Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

28.02.2020 [PERSON] подав в суд вказану позовну заяву, в обґрунтування якої вказує, що мав намір купити автомобіль, тому у вересні 2018 р. на стоянці біля магазину «Варус», розташованому на мікрорайоні Зарічний в м. Кривому Розі домовився з відповідачем [PERSON] про купівлю автомобіля з-за кордону за 500 (п`ятсот ) доларів США і ще приблизно стільки ж буде коштувати перегнати автомобіль з-за кордону в Україну. Оскільки його влаштовували такі умови, через 10 днів вони домовилися про зустріч з відповідачем та 03.10.2018 р. на вулиці Січеславській в м. Кривому Розі, обговоривши умови придбання автомобіля, передав відповідачу [PERSON] 500 (п`ятсот) доларів США в якості авансу та домовився, що після того, як він купить та перегонить автомобіль, він сплатить йому додаткову суму, яку він оцініть за свої послуги. Через два тижні йому дійсно зателефонував відповідач та повідомив, що він придбав автомобіль Фольксваген-Гольф 5 і що остаточна ціна 1100 (одна тисяча сто) доларів США, але після цього відповідач свої зобов`язання не виконав. Вважає, що між ним та відповідачем фактично була укладена цивільна угода. В телефонних розмовах відповідач уникав зустрічі, тому в травні 2019 р. він звернувся до Прокровського відділення поліції м. Кривого Рогу з заявою про притягнення до відповідальності відповідача за шахрайські дії, де відповідач [PERSON] підтвердив факт отримання від нього грошей в сумі 500 (п`ятсот) доларів США для купівлі автомобіля та написав в поліції розписку, в якій підтвердив зазначені обставини та пообіцяв повернути гроші найближчим часом, але до теперішнього часу відповідач зобов`язання за договором не виконав, автомобіль за який він сплатив кошти не передав і отриманні гроші не повернув. Просить розірвати договір купівлі-продажу, укладений між ним та [PERSON] та стягнути на його користь грошові кошти в сумі 14135 грн., що станом на 03.10.20218 р. за курсом валют становить: 1 долар США = 28,27 грн. на підставі довідки Державного ощадного банку України та суму сплаченого судового збору. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, до початку розгляду справи подав заяву про розгляд за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України. Жодних заяв, клопотань, заперечень чи відзив на позов не надавав, причини неявки суду не повідомив. Провадження у даній справі відкрито ухвалою судді від 20.05.2020, та справу було призначено до судового розгляду, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 27.08.2020 р. витребувано з Покровського відділення поліції Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області матеріали перевірки за заявою [PERSON] від 31.05.2018 р. №13779 про притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності за шахрайські дії. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача, відповідно до ч.3\~ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як зазначено в матеріалах перевірки Покровського відділення поліції Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, які надійшли до суду 28.09.2020 р. № 17930 на виконання ухвали суду від 27.08.2020 р. в особистих поясненнях [PERSON] зазначає, що він дійсно отримав від [PERSON] гроші кошти в сумі 500 (п`ятдесят) доларів США на придбання автомобіля за кордоном (а.с.42-43) та згідно розписки від 05.06.2019 р. (а.с.44) зобов`язався повернути кошти на протязі трьох місяців, але свої зобов`язання до теперішнього часу не виконав. Відповідно до положень\~ ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Однак, згідно статей 638, 639 Цивільного кодексу України,\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 655\~Цивільного кодексу України\~за договором\~купівлі-продажу\~одна сторона\~(продавець)\~передає або\~зобов`язується\~передати майно\~(товар)\~у власність\~другій стороні\~(покупцеві),\~а покупець\~приймає або\~зобов`язується\~прийняти майно\~(товар)\~і сплатити\~за нього\~певну грошову\~суму,\~отже,\~договір є\~правовою формою\~(засобом)\~узгодження волі\~двох чи\~декількох сторін,\~спрямованої на\~досягнення певного\~правового результату,\~а у разі\~невиконання цього\~обов`язку,\~згідно ст.665\~ЦК України,\~тобто у\~разі відмови\~продавця передати\~проданий товар\~покупець має\~право відмовитися\~від договору\~купівлі-продажу. На відміну від завдатку акти цивільного законодавства не дають конкретного визначення терміну "аванс", однак положення частини другої статті 570\~ЦК України вказують на те, що авансом вважається сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, і відносно якої встановлено, що ця сума не є завдатком. Іншими словами, будь-які кошти, які не мають ознак завдатку, тобто: передані в рахунок належних з покупця майбутніх платежів, але до укладення основного договору; видані за домовленістю (правочином) неписьмової форми, - це аванс, який, за законом, не наділений забезпечувальними (штрафними) властивостями, а виконує лише одну функцію - платіжну. Факт видачі авансу не зобов`язує сторони виконувати умови попередніх домовленостей. Видавши та отримавши на стадії попередньої домовленості оплату у формі авансу сторони ще наділені правом відмовитися від укладення основного договору. З матеріалів справи вбачається, що у встановлений строк, а саме до 15.10.2018, основний договір купівлі-продажу автомобіля укладено не було,\~а чинним законодавством не передбачено залишення авансу або його частини у сторони попереднього договору у випадку не укладення основного договору і така умова попереднього договору суперечить вимогам чинного законодавства. Отже суд дійшов висновку про те, що в даному спорі, внаслідок не укладення сторонами договору купівлі - продажу, передана покупцем [PERSON] грошова сума є авансом за купівлю автомобіля, який підлягає поверненню останньому. Що відповідає правовій позиції викладеній у постановах Верховного Суду України від 25 вересня 2013 року у справі № 6-82цс13 та від 13 лютого 2016 року у справі № 6-176цс12. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений\~статтею 141 ЦПК України. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Враховуючи надані стороною докази, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати в сумі 840 грн. 80 коп. судового збору. На підставі ст.ст.525, 526, 530, 570, 626,\~638-639,655,665 ЦК України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved