Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

26.11.2019 року до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що\~від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , про що 18.06.2013 року Жовтневим відділом державної реєстраційної актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області складено відповідний актовий запис № 600, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18.06.2013 року, де батьками дитини вказані, [PERSON] , та відповідач [PERSON] 08.05.2015 року рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 20.10.2012 року у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 843. 16.06.2015 року рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області з відповідача [PERSON] , [INFO] стягнуто на утримання малолітньої дитини аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, щомісячно, починаючи з 09.06.2015 року та до повноліття дитини. Позивач зазначає, що визначений рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області розмір аліментів у 1000 гривень на місяць на сьогодні не достатній для належного забезпечення умов життя доньки. З часу винесення зазначеного рішення про стягнення аліментів в країні суттєво змінилась ситуація, змінились заробітні плати та зросли споживчі ціни на всі групи товарів, у тому числі на продукти харчування та товари дитячого асортименту. Відповідач [PERSON] сплачує аліменти виключно у розмірі, присудженому судом, який значно нижчий, ніж встановлений законом прожитковий мінімуму для дитини відповідного віку. Донька [PERSON] , [INFO] , дорослішає, потребує збільшення витрат на її матеріальне утримання, тому просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] 03.12.2019 р. ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. У порядку, передбаченому ст. 279 ЦПК України, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні за участю осіб до суду не надходило. Від позивача та представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, своїм правом не скористався та відзив на позов на адресу суду не направив. У зв`язку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої\~статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 18.06.2013 р. Жовтневим відділом державної реєстраційної актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 600, [PERSON] народилася [INFO] , батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] . На підставі рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08.05.2015 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 20.10.2012 р. в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області розірваний. Згідно з рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16.06.2015 р. з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 09.06.2015 р. та до повноліття дитини., що також підтверджується копією виконавчого листа № 263/5331/15-ц, виданого Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області. Відповідно до інформаційної довідки Управління з оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання Департаменту адміністративних послуг від 26.11.2019 р. № 19-13.07-1188, [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та з нею зареєстрована її дочка [PERSON] , [INFO] . За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно положень\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Тобто розмір аліментів, який стягується з відповідача на корить позивача на утримання доньки [PERSON] , в розмірі 1000 гривень за рішенням Жовтневого районного суду Донецької області від 16.06.2015 року, не відповідає мінімальному розміру, встановленому статтею 182 СК України. На час\~звернення з\~цим позовом\~до суду,\~відповідно до\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2019\~рік» прожитковий\~мінімум дітей,\~віком від\~6\~до 18\~років складає: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (стаття 191 СК України). Відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такої висновок узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Зі змісту наведених законодавчих приписів слід дійти висновку, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження, стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право нa рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до пунктів 1 і 2 статті 3 Конвенції про права дитини, що була ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. За змістом статті 18 Конвенції суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 12,13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінивши наявні у справі докази у відповідності до статей 77, 78, 79, 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх досліджені, за умови відсутності підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дітей, враховуючи рівність прав та обов`язки щодо утримання батьками своєї дитини, приходить висновку про задоволення позову, адже аліменти присуджені рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16.06.2015 року в розмірі 1000 гривень в місяць, є значно меншими від мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років, передбаченого ч. 3 ст. 182 СК України, якого не достатньо для забезпечення належних умов життя та гармонійного розвитку дитини. Разом з тим, розмір аліментів визначений рішенням суду, заявлений позивачем до збільшення, шляхом зміни способу стягнення аліментів, у розмірі однієї чверті від заробітку (доходу) платника аліментів, ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідає інтересам дитини [PERSON] , якій виповнилося 6 років, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку на даний час. Відповідно\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved