Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

26 червня 2019 року позивач звернулась до суду з цим позовом, та просить: визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями під [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що вона з 2003 року вселилась до житлового будинку під [ADDRESS] . Вона не приховувала факт знаходження майна в її володінні, тобто володіння здійснювалося відкрито. Крім того, володіння здійснювалося безперервно та не переривалося протягом всього строку і враховується для застосування набувальної давності з дати 01 листопада 2003 року, а саме понад десять років. При цьому, за період до дати подання цього позову, претензій щодо порушення права власності на житловий будинок чи земельної ділянки їй ніхто не висував. Про власника будинку їй не було нічого відомо. Вже з часом з`ясувалося, що житловий будинок з господарськими будівлями під [ADDRESS] належав [PERSON] , яка померла [INFO] . Інших осіб, які б мали право на дане нерухоме майно, крім неї немає. Оскільки дане питання не можливо вирішити іншим чином, вона вимушена звернутись до суду. У судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не прибула, подала заяву про розгляд справи без її участі. У судовому засідання свідки - [PERSON] та [PERSON] показали, що дійсно [PERSON] поселилась в будинку [ADDRESS] році з своїм чоловіком, який є священнослужителем с. Сядрине та по сьогоднішній день проживають в ньому, претензій щодо проживання в даному будинку до них ніхто не пред`являє. Як встановлено судом, позивач з 2003 року вселилась до житлового будинку під [ADDRESS] . Вона не приховувала факт знаходження майна в її володінні, тобто володіння здійснювалося відкрито. Крім того, володіння здійснювалося безперервно та не переривалося протягом всього строку і враховується для застосування набувальної давності з дати 01 листопада 2003 року, а саме понад десять років. При цьому, за період до дати подання цього позову, претензій щодо порушення права власності на житловий будинок чи земельної ділянки їй ніхто не висував. Договору оренди чи іншого договору щодо користування спірним житловим будинком між позивачем та третіми особами не укладалося. Про власника будинку з`ясувалося, що житловий будинок з господарськими будівлями під [ADDRESS] належав [PERSON] , яка померла [INFO] . Сядринська сільська рада Корюківського району Чернігівської області не подавала заяву про взяття на облік, Корюківським районним комунальним підприємством "РАМПА" районне бюро технічної інвентаризації, спірного житлового будинку з господарськими будівлями у якості безхазяйного нерухомого майна. Оголошення, про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік, у друкованих засобах масової інформації не публікувалося. Рішення суду про передачу спірного житлового будинку у комунальну власність не ухвалювалося. Аналогічні дії Реєстраційною службою Корюківського районного управління юстиції Чернігівської області та Реєстраційною службою Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області не здійснювалися. На сьогоднішній день вона продовжує добросовісно та безперервно користуватись, відкрито володіти вказаним житловим будинком з надвірними спорудами. Інших осіб, які б мали право на дане нерухоме майно, крім неї немає. Згідно положень ст. 344 ЦК України, умовою набуття права власності на житло за набувальною давністю є добросовісне заволодіння майном на законних підставах. Суд вважає, що позивач добросовісно заволоділа майном, оскільки він відкрито, безперервно володіє спірним житловим будинком протягом понад 13 років. Відповідно до ст. 325 ЦК України, фізичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Згідно положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Частиною 1 статті 344 ЦК України встановлено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим, майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню. Судовий збір, сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду на користь держави, слід залишити за нею.

Outcome: approved