Чапаєва та разом із [PERSON] займалися похованням [PERSON] . Повідомила, що була на похоронах в [PERSON] де був також [PERSON] . Вона разом із [PERSON] в лікарні переодягали [PERSON] і бачили синці. Останній раз бачила покійну в 2017 році, коли відвідала її. Свідок [PERSON] , будучи приведеною до присяги та попередженою про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України в судовому засіданні пояснила, що багато років працювала паспортисткою в КЖРЕП, який обслуговував будинок [ADDRESS] . Дуже добре знала як [PERSON] так і [PERSON] . Часто заходила до них в будинок. Відомо, що [PERSON] була самотньою та колись ходила збирати непотріб по смітникам, свідок ніколи не бачила щоб до неї навідувались родичі. Їй відомо, що коли [PERSON] важко захворіла, особисто [PERSON] найняв жінку, яка б могла мити [PERSON] . Також вказала, що Редікульцеви із [PERSON] жили як одна сім`я. Саме [PERSON] вирішував всі побутові проблеми [PERSON] , які пов`язані із комунальними послугами, займався підключенням газу в квартирі [PERSON] , здійснював всі платежі, отримував різні довідки в ЖЕКу, допомагав оформити документи на квартиру, також коли заходила додому до [PERSON] , бачила там [PERSON] . Крім цього, коли [PERSON] міняла паспорт, то свідок подивилась, що [PERSON] із Луківців Вижницького району, про що і спитала [PERSON] . Остапння підтвердила, що вона народилась і с.Луківці. Сказала, що вони земляки. На запитання про родичів [PERSON] відповідала, що їй нічого не відомо. [PERSON] не заперечувала своє місце народження, яке вказано в паспорті та не просила виправити. Ключі від квартирі [PERSON] були у [PERSON] . Свідок [PERSON] , будучи приведеною до присяги та попередженою про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України в судовому засіданні пояснила, що добре знала як [PERSON] так [PERSON] багато років, оскільки проживали по сусідству. Їй відомо, що [PERSON] і [PERSON] доглядали за [PERSON] , яка давно не виходила на вулицю оскільки була лежачою, а також вона думала що [PERSON] одинока, ніяких її родичів ніколи не бачила. Коли у [PERSON] відключили газ і воду, до Редікульцеви годували її, купали та забрали до себе. Їй відомо, що [PERSON] домовився про підключення газу, доглядав за нею, годував її, [PERSON] із сім`єю [PERSON] жили дружньо. Також свідок вказала, що саме вона порадила жінку, яка б могла мити [PERSON] , коли остання перебувала у безпорадному стані, та їй відомо, що саме [PERSON] платив тій жінці кошти. Свідок [PERSON] , будучи приведеною до присяги та попередженою про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України в судовому засіданні пояснила, що є дружиною [PERSON] . Із [PERSON] знайомі з 1980 х років, жили з нею як одна родина. У 90-х роках у квартирі [PERSON] відрізали газ та воду, через що вона часто хворіла. Але вони з чоловіком допомогли їй купили лічильники та допомогли із підключення газу та води та з цього часу почали допомагати їй. У [PERSON] були ключі від квартири [PERSON] , а в [PERSON] завжди були ключі від їхньої квартири аж до її смерті, [PERSON] приходила митися до них. Із [PERSON] вони проводили всі свята. Свідок пояснила, що постійно годували її, допомагали в лікуванні, оскільки є медпрацівниками. Приблизно в 2008 р. через хворі ноги, [PERSON] практично не ходила, за виключенням квартири, іноді виходила в двір. Допомагали робити ремонт в квартирі [PERSON] , склили вікна, ремонтували покрівлю. Свідок вказала, що [PERSON] побачила на похоронах, та в покійної не було родичів. Також вказала, що її чоловік мав намір здійснити поховання [PERSON] , однак [PERSON] перешкоджала цьому. Свідок [PERSON] , будучи приведеною до присяги та попередженою про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України в судовому засіданні пояснила, що є родичкою [PERSON] , а [PERSON] є їхньою з [PERSON] тіткою оскільки є двоюрідною сестрою її батька. Свідок вказала, що декілька разів приходила в гості до покійної. Останній раз бачила [PERSON] за 6 років до смертів. [PERSON] бачила на похоронах у [PERSON] і тоді [PERSON] підійшла до нього і спитала, чи є заповіт. Свідок [PERSON] , будучи приведеним до присяги та попередженим про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України в судовому засіданні пояснив, був вінчальним батьком у [PERSON] та [PERSON] на весіллі, які жили в Луківцях Глибоцького району та дружили сім`ями, часто приїздили до них в гості. Також до подружжя [PERSON] приїздила [PERSON] , а [PERSON] є похресницею [PERSON] . На їхнє весілля в якості подарунків молодим подарувала по золотій прикрасі. Також вказав, що відвозив на власному автомобілі [PERSON] додому в Чернівці приблизно 2010-2013 роках, а з села [PERSON] передавали продукти. Останній раз бачив [PERSON] десь приблизно о 2013 році. Свідок [PERSON] , будучи приведеною до присяги та попередженою про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України в судовому засіданні пояснила, що з 1992 року проживала в одному будинку із [PERSON] та [PERSON] . Вікна їх квартири виходили на вхід у двір, і вона майже завжди бачила хто приходить чи хто виходить. Була свідком як [PERSON] часто допомагав [PERSON] , носив їй їсти, воду та гарно до неї відносився. [PERSON] займався всіма проблемами [PERSON] допомагав провести газ, воду. Коли у [PERSON] не було газа, то остання проживала у [PERSON] . Ніколи не бачила родичів [PERSON] . Свідок [PERSON] , будучи приведеною до присяги та попередженою про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України в судовому засіданні пояснила, що знає [PERSON] та знала [PERSON] . ЇЇ викликав [PERSON] , якщо треба було [PERSON] помити. Остання жила в квартирі [PERSON] . ЇЇ послуги оплачував [PERSON] . Свідок думала, що вони є родичами, а тільки потім дізналась, що вони сусіди. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та свідків, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, а в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] у віці 85 років померла [PERSON] , [INFO] . Факт смерті зареєстровано Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області та підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.02.2018 року. Відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого Шевченківським РВ УМВС України в Чернівецької області 25.05.2005 року [PERSON] , народилася - [INFO] в селі Лукавці Вижницького району Чернівецької області. Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина, яка зокрема складається з квартири [ADDRESS] . Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 171053850 від 20.06.2019 року вбачається, що квартира [ADDRESS] належала покійній [PERSON] , про що здійснено запис № 10849 в реєстрову книгу № 161 с. 325. З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 52012515 від 22.05.2018 року виданого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Савчук Віталіною Григорівною вбачається, що після смерті [PERSON] , [INFO] , народженої в Україні Чернівецька область Вижницький район с.Луківці, заведено спадкову справу № 62457355, номер у нотаріуса 10/2018. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 лютого 2019 року приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Савчук В.Г. позивачці [PERSON] відмовлено у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилося після смерті [PERSON] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 липня 2019 року приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Савчук В.Г. позивачу [PERSON] відмовлено у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилося після смерті [PERSON] . Дошлюбне прізвище позивачки [PERSON] « [PERSON] », що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, який зареєстрований Луковицькою сільською радою Глибоцького району Чернівецької області 22.11.1992 року актовий запис №17. Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.03.1967 року [PERSON] , дата народження [INFO] , місце народження село Луковиця Глибоцького району Чернівецької області, батько: [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно до архівної довідки №1/645 від 14.03.2018 р., в документах архівного фонду «Книги актів цивільного стану (метричні книги) нинішньої Чернівецької області» в книзі реєстрації актів про народження громадян с. Луковиця Глибоцького району Чернівецької області є відомості про те, що [INFO] народилася Василка, донька [PERSON] та [PERSON] (народжена Червоногроцька) актовий запис №4 від 24.01.1925 року . Згідно архівної довідки №1/645 від 14.03.2018 р., в документах архівного фонду «Книги актів цивільного стану (метричні книги) нинішньої Чернівецької області» в книзі реєстрації актів про народження громадян с.Луковиця Глибоцького району та с.Верхні Лукавці Вижницького району Чернівецької області за 1890-1900 р.р. відомостей про народження гр. [PERSON] не виявлено. В документах архівного фонду «Книги актів цивільного стану (метричні книги) нинішньої Чернівецької області» в книгах реєстрації актів про шлюб громадян с.Луковиця Глибоцького району та с.Верхні Лукавці Вижницького району Чернівецької області за 1920-1930 р.р. відомостей про одруження гр. [PERSON] та [PERSON] та відомостей про одруження за 1925 -1938 р.р. гр. [PERSON] не виявлено. [PERSON] померла у віці 87 років 03.01.2013 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04.01.2019 року . [PERSON] [INFO] , померла [INFO] у віці 61 років, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03.04.2019 року. Свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] відсутнє в матеріалах справи. Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від [INFO] народилася [PERSON] , дата народження [INFO] , місце народження: село Луковиця Глибоцького району Чернівецької області, мати [PERSON] , запис про батька відсутній. Відповідно до архівної довідки №1/645 від 14.03.2018 р., в документах архівного фонду «Книги актів цивільного стану (метричні книги) нинішньої Чернівецької області» в книзі реєстрації актів про народження громадян с. Луковиця Глибоцького району Чернівецької області є відомості про те, що 27 лютою 1932 року народилася [PERSON] , донька [PERSON] , актовий запис № 4 від 09 березня 1932 року. Згідно архівної довідки №1/645 від 19.02.2018 р., в документах архівного фонду «Книги актів цивільного стану (метричні книги) нинішньої Чернівецької області» в книзі реєстрації актів про народження громадян с. Луковиця Глибоцького району Чернівецької області є відомості про те, що [INFO] народилася Василка, донька [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №58 від 31.12.1908 року. Відповідно до архівної довідки №1/1055 від 29.03.2018 р., в документах архівного фонду «Книги актів цивільного стану (метричні книги) нинішньої Чернівецької області» в книзі реєстрації актів про народження громадян села Верхні Лукавці та села Нижні Лукавці Вижницького району Чернівецької області за 1932 рік відомостей про народження [PERSON] не виявлено. В книгах реєстрації актів про одруження громадян села Луковиця Глибоцького району Чернівецької області за 1932-1939 р.р. та села Стрілецький кут Кіцманського району за 1932 -1940 р.р. відомостей про одруження [PERSON] з [PERSON] не виявлено. Актові записи про одруження громадян с.Луковиця Глибоцького району Чернівецької області за 1940 рік до архіву не надходили. Як вбачається з Витягу із книги реєстрації шлюбів православної румунської єпархії церкви Святої Парасковії м. Чернівці, 13 жовтня 1940 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та його дружини [PERSON] ) та [PERSON] (донькою [PERSON] та його дружини [PERSON] ). Витяг завірений підписом парафіяльного священника та круглою печаткою єпархії. З квитанції № 843 Мерії міста Чернівці вбачається, що від гр. [PERSON] та громадянки [PERSON] за реєстрацію шлюбу отримано 3 (три) руб., дата квитанції 12 жовтня 1940 року. Крім цього, відповідно до Свідоцтво про національність, виданого 22 липня 1931 року за №118 Сільською радою с. [PERSON] син Фоки народжений 03.07.1905 року має румунську національність. Згідно Витягу з табелю успішності Чернівецького Управління з питань Релігій та Освіти Міністерства Національної культури, [PERSON] та Мистецтв Румунії №137 1942/1943 н.р. учениця [PERSON] , [INFO] , в с.Лукавці (Лукавец) Чернівецький повіт, приналежність українська, громадянство Румунії, конфесія православна румунська, донька [PERSON] зарахована у вересні 1942 року на підставі перепису населення. У позивачки\~ [PERSON] \~наявні військовий\~квиток серії\~ [NUMBER] ,\~довідка з\~військової частини\~від 16.02.1945\~року,\~трудова книжка\~та пенсійне\~посвідчення № [NUMBER] \~від 24.04.1967\~року на\~ім`я [PERSON] ,\~а також\~Свідоцтво про\~смерть [PERSON] \~серії [NUMBER] \~від 29.02.1984\~року;\~три посвідчення\~учасника бойових\~дій на\~ім`я [PERSON] ;\~паспорт громадянина\~СРСР серії\~ [NUMBER] \~та посвідчення\~серії [NUMBER] \~учасника війни\~на ім`я\~ [PERSON] ;\~посвідчення серії\~ [NUMBER] \~ветерана війни\~на ім`я\~ [PERSON] . Рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 21.11.2018 року по справі № 714/403/18 заяву [PERSON] про встановлення факту родинних відносин було задоволено, встановлено факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була двоюрідною тіткою [PERSON] [INFO] . Постановою Чернівецького апеляційного суду від 19.12.2019 року №714/403/18 вищезазначене рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 21.11.2018 року скасовано, заяву [PERSON] про встановлення факту родинних відносин залишено без розгляду. Судом також встановлено, що позивач [PERSON] згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] з 1980 року зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту ПП «Регіон-Центр» від 27.06.2019 р., вбачається, що [PERSON] дійсно проживав по сусідству з гр. [PERSON] , допомагав їй по господарству, купував продукти харчування та готував їжу, ніс витрати на лікування. Відповідно до листа Шевченківської районної у м. Чернівці ради Чернівецької області від 14.01.2013 року [PERSON] звертався на гарячу урядову лінію з приводу капітального ремонту покрівлі над квартирою [ADDRESS] . Відповідно до заяви від 06.02.2018 року на ім`я начальника Шевченківського ВП Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області Редікульцев І.С. добровільно видав працівникам поліції оригінал паспорта громадянина України [PERSON] . Відповідно до п. 1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, право на спадщину за законом почергово отримують особи, які вказані в ст.1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (1263 ЦК України). Відповідно до ст. 1264 ЦК України встановлено, що в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Статтею 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи те, що до складу спадщини входить нерухоме майно, виконуючи свій обов`язок визначений ст. 1297 ЦК України, відповідно до якої, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до частин 2 та 3 статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Як роз`яснив\~Конституційний Суд\~України в\~п.\~6\~рішення від\~03.06.1999\~року №\~5-рп/99\~в справі\~№\~1-8/99\~про офіційне\~тлумачення терміна\~"член\~сім`ї",\~окрім членів\~сімей взагалі (чоловік або дружина, прямі родичі по низхідній і висхідній лініях діти і батьки), до членів сімей також відносяться особи, які перебувають на утриманні або проживають із суб`єктами права (інші особи, що постійно мешкають з ними та ведуть спільне господарство, зокрема, не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки тощо). Обов`язковою умовою визнання їх членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення із суб`єктом спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, п. 4.4 факт проживання спадкоємців однією сім`єю зі спадкодавцем підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Згідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. У судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення (п.1 Постанови ВСУ N 5 від 31.03.95). Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 3.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Відповідно до ст. 89 ЦПК України,\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному\~та безпосередньому\~дослідженні наявних\~у справі\~доказів.\~Жодні докази\~не мають\~для суду\~заздалегідь встановленої\~сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи всі наведені докази, покази свідків зі сторони [PERSON] в їх обґрунтуванні в їх сукупності, суд за своїм переконання встановив, що свідки пояснювали обставини, відомі їм переважно до 2013-2017 років, вони бачили особу на ім`я [PERSON] . Однак будь-яких даних про те, що саме померла [PERSON] і являється цією особою вони повідомити не змогли. Інші обставини їм були відомі зі слів [PERSON] . Суд також приймає до уваги відсутність у архівних даних відомостей, щодо народження [PERSON] та її батьків, зокрема що [PERSON] та [PERSON] були її батьками, а вона відповідно рідною сестрою [PERSON] , 1908 року народження; відсутність достовірних відомостей, щодо дошлюбного прізвища [PERSON] матері позивачки [PERSON] , 1925 року народження; відсутність відомостей про одруження гр. [PERSON] та [PERSON] ; враховуючи різницю в прізвищі та імені, даті та місці народження [PERSON] та [PERSON] , суд прийшов\~до висновку про відсутність належних та допустимих доказів, що позивачка [PERSON] , 1967 року народження є родичкою по висхідній лінії померлої [PERSON] , 1932 року народження (що померла є її двоюрідною сестрою матері позивачки та відповідно її двоюрідною тіткою). З представлених позивачем фотографій з архіву сімейного альбому не вбачається спільних фотографій рідних сестер Параскеви та Василки, а отже не знаходить свого підтвердження саме родинне походження. Доказів, які б спростовували наведені висновки суду, матеріали справи не містять. Крім цього, суд також приймає до уваги ті пояснення [PERSON] про те, що вона нібито являється двоюрідною племінницею [PERSON] , однак допомогу та догляд за померлою здійснювали інші особи, сусіди, знайомі. Крім цього не заслуговують на увагу покази [PERSON] про те, що в лікарні у [PERSON] були виявлені чисельні синці на тілі, оскільки при виявлені тілесних ушкоджень у своєї ніби то родички, [PERSON] не звернулась до відповідних органів або до адміністрації лікарні для встановлення механізму та причини їх виникнення. Також суд критично відноситься до показів [PERSON] з тих обставин, що в паспорті [PERSON] були вказані невірні дані про її місце та дату народження, адже [PERSON] на протязі свого життя до будь-яких установи, організації або службових осіб для виправлення цих обставин не зверталась, будь-яких зауважень та заперечень від неї не надходило. Ці обставини були підтверджені свідком [PERSON] в судовому засіданні. За таких обставин, враховуючи викладені вище положення законодавства та встановлені судом фактичні обставини справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та безпосередньо оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] з огляду на їх безпідставність та недоведеність. Відповідно до п. 16\~постанови Пленуму Верховного суду України\~\~N 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подача ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття. Згідно ч.3\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, а тому враховуючи вищевикладене, позивач вважається таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на\~спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Системний аналіз наведених вище правових норм дозволяє зробити висновок про те, що право на спадкування у першу чергу мають лише чоловік/дружина, які пережили спадкодавця і шлюб між якими було зареєстровано в органі реєстрації актів цивільного стану. У той же час, особи, які спільно проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років відносяться законом до четвертої черги спадкоємців. Оцінюючи позовні\~вимоги [PERSON] \~та представлені\~в їх\~обґрунтування докази\~в їх\~сукупності,\~в тому\~числі і\~покази свідків,\~зокрема,\~що [PERSON] ,\~останні роки\~свого життя\~ була\~лежачою і\~давно не\~виходила на\~вулицю,\~а також\~враховуючи те,\~що свідки\~підтвердили той\~факт,\~що відносини\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~носили характер\~сім`ї,\~вона приходила\~до нього\~в квартиру,\~їли разом,\~а також\~у зв`язку\~з відсутністю\~в її\~квартирі води,\~милася,\~відпочивала вона\~в квартирі\~ [PERSON] ,\~а також\~останній займався\~підключенням газу\~до квартири,\~питаннями капітального\~ремонту покрівлі\~над квартирою\~ [PERSON] ,\~доглядав за\~нею,\~допомагав їй\~по господарству,\~вирішував всі\~побутові проблеми,\~які пов`язані\~із комунальними\~послугами,\~здійснював всі\~платежі,\~отримував різні\~довідки в\~ЖЕКу,\~найняв доглядальницю\~та оплачував\~її послуги,\~купував продукти\~харчування,\~готував їжу\~та ніс\~витрати на\~лікування,\~суд прийшов\~до висновку\~про доведеність\~факту проживання\~однією сім`єю\~ [PERSON] із\~спадкодавцем [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] в\~м.Чернівці\~в період\~з 01.01.2009\~року по\~день її\~смерті. Відповідно до ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законодавством. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено якщо право власності оспорюється та в разі втрати документів, які засвідчують право власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Оскільки у позивача відсутні правовстановлюючі документи на квартиру [ADDRESS] , як спадкоємця четвертої черги після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] і нотаріус постановою відмовила у вчиненні нотаріальної дії, суд прийшов до висновку що позовна заява про визнання права власності на спадкове майно підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved