Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

17.09.2020 року від позивачів надійшла вказана позовна заява, в якій вони просять визнати за ними в рівних частинах право власності в порядку спадкування після смерті батька та матері на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивачі мотивували тим, що за життя їх батькам на праві спільної власності подружжя належав, окрім іншого спадкового майна, і житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , про що свідчить запис у по господарський книзі, як того вимагало законодавство, що діяло на момент будівництва. Спадкодавцями за життя на користь позивачів було складено заповіти, якими все своє майно заповіли дітям- позивачам по справі. Звернувшись до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини нотаріусом позивачам було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, однак відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, з мотивів відсутності правовстановлюючого документу на будинок. В даний час позивачі змушені звернутися до суду, оскільки їх право не визнається і вона не може розпорядитися своєю власністю. В результаті авторозподілу справу передано судді Черновій О.В. 17.09.2020. Ухвалою судді Чернової О.В. від 06.10.2020 провадження по справі було відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання з викликом сторін. 25.11.2020 до суду надійшла уточнена позовна заява [PERSON] зі зміненими підставами позову з підтвердженням направлення її копії іншим учасникам процесу. Ухвалою суду від 25.11.2020 прийнято до розгляду уточнену позовну заяву від 25.11.2020 за позовом [PERSON] [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. В підготовче засідання позивачі не з`явилися. Від представника позивачів адвоката Пантелея В.В. надійшла заява в якій він позовні вимоги підтримує, справу просить розглядати за його відсутності та відсутності його довірителів [PERSON] та [PERSON] . Не заперечує проти ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Від відповідачів [PERSON] та [PERSON] надійшли заяви в яких вони позовні вимоги визнають в повному обсязі, не заперечують проти їх задоволення. Справу просили розглядати за їх відсутності. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Ч. 3ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідачі визнали позов, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно ч. 4ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частиною 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 статті 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 28 серпня 1960 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Хомутчанською селищною радою Івнянського районного бюро ЗАЦС Бєлгородської області, після реєстрації шлюбу подружжя обрало спільне прізвище « [PERSON] », що вбачається із наданого суду свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] (а.с.14). Від даного шлюбу у подружжя народилося двоє доньок- [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , після реєстрації шлюбів діти стали іменуватися як [PERSON] та [PERSON] , що вбачається із наданих суду свідоцтв про народження серія та номер [NUMBER] , [NUMBER] , та свідоцтв про укладення шлюбів серія та номер [NUMBER] , [NUMBER] (а.с.15,16). Директором КП «Архітектурно-інвентаризаційне бюро Золочівської селищної ради» [PERSON] 13.03.2019 за вих.. №96 надано інформацію, з якої вбачається, що 13.03.2019 року проведена первинна інвентаризації житлового будинку «А-1» (1969 року будівництва) житловою площею 42,8 кв.м., загальною площею 69,8 кв.м., тамбура «а», ганка «а1», господарських будівель та споруд: літньої кухні «Б», веранди «б», погреба «В», сараїв «Г», «Д», «Е», навісу «е», вбиральні «Ж», огорожі №1-2, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно інформаційної довідки Гур`єво-Козачанської сільської ради №02-16/65 від 06.03.2019 року (погосподарська книга №2 за 2016-2020 роки, особовий рахунок № [NUMBER] ) житловий будинок числиться за [PERSON] (померлою 22.12.2016 року). В інвентаризаційній справі дані про наявність обмежень, обтяжень, арешту та судового спору на визевказаний житловий будинок відсутні. Інвентаризаційна вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами станом на 13.03.2019 складає 207210,00 грн. Станом на 31.12.2012 року по КП «АІБ Золочівського району» право власності на будинок не зареєстровано (а.с.22). Житловий будинок «А-1» 1969 року будівництва, житловою площею 42,8 кв.м, загальною площею 69,8 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] , складається з приміщень: житлових кімнат площею 11,1 кв.м., 20,1 кв.м. та 11,6 кв.м., кухні площею 9,7 кв.м., веранди 5,9 кв.м. та топочної 7,4 кв.м., та господарських будівель та споруд: тамбура «а», ганка «а1», господарських будівель та споруд: літньої кухні «Б», веранди «б», погреба «В», сараїв «Г», «Д», «Е», навісу «е», вбиральні «Ж», огорожі №1-2, що вбачається із наданого суду належним чином завіреного технічного паспорта виготовленого на замовлення [PERSON] 13.03.2019 року, інвентаризаційна справа №189 (а.с.23-25). Відповідно до положень ст. ст. 2,3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Водночас права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. До 19 січня 1996 року згідно з Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.66 року Міністерством комунального господарства УРСР, не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша статті 61 Кодексу). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 Кодексу, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Таким чином, суд доходить висновку, що [PERSON] та [PERSON] володіли житловим будинком [ADDRESS] , на праві спільної сумісної власності подружжя, що підтверджується записом у по господарській книзі. 17 вересня 2009 року [PERSON] було складено заповіт, зареєстрований в реєстрі за №13, за яким вона на випадок своєї смерті зробила розпорядження: все належне їй майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все, що буде їй належати на день смерті, та на що за законом матиме право, вона заповіла [PERSON] (а.с.17). [INFO] у віці 75 років померла [PERSON] , що вбачається із наданого суду свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.12). 27 грудня 2016 року [PERSON] було складено заповіт, зареєстрований в реєстрі за №449, за яким він на випадок своєї смерті зробив розпорядження: все належне йому майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все, що буде йому належати на день смерті, та на що за законом матиме право, він заповів [PERSON] (а.с.18). [INFO] у віці 79 років помер [PERSON] , що вбачається із наданого суду свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.13). На виконання ухвали суду про витребування доказів Золочівською державною нотаріальною конторою Харківської області надано належним чином завірені копії спадкових справ №292/2017, №113/2017 заведених після померлих [PERSON] та [PERSON] . Згідно матеріалів спадкової справи №113/2017 заведеної після померлої [INFO] [PERSON] , довідок зі Спадкових реєстрів, із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк звернулася [PERSON] . Від [PERSON] надійшла заява в якій вона зазначає, що права на обов`язкову долю в спадщині вона не має, оскаржувати заповіт не бажає. В подальшому [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно. 29.11.2018 [PERSON] було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку згідно Державного акту серія ХР №117257, що належала померлому [PERSON] . Більше із заявами про прийняття спадщини чи відмову від неї ніхто не звертався.01.08.2019 року постановами державного нотаріуса Четвертої Харківської державної нотаріальної контори Харківської області, в порядку виконання обов`язків державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Козєєвою С.М. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на дане нерухоме майно(а.с.86-124). Згідно матеріалів спадкової справи №292/2017 заведеної після померлого [INFO] [PERSON] , довідок зі Спадкових реєстрів, із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк звернулася [PERSON] . Від [PERSON] надійшла заява в якій вона зазначає, що права на обов`язкову долю в спадщині вона не має, оскаржувати заповіт не бажає. В подальшому [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно. 29.11.2018 [PERSON] було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку згідно Державного акту серія ХР №117259, що належала померлій [PERSON] . Більше із заявами про прийняття спадщини чи відмову від неї ніхто не звертався. 22.01.2021 року постановою державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Борисенко К.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на дане нерухоме майно(а.с.49-83). Як передбачено ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців); до складу спадщини входять всі права та обов`язки, які належали спадкоємцю на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму ВСУ 3 7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ч. 1,3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті, відповідно до ст. 1233 ЦК. Таким чином, після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилися спадщини, до складу яких входить житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] . Спадкоємцями за заповітами на житловий будинок в рівних частинах є [PERSON] та [PERSON] . Статті 1268, 1269 ЦК України обумовлюють порядок прийняття спадщини, так, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу він не заявив про відмову від неї. Згідно до положень статей 1268,1269 ЦК України позивачі є такими, що прийняли спадщину після смерті батьків, так як в шестимісячний строк звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. За таких обставин, суд доходить висновку, що до позивачів перейшло право власності на будинок [ADDRESS] після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] . Проте у період, коли було побудовано будинок існував інший порядок оформлення права власності, що не потребував його державної реєстрації, через що спадкодавям не було видано правовстановлюючого документу в розумінні положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV, що в даний час унеможливлює нотаріальне оформлення спадщини.

Outcome: approved