Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

[PERSON] 19.01.2018 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, відповідно до якої просить встановити факт того, що він приймав участь та виконував заходи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони у період з 26 квітня 1986 року по 01 серпня 1987 року. Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, безпосереднім учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, та внаслідок участі в роботах по ліквідації наслідків наварії на Чорнобильській АЕС, ним 02.08.2004 було довічно отримано другу групу інвалідності, яка пов'язана з виконанням робіт по ліквідації вказаних наслідків. У період, за який заявник просить встановити факт, [PERSON] працював слюсарем 5-го розряду з ремонту устаткування машинних цехів в турбінному цеху №1 Чорнобильської атомної електростанції. Крім того, на момент катастрофи, заявник був залучений до складу невоєнізованого формування Цивільної оборони та виконував роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження на промисловому майданчику з 26.04.1986 по 01.08.1987. [PERSON] у травні 2017 року звернувся з відповідними документами до заінтересованої особи про встановлення йому статусу інваліда війни та видачу посвідчення, відповідно до ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», однак, Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації в своєму листі йому відмовило, посилаючись на те, що не було надано документів, підтвердждуючих факт залучення до формувань цивільної оборони. Ухвалою судді від 22.01.2018 було відкрито окреме провадження у справі. В підготовчому засіданні від 14.02.2018 було вирішено питання щодо допиту свідка, закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні. У судовому засіданні представник заявника - [PERSON] заяву підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у ній, та просила суд про її задоволення. Представник заінтересованої особи - Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, поважності причин неявки у судове засідання суду не повідомив (а.с.29). За даних обставин, заслухавши думку заявника, та враховуючи положення ст.223 ЦПК України суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності представника Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації на підставі наявних у справі матеріалів. Заслухавши пояснення представника заявника, покази свідка - [PERSON], дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку, що доводи заявника є обґрунтованими і заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до посвідчення, заявник є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, 1-ї категорії (а.с.4). Згідно копії довідки МСЕК серії КИ-1 №094714, [PERSON] є інвалідом другої групи довічно, яким став внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи (а.с. 5). Відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" особи, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, віднесені до інвалідів війни. Вищезгаданими законами, так само як і іншими законодавчими та нормативно-правовими актами України, будь-яких інших уточнень, конкретизації або встановлення обмежень не здійснювалось. Тобто, відповідно до їх змісту, для отримання зазначеного статусу необхідно дотримання таких умов: наявність інвалідності, отриманої внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи та підтвердження факту участі в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань Цивільної оборони. З копії трудової книжки вбачається, що [PERSON] з 11.08.1980 року по 26.09.1988 року працював на Чорнобильській атомній електростанції (з 11.08.1980 по 09.03.1982 - слюсар з ремонту обладнання машинних цехів 4 розряду 1 цеху централізованого ремонту; з 10.03.1982 по 31.10.1986 - слюсар з ремонту обладнання машинних цехів 4 розряду в турбінному цеху №1; з 01.11.1986 по 26.09.1988 - слюсар (черговий) 5 групи в турбінному цеху) - (а.с.6-7). 18.05.2017 року Управлінням праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації заявнику було направлено відповідь про те, що наданих ним документів не достатньо для підтвердження факту залучення і виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони (а.с.10). Відповідно до вимог чинних на момент аварії на Чорнобильській АЕС нормативно-правових актів з питань Цивільної оборони, в першу чергу - Положення про Цивільну оборону СРСР, затверджене постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР №1111 - 1976 року; наказу заступника Міністра оборони СРСР - начальника ЦО СРСР №90 від 06.06.1975 року (Положення про невоєнізовані формування ЦО і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами) та №92 від 29.06.1976 року (Настанова про організацію та ведення Цивільної оборони в районі (сільському на сільськогосподарському об'єкті народного господарства), Розпорядження ЦО СРСР від 26.04.1986 року, начальника ЦО УРСР від 28.04.1986 року, начальника ЦО Київської області - голови Київської обласної Ради народних депутатів трудящих за 1986 рік (№01 від 29.04.1986 року, №02 від 30.04.1986 року, №16 від 04.05.1986 року, №52 від 19.05.1986 року та ін.), Цивільна оборона організовувалась за територіально-виробничим принципом в усіх населених пунктів та на всіх об'єктах народного господарства, а до складу її невоєнізованих формувань зараховувались в обов'язковому порядку громадяни СРСР, в тому числі - чоловіки у віці від 16 до 60 років, за винятком інвалідів та осіб, що мали мобілізаційні приписи та жінки від 16 до 55 років за винятком вагітних жінок та жінок, які мають малолітніх дітей. Згідно з ст. 10 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи (аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків) залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показав суду та підтвердив той факт, що заявник, працюючи разом з ним на ЧАЕС, приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 26.04.1986 року у складі невоєнізованих формувань цивільної оборони. Обставин, які б давали підстави сумніватись у такому висновку - судом не встановлені. Згідно з п.9 ч.2 ст. 7 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до інвалідів війни належать інваліди, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи. Таким чином, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувавши обставини справи, з метою сприяння у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод та інтересів особи, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved