Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

17.01.2018 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якому вказує, що 27.11.2004 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. З червня 2017 року шлюбні відносини між ними припинені, спору щодо розподілу майна на даний час не має, тому позивач просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити прізвище «Климович». Крім того, в звязку з тим, що їх донька перебуває на повному її утриманні, однак сама вона не в змозі утримувати дитину, а відповідач у добровільному порядку дитині не допомагає, вона вимушена звернутися до суду з вимогами про стягнення аліментів на утримання доньки. Ухвалою суду від 22 березня 2018 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач у підготовче судове засідання не зявилася, надіслала суду заяву, в якій прохає справу розглядати за її відсутності, просить шлюб розірвати, уточнила позовні вимоги в частині стягнення аліментів, просить стягнути на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1\\4 частки всіх видів доходів відповідача, судові витрати покласти на відповідача. Відповідач в підготовче судове засідання також не зявився, надав суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, уточнений позов визнав в повному обсязі. Відповідно до положень ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у звязку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач визнав, предявлений до нього позов і визнання відповідачем позову не суперечить закону, тому суд враховуючи положення ч.ч.3,4 ст.200, ст.206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 27.11.2004 року Новоселівською сільською радою Пологівського району Запорізької області, актовий запис № 6, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС № 122467 від 27.11.2004 року (а.с.7). Подружжя має доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖС № 017077, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області 28.02.2006, актовий запис № 17 ( а.с. 8 ). Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, проживають вони окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають, щоб судом їм був наданий строк для примирення. Спору майнового характеру на даний час між ними немає, тому шлюб між ними має бути розірваний. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Також, згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення їх повноліття. Відповідно до ч. 1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України, тобто 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач у добровільному порядку обовязку по отриманню доньки не виконує, дитина знаходиться на повному утриманні позивачки, домовленості між останньою та відповідачем про способи виконання обов'язку утримувати доньку не досягнуто, тому позовні вимоги в частині стягнення аліментів необхідно задовольнити у повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача в доход держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved