Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

19 травня 2015 року [PERSON], звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на майновий пай, посилаючись на те, що 18 травня 2009 року помер його батько [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з майнового паю в колишньому КСП «Україна», перетвореному в СВК «Україна», а згодом ТОВ «АПК Україна», який в грошовому еквіваленті складає 16896 грн. Однак, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який би підтверджував належність майна спадкодавцеві. Враховуючи те, що позивач не може отримати правовстановлюючий документ, змушений був звернутися до суду за захистом своїх прав на спадкове майно та просить суд задовольнити позов. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Зміївського району Харківської області у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі. Представник третьої особи ТОВ «АПК Україна» у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності. Судове засідання проведено у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, так як в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у справі. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права\~ щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 18 травня 2009 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ОЛ № 095828, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 530. (а.с. 4) Позивач [PERSON] є сином спадкодавця [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], виданого Замостянським ЗАГС Зміївського району, актовий запис № 54. (а.с. 5) Постановою державного нотаріуса [PERSON] міської державної нотаріальної контори № 1 від 22 квітня 2015 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майновий пай в КСП «Україна», реформованому в СВК «Україна», перетвореному у ТОВ «АПК Україна», у зв'язку з тим, що позивач не надав правовстановлюючого документу, що є доказом про належність майна спадкодавцеві, а саме, Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. (а.с. 15) У судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем, що прийняв спадщину після смерті батька [PERSON], померлого 18 травня 2009 року, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області, кадастрові номери 6321781000:03:000:0075, 6321781000:02:000:0183, 6321781000:02:000:0098, 6321781000:02:000:0077, що належали спадкодавцю на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 057707, серії ЯД № 057708, серії ЯД № 057709, серії ЯД № 057710, виданих Зміївського районною державною адміністрацією Харківської області 15 травня 2007 року. (а.с. 7-14) Перелік осіб, які мають право на майновий пай, містить п. 4 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 р. за № 177. До списку осіб, які мають право на майновий пай, включаються всі члени підприємства, які працювали на момент здійснення процедури паювання та перепаювання. У розрахунок вартості індивідуального майнового паю включається вся оплата праці (грошова, натуральна), адже вона засвідчує трудовий внесок кожного працівника, що є матеріальним чинником зростання пайового фонду майна співвласників. Водночас існує перелік інших осіб, за якими відповідно до законодавства зберігається право на майновий пай. вання майнового паю здійснюється на підставі ст. 1226 ЦК України, за якою частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку в праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. За відсутності заповіту спадкування майнових паїв здійснюється за законом. Список осіб, які мають право на майновий пай, складається комісією і затверджується зборами співвласників. За рішенням зборів співвласників до списку осіб, що мають право на майновий пай, можуть бути внесені й інші категорії осіб, наприклад такі, що відпрацювали у господарстві довгий час і вибули з поважних причин, а також особи, які мають право на пайовий фонд майна, але з різних причин не були включені до списку. До останніх можуть включатися, зокрема, працівники соціальної сфери села, які безпосередньо обслуговували населення відповідного населеного пункту, на території якого функціонувало реорганізоване колективне сільськогосподарське підприємство, а також перебувають майнові паї у складі майна пайового фонду. Проте включення зазначених осіб до переліку осіб, які мають право на майновий пай, можливе лише за умови їхнього затвердження загальними зборами співвласників. З довідки № 242 від 15 квітня 2015 року, виданої ТОВ «АПК Україна», вбачається, що [PERSON], як член колективного сільськогосподарського підприємства «Україна», на підставі списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого 19 червня 2001 року зборами співвласників, має майновий пай вартістю 16896 грн., що складає 0,280991 від суми майнового паю по КСП "Україна", реформованого в СВК «Україна», перетвореного в ТОВ «АПК Україна», розташованого за адресою: с. Вирішальний Зміївського району Харківської області, вул. Центральна, 2. (а.с. 16, ) Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» №475/97-ВР від 17 липня 1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року (далі - Конвенція), Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції. Згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до вимог\~ст. 213 ЦПК України\~рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно з вимогами\~ст. 214 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1216 ЦК України\~передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України\~передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Враховуючи той факт, що позивач прийняв спадщину після свого батька та має повне право на спадкування майна, а наявність постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій перешкоджає позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на майновий пай в КСП «Україна», перетвореному в СВК «Україна», реформованому в ТОВ «АПК Україна», суд вважає за необхідність визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на майновий пай та задовольнити позов.

Outcome: approved