Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

4 січня 2017 року до суду поштою ( направлена 30.12.2016 року) надійшла позовнa заявa [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрообєднання фермерських господарств Еліта про стягнення пені, 3-х відсотків річних та індексу інфляції. Ухвалою суду від 6 січня 2017 року позовна заява [PERSON], [PERSON], [PERSON] була залишена без руху, в звязку з тим, що не відповідала вимогам ст. 119 ЦПК України. 13 січня 2017 року позивачами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на виконання ухвали суду від 6 січня 2017 року згідно квитанцій № 89Р1369, 89Р1370 та 89Р1368 було сплачено судовий збір пропорційно до заявлених позовних вимог в загальній сумі 551 грн.20 коп. (по 44 грн. 10 коп. позивачами [PERSON], [PERSON] та 463 грн., позивачем [PERSON] ) . Дані квитанції про сплату судового збору надійшли до суду 17 січня 2017 року. Ухвалою суду від 19 січня 2017 року продовжено строк виконання ухвали суд від 06.01.2017 року\~ для надання позивачам у справі можливості доплатити судовий збір у даній справі. 1 лютого 2017 року до суду надійшло клопотання позивачів про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення по даній справі. Ухвалою суду від 14 лютого 2017 року відкрито провадження по справі та відстрочено позивачам[PERSON], [PERSON], [PERSON] сплату судового збору до ухвалення рішення по даній справі. З позовної заяви та змінених в подальшому позовними вимогами від 16 червня 2017 року (а.с.а.с. 97-99) вбачається, що рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 28 липня 2015 року стягнуто з ТОВ АФГ Еліта на користь [PERSON] заборгованість з орендної плати за землю в сумі 1722 грн. 91 коп., пеню за прострочення сплати орендної плати в сумі 155 грн. 76 коп. та судовий збір в сумі 167 грн. 84 коп. 7 жовтня 2015 року ухвалою Апеляційного суду Полтавської області дане рішення суду від 28 липня 2015 року залишено без змін. 17 грудня 2015 року дане рішення суду було виконано в повному обсязі. 25 квітня 2016 року рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області стягнуто з ТОВ АФГ Еліта на користь [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках 2999 грн. 03 коп., по 999 грн. 68 коп. кожній, з яких: сума основного боргу (не виплачена орендна плата за 2014 рік ) - 1722 грн. 91 коп.,\~ пеня за прострочення сплати орендної плати -\~ 865\~\~грн.12\~ коп.,\~ втрати від інфляції\~ за час прострочення - 360 грн.59 коп., три проценти річних від простроченої суми\~ -\~50\~ грн. 41\~ коп. та стягнуто в рівних частках судовий збір в сумі 310 грн. 27 коп. (по 103 грн. 42 коп.). Представник позивачів [PERSON] вказує, що відповідно до даного рішення пеня за прострочення сплати орендної плати, втрати від інфляції за час прострочення, три проценти річних від простроченої суми були пораховані та враховані судом з 1 квітня 2015 року по 21 березня 2016 року. 29 вересня 2016 року ухвалою Апеляційного суду Полтавської області дане рішення суду від 25 квітня 2016 року залишено без змін. 28 листопада 2016 року дане рішення суду було виконано в повному обсязі. Посилаючись на вищевикладені обставини та на наявність заборгованості ТОВ АФГ Еліта перед позивачами, представник позивачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] адвокат [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача ТОВ АФГ Еліта на користь позивача [PERSON] заборгованість в сумі 366 грн. 59 коп., з яких: сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції 329 грн. 77 коп., 3 % річних 36 грн. 82 коп., стягнути на користь позивачів [PERSON] та [PERSON] заборгованість в сумі 201 грн. 37 коп. кожній, з яких: сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції 55 грн. 78 коп., сумy пені 133 грн. 77 коп., 3 % річних 11 грн. 82 коп. та стягнути з відповідача понесені ними судові витрати. Ухвалою суду від 3 травня 2017 року залишено без розгляду позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача ТОВ АФГ Еліта суми пені в розмірі 1291 грн. 52 коп. по даній справі. В судовому засіданні 3 травня 2017 року представник позивачів адвокат [PERSON] позов підтримав в повному обсязі, посилався на обставини, що викладені в ньому та просив суд позов задовольнити. Представник відповідача ТОВ АФГ Еліта [PERSON] в судовому засіданні 3 травня 2017 року позов [PERSON], [PERSON] [PERSON] не визнав та просив суд застосувати спеціальну позовну давність строком в 1 рік до спірних правовідносин та відмовити в задоволенні позову позивачам щодо стягнення пені, в звязку з пропущенням строків позовної давності, оскільки збільшення строку заявленої вимоги щодо стягнення пені більше одного року договорами оренди земельних ділянок не передбачено, а також 11 грудня 2017 року до суду надіслав заперечення на позовну заяву позивачів (а.с.а.с.171-172), в якій просив суд відмовити в задоволенні позову в звязку з повним виконанням відповідачем рішення суду від 25 квітня 2016 року. Ухвалою суду від 18 грудня 2017 року дану цивільну справу ухвалено розглядати в порядку загального\~позовного провадження, розгляд справи призначено на 18 січня 2018 року. 18 січня 2018 року представник відповідача ТОВ АФГ Еліта [PERSON] надіслав до суду клопотання про проведення підготовчого судового засідання по даній справі та просив суд заперечення від 7 грудня 2017 року на позовну заяву [PERSON], [PERSON] та [PERSON] вважати відзивом на позов. Ухвалою суду від 18 січня 2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено дану цивільну справу для\~ розгляду по суті\~\~на\~5\~ лютого\~ 2018 року. В судове засідання 5 лютого 2018 року представник позивачів адвокат [PERSON] та представник відповідача ТОВ АФГ Еліта [PERSON] не зявилися, до суду надіслали заяви про розгляд справи у їхню відсутність. Враховуючи неявку всіх учасників справи, суд вирішує процесуальні питання у справі, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України (в редакції 2017 року) та Рішення Конституційного Суду України № 16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами). Суд, заслухавши пояснення сторін в ході судового розгляду справи, вивчивши матеріали справи, оглянувши матеріали обєднаної цивільної справи № 525/757/15-ц за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю агрообєднання фермерських господарств Еліта, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, відділ Держземагенства у Великобагачанському районі Полтавської області про стягнення невиплаченої орендної плати за землю та за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю агрообєднання фермерських господарств Еліта, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, відділ Держземагенства у Великобагачанському районі Полтавської області про стягнення невиплаченої орендної плати за землю,і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрообєднання фермерських господарств Еліта про стягнення пені, 3-х відсотків річних та індексу інфляції підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до\~Конституції України, цього Кодексу,\~Закону України\~"Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 28 липня 2015 року стягнуто з ТОВ АФГ Еліта на користь [PERSON] не виплачену орендну плату за землю в сумі 1722 грн. 91 коп., пеню за прострочення сплати орендної плати в сумі 155 грн. 76 коп. та стягнуто понесені ним документально підтвердженні судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 167 грн. 84 коп. (а.с.7-9).Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області від 7 жовтня 2015 року дане рішення суду від 28 липня 2015 року залишено без змін (а.с.а.с.10-11). Постановою начальника відділу ДВС Решетилівського РУЮ в Полтавській області [PERSON] від 17 грудня 2015 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 525/650/15-ц виданого 9 листопада 2015 року Великобагачанським районним судом Полтавської області про стягнення з ТОВ АФГ Еліта на користь [PERSON] боргу в сумі 1878 грн. 67 коп., в звязку з стягненням боргу в повному обсязі (а.с.19). Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 25 квітня 2016 року стягнуто з ТОВ АФГ Еліта на користь [PERSON], [PERSON], [PERSON],\~ в рівних частках\~ 2999\~ грн. 03 коп., по 999 (дев'ятсот дев'яносто дев'ять) грн. 68 коп. кожній,\~ з яких: сума основного боргу (не виплачена орендна плата за 2014 рік ) - 1722 грн. 91 коп.,\~ пеня за прострочення сплати орендної плати -\~ 865\~\~грн.12\~ коп.,\~ втрати від інфляції\~ за час прострочення - 360 грн.59 коп., три проценти річних від простроченої суми\~ -\~ 50\~ грн. 41\~ коп. та стягнуто в рівних частках понесені і документально підтвердженні судові витрати (судовий збір) в сумі 310 грн. 27 коп., по 103 (сто три)\~ грн. 42\~ коп. кожній (а.с.а.с.12-15). Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області від 29 вересня 2016 року дане рішення суду від 25 квітня 2016 року залишено без змін (а.с.а.с..16-18). Постановами начальника відділу ДВС Решетилівського РУЮ в Полтавській області [PERSON] від 29 листопада 2016 року закінчені виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/525/6/2016 виданого 17 жовтня 2016 року Великобагачанським районним судом Полтавської області про стягнення з ТОВ АФГ Еліта на користь [PERSON], [PERSON] боргу в сумі 999 грн. 68 коп. кожній, в звязку з стягненням боргу в повному обсязі (а.с.а.с.20-21 ). Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Частиною 3 цієї статті передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч.1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Підстави припинення зобов'язання передбачені ст.ст. 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема за ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобовязання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобовязання. Положеннями ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Така правова позиція була висловлена Верховний Судом України у Постанові від 01.10.2014 року у справі № 113цс14. Суд погоджується з розрахунками, що надані позивачами в заяві про зміну позовних вимог ( а.с.а.с. 97-99). Як вказано вище відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, з відповідача ТОВ АФГ Еліта на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню втрати від інфляції за час прострочення зобовязання за період з 1 квітня 2015 року по 16 грудня 2015 року в сумі 329 грн. 77 коп. (сума боргу 1722,91, сукупний індекс інфляції 1,191 %, інфляційне збільшення суми боргу 329 грн. 77 коп., сума боргу з врахуванням індексу інфляції 2052 грн. 68 коп.) та три проценти річних від простроченої суми за період з 1 квітня 2015 року по 16 грудня 2015 року в сумі 36 грн. 82 коп. ( розрахунок: 1722,91 х 3,00% : 100 % : 365 х 260 (кількість днів) = 36 грн. 82 коп.), всього 366 грн.59 коп. З відповідача ТОВ АФГ Еліта на користь позивачів [PERSON] та [PERSON] підлягають стягненню втрати від інфляції за час прострочення зобовязання за період з 22 березня 2016 року по 27 листопада 2016 року в сумі 55 грн.78 коп. (сума боргу 574,30, сукупний індекс інфляції 1,097 %, інфляційне збільшення суми боргу 55 грн. 78 коп., сума боргу з врахуванням індексу інфляції 630 грн. 08 коп.) та три проценти річних від простроченої суми за період з 22 березня 2016 року по 27 листопада 2016 року в сумі 11 грн. 82 коп. ( розрахунок: 574 грн. 30 коп. х 3,00% : 100 % : 365 х 251 (кількість днів) = 11 грн. 82 коп.). та пеня в розмірі подвійної ставки НБУ за час з 22.03.2016 року по 27.11.2016 року в сумі 133 грн. 44 коп., враховуючи що за рішенням суду пеня стягнута по 21.03.2016 року. Підстав для застосування до стягнення пені річного строку позовної давності немає, бо позов надійшов поштою до суду 04.01.2017 року( направлений 30.12.2016 року). Підсумкову суму пені яка підлягає стягненню на користь [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 99) 133 грн. 77 коп. суд вважає помилкою і приймає до уваги суму пені, яка зазначена в розрахунку( а.с.98), 133 грн. 44 коп. Всього на користь [PERSON] та [PERSON] підлягає стягнення по 201 грн. 04 коп кожній. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Також, відповідно до п.31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014\~року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (із змінами), якщо судом було відстрочено сплату позивачам судового збору, який із тих чи інших причин до ухвалення рішення у справі сплачено не було, а рішення ухвалено на користь позивача, то стягнення суми судового збору здійснюється безпосередньо з відповідача у дохід Державного бюджету України. При зверненні до суду з позовом позивачами [PERSON], [PERSON] та [PERSON]згідно квитанцій № 89Р1369, 89Р1370 та 89Р1368 відповідно було сплачено судовий збір пропорційно до заявлених позовних вимог в загальній сумі 551 грн.20 коп. (по 44 грн. 10 коп. позивачами [PERSON], [PERSON] та 463 грн. позивачем [PERSON] ). Враховуючи те, що позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яким було відстрочено сплату судового збору не сплатили його до ухвалення рішення у справі у повному розмірі, те, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню, то з відповідача у справі ТОВ АФГ Еліта на користь позивачів [PERSON], [PERSON] належить стягнути 88 грн. 20 коп. (по 44 грн. 10 коп. кожній) судових витрат по сплаті судового збору, a на користьпозивача [PERSON] належить стягнути 463 грн. 00 коп. судових витрат по сплаті судового збору. Також, відповідно, з відповідача у справі належить стягнути судовий збір в дохід Державного бюджету України в сумі 551 грн. 20 коп. (розрахунок: 551 грн.20 коп. 463 грн. 00 коп. = 88 грн.20колп., 551 грн.20 коп. 88 грн. 20 коп. = 463 грн. , 88грн. 20 коп.+ 463 грн. = 551 грн. 20 коп.). Суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] випливають з одного договора оренди, тому з них підлягав стягненню при поданні позовусудовий збір в сумі 551 грн. 20 коп., з [PERSON] також підлягав стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. ( судовий збір на час подання позову - 30.12.2016 року). При вирішенні питання про стягнення витрат за правничу допомогу суд враховує те, що позовні вимоги позивачів задоволені повністю, але бере до уваги, що позовні вимоги всіх позивачів випливають з орендних правовідносин і однозначно є однотипними, що скоротило затрати часу на вивчення судової практики в однорідних правовідносинах, було складено одну позовну заяву від трьох позивачів у справі, участь представника позивачів в судових засіданнях, їх кількість та час, обсяг наданої правової допомоги адвокатом, ціну позову ( 366 грн.59 коп. - на користь [PERSON], по 201 грн. 08 коп. - на користь [PERSON] та [PERSON]І.), суд приходить до висновку, що витрати позивачів на правничу допомогу адвоката [PERSON] підлягають частковому задоволенню в сумі 500 грн., з них: 200 грн. на користь [PERSON] і по 150 грн. на користь [PERSON] та [PERSON]В, що на думку суду відповідатиме обєктивному та співмірному обсягу наданої правничої допомоги кожному з позивачів в межах спірних правовідносин, що виникли між сторонами у справі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved