Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

1У березні 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , визначивши третьою особою - Новомосковський міськрайонний центр зайнятості, який обґрунтовує тим, що 15 січня 2002 року вона уклала безстроковий трудовий договір №1105 з фізичною особою підприємцем (далі - ФОП) [PERSON] , який був зареєстрований в Амур - Нижньодніпровському центрі зайнятості м. Дніпропетровська 21 січня 2002 року. На роботу за трудовим договором вона була прийнята на реалізатором, про що свідчить відповідний запис у трудовій книжці позивачки. Позивач наполягає на тому, о трудові відносини з ФОП [PERSON] були припинені остаточно в січні 2004 року, між тим, при припинені трудових відносин з відповідачем не була дотримана юридична процедура звільнення. Так, 04 лютого 2021 року Дніпропетровським обласним центром зайнятості надано відповідь позивачці за №12/04-412, у якій їй було відмовлено у постановці на облік у якості безробітної, у зв`язку із віднесенням до категорії зайнятого населення через недотримання процедури звільнення при припинені трудових відносин з ФОП [PERSON] . Також позивачці була видана довідка 17 лютого 2021 року з Новомосковського міськрайонного центру зайнятості про те, що вона на теперішній час перебуває на обліку в Новомосковському міськрайонному центрі зайнятості, як шукаюча роботу, з 15 квітня 2020 року. Статус безробітного не надавався, допомога по безробіттю не призначалася. Позивачка намагалася врегулювати спір досудовим способом двостороннім шляхом разом з відповідачем колишнім роботодавцем, однак досягти бажаного результату їй не вдалося. На даний час діяльність Фізичної особи-підприємця [PERSON] припинена, внаслідок чого позивач вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів, зокрема у зв`язку із неможливістю іншим способом набути статусу безробітної, фактично припинивши трудові відносини з ФОП [PERSON] за рішенням суду. До початку розгляду справи по суті представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, тому суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, провів заочний розгляд справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, фіксування судового процесу, відповідно до вимог ст.247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Ухвалою суду від 16 березня 2021 року відкрите провадження по справі. Суд, дослідивши подані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а у своїй сукупності з точки зору достатності, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. У відповідності до копії трудової книжки серії [NUMBER] , виданої на ім`я [PERSON] (російською мовою [PERSON] ), остання 15.01.2002 року прийнята на роботу реалі затором по трудовому договору від 15.01.2002 року № 1105, що був зареєстрований в АНД центрі зайнятості м. Дніпропетровська (а.с. 5,6). Зазначені обставини підтверджуються і самим трудовим договором (а.с. 8) У відповідності до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань діяльність фізичної особи-підприємця [PERSON] припинена на підставі рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2005 року, що набрало чинності 28.11.2005 року, в зв`язку з неподанням протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності (а.с. 12-13). Як наполягає позивач, трудові відносини з ФРП [PERSON] були остаточно припинені між ними в січні 2004 року. За реєстраційним номером облікової картки платника податків, щодо позивача відсутні дані про неї, як застраховану особу в Державному реєстрі загальнообов`язкового соціального страхування (а.с. 9). Новомосковським міськрайонним центром зайнятості 15 квітня 2020 року відмовлено у наданні статусу безробітної та позивачка облікована як така, що шукає роботу (а.с. 10). Правовідносини щодо припинення трудового договору врегульовані наступними нормами закону. Так підставами припинення трудового договору є такі обставини, які визначаються законом як юридичні факти для припинення трудового договору. Трудове законодавство України передбачає єдині загальні підстави припинення трудового договору (ст. 36 КЗпП). Для деяких категорій працівників у законодавстві встановлений і ряд додаткових підстав (статті 37, 41 КЗпП та інші законодавчі акти). При звільненні працівника в трудову книжку повинні вноситися записи про причини (підстави) звільнення відповідно до формулювання їх у законодавстві і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Всі підстави припинення трудового договору можна класифікувати в залежності від двох критеріїв: 1) виду юридичного факту, який є причиною припинення; 2) волевиявлення яких саме суб`єктів спричинило припинення трудового договору. За першим критерієм розрізняється припинення трудового договору в зв`язку з певними подіями (закінчення строку договору, смерть працівника), а за другим - у зв`язку з певними юридичними діями: - взаємне волевиявлення сторін; - ініціатива працівника;- ініціатива власника або уповноваженого ним органу; - ініціатива третіх осіб, які не є стороною трудового договору; - порушення правил прийому на роботу. Таким чином, припинення трудових відносин має виражатись у певній юридичній формі. Відповідно до п.3 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19 вересня 2018 року №792, облік осіб, які шукають роботу, проводиться центром зайнятості незалежно від зареєстрованого місця проживання чи перебування таких осіб. Обробка персональних даних осіб, які шукають роботу, здійснюється центром зайнятості відповідно до закону. В п.14 вказаного Порядку зазначено, що статус безробітного надається особам, які зазначені у частині першій статті 43 Закону України " Про зайнятість населення ". В п. 17 зазначено, що для надання статусу безробітного особа, яка шукає роботу, подає заяву про надання статусу безробітного, пред`являє документи, зазначені в підпункті 1 пункту 4 цього Порядку, а також: - трудову книжку (цивільно-правовий договір чи документ, який підтверджує припинення останнього виду зайнятості). Особа, яка втратила трудову книжку, пред`являє дублікат трудової книжки чи довідку архівної установи про прийняття та звільнення з роботи; - документ про освіту; - військово-обліковий документ для осіб, які звільнилися із строкової військової служби. Форма заяви про надання статусу безробітного затверджується Мінекономіки. Згідно Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, яка затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110, записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону (п. 2.3). Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення- у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження) (п. 2.4.). Записи про причини звільнення у трудовій книжці повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт закону (п. 2.26). Запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається, на підставі чого внесено запис, - наказ (розпорядження), його дата і номер. Днем звільнення вважається останній день роботи (п. 2.27). У разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (п. 4.1.). Встановлені в судовому засіданні обставини щодо підстав припинення діяльності особи фізичної-особи підприємця [PERSON] у листопаді 2005 року, у сукупності з іншими доказами, поданими позивачем, та не спростованими відповідачем, дають суду підстави дійти до висновку, що трудові відносини між [PERSON] та ФОП [PERSON] дійсно були припинені в січні 2004 року. Аналізуючи викладене суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Outcome: approved