Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

24 лютого 2015 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що згідно укладеного кредитного договору від 01 квітня 2013 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06 березня 2010 року та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. У порушення умов договору, щодо порядку погашення кредиту, заборгованості та сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків, а також інших витрат, відповідач належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого станом на 31 грудня 2014 року має прострочену заборгованість на загальну суму 22357 грн. 10 коп. Просить суд стягнути з відповідача на власну користь вказану заборгованість та судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача Мошнєгуц Л.В., діюча в силу повноважень, що ґрунтуються на довіреності № 8183-К-О від 17 жовтня 2014 року, не з'явилася, суду надано заяву з проханням розгляд справи проводити без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, через оголошення у пресі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем 01 квітня 2013 року укладено кредитний договір, що складається з анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку позичальника, довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів льотного періоду», умов і правил надання банківських послуг, відповідно до якого відповідач [PERSON] отримав кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.(а.с. 8-34). Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти [PERSON], зміна кредитного ліміту відбувалося в такому порядку: 01 квітня 2013 року - встановлено кредитний ліміт, 12 квітня 2013 року - збільшення до 8000 грн., 25 липня 2013 року - збільшення до 13000 грн.(а.с. 7). Враховуючи наведені обставини, суд визнає, що між сторонами склалися спірні кредитні правовідносини, які регулюються нормами статей 523, 629, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За приписами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Враховуючи, що відповідач у порушення умов договору кредит не повернув та не сплачує проценти за користування кредитом, позивач обґрунтовано, звернувся до суду з вимогами про повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. Згідно розрахунку заборгованості прострочена заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 31 грудня 2014 року за тілом кредиту складає - 12603 грн. 04 коп., за процентами за користування кредитом - 7713 грн. 25 коп., комісія - 500 грн. та заборгованість по судовим штрафам -1540 грн. 81 коп.(а.с. 5-7). Відповідач не скористався своїм правом на подання суду доказів, якими спростовуються усе вищевикладене та своїх заперечень щодо розміру заборгованості та доказів щодо сплати кредиту. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, за таких обставин на користь позивача належить стягнути понесені судові витрати(судовий збір та витрати пов'язанні з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача) в розмірі 330 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved