Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до Виконавчого комітету Тенетниківської сільради Галицького р-ну, Івано-Франківської обл., Тенетниківської сільради Галицького р-ну, Івано-Франківської обл. та просить суд: · визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету Тенетниківської сільської ради від 11 вересня 2007 року № 30 «Про оформлення права власності на жилий будинок [PERSON]»; · визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 19 листопада 2007 року видане Тенетниківською сільрадою. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що оскаржуваним рішенням Виконавчого комітету Тенетниківської сільради Галицького р-ну Івано-Франківської обл. за ним визнано право власності на жилий будинок за адресою: [ADDRESS]. На підставі даного рішення Тенетниківською сільрадою видано йому оспорюване свідоцтво. Зазначає, що оспорюване свідоцтво про право власності на спірне майно видано вперше, однак ним не здійснювалось будівництво даного будинку, не вчинялось інших дій, спрямованих на набуття у власність даного майна. Також не здійснював держаної реєстрації права власності. Власником даного майна була його баба - [PERSON], яка померла в 2000 році. За життя баба склала заповіт, яким все своє майно в рівних долях заповіла йому та його матері - [PERSON]. Однак, він після смерті баби не приймав спадщини. [PERSON] як третя особа, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору звернулась з позовом до [PERSON], Виконавчого комітету Тенетниківської сільради Галицького р-ну, Івано-Франківської обл. та Тенетниківської сільради Галицького р-ну, Івано-Франківської обл. та просить суд: · визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету Тенетниківської сільської ради від 11 вересня 2007 року № 30 «Про оформлення права власності на жилий будинок [PERSON]»; · визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 19 листопада 2007 року видане Тенетниківською сільрадою. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що спірний будинок з господарськими спорудами відноситься до категорії «колгоспний двір». Будинок був збудований в 1968 році, а господарські споруди в 1970 році. Позивач народився в 1973 році і ніколи не був членом даного колгоспного двору. Відтак, визнання за позивачем права власності на спірний будинок з господарськими спорудами є незаконним. Судом залучено до участі у справі третьою особою - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України». В судове засідання позивач не з'явився, скерував представника. Представник позивача [PERSON] позов довірителя підтримав, позов третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON]- визнав. Надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Третя особа, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник відповідачів - сільський голова с. Тенетники, Галицького р-ну, Івано-Франківської області в судове засідання не з'явився. Скерував на адресу суду заперечення на позови, такі не визнав, просив розглянути справу у його відсутності. Представник третьої особи - Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - Мірошніков П.В. позови заперечив. Зазначив, що позивач [PERSON] є боржником ПАТ «Державний ощадний банк України». Рішеннями Шевченківського районного суду м. Львова від 06 квітня 2012 року та 12 грудня 2014 року у справах за позовами ПАТ «Державний ощадний банк України» до [PERSON] стягнуто з останнього, відповідно, 182 345, 33 грн. та 106 657, 20 грн. заборгованості за кредитним договором. Рішення набрали законної сили та скеровані до виконання. З метою забезпечення виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 06 квітня 2012 року Державною виконавчою службою 23 грудня 2014 року накладено арешт на спірний будинок з господарськими спорудами. Вважає, що позивач пред'явив позов з метою створення перешкод у виконанні рішень суду. Третьою особою [PERSON] не доведено факту віднесення спірного будинку до категорії «колгоспний двір», оскаржуваним рішенням та свідоцтвом не порушується її права. Просив застосувати до вимог позовну давність та відмовити в задоволенні позовів. Заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд встановлює наступні факти, події та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що оскаржуваним рішенням Виконавчого комітету Тенетниківської сільради Галицького р-ну, Івано-Франківської обл. № 30 від 11 вересня 2007 року «Про оформлення права власності на жилий будинок [PERSON]» вирішено оформити право власності на жилий будинок по [ADDRESS] за [PERSON], як головою двору. На підставі даного рішення Тенетниківською сільрадою Галицького р-ну, Івано-Франківської обл. видано на ім'я [PERSON] свідоцтво серії [NUMBER] від 19 листопада 2007 року про право власності на нерухоме майно - домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Зі змісту витребуваних у Тенетниківської сільради Галицького р-ну, Івано-Франківської обл. копій погосподарських книг за 1986-1990 роки та 1991 -1995 роки, по особовому рахунку [NUMBER] на домоволодіння за адресою: [ADDRESS], таке в період з 1986 року по 1991 рік віднесено до суспільної групи «колгоспний двір», членами якого були: [PERSON] до дня смерті - 05 грудня 1989 року та [PERSON]. Інші особи, зокрема позивач, до складу сім'ї не входили. [PERSON], 15 січня 2000 року на випадок смерті склала заповіт, яким все своє майно заповіла в рівних частках дочці [PERSON] та внуку [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз'яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів (далі - Вказівки), затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР (далі - Держкомстат СРСР) від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. В період з 01 січня 1986 року по 15 квітня 1991 року позивач [PERSON] не входив до членів сім'ї, що проживали за адресою: [ADDRESS], відповідно не був членом колгоспного двору. Відтак, немає права частку у спільному майні як член колгоспного двору. А тому, рішення Виконавчого комітету Тенетниківської сільради Галицького р-ну, Івано-Франківської обл. № 30 від 11 вересня 2007 року «Про оформлення права власності на жилий будинок [PERSON]», як голови двору слід визнати протиправним та скасувати. Враховуючи те, що оскаржуване рішення є актом індивідуальної дії, при встановленні відповідності такого фактичним обставинам справи та законодавству, слід застосувати термін «протиправним» взамін зазначеного в позовній заяві терміну «незаконним». Також слід визнати недійсним видане на підставі рішення свідоцтво серії [NUMBER] від 19 листопада 2007 року. Суд вважає, що оскаржуваними рішенням порушені права позивача, а також третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет позову [PERSON], яка є спадкоємцем за заповітом померлої [PERSON] Відповідно до п. 3,4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Сторонами не подавались заяви про застосування позовної давності до даних вимог, відповідно така не підлягає застосуванню. На підставі наведеного та

Outcome: approved