Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свій позов мотивує тим, що [INFO] померла його сестра - [PERSON]. З 2000 по 2006 рік [PERSON] проживала в цивільному шлюбі з гр. [PERSON], [INFO] в них народилася дочка - [PERSON], однак шлюбні відносини не склались і [PERSON] разом із дочкою повернулася на постійне місце проживання до батьків. Вказує, що з 2006 по 2008 роки [PERSON] хворіла, відповідач не надавав допомоги ні на лікування, ні на утримання дитини, останній самоусунувся від виховання та матеріального утримання дитини. Зазначає, що після смерті матері, неповнолітня [PERSON] залишилась проживати разом з дідусем та бабусею, батько не виявив бажання забрати дочку до себе. [INFO] померла [PERSON], яка опікувалась [PERSON]. Оскільки [PERSON] залишилась без батьківського піклування, позивач переїхав зі своєю сім'єю до [PERSON] та став піклуватися про племінницю. Вже більше двох років вони проживають разом з сім'єю позивача. Враховуючи вищенаведене, просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував щодо його задоволення. Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Прокурор в судовому засіданні позов підтримав, не заперечував щодо його задоволення Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Мати неповнолітньої [PERSON] - [PERSON] померла [INFO], що стверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с. 8). Відповідно до вимог частин 1 і 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь - яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню неповнолітньої дитини. Як вбачається з характеристики [PERSON]. учениці 5В класу СЗОШ № 5 м. Луцька виданої директором школи В.Б. Півницьким, [PERSON] навчається у СЗОШ № 5 з першого класу. В дошкільному віці втратила маму, залишилась під опікою бабусі. Батько не приділяє уваги вихованню дочки. Протягом 4-х років початкової школи жодного разу не цікавився навчанням [PERSON], не відвідував батьківських зборів. Коли [PERSON] виповнилось 9 років бабуся померла. Після смерті бабусі проживає у сім'ї рідного дядька [PERSON] (а.с. 13). Із письмового висновку служби у справах дітей Луцької міської ради від 08 серпня 2014 року, вбачається, що позбавлення батьківських прав відповідача щодо [PERSON], [INFO], є доцільним та в інтересах неповнолітньої дитини. Крім того, в судовому засіданні відповідач не заперечував щодо позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Вказував, що дійсно не приділяє донці належної уваги та піклування. Пленум Верховного Суду України в пп. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Крім того, вирішенні питання, що торкаються дітей, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, суд має виходити з принципу максимального забезпечення інтересів дитини, її захисту і забезпечення турботою про нього. При вирішенні такого спору суд повинен виходити не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дітей та умов їх нормального виховання. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його неповнолітньої доньки буде відповідати інтересам дитини, оскільки [PERSON] тривалий час проживає в сім'ї свого дядька - [PERSON], де почувається комфортно, а останній виявив бажання бути опікуном. Батько дитини не проявляє належної уваги та турботи, не цікавиться життям доньки. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, а тому позовні вимоги, щодо позбавлення його батьківських прав є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved