Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

21 травня 2019 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона та відповідач перебувають в офіційному шлюбі, хоча протягом тривалого часу не підтримують шлюбних відносин та проживають за різними адресами. Вони являються батьками малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Відповідач матеріальну допомогу на утримання їхньої спільної дитини не надає, хоча у відповідності із ст. 180 Сімейного кодексу України зобов`язаний надавати. Відповідач працює сторожем в Плисківському психоневрологічному інтернаті, де отримує регулярний дохід. Оскільки, відповідач пенсійного віку не досяг та являється працездатним, то вона вважає, що він має можливість та повинен надавати кошти на утримання їхньої спільної дитини. У зв`язку з цим, вона пропонує стягувати з відповідача аліменти на її користь у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку щомісяця на утримання дитини. Саме такий розмір аліментів дасть можливість забезпечити дитину продуктами харчування, мінімальним набором непродовольчих товарів та мінімальним набором послуг, ліків, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб. Позивач, [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи в судові засідання не з`являвся, повідомлення про причини своєї неявки та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надіслав, в силу чого, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, що регламентується ч. 4 ст. 223 ЦПК України. (а.с.15, 19) З`ясувавши позиції позивача та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 2 і 3 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Беззаперечно доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 5), але добровільно не виконує свого законного обов`язку по утриманню малолітньої дитини, інших утриманців не має. Дитина проживає з матір`ю, [PERSON] та знаходиться на її повному утриманні. (а.с. 6) Оскільки відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обов`язку по утриманню дочки, чим порушує права позивача і її малолітньої дитини, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути на утримання дитини аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивача до суду і до повноліття дитини. Такий розмір стягування аліментів, суд визначає з урахуванням майнового стану відповідача, який працює сторожем в Плисківському психоневрологічному інтернаті (а.с. 18), а також виходячи із засад розумності, добросовісності і справедливості, що не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивача, малолітньої дитини та відповідача. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі п. 3 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Отже, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати в розмірі 768, 40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved