Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

[PERSON] звернувся у суд із позовом до Заболотівської селищної громади ОТГ про визнання права власності . В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що [INFO] померла мама позивача - [PERSON] .. Після її смерті залишилось спадкове майно - земельна частка (пай), згідно Сертифікату на право на земельну частку серії ІФ № 0092950. Коли позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку, то отримав відмову, у зв`язку із тим, що Сертифікат, виданий на ім`я померлої після її смерті. Позивач являється єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] ніхто крім позивача не претендує на вказане майно, але у законному порядку успадкувати його немає можливості. Отже, у зв`язку із тим, що процедура виготовлення Сертифікату зайняла тривалий час, і він був виданий після смерті [PERSON] , позивач не може реалізувати своє право на спадщину шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальній конторі, тому змушений звернутись із цим позовом до суду. Представник позивача подав до суду заяву, про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задоволити. Представник відповідача подав до суду заяву, якою в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує, справу просив розглядати без участі їхнього представника. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими. Речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звернутися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Зі змісту ст. 175 ЦПК України вбачається, що у позовній заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. Судом встановлено, що відноповідно до довідки від 16.09.2019 р. №343/02-14, виданої приватним нотаріусом Снятинського районного нотаріального округу, згідно спадкової справи №36/2018 від 26.07.2018 р. [PERSON] являється єдиним спадкоємцем майна [PERSON] , [INFO] та померлої [INFO] . Постановою приватного нотаріуса Снятинського районного нотаріального округу від 16.03.2021 відмовлено [PERSON] , [INFO] , жителю с. Іллінці, Снятиснького району, Івано-Франківської області у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] померлої [INFO] , на земельну частку (пай), оскільки вищезгаданий сертифікат на земельну частку (пай) виданий на ім`я померлої після її смерті. З свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , виданого на [PERSON] , слідує, що вона померла [INFO] . Після її смерті видано сертифікат на право на земельну частку (пай) Серія ІФ №0092950 на ім`я [PERSON] , на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Прут» розміром 32,00 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) . Згідно свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого на [PERSON] , [INFO] , батьками останнього записано [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до зміни і доповнення до статуту АПОП «Хлібороб» зареєстрованого Снятинською районною державною адміністрацією 07.03.2000 р., реєстраційний №710 АПОП «Хлібороб» , в подальшому іменоване «підприємство», створене у відповідності до чинного законодавства України [PERSON] , шляхом реорганізації колективного сільськогосподарського підприємства «Прут», с. Іллінці, Снятинського району згідно рішення загальних зборів КСП 22.02.2000 р., протокол №1. АПОП «Хлібороб» є правонаступником всіх прав і обов`язків КСП «Прут» . З договору оренди земельного паю від 10.03.2000 р. слідує, що [PERSON] власник земельної частки право на яку засвідчуюється сертифікатом на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки передала АПОП "Хлібороб" дану земельну ділянку. Відповідно до розпорядження від 17.02.2000 р. №88, в зв`язку із заміною земельних сертифікатів обласного зразка на державний Сертифікат на право на земельну частку (пай), враховуючи зміни, що прийшли в грошовій оцінці на площах земельних угідь, раніше переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам: 1.Затвердити земельну частку (пай) в умовних кадастрових гектарах і грошову оцінку, в розмірах, по сільськогосподарських підприємствах згідно додатку. 2.Рекомендувати сільськогосподарським підприємствам внести зміни в Сертифікат громадян на право на земельну частку (пай) згідно попереднього пункту даного розпорядження. Відповідно до додатку до розпорядження РДА від 17.02.2000 р. №88 земельна частка в умовних кадастрових гектарах КСП «Прут» Іллінецька сільська рада становить 32,08, грошова оцінка середньої земельної частки в грн. становить 5 601 . 30.08.2021 р. [PERSON] відмовлено у розробленні документації із землеустрою відповідно до поданої заяви із додатками у зв`язку із тим, що у останнього не має права на земельну частку (пай) . відповідно до вимог норм ст. 3 Закону України «Про виділення в натурі (на місцевості) земельних часток (паїв)» : «Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією» . Документи, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є : -свідоцтво про право на спадщину; -посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі- продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); -рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) . Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб. Згідно пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п.г. ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зібрані по справі докази вказують, що після смерті [PERSON] було видано на ім`я останньої Сертифікат на право на земельну частку серії ІФ №0092950, спадкоємцем якої є [PERSON] , який вступив в управління спадковим майном, а тому суд вважає, що за [PERSON] слід визнати право власності на земельну частку (пай), що розташована на території Заболотівської селищної ради (с. Іллінці), розміром 32,00 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до Сертифікату на право на земельну частку серії ІФ №0092950 від 15.12.2020 р., виданої на ім`я [PERSON] , яка померла [INFO] . Суд приходить до висновку, що відповідно до ст.141 ЦПК України та п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», оскільки згідно Посвідчення № [NUMBER] [PERSON] є інвалідом ІІ групи, судовий збір стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому із Заболотівської селищної ради слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 908,00 грн. На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 392 ЦК України,

Outcome: approved