overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати за ним право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що розташований по [ADDRESS] та визнати договір купівлі-продажу дійсним. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 17березня 2004 року він та [PERSON] домовились про купівлю-продаж нерухомого майна, а саме: житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. На основі цієї домовленості він купив вказану нерухомість, про що цього ж дняуклали простий письмовий договір(розписку). Зобов"язання за цим договором виконані в повному обсязі - гроші він відповідачу сплатив до підписання договору, а останній віддав йому всі документи на будинок та ключі. Однак, в нотаріальній конторі вказаний договір не оформили, а тому він не є правовстановлюючим документом, який підтверджує право власності на будинок. На теперішній час позивач бажає належним чином і у встановленому законом порядку оформити документи на вищевказаний будинок та земельну ділянку біля нього, щоб надалі реалізувати своє право власності на нерухоме майно, проте [PERSON] [INFO] помер, а відповідач, який є спадкоємцем останнього ухиляється від нотаріального посвідчення договору, тому він змушений звернутися до суду з цим позовом. До початку судового засідання позивач надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив справу слухати в його відсутність. Відповідач в судове засідання не з"явився, надав заяву, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив справу розглянути в його відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки наданими позивачем документами підтверджується факт купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами і будівлями по [ADDRESS]. 17 березня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується розпискою від 17.03.2004р., та що ніким в судовому засіданні не оспорювалося. Власником житлового будинку з господарськими будівлями, спорудами, що розташований по [ADDRESS], є [PERSON] Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] помер, а відповідач по справі [PERSON] є сином останнього та спадкоємцем. Згідно ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Ч.1 ст. 220 ЦК України передбачає, що у разі недотримання сторонами нотаріальної форми посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Проте на підставі ч.2 ст. 220 ЦК України, такий договір може бути визнано судом дійсним, якщо одна із сторін повністю або частково виконала умови договору, що має місце у даній справі. Інше в процесі судового розгляду не встановлено. У судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що при укладені договору купівлі-продажу ні одна із сторін не порушила умов договору, а тому суд вважає за можливе задовольнити вимоги [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати за ним право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що розташований по [ADDRESS] та визнати договір купівлі-продажу дійсним. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 17 березня 2014 року він та відповідач домовились про купівлю-продаж нерухомого майна, а саме: житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. На основі цієї домовленості він купив у відповідача вказану нерухомість, про що цього ж дня уклали простий письмовий договір. Зобов"язання за цим договором виконані в повному обсязі - гроші він відповідачу сплатив до підписання договору, а останній віддав йому всі документи на будинок та ключі. Однак, в нотаріальній конторі вказаний договір не оформили, а тому він не є правовстановлюючим документом, який підтверджує право власності на будинок. На теперішній час позивач бажає належним чином і у встановленому законом порядку оформити документи на вищевказаний будинок та земельну ділянку біля нього, щоб надалі реалізувати своє право власності на нерухоме майно, проте відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, тому він змушений звернутися до суду з цим позовом. До початку судового засідання позивач надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив справу слухати в його відсутність. Відповідач в судове засідання не з"явився, надав заяву, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив справу розглянути в його відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки наданими позивачем документами підтверджується факт купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами і будівлями по [ADDRESS]. 17 березня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується простим письмовим договором від 17.03.2014р., та що ніким в судовому засіданні не оспорювалося. Власником житлового будинку з господарськими будівлями, спорудами, що розташований по [ADDRESS], на підставі рішення Братського районного суду від 14.05.2009 року є [PERSON], згідну витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Згідно ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Ч.1 ст. 220 ЦК України передбачає, що у разі недотримання сторонами нотаріальної форми посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Проте на підставі ч.2 ст. 220 ЦК України, такий договір може бути визнано судом дійсним, якщо одна із сторін повністю або частково виконала умови договору, що має місце у даній справі. Інше в процесі судового розгляду не встановлено. У судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що при укладені договору купівлі-продажу ні одна із сторін не порушила умов договору, а тому суд вважає за можливе задовольнити вимоги [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати за ним право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що розташований по [ADDRESS] та визнати договір купівлі-продажу дійсним. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 28 січня 2012 року він та відповідач домовились про купівлю-продаж нерухомого майна, а саме: житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. На основі цієї домовленості він купив у відповідача вказану нерухомість, про що цього ж дня уклали простий письмовий договір. Зобов"язання за цим договором виконані в повному обсязі - гроші він відповідачу сплатив до підписання договору, а останній віддав йому всі документи на будинок та ключі. Однак, в нотаріальній конторі вказаний договір не оформили, а тому він не є правовстановлюючим документом, який підтверджує право власності на будинок. На теперішній час позивач бажає належним чином і у встановленому законом порядку оформити документи на вищевказаний будинок та земельну ділянку біля нього, щоб надалі реалізувати своє право власності на нерухоме майно, проте відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, тому він змушений звернутися до суду з цим позовом. До початку судового засідання позивач надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив справу слухати в його відсутність. Відповідач в судове засідання не з"явився, надав заяву, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив справу розглянути в його відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки наданими позивачем документами підтверджується факт купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами і будівлями по [ADDRESS]. 28 січня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується простим письмовим договором від 28.01.2012р., та що ніким в судовому засіданні не оспорювалося. Власником житлового будинку з господарськими будівлями, спорудами, що розташований по [ADDRESS], на підставі рішення Братського районного суду від 14.03.2013 року є [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Ч.1 ст. 220 ЦК України передбачає, що у разі недотримання сторонами нотаріальної форми посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Проте на підставі ч.2 ст. 220 ЦК України, такий договір може бути визнано судом дійсним, якщо одна із сторін повністю або частково виконала умови договору, що має місце у даній справі. Інше в процесі судового розгляду не встановлено. У судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що при укладені договору купівлі-продажу ні одна із сторін не порушила умов договору, а тому суд вважає за можливе задовольнити вимоги [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати за ним право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що розташований по [ADDRESS] та визнати договір купівлі-продажу дійсним. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 3жовтня 2005 року він та [PERSON], домовились про купівлю-продаж належного відповідачу нерухомого майна, а саме: житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями за адресою: [ADDRESS]. На основі цієї домовленості він купив у відповідача вказану нерухомість, про що цього ж дня вони уклали простий письмовий договір. Зобов"язання за цим договором виконані в повному обсязі - гроші він відповідачу сплатив при написанні договору, а останній віддав йому всі документи на будинок та ключі. Однак, в нотаріальній конторі вказаний договір не оформили, а тому він не є правовстановлюючим документом, який підтверджує право власності на будинок. На теперішній час позивач бажає належним чином і у встановленому законом порядку оформити документи на вищевказаний будинок та земельну ділянку біля нього, щоб надалі реалізувати своє право власності на нерухоме майно, проте [PERSON] ухиляється від нотаріального посвідчення договору, тому він змушений звернутися до суду з цим позовом. До початку судового засідання позивач надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив справу слухати в його відсутність. Відповідач в судове засідання не з"явився, надав заяву, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив справу розглянути в його відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки наданими позивачем документами підтверджується факт купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами, будівлями по [ADDRESS]. 30 жовтня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS], що ніким в судовому засіданні не оспорювалося. Власником житлового будинку з господарськими будівлями, спорудами, що розташований по [ADDRESS], станом на 30 жовтня 2005 року, являвся [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу №3-56 від 27.04.2001р., реєстраційним написом на правовстановлюючому документі №217 від 24.05.2001р. Згідно ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Ч.1 ст. 220 ЦК України передбачає, що у разі недотримання сторонами нотаріальної форми посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Проте на підставі ч.2 ст. 220 ЦК України, такий договір може бути визнано судом дійсним, якщо одна із сторін повністю або частково виконала умови договору, що має місце у даній справі. Інше в процесі судового розгляду не встановлено. У судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що при укладені договору купівлі-продажу ні одна із сторін не порушила умов договору, а тому суд вважає за можливе задовольнити вимоги [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати за ним право приватної власності на квартиру [ADDRESS] та визнати договір купівлі-продажу дійсним. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 20 жовтня 2014 року він та відповідач домовились про купівлю-продаж нерухомого майна, а саме: житлової квартири [ADDRESS]. На основі цієї домовленості він купив у відповідача вказану нерухомість, про що цього ж дня вони уклали простий письмовий договір. Зобов"язання за цим договором виконані в повному обсязі - гроші він відповідачу сплатив, а останній віддав йому всі документи на квартиру та ключі. Однак, в нотаріальній конторі вказаний договір не оформили, а тому він не є правовстановлюючим документом, який підтверджує право власності на квартиру. На теперішній час позивач бажає належним чином і у встановленому законом порядку оформити документи на вищевказану квартиру, щоб надалі реалізувати своє право власності на нерухоме майно, проте відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, тому він змушений звернутися до суду з цим позовом. До початку судового засідання позивач надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив справу слухати в його відсутність. Відповідач в судове засідання не з"явився, надав заяву, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив справу розглянути в його відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки наданими позивачем документами підтверджується факт купівлі-продажу квартири [ADDRESS] 20 жовтня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], згідно договору від 20.10.2014р., та що ніким в судовому засіданні не оспорювалося. Власниками квартири [ADDRESS], станом на 20 жовтня 2014 року, згідно свідоцтва про право власності на житло від 14 квітня 1993 року, являлися: [PERSON], який помер [INFO], [PERSON], яка померла [INFO], та [PERSON], який помер [INFO]. [PERSON] є сином [PERSON] і відповідно є племінником [PERSON] та онуком [PERSON] і [PERSON] Відповідач є спадкоємцем останніх, інших спадкоємців судом не встановлено. Згідно ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Ч.1 ст. 220 ЦК України передбачає, що у разі недотримання сторонами нотаріальної форми посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Проте на підставі ч.2 ст. 220 ЦК України, такий договір може бути визнано судом дійсним, якщо одна із сторін повністю або частково виконала умови договору, що має місце у даній справі. Інше в процесі судового розгляду не встановлено. У судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що при укладені договору купівлі-продажу ні одна із сторін не порушила умов договору, а тому суд вважає за можливе задовольнити вимоги [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати за ним право приватної власності на магазин площею 106,7 кв.м, що розташований по [ADDRESS] та визнати договір купівлі-продажу укладений між ним та [PERSON] дійсним. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 10 травня 2010 року, згідно простого письмового договору купівлі-продажу, він купив у [PERSON] магазин площею 106,7 кв.м, що розташований по [ADDRESS] Зобов"язання за цим договором виконані в повному обсязі - гроші він відповідачу сплатив при підписанні договору, а останній віддав йому всі документи на магазин та ключі. Однак, в нотаріальній конторі вказаний договір не оформили, а тому він не є правовстановлюючим документом, який підтверджує право власності на будинок. На теперішній час позивач бажає належним чином і у встановленому законом порядку оформити документи на вищевказаний магазин, щоб надалі реалізувати своє право власності на нерухоме майно, проте не має можливості цього зробити так як [PERSON] помер. Відповідач - дружина останнього, ухиляється від оформлення спадщини на магазин та нотаріального посвідчення договору, тому позивач змушений звернутися до суду з цим позовом. До початку судового засідання позивач надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив справу слухати в його відсутність. Відповідач в судове засідання не з"явилася, надала заяву, в якій визнала позовні вимоги в повному обсязі та просила справу розглянути в її відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки наданими позивачем документами підтверджується факт купівлі-продажу магазину площею 106,7кв.м, по [ADDRESS] 10 травня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу магазину площею, 106,7кв.м, що розташований по [ADDRESS] Власником вказаного нерухомого майна згідно рішення Братського районного суду від 28 листопада 2007 року, станом на 10 травня 2010 року являвся [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] року. [PERSON] є дружиною померлого [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про одруження, і відповідно ст.1261 ЦК України є спадкоємцем останнього 1-ї черги спадкування. Згідно ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Ч.1 ст. 220 ЦК України передбачає, що у разі недотримання сторонами нотаріальної форми посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Проте на підставі ч.2 ст. 220 ЦК України, такий договір може бути визнано судом дійсним, якщо одна із сторін повністю або частково виконала умови договору, що має місце у даній справі. Інше в процесі судового розгляду не встановлено. У судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що при укладені договору купівлі-продажу ні одна із сторін не порушила умов договору, а тому суд вважає за можливе задовольнити вимоги [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб зареєстрований між ним та відповідачкою 18 вересня 1992 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Братського РУЮ Миколаївської області, актовий запис № 50. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 18 вересня 1992 року між ним та відповідачкою зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Братського РУЮ Миколаївської області, актовий запис № 50. Від даного шлюбу вони мають одну повнолітню дитину [PERSON], [INFO] та одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Останнім часом між ними стали виникали часті непорозуміння, оскільки, вони мають абсолютно різні характери та погляди на життя, в зв'язку з чим припинили фактично шлюбні відносини та не проживають разом з листопада 2012 року. Спроби примирення не дали позитивного результату. На сьогоднішній день він створив нову сім'ю і бажає узаконити відносини з жінкою, з якою проживає. Спору відносно місця проживання дітей та поділу майна подружжя між сторонами на момент розгляду справи немає. Вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, тому просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, однак, до початку судового засідання надав на адресу суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить слухати справу у його відсутність. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, хоча була своєчасно і належним чином сповіщена про час, дату та місце розгляду справи через регіональну газету "Рідне Прибужжя", в зв'язку з чим суд вважає визнати неявку відповідачки без поважних причин та розглянув справу у її відсутність. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 18 вересня 1992 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Братського РУЮ Миколаївської області, актовий запис № 50. Після реєстрації шлюбу сторонам присвоєно спільне прізвище «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про шлюб (повторне). Від шлюбу подружжя має двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Спільне життя в сім'ї [PERSON] не склалось, оскільки, виявилося що вони мають абсолютно різні характери та погляди на життя, що призвело до фактичного розпаду сім'ї, в результаті чого останнім часом вони припинили спільне проживання. Спору відносно місця проживання дітей та поділу майна подружжя між сторонами на момент розгляду справи немає. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, обґрунтувавши його тим, що 08 травня 2015 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають спільну дочку - [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що на протязі спільного подружнього життя виявилось, що вони мають різні характери, різні погляди на життя та сім'ю, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Внаслідок чого їхнє подальше сімейне життя і збереження шлюбу стало неможливим. До початку судового засідання позивач звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити. Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась. Про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, на підставі наявних в справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 08 травня 2015 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОК №175754, відповідний актовий запис №141, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.8). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить їхнім інтересам, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved