overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

17.03.2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 14.01.2010 року померла його баба по лінії батька [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок по вул. Дзержинського № 40 в м. Мала Виска Маловисківського району Кіровоградської області. За життя вона не зареєструвала даний будинок в БТІ. Звернувшись до нотаріальноїї контори з заявою про прийняття спадщини, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як на спадкове майно не зареєстровано право власності у відповідних органах. Тому, просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок №40 по вул. Дзержинського в м. Мала Виска Кіровоградської області. Позивач та представник позивача в судове засідання не зявилися, від представника надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, посилаючись на обставини викладені в позові. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. 14.01.2010 року померла [PERSON], відповідно до свідоцтва про смерть серія І-ОЛ № 102593. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок № 40 з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по вул.Дзержинського в м. Мала Виска Кіровоградської області. На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіту від 23.07.2007 року, яким заповіла [PERSON] все своє майно. [PERSON] 25.11.2011 року помер, не прийнявши спадщину після своєї матері. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім"єю не менше як п"ять років до часу відкриття спадщини. Позивач звернувшись до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті баби, отримав відмову, нотаріус відмовляючи, посилався на те, що відсутній правовстановлюючий документ на майно та незареєстровано право власності на спадковий будинок у відповідних органах. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем померлого за законом, інші спадкоємці відсутні, на даний час право власності зареєструвати не можливо, із спадкодавцем він проживав разом з 23.01.2002 року, що підтверджується домовою книгою та паспортом позивача, представник відповідача не заперечує проти задоволення позову, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

17.03.2016 року позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 19.11.2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 2 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач за вказаним договором належним чином його умови не виконує, в зв'язку з чим утворилася заборгованість. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 11 256 грн. 28 коп. та судові витрати. В судове засідання ПАТ КБ «ПриватБанк» свого представника не направив, попередньо надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. За таких обставин суд, вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.11.2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач належним чином зобов'язання не виконує, в зв'язку з чим станом на 31.12.2015 року утворилася заборгованість в розмірі 11 256,28 грн., яка складається з: -1 988,40 грн. - заборгованість за кредитом; -5 977,68 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -2 278,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; -500,00 грн. - штраф (фіксована частина); -512,20 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач належним чином не виконує умови договору та не сплачує заборгованість по кредиту та відсотках, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати понесені при подачі позовної заяви, а саме сума судового збору в розмірі 1 378 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

17.04.2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третьої особи - універсальної товарної біржі „Ріко-альянс" про визнання договору купівлі-продажу від 04.05.2000 № 4-61 дійсним. Позивач та її представник у судове засідання не з'явилися, позивач до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала , просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував . Представник третьої особи - Універсальної біржі в судове засідання не з являвся неодноразово, хоча був повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливим розглянути справу за його відсутності. Взявши до уваги заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04. 05. 2000 р. на універсальній товарній біржі „ Ріко-альянс" між [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], з іншої сторони, був укладений договір № 4-61 купівлі-продажу незакінченої будівлі жилого будинку з надвірними спорудами готовністю 15% [ADDRESS]. Ця земельна ділянка, на якій розташоване незакінчене будівництво, зареєстрована в МБТІ за № 1-8243 від 23.05.2000 р. Всі умови договору сторонами були виконані в повному обсязі, грошові кошти покупцем сплачено, будівля продавцем передана покупцю, але нотаріально договір зареєстрований не був. Дані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Відповідно ст. 220 ч. 2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним та визнати за позивачем право власності на спірну квартиру. Таким чином, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

17.04.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини. В обгрунтування своїх позовних вимог вказувала, що 26.01.2002 року уклала шлюб з [PERSON], від якого мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Належної добровільної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Позивачка у позовній заяві просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття. Позивачка в судове засідання не з*явилася, у заяві на ім*я суду просила справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з*явився, у заяві на ім*я суду просив справу слухати у його відсутності, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частина 3 ст. 181 та ст. 183 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу їх матері або батька, або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на утримання дітей, визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.01.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданого 26.01.2002 року відділом РАГС Вознесенського МУЮ Миколаївської області, актовий запис № 16, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження, де батьком вказаний - "[PERSON]" (а.с. 2). Відповідач працездатний та має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття. Тому, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

17.04.2015 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту в розмірі 2226 грн. 03 коп.. Представник позивача в судове засідання не з'явився, у позовній заяві просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся в установленому законом порядку. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.08.2011 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №005-24505-190811. Відповідно до п. 1.2 даного договору банк відкриває відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає платіжну картку та пін код до картки. Відповідно до п. 1.3 договору банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії. Банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії в сумі 1795,15 грн. Банк самостійно один раз на міяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода не складається. Відповідно до ст. 526 ЦПК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи відповідач свої обов'язки належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 11.03.2015 року виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 2226 грн. 03 коп., яка складається з наступного: тіло кредиту - 2226 грн. 03 коп., заборгованість за відсотками - 0 грн. 00 коп., заборгованість за комісіями - 0 грн. 00 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком ( а.с. 5) та підлягає стягненню з відповідача. Також підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь позивача в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

17.04.2018 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 04.10.2008 року уклала шлюб з відповідачем. У шлюбі у них народилась донька [PERSON]. За час спільного проживання вони не змогли створити міцної та дружної сім'ї, оскільки виявили несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Намагання зберегти сім'ю не дало позитивного результату, а тому вона прийшла до висновку, що їхній шлюб існує лише формально і зберегти його неможливо. Разом з тим, відповідач не надає їй матеріальної допомоги для утримання дитини, хоча спроможний і зобовязаний таку допомогу їй надавати. Просить ухвалити рішення, яким розірвати зареєстрований між нею та відповідачем шлюб. Також просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на їхню дитину в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка та її представник [PERSON] в судовому засіданні уточнили позовні вимоги, просять стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно. Прізвище [PERSON] просять залишити без змін. Відповідач в судовому засіданні не заперечив з приводу розірвання їхнього шлюбу та стягнення з нього аліментів на доньку [PERSON] в сумі по 1000 грн. щомісячно. Наслідки визнання позову відповідачу розяснені і зрозумілі. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову. Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем в частині розірвання шлюбу судом не встановлено, оскільки сім'я сторін по справі припинила своє існування, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого їхній шлюб слід розірвати, залишивши після розірвання шлюбу прізвище позивачки без змін. Крім того, відсутні підстави для неприйняття визнання позову відповідачем в частині стягнення аліментів, оскільки обовязок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 704,80 грн. та на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені витрати, зокрема, по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

17.05.2017 р. до суду заявлено позов, у якому позивач просить розірвати їх з відповідачкою шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, протягом останніх трьох років з відповідачкою подружніх стосунків не підтримує, неповнолітніх дітей в них немає, майнового спору між ними немає. Позивач просив розглянути справу без його участі, позов задовольнити (а.с.16). Відповідачка письмово просила розглянути справу без її участі, вимоги позову визнає, не заперечує проти їх задоволення, після розірвання шлюбу обрала прізвище "[PERSON]" (а.с.13-15). Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають протягом останніх трьох років, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси, спільно не проживають протягом останніх трьох років, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

17.06.2014 року [PERSON] звернулась з цим позовом до суду, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] не виконує добровільно обов'язки надавати кошти на утримання сина [PERSON], [INFO], просила постановити рішення за яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. В судове засідання позивачка подала заяву про підтримання вимог позову (а.с.15). Відповідач письмово звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, визнав вимоги позову (а.с.17). Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Гайсинським районним відділом РАГСу Гайсинського РУЮ Вінницької області 12.10.2004 року (а.с.5). Відповідно до повідомлення виконавчого комітету Гайсинської міської ради Гайсинського району № 20 від 17.06.2014 року дитина [PERSON], [INFO], проживає з матір'ю [PERSON] і перебуває на її утриманні (а.с.6). [PERSON] працює в Вінницькій філії ПАТ «Укртелеком» його заробіток складає за січень -червень 2014 року 15323 грн. 08 коп. Спірні правовідносини регулюються: - ст. ст. 180, 181 п.3, 182, 184 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; при ухилянні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей присуджуються в частці від доходу за рішенням суду, розмір якої не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; якщо ж платник аліментів має нерегулярний дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника, одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону; - ст. 7 Закону України " Про державний бюджет України на 2014 рік", визначає, що прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до18 років з 1 січня - 1286 грн., з 1 липня - 1320, з 1 жовтня - 1373 грн. Оскільки, встановлені обставини свідчать, що відповідач ухиляється від виконання свого батьківського обов'язку по утриманню дитини, чим порушує її права, то кошти на утримання дитини потрібно стягувати з нього примусово. За умови визнання відповідачем вимог позову, з урахуванням розміру його доходів та визначеного прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, стягненню підлягають аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

17.06.2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, пояснюючи, що 23.04.2008 року між ПАТ «Акціонерно-комерційний банк « Капітал» який є правонаступником ВАТ «Акціонерно-комерційний банк « Капітал» та відповідачем [PERSON] укладено договор про надання споживчого кредиту № 2154 від 23.04.2008 року, згідно якого відповідачу надано кредит у розмірі 5000,00 грн на строк з 23.04.2008 року по 22.04.2009 року, зі сплатою процентної ставки у розмірі 26 % річних. Станом на 25.04.2014 року відповідач має заборгованість у розмірі 8578,17 грн, яку сплатити у добровільному порядку відмовився, просить суд стягнути з нього заборгованість примусово. Позивач у судове засідання не з,явився, але надав заяву, у якій просить суд розглянути справу за відсутністю представника позивача, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не з"явився, належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 526 ЦК України, обов"язки повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Матеріалами справи встановлено, що 23.04.2008 року між ПАТ «Акціонерно-комерційний банк « Капітал» який є правонаступником ВАТ «Акціонерно-комерційний банк « Капітал» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 2154 від 23.04.2008 року, згідно якого відповідачу надано кредит у розмірі 5000,00 грн на строк з 23.04.2008 року по 22.04.2009 року, зі сплатою процентної ставки у розмірі 26 % річних. Станом на 25.04.214 року відповідач має заборгованість у розмірі 8578, 17 грн, яку необхідно стягнути з нього на користь позивача. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі ст. 526 ЦК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved