Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку площею 3,6794 га, кадастровий номер 6325484000:02:000:0203, розташовану на території Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт на право приватної власності на землю ХР № 095873 виданий 23.03.2009 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.12.2006 року № 2-2837, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 20.05.2011 року. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що 20 травня 2011 року померла його бабуся [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] став Відповідач по справі - [PERSON]. В передбачений законом строк до нотконтори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертався, постійно зі спадкодавцем на день смерті не проживав, на спадщину не претендує. Інших спадкоємців першої, другої, третьої черги, які прийняли спадщину, немає.В передбачений законом строк до нотаріальної контори Харківської області із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом Позивач не звертався, оскільки фактично прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України. Заяву про відмову від спадщини Позивач не подавав. Позивач звернувся до Чугуївської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було усно відмовлено, у зв'язку з тим, що для отримання спадщини як спадкоємець, що фактично проживав зі спадкодавцем, відсутні докази його постійного проживання разом зі спадкодавцем на момент її смерті. Позивач в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав, та просив суд позов задовольнити (а.с. 19). Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с. 18). Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності \~не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 20 травня 2011 року померла бабуся Позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №314959 (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка площею 3,6794 га, кадастровий номер 6325484000:02:000:0203, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Коробочинської сільської ради Чугуївського району Харківської області, яка належала їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №095873, виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.12.2006р.,№2-2837 (а.с. 8). Відповідно до ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно статті 1261 ЦК України: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] став Відповідач по справі - [PERSON]. В передбачений законом строк до нотконтори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертався, постійно зі спадкодавцем на день смерті не проживав, на спадщину не претендує. Інших спадкоємців першої, другої, третьої черги, які прийняли спадщину, немає. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали однією сімєю не менше пяти років до часу відкриття спадщини. Кваліфікуючою ознакою віднесення осіб до четвертої черги спадкоємців є їхнє проживання однією сімєю зі спадкодавцем. Головною ознакою проживання спадкоємця однією сім'єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Такими особами можуть бути й інші родичі спадкодавця, причому ними можуть також особи однієї статі зі спадкодавцем, або особи, які взагалі не пов'язані спорідненням зі спадкодавцем. Той факт, що Позивач є онуком [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ВЛ №338707(а.с. 5), свідоцтвом про народження серії ІІ-АВ №499830 (а.с. 6). Згідно довідки 02-41/416, виданої виконавчим комітетом Чкалівської селищної ради Чугуївського району Харківської області від 22.03.2017 року [PERSON] на день смерті [PERSON], 20.02.2011 року, проживав з нею без реєстрації місця проживання за адресою: [INFO] (а.с. 9). Згідно ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Саме постійне проживання спадкодавця зі спадкоємцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця проживання спадкодавця за адресою місця проживання спадкоємця. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Таким чином, сама по собі реєстрація місця проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини не може свідчити відповідно до ч. 2\~ст. 1268 ЦК України про своєчасність прийняття спадщини. В передбачений законом строк до нотаріальної контори Харківської області із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом Позивач не звертався, оскільки фактично прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України. Заяву про відмову від спадщини Позивач не подавав. Позивач звернувся до Чугуївської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було усно відмовлено, у зв'язку з тим, що для отримання спадщини як спадкоємець, що фактично проживав зі спадкодавцем, відсутні докази його постійного проживання разом зі спадкодавцем на момент її смерті. Відповідно до абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частиною 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. На підставі викладеного,

Outcome: approved