Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

30 листопада 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить: визнати незаконним та скасувати рішення об`єднаної житлової комісії військових частин [NUMBER] та 107РАСт, оформлене протоколом № 9 від 11 вересня 2020 року, про зняття його зі складом сім`ї 3 (три) особи з квартирної черги для отримання житла в м. Чернігові; визнати незаконним та скасувати пункт № 9 наказу командира військової частини [NUMBER] від 11 вересня 2020 року № 296 «Про затвердження рішення житлової комісії військової частини [NUMBER] », відповідно до якого його зі складом сім`ї 3 (три) особи було знято з квартирної черги для отримання житла в м. Чернігові; зобов`язати військову частину [NUMBER] прийняти рішення про поновлення його зі складом 3 (три) особи на квартирному обліку громадян, які потребують покращення житлових умов в загальній черзі з 05 листопада 1996 року та у списках осіб, які потребують першочергового отримання житла з 15 квітня 2016 року. Позов обґрунтований тим, що позивача, відповідно до частини шостої статті 26 з урахуванням підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», було звільнено з військової служби у запас (у зв`язку із закінченням контракту) та з 07 квітня 2020 року виключено зі списків військової служби. В жовтні 2020 року йому стало відомо про те, що відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] від 11 вересня 2020 року № 296 його було неправомірно знято з квартирної черги для отримання житла в м. Чернігові на підставі рішення об`єднаної житлової комісії військових частин [NUMBER] та 107РАСт, оформленого протоколом № 9 від 11 вересня 2020 року. Позивач вказує, що він є ветераном військової служби та учасником бойових дій, має стаж військової служби 29 років та був зарахований на квартирний облік у загальній черзі на отримання житлового приміщення з 05 листопада 1996 року, та у списки осіб, які потребують першочергового отримання житла, як учасник бойових дій, з 15 квітня 2016 року, проте оскаржуваними рішеннями його було неправомірно знято з квартирного обліку. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 грудня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач надіслав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що згідно п. 29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженою постановою Кабінету\~Міністрів України\~№ 1081\~від 03\~серпня 2006\~року визначено, що на обліку можуть залишитися лише три категорії військовослужбовців, зокрема які звільнені з військової служби за віком, звільнені за станом здоров`я, або у зв`язку зі скороченням штатів або проведення інших організаційних заходів, проте [PERSON] не підпадає під жодну з них. Рішення об`єднаної житлової комісії військових частин [NUMBER] та 107РАСт, оформлене протоколом № 9 від 11 вересня 2020 року та наказ командира військової частини [NUMBER] від 11 вересня 2020 року № 296 «Про затвердження рішення житлової комісії військової частини [NUMBER] » не суперечать вимогам Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03 серпня 2006 року. Отже, наказ про зняття позивача із квартирної черги є законним, а вимоги позивача є безпідставними. Також представник відповідача посилається на те, що справа повинна розглядатися у порядку адміністративного судочинства, оскільки спір пов`язаний з проходженням публічної служби. У відповіді на відзив представник позивача просив позов задовольнити, вказуючи, що позивач на час звільнення у запас мав стаж військової служби 29 років та є учасником бойових дій, а тому оспорювані рішення є незаконними та відповідно таким, що підлягає скасуванню. Представник позивача у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов підтримує та просить суд його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлений завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив, надіслав до суду відзив на позовну заяву. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] є ветераном військової служби та учасником бойових дій, що підтверджується відповідними посвідченнями (а.с. 9, 13). 10 серпня 1995 року на засіданні житлової комісії військової частини [NUMBER] було прийнято рішення про зарахування на квартирний облік з 10 серпня 1995 року лейтенанта [PERSON] зі складом сім`ї 1 (один), з включенням в книгу обліку осіб, які перебувають в черзі на одержання жилих приміщень в житловій комісії в/ч [NUMBER] за № 43/95 та включенням в списки військовослужбовців, які мають право на загальночергове одержання жилих приміщень на підставі п.п. 6 п. 13 «Правил обліку громадян», п. 6 ст. 34 Житлового кодексу\~України (а.с.23). Відповідно до\~витягу з\~протоколу №\~4 засідання житлової комісії військової частини [NUMBER] від 31 січня 2018 року, підполковника [PERSON] поновлено на квартирному обліку у загальну чергу з 05 листопада 1996 року та зараховано на першочергове отримання житлового приміщення як учасника [PERSON] дій АТО з 15 квітня 2016 року (а.с. 21). Згідно довідки Військової частини [NUMBER] № 6-382 від 26 січня 2018 року, [PERSON] , його дружина [PERSON] та його дочка [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] з 20 січня 2018 року (а.с. 22). Як вбачається з довідки про забезпечення житлом № 593 від 12 жовтня 2020 року, полковник [PERSON] під час проходження служби у м. Чернігові у військовій частині [NUMBER] житлове приміщення не отримував (а.с. 15). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20 січня 2018 року, право власності за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не зареєстровано, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про право власності відсутні (а.с. 25, 26, 27). Відповідно до статті 47\~Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. Так, згідно з частиною першою статті 12\~цього Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК УРСР та іншими нормативно-правовими актами; порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України. На виконання приписів вищевказаної статті постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 03\~серпня 2006\~року за\~№ 1081 було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями. Відповідно до абзацу четвертого частини першої статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла. Відповідно до пункту 24 цього Порядку військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини; у рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства. Військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла (пунктом 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»). Аналогічні приписи закріплені в пункті 29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями. При цьому дія пункту 9 статті 12\~Закону України\~«Про соціальний\~і правовий\~захист військовослужбовців\~та членів\~їх сімей» безпосередньо пов`язується із тим, з яких саме підстав військовослужбовець звільнений у запас чи у відставку. Згідно наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) м. Чернігів від 07 квітня 2020 року № 87 полковника [PERSON] , відповідно до частини шостої статті 26 з урахуванням підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», було звільнено з військової служби у запас (у зв`язку із закінченням контракту) та з 07 квітня 2020 року виключено зі списків військової служби (а.с. 8). Як вказує в позовній заяві позивач, на момент звільнення його вислуга років у Збройних Силах України становила 29 календарних років. Вказаний факт відповідачем не заперечується. Рішенням об`єднаної житлової комісії військових частин [NUMBER] та 107РАСт, оформленого протоколом № 9 від 11 вересня 2020 року, знято з квартирного обліку військовослужбовця полковника [PERSON] зі складом сім`ї 3 (три) особи, у зв`язку зі звільненням з військової служби у запас за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту), відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 26\~Закону України\~«Про військовий\~обов`язок\~і військову\~службу» (а.с. 7). Вказане рішення було затверджено наказом командира військової частини [NUMBER] від 11 вересня 2020 року № 296 «Про затвердження рішення житлової комісії військової частини [NUMBER] » (а.с.6). Пунктом 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями передбачено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством. Тлумачення зазначених норм права свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже, залишаються на квартирному обліку до отримання ними житла, зокрема і в разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку. Пунктом 3 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями встановлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла. Пунктом 4 Наказу Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380 встановлено, що за військовослужбовцями та членами їх сімей в тому числі звільненими з військової служби в запас або відставку, які були зараховані на облік військовослужбовців та членів їх сімей, що потребують поліпшення житлових умов, до набрання чинності цим наказом, зберігається дата зарахування на облік для забезпечення житлом для постійного проживання (за результатами інвентаризації облікових справ); рішення житлових комісій військових частин, об`єднаних житлових комісій, які були прийняті до набрання чинності цим наказом, реалізуються із урахуванням вимог вищезазначеної Інструкції. Відповідно до п. 21 розділу 6 «Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» затвердженої Наказом Міністерства оборони України 31 липня 2018 року № 380 зняття військовослужбовців з обліку проводиться у разі: поліпшення житлових умов до встановлених норм забезпечення житловою площею громадян у відповідному населеному пункті; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на квартирний облік, включення до списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання житлових приміщень, або неправомірних дій посадових (службових) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; в інших випадках, передбачених законодавством. Відповідно до п. 1 розділу 6 «Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» затвердженою Наказом Міністерства оборони України 31 липня 2018 року № 380 житловими приміщеннями для постійного проживання забезпечуються військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» набули права та не забезпечувалися постійним житлом протягом усього часу проходження військової служби і мають календарну вислугу на військовій службі 20 років і більше, зареєстровані в населеному пункті дислокації військової частини, в якій військовослужбовець проходить службу та перебуває на відповідному обліку. Подібні положення були викладені у п.2.16, 2.18 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України 30.11.2011 № 737, яка втратила чинність на підставі Наказу Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380. Пунктом 1 частини другої статті 40\~ЖК УРСР визначено, що громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадку поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення. Таким чином, оскільки вислуга позивача на військовій службі складає більше ніж 20 років, а саме 29 років, останній перебував на квартирному обліку з 1996 року і знятий з квартирного обліку у зв`язку зі звільненням з військової служби в запас (закінчення строку контракту), суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для зняття позивача з квартирного обліку у військовій частині. Враховуючи викладене вимоги позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню. Також суд вважає безпідставними доводи представника відповідача, що даний спір має розглядатися у порядку адміністративного судочинства, так як він стосується порушення житлових прав позивача і розгляд таких спорів відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України належить до юрисдикції загальних судів у порядку цивільного судочинства. У зв`язку з наявністю підстав для задоволення позову, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір, оскільки позивач на підставі ст. 5 Закону України "Про судовий збір" не сплатив його при пред`явленні позову до суду . На підставі викладеного,

Outcome: approved