Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

23.09.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до державного реєстратора Свяченого В.Ю., Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», яким просила скасувати рішення державного реєстратора Свяченого В.Ю. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 44284230 від 28.11.2018 року, 09:28:55. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що 20.11.2007 року між нею та ПАТ «Промінветсбанк» було укладено іпотечний договір, предметом якого стала кв. [ADDRESS] . В даній квартирі зареєстрована вона та її донька [PERSON] . Повідомила, що кредит нею було повністю погашено в 2014 році. Однак, 01.08.2019 року до неї прийшли представники ТОВ «Кредитні ініціативи» з погрозами виселити із власної квартири та вимагали від неї 40000 доларів США. 01.08.2019 року вона звернулася ПАТ «Промислово-інвестиційний банк» з заявою про надання їй роз`яснень з приводу вищенаведених обставин, однак відповідь так і не отримала. 14.06.2019 року їй стало відомо, що державний реєстратором Свяченим В.Ю. було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на вищенаведену квартиру за ТОВ «Кредитні ініціативи». Про наявність в неї заборгованостей перед ТОВ «Кредитні ініціативи» за кредитом їй не відомо, оскільки жодних вимог та претензій не надходило. До того ж, за наявності в Єдиному реєстрі заборон відчуження спірних об`єктів нерухомого майна, банк не мав права вчиняти будь-які реєстраційні дії. Окрім того зазначила, що у ТОВ «Кредитні ініціативи» відсутня ліцензія на здійснення валютних операцій. З огляду на те, що заходи досудового врегулювання були проігноровані стороною відповідача, вона звернулася до суду з відповідним позовом. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.09.2019 року від 27.09.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.09.2019 року накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , що належить на праві власності ТОВ «Кредитні ініціативи» (ЄДРПОУ 35326253, м. Київ вул. Вікентія Хвойки, 21) до розгляду справи по суті. 27.11.2019 року представник ТОВ «Кредитні ініціативи» надав до суду відзив на позовну заяву, яким просив відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що 19.11.2007 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та позивачем було укладено іпотечний договір з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, відповідно до якого, в забезпечення виконання основного зобов`язання іпотекодавець передав в іпотеку належну йому квартиру [ADDRESS] . 29.11.2007 року між сторонами було укладено договір про внесення змін до вищенаведеного договору, яким змінено суму кредиту з 30000 доларів США на 36000 доларів США. Також було внесено зміни до договору іпотеки в частині суми кредитних коштів. 17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір про передачу прав за договорами забезпечення, відповідно до якого банк відступив свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, в тому числі по договору №1503-04/07 від 19.11.2007 року. За такого ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право вимоги за даним договором, боржником за яким являється [PERSON] . Наголосив на тому, що застереження визначене в іпотечному договору є одним із визначених законодавством способів звернення стягнення на предмет іпотеки, а не розпорядження майном. Наведене, на його думку, свідчить про те, що [PERSON] погодилась на те, що на її майно може бути звернено стягнення, в тому числі, у визначений умовами іпотечного договору позасудовий спосіб, що не потребує додаткового погодження. Окрім того зазначив, що 03.05.2019 року на адресу позивача було направлено повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, за умовами укладеного між сторонами договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням. Повідомлення було направлено поштовою кореспонденцією та кур`єрською доставкою, однак [PERSON] відмовилася від отримання даної кореспонденції, про що зроблено відповідний запис у накладній. Таким чином, позивач була належним чином повідомлена про їх вимоги. До того ж, на його думку, посилання сторони позивача на закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» є хибним з огляду на те, що спірна квартира була відчужена у не примусовому порядку, оскільки [PERSON] надала згоду на перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя за рішенням іпотекодержателя, про що свідчить п. 5.2.1 договору іпотеки. На доводи позивача щодо не проведення належної оцінки предмета іпотеки зазначив, що суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Бізнест Ассіст» було проведена незалежна оцінка спірного об`єкта нерухомості. Окремо повідомив, що ТОВ «Кредитні ініціативи» є фінансовою установою згідно Свідоцтва серії ФК№214 від 18.09.2008 року виданого Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України, що свідчить про наявність повноважень в сфері надання фінансових послуг. 18.02.2020 року [PERSON] подала до суду уточнену позовну заяву до державного реєстратора Свяченого В.Ю., ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», ТОВ «Кредитні ініціативи», якою просила визнати недійсним та скасувати рішення державного Свяченого В.Ю. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 44284230 від 28.11.2018 року, 09:28:44; скасувати запис про право власності ТОВ «Кредитні ініціативи» на кв. [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що в 2010 році кредитне зобов`язання було нею виконано в повному обсязі. За такого перереєстрація права власності 28.11.2018 року за ТОВ «Кредитні ініціативи» є неправомірною. На час проведення реєстраційних дій їй не було невідомо про наявність заборгованості перед ТОВ «Кредитні ініціативи», жодних вимог на її адресу не надходило. Окремо зазначила, що на момент здійснення реєстраційних дій на спірний об`єкт нерухомості було накладено заборону відчуження нерухомого майна від 20.11.2007 року на підставі договору іпотеки від 20.11.2007 року. Вважає, що відчуження майна відбулося під час дії мораторію та без її добровільної згоди. Повідомила, що у ТОВ «Кредитні ініціативи» відсутня ліцензія на здійснення валютних операцій. Ухвалою суду від 09.06.2020 року закрито підготовче судове засідання по справі, призначено справу до розгляду по суті. 15 червня 2020 року представник ТОВ «Кредитні ініціативи» надав суду відзив на уточнену позовну заяву, яким заперечував проти задоволення уточнених позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування позиції зазначив, що 17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір про передачу прав за договором забезпечення, відповідно до умов якого банк відступив свої права вимоги заборгованості в тому числі по кредитному договору №1503-04/07 від 19.11.2007 року. Враховуючи викладене, ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора за даним договором. Повідомив, що позивачу було відомо про зміну кредитора у зобов`язанні, оскільки на її адресу направлялося повідомлення про зміну кредитора, ухвала суду про заміну сторони виконавчого провадження також була направлена на адресу позивача. До того ж, між ТОВ «Кредитні ініціативи» та позивачем постійно проводилися переговори з приводу погашення заборгованості. Наголосив на тому, що посилання позивача на повне погашення заборгованості є хибними з огляду на те, що за період з 17.12.2012 року по 29.02.2018 року по кредитному договору №1503-04/07 від 19.11.2007 року [PERSON] було сплачено 0,04 долари США. До того ж, позивачем на надано суду жодних доказів на підтвердження погашення кредитної заборгованості в повному обсязі. Наголосив на тому, що вимоги закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення в іноземній валюті» не розповсюджуються на дані правовідносини, так як іпотекодавець у самому договорі іпотеки засвідчив свою згоду на добровільну передачу майна за рішенням іпотекодержателя. Окремо зазначив, що згідно Свідоцтва серії №214 від 18.09.2008 року, виданого Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України, ТОВ «Кредитні ініціативи» є фінансовою установою. За договором укладеним між ПАТ «АКІПБ» та ПАТ «Кредитні ініціативи» було укладено договір про передачу прав за договорами забезпечення. Вважає, що право вимоги за кредитним договором, яке перейшло за договором купівлі-продажу прав вимоги, не є валютною операцією, яка потребує генеральної або індивідуальної ліцензії. 29.03.2021 року представник позивача [PERSON] надав до канцелярії суду заяву про забезпечення позову, яку в подальшому попросив залишити без розгляду. Ухвалою суду від 30.03.2021 року дану заяву залишено без розгляду. 02.04.2021 року представник позивача надав до канцелярії суду надав заяву про забезпечення позову якою просив заборонити ТОВ «Кредитні ініціативи», державному реєстратору та іншим особам уповноваженим на здійснення реєстраційний дій вчиняти дії, пов`язані з відчуженням нерухомого майна, а саме, кв. [ADDRESS] до розгляду справи по суті. Ухвалою суду від 06.04.2021 року заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам Державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири [ADDRESS] . Ухвалою суду від 22.07.2021 року за клопотанням представника позивача було витребувано у ДНАП ММР документи на підставі яких було винесено рішення про державну реєстрацію прав і їх обтяжень індексний номер 44284230 від 28.11.2018 року на підставі якого 14.06.2019 року право власності на кв. [ADDRESS] було зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», в тому числі копію письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві (боржнику); підтвердження про сплив 30 денного терміну з моменту отримання іпотекодавцем (боржником) письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий термін не визначений у відповідній письмовій вимозі. Витребувано у ТОВ «Кредитні ініціативи»: копію договору про відступлення права вимоги укладеного між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» з додатками ; відомості про історію здійснення платежів по кредитному договору №1503-04/07 від 19.11.2007 року укладеного між [PERSON] та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», у тому числі, інформацію про призначення кожного здійсненого платежу, суму наявної простроченої заборгованості станом на 01 січня 2014 року за кожним видом наявного грошового зобов`язання; копію платіжного документу про здійснення сплати за відступлення права вимоги за договором укладеним між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи». 09.09.2021 року представником ТОВ «Кредитні ініціативи» було отримано копію вищенаведеної ухвали, однак станом на день ухвалення рішення вимоги ухвали суду представником відповідача не виконано, за такого суд вважає можливим здійснити розгляд на підставі наявних матеріалів справи. Представник позивача в призначене судове засідання не з`явився, надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Представник ТОВ «Кредитні ініціативи» в призначене судове засідання не з`явився, про час та дату судового засіданні повідомлявся належним чином, надав до канцелярії суду заяву, в якій просив відкласти судове засідання в зв`язку з хворобою регіонального представника та зайнятістю інших представників. Суд критично сприймає дану заяву з огляду на те, що докази даних обставин суду не надано, так само як обґрунтування поважності причин не надання витребуваної судом інформації. З метою недопущення затягування процесуальних строків розгляду справи, суд вважає можливим здійснити розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Кредитні ініціативи». Представник ПАТ «АПІБ» в призначене судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Державний реєстратор Свячний В.Ю. в призначене судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані сторонами докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що 30 жовтня 2003 року [PERSON] набула права власності на квартиру [ADDRESS] за Договором купівлі-продажу №8385. Право власності на даний об`єкт нерухомості було зареєстровано в КП «ММБТІ» за №1888 в книзі 109 (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.11.2003 року). 19 листопада 2007 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] було укладено Договір про іпотечний борг №1503-04/07. За умовами даного договору банк надає позичальнику кредит у сумі 30000,00 доларів США за встановленням кредитної ставки в розмірі 13% річних. Кінцевий термін повернення кредиту та відсотків 18.11.2027 року. У разі несвоєчасної сплати відсотків за користування кредитом відповідно до п.3.3 цього Договору, датою остаточного повернення всіх коштів за кредитом є шістдесятий календарний день від дня нарахування відсотків, що не сплачені у встановлений цим Договором строк, але не пізніше дати кінцевого терміну повернення кредиту та відсотків за ним. Кредит надається позичальнику для придбання ним нерухомості у власність. Згідно розділу ІV Договору, виконання зобов`язань позичальника за цим договором забезпечується іпотекою, предметом якої є кв. [ADDRESS] , заставною вартістю 32000 доларів США. Пунктом 5.3.6 Договору визначено, що банк має право здійснити державну реєстрацію обтяжень на предмет іпотеки у порядку, передбаченому чинним законодавством України. Договором про внесення змін №1568-04/07 до договору про іпотечний борг №1503-04/06 від 19.11.2007 року укладеним між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] було внесено зміни до вищенаведеного договору, визначивши, що банк надає позичальнику кредит в сумі 36000 доларів США на умовах передбачених Договором. Кредит надається на придбання нерухомості та здійснення ремонту. Суму 32000 долари США замінено на 37000 долари США. Внесено зміни у Графік погашення заборгованості. 20 листопада 2007 року між ЗАТ Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та [PERSON] було укладено іпотечний договір про задоволення вимог іпотекодержателя. Даним договором було забезпечено вимоги Іпотекодержателя, що випливають з Договору про іпотечний борг №1503-04/07 від 19 листопада 2007 року. Предметом іпотеки є спірна квартира. На строк дії даного договору предмет іпотеки залишається у володінні та користуванні іпотекодавця, внаслідок укладання даного договору накладається заборона відчуження предмету іпотеки. Розділом V даного Договору визначено, що іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізацію у випадку якщо у момент настання строку виконання іпотекодавцем зобов`язань за кредитним Договором вони не будуть виконані в повному обсязі, зокрема: при повному або частковому неповерненні у встановлені відповідно до Кредитного Договору строки суми кредиту; комісійної винагороди за надання та обслуговування кредиту (у тому числі процентів за неправомірне користування кредитом) та/або при несплаті або частковій несплаті в строк сум неустойки (пені, штрафу), що передбачені Кредитним Договором. Звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно цього договору в добровільному (позасудовому) порядку. Задоволення вимог іпотекодержателя за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки муже бути вчинено у позасудовому порядку наступним чином: продажу безпосередньо іпотекодавцем предмету іпотеки третій особі на користь іпотекодержателя; передачі іпотекодавцем у власність іпотекодержателю предмету іпотеки в рахунок виконання іпотекодавцем основного зобов`язання за кредитним договором у порядку визначеному ст. 37 Закону України «Про іпотеку»; продажу іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку»; іншим способом, що не суперечить чинному законодавству на момент реалізації предмету іпотеки. Застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, яке вважається договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Сторони цього договору дійшли згоди вирішити питання звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі застереження, що міститься у цьому Договорі. Визначений цим пунктом спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосовувати інші встановлені законодавством України способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договором від 20 листопада 2007 року, за №3156 про внесення змін до іпотечного договору, посвідченого нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Горбуровим К.Є. укладеним між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] внесено зміни до п. 1.1. договору - визначено суму 36000 доларів США. Також внесено зміни до п. 1.3. договору - сторони оцінюють предмет іпотеки у 37000 доларів США. 17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір про передачу прав за договорами забезпечення. Пунктом 3.1. даного договору визначено, що у зв`язку з передачею (відступленням) кредитного портфелю за Договором відступлення Цедент, в порядку та на умовах, визначених цим договором, передає цесіонарію права, що передаються, та зобов`язується передати Цесіонарію Договори забезпечення, а цесіонарій приймає та набуває права, що передаються та зобов`язується прийняти Договори забезпечення. Права за Договорами забезпечення переходять до Цесіонарія виключно в силу положень українського законодавства. В додатку до даного договору визначено кредитний договір укладений між ПАТ «АКПІБ» та [PERSON] . В зв`язку з невиконанням [PERSON] покладених на неї зобов`язань, заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.10.2011 року по справі №2-2730/2011 було стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованість у розмірі 61985,49 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «АКПІБ» понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 619,85 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. В подальшому, ухвалою суду від 17.04.2013 року замінено сторону виконавчого провадження ПАТ «АКПІБ» на ТОВ «Кредитні ініціативи» у виконавчому проваджені відкритому на підставі виконавчого листа №2-2730/2011, виданого Заводським районним судом м. Миколаєва у справі за позовом ПАТ «АКПІБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості. 28.11.2018 року державним реєстратором Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області Свяченим В.Ю. було прийнято рішення №44284230 про державну реєстрацію права власності на кв. [ADDRESS] . 23.11.2018 року державним реєстратором Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області Свяченим В.Ю. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було вчинено запис №29140271, про реєстрацію за ТОВ «Кредитні ініціативи» права власності на кв. [ADDRESS] . За положеннями ст.1 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 року N 898-IV (в редакції чинній на момент укладення договору) (далі Закон N 898-IV) іпотека це - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до положень ст.33 Закону N 898-IV у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Згідно до положень ч.1 ст.35 Закону N 898-IV , у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Положеннями ст.36 Закону N 898-IV визначено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя може передбачати, зокрема передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону За приписами ст.37 Закону N 898-IV іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Можливість реалізації іпотекодержателем права на звернення стягнення шляхом набуття права власності на предмет іпотеки передбачена у статті 3 Закону України від 07 липня 2004 року № 1953-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у якій визначено, що загальними засадами державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є: гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; публічність державної реєстрації прав; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Статтею 18 вказаного Закону передбачений порядок проведення державної реєстрації прав. Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та процедура державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідно до пункту 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 (далі - Порядок), для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: - засвідчена іпотекодержателем копія повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з відміткою про вручення адресату; - або засвідчена іпотекодержателем копія рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з позначкою про відмову адресата від одержання такого відправлення; - або засвідчені іпотекодержателем копії рекомендованих поштових відправлень або поштових відправлень з оголошеною цінністю (поштових конвертів), якими не менше ніж двічі з періодичністю не менше ніж один місяць надсилалася вимога, зазначена у підпункті 1 цього пункту, та які повернулися відправнику у зв`язку із відсутністю адресата або закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення, або засвідчені іпотекодержателем паперові копії електронного листа, яким за допомогою засобів інформаційної, телекомунікаційної або інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує обмін електронними документами, надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, та електронного службового повідомлення відповідної системи, яким підтверджується доставка відповідного електронного листа за адресою електронної пошти адресата (у разі коли договором з іпотекодавцем або боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, передбачено можливість обміну електронними документами); - довідка іпотекодержателя, що містить відомості про суму боргу за основним зобов`язанням станом на дату не раніше трьох днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації та відомості про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єктом оціночної діяльності, станом на дату не раніше 90 днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації; Крім цього, протягом дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яким є нерухоме житлове майно загальною площею в межах, визначених зазначеним Законом, що виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, також подається заява, що підтверджує згоду іпотекодавця - громадянина України на набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, справжність підпису на якій засвідчується відповідно до Закону України «Про нотаріат», крім випадків встановлення державним реєстратором наявності зареєстрованого права власності іпотекодавця на інше нерухоме житлове майно (його частину) у Державному реєстрі прав чи в його невід`ємній архівній складовій частині або надання державному реєстратору документів, якими підтверджується, що відповідне нерухоме житлове майно не є місцем постійного проживання іпотекодавця. Таким чином для реалізації іпотекодержателем свого права на позасудове звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за собою права власності на нього, за загальними правилами необхідно дотримання наступних умов: надсилання іпотекодавцю письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язань за кредитним договором та повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, та відповідно не здійснення боржником, після отримання вказаного повідомлення, у визначений в ньому строк, дій направлених на усунення порушень виконання своїх зобов`язань за кредитним договором. Як установлено судом та підтверджується матеріалами справи, ТОВ «Кредитні ініціативи» 03.05.2018 року за вих. №К/И/УСБ/Б на адресу [PERSON] ( [ADDRESS] ) було направлено Повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням. Накладна №U000001913954 від 09.08.2018 року (том 1, арк. справи 79) містить відмітку «адресат відмовився від прийняття, слід повернути відправнику», яка не є належним та допустимим доказом на підтвердження відмовити [PERSON] від прийняття повідомлення з огляду на те, що п. 114 Постанови КМУ від 05.03.2009 року, №270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку» визначено, що у разі коли адресат відмовляється засвідчити своїм підписом факт відмови від одержання рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «Адресат відмовився» і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду. Так, Відмітка в накладній №U000001913954 про відмову від прийняття не містить відомостей про дату, час, підпис та ПІБ особи яка її здійснила. Таким чином, суд дійшов висновку що державним реєстратором при прийнятті рішення, щодо реєстрації права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем, не дотримано вимоги вищевказаних положень Закону N 898-IV та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127. Крім того, 07.06.2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304-VII (далі Закон № 1304-VII) та був чинний на момент спірних правовідносин, підпунктом 1 пункту 1 якого передбачено, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону № 898-IV, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: - таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; - загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку. Згідно з пунктом 23 статті 1 Закону України 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів» (у редакції, що діяла на момент укладення кредитного договору та договору іпотеки) споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. Пунктом 4 Закону № 1304-VII передбачено, що протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. Закон № 1304-VII ввів тимчасовий мораторій на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодавця без згоди останнього на його відчуження. Вищенаведене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду викладеної у Постанові від 19.05.2020 року по справі №644/3116/18 (провадження 14-45цс20). Так, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №254928746 від 29.04.2021 року, у [PERSON] окрім квартири яка є предметом іпотеки відсутні у власності будь-які інші об`єкти житлової нерухомості. Реєстрація [PERSON] та [PERSON] у спірній квартирі на момент виникнення спірних правовідносин підтверджується наявною в матеріалах справи Довідкою ЖЕК №2 «Бриз» від 12.09.2019 року №1430 (том 1, арк. справи 21). До того ж, з наявних в матеріалах справи відповідей ТОВ «Кредитні ініціативи» від 19.07.2019 року вих. №32955 та від 21.08.2019 року №22-4/1-03743 вбачається, що ТОВ «Кредитні ініціативи» наявна інформація про заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 17.12.2012 року, відомості про утворення даної заборгованості суду не надано. Ухвала суду 22.07.2021 року представником ТОВ «Кредитні ініціативи» не виконана. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що квартира площею 50,9 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка використовується позивачами як місце постійного проживання, не може бути примусово стягнута на підставі дії Закону № 1304-VII, у тому числі і шляхом реєстрації права власності за ПАТ «Кредитні ініціативи» як забезпечення виконання [PERSON] умов кредитного договору укладеного в іноземній валюті. Окрім того, ТОВ «Кредитні ініціативи» не надано суду жодних доказів повідомлення [PERSON] про перехід прав вимоги за кредитним договором до них. Таким чином при розгляді заяви банку про перереєстрацію права власності на квартиру державний реєстратор Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області Свячений В.Ю. повинен була перевірити наявність підстав для перереєстрації права власності на предмет іпотеки на підставі іпотечного договору, врахувати положення Законів N 898-IV та № 1304-VII та відмовити Банку у вчиненні зазначеної реєстраційної дії. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку що вказані дії державного реєстратора є вчиненими з порушенням вимог діючого законодавства, а рішення №44284230 від 28.11.2018 року про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] підлягає скасуванню, як незаконне. При цьому, суд вважає необґрунтованими твердження представника відповідача, що звернення стягнення на зазначену квартиру здійснено не в примусовому порядку, а за згодою іпотекодавців, відповідно з п. 5.2.1, підписаного ними Іпотечного договору, а отже до вказаних правовідносин не можуть бути застосовані положення Закону № 1304-VII, виходячи з наступного. Відповідно до частини третьої статті 33 Закону № 898-IV звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки (частина друга статті 36 Закону № 898-IV). Отже, Закон № 898-IV прямо вказує, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, є одним зі шляхів звернення стягнення на предмет іпотеки. Підписавши іпотечний договір, сторони визначили лише можливі шляхи звернення стягнення, які має право використати іпотекодержатель. Стягнення є примусовою дією іпотекодержателя, направленою до іпотекодавця з метою задоволення своїх вимог. При цьому до прийняття Закону № 1304-VII право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки (як у судовому, так і в позасудовому порядку) залежало не від наявності згоди іпотекодавця, а від наявності факту невиконання боржником умов кредитного договору. Водночас Закон № 1304-VII ввів тимчасовий мораторій на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодавця без згоди останнього на його відчуження. Звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядкуу спосіб реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іптекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, має наслідком відчуження предмету іпотеки на користь іпотекодержателя без згоди власника такого нерухомого майна. Таким чином, всупереч дії мораторію відбувся фактичний перехід до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки без згоди власника майна. З урахуванням зазначеного висловлена представником відповідача позиція не грунтується на положеннях діючого законодавства. Відповідно до частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Таким чином, діючим законодавством закріплено, що скасування запису про реєстрацію права власності можливе у випадку скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності. З урахуванням зазначеного, скасуванню підлягає запис про реєстрацію права власності №29140271 від 23.11.2018 року, вчинений державним реєстратором Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області Свяченого В.Ю. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» права власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 50,9 кв.м., житловою 25,3 кв.м., здійснену на підставі Договору іпотеки №3156 від 20.11.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Горбуровим К.Є. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають витрати по сплаті судового збору по 256,13 грн. з кожного

Outcome: approved