Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

26 січня 2018 року позивач [PERSON], звернулась з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позовній заяві [PERSON] зазначила, що\~проживала у незареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання мають одну дитину [PERSON], [INFO]. Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 25 травня 2010 року з відповідача було стягнуто на її користь аліменти на утримання дитини, у сумі 50 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивач посилається на те, що в теперішній час дитина потребує значно більшого догляду та матеріального забезпечення, оскільки ходить до школи, кошти витрачаються на одяг, книжки, оплату навчання та харчування. У звязку з вищевикладеним позивач просить суд задовольнити позов та стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України ( ч.1 ст.128 ЦПК України). Про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідно до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх учасників справи) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до частини 1\~статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, позицію позивача, викладену в позовній заяві, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що учасники справи мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №539066, виданого виконавчим комітетом Лабушненської сільської ради Кодимського району Одеської області (а.с.3). Позивач отримує аліменти на підставі рішення Кодимського районного суду Одеської області від 25 травня 2010 року (справа №2-395/10) в розмірі 50 грн. щомісяця (а.с.6). Згідно зі ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР(475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, «Дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй\~має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування». Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., …батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини…. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно статті 8\~Закону України "Про охорону дитинства"\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов'язані неухильно дотримуватися свого обов'язку щодо утримання та виховання дитини. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного Кодексу України\~батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої\~статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів». Частиною 2\~статті 182 Сімейного кодексу України\~передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.\~Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З позовних вимог позивача вбачається, що вона просить стягнути з відповідача на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно до досягнення ним повноліття, що відповідає вимогам закону. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до\~ст.192 ч.1 цього ж Кодексу\~розмір аліментів може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З урахуванням зазначених обставин, інтересів неповнолітньої дитини, виходячи із принципів справедливості, добросовісності та розумності, закріплених у статтях\~7\~та\~182 Сімейного кодексу України, суд приходить висновку про необхідність збільшення розміру аліментів, стягнутих\~з [PERSON] на підставі рішення Кодимського районного суду Одеської області від 25 травня 2010 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 50 грн.. Відповідно до ч. 1ст. 133\~ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти необхідно стягувати з відповідача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави. Враховуючи вищевикладене, зважаючи на доведеність позовних вимог, позов підлягає задоволенню повністю. На підставі ст.ст.180-182 СК України,

Outcome: approved