Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

25.05.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до повноліття дитини. У ході судового розгляду позивач уточнила позовні вимоги та просила стягувати з відповідача на її користь аліменти\~ на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO],\~у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач офіційно не працює, у розмірі 500 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач обґрунтувала свої вимоги тим, що 15 серпня 2012 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. У період шлюбу народилася донька Поліна, [INFO]. 26.11.2013 року рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області, шлюб між позивачем та відповідачем розірвано та присуджено до стягнення аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. 28.02.2015 року сторін народився син [PERSON], у свідоцтві про народження у графі "відомості про батька", батьком зазначено [PERSON]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, тому позивач змушена звернутися до суду. У судове засідання позивач, повідомлена належним чином,\~ не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі\~ та просила позов задовольнити. Відповідач, повідомлений належним чином,\~ у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечуючи проти задоволення позову. Оскільки у судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, при цьому позивач та відповідач надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, тому суд прийняв рішення про розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 28 лютого 2015 року у сторін народився син [PERSON], свідоцтво про народження серії І-ЖД 438927 від 19.06.2015 року, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Красноокнянському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, про що 19.06.2015 року складено відповідний актовий запис №120, де в графі батько зазначено - [PERSON] (а.с.4). Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Дитина проживає з матірю, що підтверджується відповідними довідками, виданими Федосіївською сільською радою Красноокнянського району Одеської області (а.с.7-8). Обов'язками батьків по вихованню та розвитку дітей, відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України, є обов'язок піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готування їх до самостійного життя. Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач постійної роботи не має, отримує нерегулярний, мінливий дохід. Відповідно ч.1, 2, 3\~ ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, а також той факт, що за рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 26.11.2013 року з відповідача стягуються аліменти на утримання доньки Поліни в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (а.с.5-6). З урахуванням вищенаведеного, суд вважає необхідним задовольнити позов і стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого Законом про державний\~ бюджет України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову судом не виявлено. Відповідно до ч.3 ст. 80 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника аліментів у разі зміни його матеріального і (або) сімейного стану. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд вважає, що оскільки позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд задовольняючи позовні вимоги, стягує з відповідача на користь держави\~ судові витрати відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved