Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

31.05.2019 року позивач звернулася до суду з даним позовом і просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком [ADDRESS] . В обґрунтування свої вимог позивач вказала, що є власником житлового будинку [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є її рідною сестрою, а [PERSON] племінником, зареєстровані за вказаною адресою, але з 2014 року не проживають у будинку, тому позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування даним житловим будинком. У судове засідання позивач [PERSON] з`явилася, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, час, місце розгляду справи були повідомлені в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки не повідомили. Вислухавши пояснення позивача, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що даний позов підлягає до повного задоволення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 23.05.2018 року державним нотаріусом Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори Чорновіл Л.Д. є власником житлового будинку [ADDRESS] (а.с.5). Право власності на вказаний будинок зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується витягом від 26.05.2018 року (а.с.6-7). Відповідач [PERSON] є її рідною сестрою позивача, а [PERSON] племінником. [PERSON] , [PERSON] зареєстровані у будинку позивача, що підтверджується записами у будинковій книзі (а.с.9-11). Згідно акту обстеження від 22.05.209 року [PERSON] , [PERSON] зареєстровані в будинку [ADDRESS] , але за місцем реєстрації не проживають з 2014 року (а.с.13). Вказане також підтверджується довідкою виконавчого комітету Стеблівської селищної ради від 13.02.2017 року №211 (а.с.14). Жодних інших домовленостей між відповідачами та позивачем щодо користування спірним будинком не встановлено. Відповідно до ст.41, 55\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 321\~ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391ЦК\~України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, приватна власність громадян охороняється законом і її захист здійснюється судом, а тому власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права. Відповідно до приписів ч.2.ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Стаття 7 цього ж Закону передбачає, що однією з підстав для зняття з реєстрації місця проживання є рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, враховуючи, що відповідачі у строк понад один рік без поважних причин відсутні у житлі позивача, приймаючи до уваги, що інших домовленостей між сторонами немає, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає до повного задоволення шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням позивача. Задовольняючи позов, суд стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в дольовому порядку відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved