Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

[PERSON] 4 вересня 2017 року звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 4,4291 га, яка розташована на території Мурафської сільської ради. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, що складається з земельної ділянки площею 4,4291 га, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. За життя 28.02.2003 року [PERSON] був складений заповіт, згідно якого він все майно заповів позивачу. На даний час позивач виявила намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті [PERSON],, оскільки являється спадкоємцем за заповітом, в зв'язку з чим за захистом та визнанням своїх законних прав та інтересів звернулася до суду з позовом та прохає: поновити строк звернення до суду з даним позовом та визнати за нею право приватної власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. У відкрите судове засідання представник позивача не з'явився, однак надав суду заяву про підтримання вимог [PERSON] та про слухання справи у його відсутність. Представник відповідача - Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області, в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву про слухання справи у її відсутність та проти позову не заперечувала. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 4,4291 га, яка розташована на території Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області, що належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], копія якого мається в матеріалах справи. Відповідно до ст.524 ЦК України (в ред.1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст.534 ЦК України кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. 28 лютого 2003 року [PERSON] склав заповіт, який посвідчений Мурафською сільською радою Краснокутського району Харківської області, згідно якого він все свою майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право заповів [PERSON], тобто позивачу. На час відкриття спадщини вказаний заповіт не відмінявся та не скасовувався, про що свідчить довідка Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області віл 19.09.2017 №1961. Інших спадкоємців, які б мали обов'язкову частку в спадщині, немає, про що свідчить Інформаційна довідка із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), з якої вбачається, що у Спадковому реєстру за параметрами запиту: [PERSON] - інформація відсутня. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України. Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування " відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Право власності [PERSON] на земельну ділянку підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Також суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача щодо поновлення їй строку на звернення до суду з позовною заявою, оскільки суд вважає, що позивачем строк звернення до суду з позовною заявою пропущено з поважних причин. Окрім цього, відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що позивач [PERSON], як спадкоємець за законом після смерті [PERSON], має законне право на земельну ділянку в порядку спадкування. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved