Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить визнати [PERSON], [PERSON], такими, що втратили право користування квартирою розташованою за адресою: [ADDRESS], та зняти їх реєстраційного обліку за даною адресою. В обґрунтування\~своїх позовних\~вимог вказав, що\~йому на праві приватної власності належить 1/3 частка квартира за адресою: [ADDRESS]. Разом з позивачем як члени сімї, за адресою розташування квартири у 1997 році були зареєстровані його дружина [PERSON], та син [PERSON] Відповідачі фактично не проживають в квартирі позивача з 2005 року. Той факт, що в квартирі позивача зареєстровані відповідачі, а фактично в ній не проживають створює негативні наслідки майнового характеру для нього, оскільки розмір оплати за комунальні послуги нараховуються із розрахунку до кількості осіб, що зареєстровані за певною адресою, і через це він повинен сплачувати за більшу кількість послуг, ніж за ту, якою користуюся фактично, а також реєстрація відповідачів перешкоджає йому повною мірою користуватися майном, що безпосередньо впливає на виникнення певних додаткових (економічно необґрунтованих) майнових обовязків. Знятися з реєстрації добровільно вони не погоджуються, тому він змушений звернутися із позовом до суду. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності , позовні вимоги підтримав, просив задовольнити (а.с. 21). Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщені шляхом розміщення виклику на офіційному вебсайті судової влади України (а.с. 20), про причини неявки суд не сповістили, відзиву на позовну заяву не надали. Враховуючи клопотання позивача про розгляд справи без його участі, а також те, що відповідачем не надано без поважних причин в установлений судом строк відзиву на позовну заяву, суд вважає можливим провести судовий розгляд у відсутність незявившихся осіб та вирішити справу за наявними матеріалами, що відповідає вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON] згідно\~свідоцтва про\~право власності\~на житло\~від 07.08.2013\~року №257342\~виданого Управлінням\~житлово-комунального\~господарства та\~екології Чугуївської\~міської ради,\~належить 1/3\~частка квартира\~за адресою:\~[ADDRESS] (а.с. 14). Відповідачі [PERSON]\~та [PERSON]\~фактично не\~проживають у\~вище вказаній\~квартирі з\~2005\~року,\~що підтверджується\~довідкою від\~03.07.2018\~року виданою\~головою ОСББ\~«ЧАЙКА-8» (а.с. 15). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України, передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 321 ЦК України передбачена непорушність права власності, отже ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Той факт, що за адресою кварти, яка належить Позивачу, зареєстровані особи, які фактично за цією адресою не проживають, створює негативні наслідки майнового характеру для позивача. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону, і втрачають право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Тобто, умовою визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є не проживання особи протягом певного часу. Оскільки [PERSON] та [PERSON] фактично в квартирі за адресою: [ADDRESS], не проживають більше десяти років, не сплачують плату за користування житловим приміщенням і комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню житла та не приймають участі в спільному побуті, вони вважаються такими, що втратили право користування житловим приміщенням в даній квартирі. Відповідно до вимог\~ст.\~7\~Закону України\~"Про\~свободу пересування\~та вільний\~вибір місця\~проживання в\~Україні" визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, запиту органів реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Для зняття відповідача з реєстрації у відповідності до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» необхідно отримати рішення суду про позбавлення відповідача права користування житловим приміщенням. Відповідно п. 3 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016р. №207, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. На підставі викладеного,

Outcome: approved