Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно. Позовні вимоги мотивовано тим, що в 1955 році його батько і дід, [PERSON] та [PERSON], побудували житловий будинок № 5 по вул. Богуна в м. Ковелі. Згідно договору між собою про розподіл часток та фактичне користування приміщеннями в будинку вони домовилися, що кожному з них належить по ? ідеальній частці житлового будинку з господарськими спорудами, при цьому фактичне користування дещо відходить від рівності часток. Так, в користуванні [PERSON] перебували такі приміщення: коридор І площею 4,9 кв.м, кладова II площею 2,7 кв.м., приміщення 1-1 площею 7,9 кв.м., 1-2 площею 12,2 кв.м., 1-3 площею 12,9 кв.м., 1-4 площею 12,4 кв.м., 1-5 площею 5,1 кв.м., 1-6 площею 4,5 кв.м., та верандою III 3,3 кв.м., всього 65,9 кв.м. В користуванні [PERSON] перебували: 2-1 площею 9.9 кв.м., 2-2 площею 14,6 кв.м., 2-3 площею 12,8 кв.м., 2-4 площею 13,4 кв.м., 2-5 площею 12,5 кв.м., коридор IV- 4,0 кв.м, та кладова V-4,5 кв.м., всього 71,7 кв.м. 1981 року [PERSON] помер. Належна йому ? частки будинку була поділена між спадкоємцями таким чином. На ? частини від ? частки житлового будинку, тобто на ? частки житлового будинку, отримала свідоцтво про право на частку в спільному майні подружжя дружина померлого [PERSON]. ? частки житлового будинку, належної спадкодавцю успадкували в рівних частинах дружина померлого [PERSON] [PERSON], сини [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] належала 5/16 частки житлового будинку, синові [PERSON] - 9/16 частки, [PERSON] - 1/16 частки, [PERSON] - 1/16 частки вказаного житлового будинку. Про право на спадщину спадкоємці отримали відповідні свідоцтва. 04 січня 1984 року [PERSON] подарувала належну їй частку в будинку (5/16) своєму онукові [PERSON]. 20 квітня 1984 року [PERSON] померла. 01 лютого 1990 року помер [PERSON]. Оскільки будинок побудований в шлюбі, то ? (4/16) ідеальна частка житлового будинку на праві спільної сумісної власності належала його дружині [PERSON]. Ще ? (4/16) ідеальну часту будинку дружина померлого [PERSON] [PERSON] успадкувала, отримавши про це свідоцтво про право на спадщину після смерті чоловіка. Ще 1/16 частку, яку [PERSON] успадкував після смерті свого батька [PERSON], і право на яку підтверджене свідоцтвом про право на спадщину, ніхто не успадкував і юридично не оформив і на даний час. [PERSON], свою частку, належним чином оформлену, яка становила 8/16 частки житлового будинку, подарувала своїй онуці, [PERSON], дочці сина [PERSON], який помер 12.06.2014 року, У спадкодавця [PERSON], був ще один син [PERSON], який не мав дітей, і який помер 21.01.2016 року. Частку, яка належала [PERSON] (1/16) успадкувала його дочка [PERSON], яка померла 15.05.2001 року, її частку на даний час ніхто не успадкував. Дочка [PERSON] [PERSON] спадщину після смерті матері не приймала, оформляти юридично своє право на спадкове майно наміру немає. [PERSON], який мав у власності 1/16 частку житлового будинку, отриману від спадкодавця [PERSON] помер 07.07.2015 року. Після його смерті залишилася дружина [PERSON]. Спадшину після смерті [PERSON] у вигляді 1/16 частини житлового будинку приймати не хоче ніхто і на даний час на вказане спадкове майно не видане свідоцтво про спадщину. На теперішній час житловим будинком володіють і користуються двоє співвласників: [PERSON] (частка в будинку 5/16) та [PERSON] (частка в будинку - 8/16). В користуванні [PERSON] перебувають приміщення: коридор І площею 4,9 кв.м, кладова II площею 2,7 кв.м., приміщення 1-1 площею 7,9 кв.м., 1-2 площею 12,2 кв.м., 1-3 площею 12,9 кв.м., 1-4 площею 12,4 кв.м., 1-5 площею 5,1 кв.м., 1-6 площею 4,5 кв.м., та верандою III 3,3 кв.м., всього 65,9 кв.м. [PERSON] користується такими приміщеннями: 2-1 площею 9.9 кв.м., 2-2 площею 14,6 кв.м., 2-3 площею 12,8 кв.м., 2-4 площею 13,4 кв.м., 2-5 площею 12,5 кв.м., коридор IV- 4,0 кв.м, та кладова V- 4,5 кв.м., всього 71,7 кв.м. На даний час в нього виникла потреба привести у відповідність документи по будинку в зв'язку з бажанням здійснити ремонт та реконструкцію тієї частини будинку, яка знаходиться в його користування. Для отримання всіх документів дозвільного характеру потрібно погодження всіх співвласників будинку. А виявляється, що отримати таке погодження фізично не можливо, так як 1/16 частка житлового будинку зареєстрована за померлим [PERSON], 1/16 частка за померлою [PERSON], 1/6 частка - за померлим [PERSON]. їхні частки ніким юридично не успадковані. Фактично ж він користується і володіє частиною житлового будинку, яка включає і ідеальні долі померлих. Отримати свідоцтво про право на спадщину на 1/16 частку свого батька [PERSON] він не може. Спадкоємці померлих [PERSON] та [PERSON] реалізовувати свої спадкові права не хочуть, чим зумовлюють неможливість реалізації своїх прав як власника. В судове засідання позивач та його представник не зявилися, подавши заяву про розгляд справи у їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов визнають, не заперечують проти його задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний, обґрунтований і підлягає до задоволення, визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що 01.02.1990 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ № 160583. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/16 житлового будинку по вул. Богуна, 5 в м. Ковелі. 15.05.2001 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ № 088023 та 19.07.2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 625549. Після їх смерті відкрилась відкрилась спадщина на 2/16 житлового будинку по вул. Богуна, 5 в м. Ковелі. Згідно договору дарування від 04.01.1984 року [PERSON] подарувала позивачу 5/16 частки вказаного житлового будинку. Відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів від 12.08.2014 року на житловий будинок № 5 в м. Ковелі по вул. Богуна, власниками будинку є [PERSON] 1/16 частки, [PERSON] 1/16 частки, [PERSON] 1/16 частки, [PERSON] 5/16 частки та [PERSON] 8/16 частки. [PERSON], [PERSON] є рідними дядьками для позивача, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження, а [PERSON] є дочкою дядька позивача [PERSON], тобто племінницею позивачу. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Відповідно до п. 12. Постанови до набуття права власності на майно за набувальною давністю особа, яка володіє майном, має право на захист свого володіння від третіх осіб, які не є власниками майна і не мають прав на володіння цим майном в силу іншої передбаченої законом чи договором підстави. Таким чином, давнісний володілець має право на захист свого володіння відповідно до вимог статей 387, 391 ЦК. Відповідно до п. 13. Постанови можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") (п. 14 Постанови). Таким чином, вимоги позивача про визнання права власності в порядку набувальної давності на вказану частину нерухомого майна підлягають до задоволення.

Outcome: approved