Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія управління активами», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., Дунаєвецький відділ\~державної виконавчої\~служби у\~Кам`янець-Подільському\~районі Хмельницької\~області Центрально-Західного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.Хмельницький) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обгрунтування позовних вимог вказує на те, що згідно постанови державного виконавця відкрито виконавче провадження №66788077, на підставі виконавчого напису від 28 червня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрованого в реєстрі за №246319 про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором №3347587 від 03 січня 2021 року на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» в загальній сумі 13577,00 грн. Зазначає, що у момент вчинення виконавчого напису були відсутні правові підстави для його виконання, оскільки вчинення виконавчого напису за кредитним договором взагалі не було передбачене чинним законодавством. Вказує, що кредитний договір №3347587 від 03 січня 2021 року, на який посилається відповідач, не був укладений у формі нотаріально посвідченої угоди. Тому вчинення виконавчого напису за таким правочином не передбачено Порядком №1172, тобто правові підстави для його вчинення станом на 28.06.2021 року відсутні. Також вказує, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було враховано відсутність безспірності заборгованості, що суперечить Закону України "Про нотаріат". Оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом з порушенням чинного законодавства, а тому виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою від 23.10.2021 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача адвокат Наталюк Н.М. у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просить задовольнити. Також вказав, що заперечує проти задоволення клопотання представника відповідача про врегулювання спору за участю судді. Відповідач ТОВ «Фінансова компанія управління активами» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Представник відповідача надіслав до суду клопотання про врегулювання спору за участю судді, а також клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, оскільки вважає їх неспівмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт. Третя особа приватний нотаріус Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього також не надійшло. Представник третьої особи Дунаєвецького відділу ДВС у судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи, однак старший державний виконавець Драган К.В. надіслала до суду відзив, в якому у вирішенні справи покладається на розсуд суду. Також просить розгляд справи проводити без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 28.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. був вчинений виконавчий напис №246319 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в розмірі 13577,00 грн. 13.09.2021 року старшим державним виконавцем Дунаєвецький відділу ДВС було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №66788077 на підставі зазначеного виконавчого напису. Статями 15, 16\~ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктами 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України\~від 29червня\~1999року\~№1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно з п. 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б)документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету\~Міністрів України\~№ 662\~від 26.11.2014\~року «Про\~внесення змін\~до переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей87,88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Правові позиції викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01. 2020 у справі № 305/2082/14-ц та в постанові від 29.03.2019 року у справі №137/1666/16-ц. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. У позові [PERSON] вказує на те, що ніяких претензій, листів від відповідача по справі позивач не отримував, та про існування заборгованості та підстав її нарахування дізнався на підставі постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, виконавчий напис було вчинено без його повідомлення про наявність боргу та вчинення виконавчого напису. Відповідачем не подано до суду належних та допустимих доказів щодо спростування доводів позивача. Отже, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Враховуючи вищенаведене, при вчиненні оспорюваного виконавчого напису, нотаріусом не було дотримано встановлену законом процедуру, а саме нотаріус не переконався у безспірності заборгованості, в матеріалах справи відсутні докази переходу прав вимоги за договором до відповідача, тобто докази заборгованості перед стягувачем, а тому оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.\~ Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У зв`язку із задоволенням позову у повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн. за подання позовної заяви та 454,00 грн., сплачений при поданні заяви про забезпечення позову. На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу адвоката, представником позивача до суду надіслано договір про надання правової допомоги №326 від 05.10.2021 року, розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу та квитанцію про сплату коштів за договором від 05.10.2021 року №326 відповідно до якої позивачем сплачено 5000 грн. за виконання адвокатом робіт. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). За таких обставин, суд стягує з відповідача витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 3500 грн., саме який на думку суду є співмірним з витраченим часом, зусиллями та складністю справи.

Outcome: approved