Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

25.05.2018 Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому\~просить суд\~стягнути з\~відповідача на\~свою користь\~заборгованість за\~кредитним договором\~в сумі\~32094,55 грн. (тридцять дві тисячі дев'яносто чотири гривні 55 копійок) та судові витрати по справі Позов мотивовано тим, що згідно кредитного договору № б/н від 31 серпня 2006 року відповідачу було\~надано кредит\~у розмірі\~5000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою\~відсотків за\~користування кредитом\~у розмірі36,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення - до закінчення строку дії платіжної картки. Однак зобовязання за кредитним договором відповідач не виконав, станом на 31 березня 2018 року заборгованість за кредитним договором склала 32094,55 грн. (тридцять дві тисячі дев'яносто чотири гривні 55 копійок) \~ в т.ч.: 4570,70 грн - заборгованість за кредитом, 25519,35\~ грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 1504,50\~ грн - штраф (процентна складова). У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності за наявними доказами у справі, просив винести заочне рішення. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзив не подав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 31 серпня 2006 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № б/н згідно з умовами якого відповідач отримав від позивача кредит у сумі 5000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою\~відсотків за\~користування кредитом\~у розмірі36,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення - до закінчення строку дії платіжної картки. Зобовязання передбачені кредитним договором відповідач не виконав. Станом на 31 березня 2018 року заборгованість за кредитним договором склала 32094,55 грн. (тридцять дві тисячі дев'яносто чотири гривні 55 копійок) в т.ч.: 4570,70 грн - заборгованість за кредитом, 25519,35\~ грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 1504,50\~ грн - штраф (процентна складова). Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК). Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з нормою ст.526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК). Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним з видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено в ст.1050 ЦК. Якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК). Тобто, позовні вимоги є законними та обґрунтованими матеріалами справи, та підлягають задоволенню, а сума заробгованості у розмірі 32094,55 грн (тридцять дві тисячі дев'яносто чотири гривні 55 копійок) стягненню. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved