Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою, в якій просить збільшити розмір аліментів, стягуваних з [PERSON] на її користь за рішенням Млинівського районного суду від 20 листопада 2009 року, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей : сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 ( одній тисячі) гривень на кожну дитину щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дітьми повноліття. В обгрунтування позовних вимог вказала, що від шлюбу з відповідачем мають троє неповнолітніх дітей : сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 20 листопада 2009 року у справі за її позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання їхніх неповнолітніх дітей в розмірі по 50 гривень щомісячно, починаючи з 28.09.2009 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно даного рішення [PERSON] зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 50 гривень на кожну дитину щомісячно. Також вказала, що з отримуваних аліментів не взмозі сама забезпечити своїх неповнолітніх дітей всім необхідним. Так як, за останні роки ціни на продукти харчування, одяг значно зросли, крім цього діти навчаються в школі, то існує потреба у більших витратах на їх утримання. Також зазначила, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у вказаному розмірі, оскільки періодично виїжджає на роботу до [PERSON], де отримує доходи. У зв'язку з цим просить збільшити розмір стягуваних аліментів з відповідача. Ухвалою від 02 липня 2018 року справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з одночасним викликом сторін в судове засідання. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та просив зменшити розмір пропонованих позивачем аліментів та стягувати з нього на утримання дітей по 300 гривень щомісячно. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітніх дітей : сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. (а.с. 7, 8, 9 ) Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України, обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Відповідно до ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 20 листопада 2009 року стягнуто з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей : сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 50 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 28.09.2009 року і до досягнення дітьми повноліття. ( а.с. 5) Законом України № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", який набрав чинності 08 липня 2017 року внесено зміни до ч.2 ст.182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, з 08.07.2017 року збільшився мінімальний розмір аліментів. Із вказаної дати мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, незалежно від того як стягуються аліменти: в частці від заробітку чи у твердій грошовій сумі. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» визначено на 2018 рік прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня 1944 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень. Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Судом встановлено, що між сторонами не досягнуто згоди щодо розміру збільшення стягуваних аліментів, які необхідні для утримання неповнолітніх дітей. \~ \~ \~ \~На момент предявлення позову, неповнолітнім дітям виповнилось відповідно 10, 11 та 14 років, що підтверджується копіями свідоцтв про народження. (а.с. 7, 8, 9 ) \~ \~ \~ \~Встановивши, що відповідач сплачує аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі у розмірі по 50 гривень на кожну дитину щомісячно, суд приходить до висновку про те, що позивач [PERSON] отримує аліменти в розмірі меншому, ніж встановлено чинним законодавством. \~ \~ \~ \~Відтак, стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей у меншому за мінімальний розмір, встановлений ст.182 СК України призводить до порушення їхніх прав на належне матеріальне забезпечення. А тому існують правові підстави для збільшення розміру аліментів. Збільшуючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує, що відповідач є фізично здоровою людиною, періодично отримує доходи від заробітків за кордоном, інших утриманців немає, а також те, що законодавчно визначений мінімальний розмір аліментів, а саме 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є максимально наближеним розміром до розміру аліментів, які просить стягнути з відповідача позивач і, при цьому, відповідачем не спростовано, що [PERSON] несе менші витрати на утримання їхніх дітей, ніж ті, які були зазначені нею в позовній заяві. А тому, суд, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, яка підлягає індексації відповіднодо закону, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з моменту набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дітьми повноліття. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, наведене, на підставі ст. ст. 166, 180, 181, 182, 183, 184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved