Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

20 вересня 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що його батько [PERSON] помер [INFO] року. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме частину квартири за адресою: [ADDRESS]. Будучи спадкоємцем першої черги, він у встановлений законом шестимісячний термін заяву про прийняття спадщини у нотаріальну контору не подав. Помилково вважав, що прийняв спадщину, оскільки 12 липня 2018 року звернувся до приватного нотаріуса Нововолинського міського нотаріального округу у Волинській області Пасюк Л.О. з документами, що були у нього в наявності. Єдиний документ, що ним не був наданий це довідка про реєстрацію місця постійного проживання спадкодавця до дня його смерті через перешкоди зі сторони дружини спадкодавця [PERSON], яка відмовилася надати йому будинкову книгу. Про неможливість надати довідку щодо реєстрації місця проживання спадкодавця повідомив нотаріуса Пасюк Л.О. і вважав, що його волевиявлення було зареєстроване останньою, а відповідне свідоцтво буде видане після звернення за спадщиною [PERSON] та надання нею усіх необхідних документів. Однак, 01 вересня 2018 року він отримав лист-повідомлення від приватного нотаріуса Нововолинського міського нотаріального округу у Волинській області Башинської Л.П. від 22 серпня 2018 року з повідомленням про необхідність з'явитися для подачі заяви про прийняття спадщини або відмову від спадщини до 25 серпня 2018 року. Після чого, стало зрозуміло, що його волевиявлення юридично не було оформлено. Зазначає, що інших спадкоємців, крім [PERSON], тобто дружини батька, не має і він є його єдиним сином. Оскільки строк для прийняття спадщини після батька [PERSON] ним пропущений з поважних причин, просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини строком на два місяці. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали, зазначили, що приватний нотаріус Нововолинського міського нотаріального округу Пасюк Л.О. вимагала від позивача довідку про реєстрацію місця постійного проживання спадкодавця на день його смерті. Оскільки такого документу він не мав, ні ЦНАП Виконавчого комітету Нововолинської міської ради, ні КП "ЖКУ №1" не могли видати йому необхідну довідку без пред'явлення будинкової книги, яка знаходилася у відповідача і яку остання відмовлялася йому надавати, тому вважають, що строк пропущений [PERSON] з поважних причин і підставно просять визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] в два місяці. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, її преддставник [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначила, що позивачу ніщо не перешкоджало подати заяву до нотаріальної контори у визначений законом строк. Під час відведеного строку для подання заяви [PERSON] відвідував нотаріуса на підтвердження чого надає квитанцію від 12 липня 2018 року, згідно якої останній оплатив послугу отримання витягу зі спадкового реєстру і не містить інформації на обґрунтування іншого, а тому не може вважатись доказом непереборних перешкод чи труднощів в яких міг опинитися позивач. [PERSON] в позовній заяві вказує на повну обізнаність щодо подій та спадкових прав, в тому числі отриману від нотаріуса інформацію щодо строків подачі заяви, тим самим підтверджує відсутність поважності причин для визначення додаткового строку. Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, прийшов до висновку, що позов є безпідставним і до задоволення не підлягає. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON] (а.с.3), після смерті якого відкрилася спадщина на належно йому нерухоме майно - частину квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.5-6). За життя спадкодавець заповіту не склав, а тому спадкування здійснюється за законом. Спадкоємцем першої черги є його син - позивач [PERSON], родинні стосунки якого з померлим підтверджуються свідоцтвом про його народження (а.с.4). У судовому засіданні встановлено, що спадкоємцем першої черги на майно [PERSON] є також його дружина - відповідач [PERSON] Постановою приватного нотаріуса Нововолинського міського нотаріального округу у Волинській області Башинської Л.П. від 10 вересня 2018 року відмовлено позивачу у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року та у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки ним пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини, передбачений ст.1270 ЦК України і згідно ст.1272 ЦК України [PERSON] заяви про прийняття спадщини по місцю останнього проживання спадкодавця не подав (а.с.13). Чатиною 1 ст.1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Відповідно до ст.1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Крім того, при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. В пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач, обґрунтовуючи свій позов покликався на свою юридичну необізнаність щодо строку та порядку прийняття спадщини, оскільки вважав, що прийняв спадщину після смерті батька. Для отримання спадщини надав відповідні документи, проте повний пакет документів необхідний нотаріусу не міг зібрати через той факт, що відповідач не надавала будинкової книги на нерухоме майно, а відтак він до нотаріуса у встановлений законом строк із офіційною заявою про прийняття спадщини не звернувся. Зазначені обставини позивач вважає тими об'єктивними та поважними причинами, які унеможливили прийняття спадщини у встановлений законом строк. Проте такі доводи суд до уваги не приймає, оскільки юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини не є тією поважною причиною, яка пов'язана з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього як для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини, в даному випадку подання у шестимісячний строк до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Позивач сам зазначає, що йому було достовірно відомо про відкриття спадщини після смерті батька та наявність у нього нерухомого майна, проте ним як спадкоємцем першої черги жодних юридично значущих дій, пов'язаних із оформленням спадщини, здійснено не було. Позивач не надав суду допустимих доказів (заяви про прийняття спадщини) щодо його звернення до нотаріуса у встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини і відмови нотаріуса у прийнятті цієї заяви у зв'язку з відсутністю у нього довідки про яку він зазначає. У квитанції, яку [PERSON] долучає до матеріалів справи, містяться лише відомості про те, що він оплатив послугу з отримання витягу зі спадкового реєстру, а відтак це не є підтвержуючим доказом волевиявлення позивача прийняти спадщину. Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин, при відсутності будь-яких перешкод і труднощів для подання заяви не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку. Задоволення вимог про встановлення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька після спливу встановленого законом для вчинення цієї дії шестимісячного строку в ситуації, коли право на спадщину вже оформлено іншим спадкоємцем першої черги, яка є відповідно дружиною спадкодавця є недопустимим, оскільки це порушувало б закріплене в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року право на справедливий суд в такому його елементі, як правова визначеність. Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України п. 3.3. Заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. 3.4. Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка. Ця відмітка скріплюється підписом нотаріуса. Необхідність подання оригіналів документів на майно передбачені при видачі свідоцтв про право на спадщину (або при визнання права на майно в судовому порядку), а не при подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] протягом шестимісячного строку після смерті батька із заявою до нотаріальною контори про прийняття спадщини не звертався та крім того, на час відкриття спадщини у житлі у разом із спадкодавцем не проживав та спільного господарства з ним не вів. Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки позивачем не надано належних, достатніх та безспірних доказів поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами на вчинення дій для прийняття спадщини чи інших обставин, які перешкоджали йому у встановлений законом строк звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тому наявні всі правові підстави для відмови в задоволенні позову. Оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, а відповідачем заявлено вимогу про стягннення понесених витрат на правничу допомогу адвоката, суд, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, стягує з позивача [PERSON] в користь відповідача [PERSON] 3000 грн. понесених судових витрат, що підтверджуються документально (а.с. 52-56).

Outcome: approved