Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області про зняття арешту з майна та заборони на його відчуження накладених в межах виконавчого провадження. Позовну заяву мотивує тим, що у межах виконавчого провадження №47997972 з виконання виконавчого листа №308/1059/14-ц від 28.04.2014р. виданого Ужгородським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1035 грн накладено арешт на усе майно позивача. Листом №13/18 від 04.04.2018р. Ужгородський МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області надав відповідь з якої вбачається, на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження АСВП №47997972 з виконання виконавчого листа №308/1059/14-ц від 28.04.2014р. виданого Ужгородським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1035 грн. Також повідомлено, що станом на 01.04.2018 року у [PERSON] відсутня заборгованість зі сплати аліментів та наявна переплата в розмірі 3116,00 грн. Цим же листом додатково надано позивачу Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП №47997972 від 07.08.2015р. та Постанову про арешт майна боржника ВП №47997972 від 06.07.2017р. Позивач вказує на те, що відповідач відмовився добровільно зняти арешт з майна боржника мотивуючи відмову що в таких випадка арешт може бути знято за рішенням суду в той же час підтвердивши про відсутність невиконаних зобов'язань у позивача. Згідно Інформаційної довідки №95949175 від 31.08.2017р. вбачається що в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявний арешт нерухомого майна [PERSON] на підставі Постанови ВП №47997972 від 06.07.2017р. Позивач наголошує на тому, що на сьогоднішній день, відсутня заборгованість за виконавчим документом у позивача, відсутні зобов'язання які б були не виконані, разом з тим відповідачем не знято арешт та заборону на відчуження майна та такі дії вважаємо протиправними. Враховуючи, що на даний час заборгованість по зобов'язанню перед стягувачем відсутня, сума заборгованості погашена, а тому вважає відпали підстави подальшого перебування майна позивача під арештом у зв'язку з чим позивач просить суд зняти арешт з майна боржника та заборони на його відчуження накладених в межах виконавчого провадження №47997972. В судове засідання позивач та представник позивача - адвокат [PERSON] не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі представника позивача, в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься заява відповідача про розгляд справи без участі представника Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області, в якій також вказує, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, оскільки заборгованість зі сплати аліментів відсутня станом на 30.11.2018 року. Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, з'ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги, правовідносини сторін, що випливають з таких обставин, перевіривши їх доводи наявними в справі доказами, надавши їм правову оцінку, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Судом встановлено, що у межах виконавчого провадження №47997972 з виконання виконавчого листа №308/1059/14-ц від 28.04.2014р. виданого Ужгородським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1035 грн накладено арешт на усе майно позивача. Судом встановлено, що листом №13/18 від 04.04.2018р. Ужгородський МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області надав відповідь з якої вбачається, на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження АСВП №47997972 з виконання виконавчого листа №308/1059/14-ц від 28.04.2014р. виданого Ужгородським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1035 грн. Також повідомлено, що станом на 01.04.2018 року у [PERSON] відсутня заборгованість зі сплати аліментів та наявна переплата в розмірі 3116,00 грн. Цим же листом додатково надано позивачу Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП №47997972 від 07.08.2015р. та Постанову про арешт майна боржника ВП №47997972 від 06.07.2017р. Судом встановлено, що відповідно до інформаційної довідки №95949175 від 31.08.2017р. вбачається що в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявний арешт нерухомого майна [PERSON] на підставі Постанови ВП №47997972 від 06.07.2017р. Крім цього Постановою №47997972 від 07.08.2015 року також накладено арешт на майно позивача в цьому ж виконавчому провадженні №47997972. Відповідно до ч.ч. 1 і 5 ст. 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Згідно до вимог ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положенням ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Ураховуючи те, що жодна із перелічених у ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» обставин необхідних для зняття арешту з майна боржника державним виконавцем не має місця, тому підстави для зняття виконавцем арешту з майна боржника [PERSON] відсутні. Разом з тим, нормами ч.5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Не зняття арешту з належного позивачу майна створює перешкоди в реалізації нею права володіння, користування та розпорядження належним їй майном. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність необхідності у накладені арешту на майно, що належить позивачу оскільки, судом встановлена відсутність заборгованості по зобов'язанню в межах виконавчого провадження №47997972. Згідно ч. 2 ст. 59 ЗУ " Про виконавче провадження" у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази засвоїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ немає для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що відповідачем не заперечується позовні вимоги, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими що підлягають до задоволення.

Outcome: approved