Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з вищезазначеним позовом. Позовні вимоги обгрунтовувала тим, що 02 липня 2013 року між нею та відповідачем було розірвано шлюб. Від даного шлюбу вони мають малолітню дочку: [PERSON] - [INFO]. Після розірвання шлюбу та на даний час дитина проживає разом з позивачем. З вини відповідача сім'я розпалась. З липня 2013 року [PERSON] участі у вихованні дочки не бере та матеріальної допомоги на її утримання не надає. Відповідач ухиляється від обов'язку по вихованню дитини, не спілкується з нею, не проявляє до неї щонайменшої батьківської турботи. За цей період він жодного разу не приїхав до дочки, не цікавився життям дитини та її здоров'ям, хоча знає, що дочка з народження має ваду серця і періодично проходить курс лікування. [PERSON] ніде не працює, оскільки знаходиться по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. [PERSON] офіційно ніде не працює, але він час від часу займається різними видами діяльності, їздить на заробітки за кордон, тобто має нерегулярний, мінливий дохід. Таким чином, виходячи з того, що відповідач, не забезпечує виховання дитини, не спілкується із нею та не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, причому робить це свідомо, позивач вважає, що є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав щодо [PERSON] та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, просили позбавити [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON] та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дочки у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн., щомісячно, до досягнення нею повноліття. Прокурор та представник третьої особи вважають, що позов є обгрунтованим, вимоги позивача підлягають до задоволення, що буде в повній мірі відповідати інтересам дитини. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про місце, день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення судового засідання чи проведення засідання за його відсутності не надав. Під час проведення попереднього судового засідання [PERSON] позовні вимоги визнав частково, зазначив, що від сплати аліментів не відмовляється, однак згідний сплачувати аліменти у меншому розмірі та просив не позбавляти його батьківських прав. Крім того, відповідач просив суд відкласти попереднє судове засідання, у зв'язку з тим, що він має намір скористатися послугами адвоката. Проте в наступні судові засідання відповідач не з'являвся, що свідчить про його незацікавленість у розгляді зазначеної цивільної справи. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, представлені докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоров'я, дитини, її фізичний, духовний і моральний розвиток. Згідно ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 02 липня 2013 року між сторонами було розірвано шлюб, що підтверджується рішенням Шацького районного суду Волинської області від 02.07.2013 року. [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER], виданим Самійличівською сільською радою Шацького району Волинської області 23 червня 2011 року. Після розірвання шлюбу дочка залишилась проживати разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім'ї, виданою Шацькою селищною радою Волинської області № 549 від 11.03.2014 року. Відповідач ухиляється від обов'язку по вихованню дитини, не приїжджає до дочки, не цікавиться життям дитини та її здоров'ям, хоча знає, що дочка з народження має ваду серця і періодично проходить курс лікування, що підтверджується випискою з історії розвитку дитини від 12.03.2014 року та показами свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Як убачається з акту обстеження умов проживання від 15 травня 2014 року, проведеного службою у справах дітей Шацької районної державної адміністрації за місцем проживання сім'ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS], умови проживання задовільні, в будинку проведений ремонт, є всі необхідні умови для повноцінного проживання малолітньої дитини [PERSON] Батько участі у вихованні та утриманні дитини не бере. За результатами прийнято рішення подати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої дочки [PERSON] Згідно висновку Шацької районної державної адміністрації Волинської області № 1004/27/2-14 від 21 травня 2014 року встановлена доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його дочки [PERSON], [INFO]. Відповідно до медичного висновку № 14083 від 25 березня 2014 року [PERSON] визнано дитиною - інвалідом на період до 25 березня 2016 року. З пояснень представника третьої особи встановлено, що обстежити умови проживання за адресою проживання [PERSON] не виявилось можливим, оскільки комісію служби у справах дітей Шацької районної державної адміністрації за місцем проживання відповідача не допустили до житлового будинку, у якому проживає відповідач. Отже, на підставі викладеного суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обовязків з виховання малолітньої дитини, тому його слід позбавити батьківських прав відносно його малолітньої дитини [PERSON] - [INFO]. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] ніде не працює, оскільки знаходиться по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується довідкою Управління праці та соціального захисту населення Шацької РДА № 271 від 04.04.2014 року. Оскільки позивач не працює, то відповідно утримувати дитину самій їй у вкрай важко. Відповідач офіційно ніде не працює, але він час від часу займається різними видами діяльності, їздить на заробітки, тобто він має нерегулярний, мінливий дохід, а тому має можливість надати грошову допомогу на утримання дитини. Відповідач жодним чином не заперечив ту обставину, що має не регулярний, мінливий дохід. Таким чином, вбачається підстава для стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач [PERSON] добровільної участі в утриманні своєї дочки не бере, є здоровим, працездатним, не надав суду докази існування обставин, які істотно обмежують його працездатність, докази існування в нього зобов'язань по утриманню інших осіб та існування інших обставин, що мають істотне значення, тому суд дійшов висновку про його спроможність сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі. Зважаючи на обставини, встановлені в судовому засіданні, та які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в дохід держави та в користь позивача судові витрати по справі. На підставі ст.ст. 150, 155, 164, 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved