Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Позивач вказав, що [INFO] помер його дядько - [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з ? частки житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого на земельній ділянці Юрченківської сільської ради розміром 2500 кв.м, у [ADDRESS] Фактично Позивач прийняв спадщину, так як на момент смерті спадкодавця проживав разом з ним у [ADDRESS]. Однак Позивач не може належним чином зареєструвати своє право на спадщину , так як відсутні оригінали правовстановлюючих документів на вищевказаний будинок. Позивач - [PERSON], в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав, та просив суд позов задовольнити (а.с. 28). Відповідач - [PERSON], в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала (а.с. 29). Представник третьої особи - Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області, у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої проти задоволення позову не заперечував та просив проводити розгляд справи у його відсутності (а.с. 30). Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами у справі. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер дядько Позивача - [PERSON] (а.с. 12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з ? частки житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого на земельній ділянці Юрченківської сільської ради розміром 2500 кв.м, у [ADDRESS]. Належність [PERSON] ? частки вказаного житлового будинку підтверджується Договором дарування житлового будинку від 05 листопада 2005 року серії ВСЕ №463064, посвідченим нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за №1-2472, реєстраційним посвідченням бюро технічної інвентаризації від 10 грудня 2005 року, записаним у реєстрову книгу №2, за реєстровим №170 , та технічним паспортом від 19.05.2005 року (а.с. 13, 15, 18-19). Наявність родинного зв'язку між [PERSON] та [PERSON] була підтверджена в судовому засіданні Свідоцтвом про народження [PERSON], Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, відповідно до якого підтверджується дошлюбне прізвище [PERSON] - [PERSON]; Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, відповідно до якого в відомостях про батька [PERSON] зазначений - [PERSON], а в відомостях про матір зазначена - [PERSON]; Свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER], виданим 13 березня 1962 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за №8 (додаток 10), відповідно до якого в відомостях про батька [PERSON] зазначений - [PERSON], а в відомостях про матір зазначена - [PERSON] (а.с. 9, 10, 20, 21). [PERSON] померла [INFO] (а.с. 11). Крім Позивача, право на спадкування мала Відповідач - [PERSON], як дружина померлого [PERSON]. Проте [PERSON] звернулась до Чугуївської державної нотаріальної контори із заявою про відмову від належної їй частки спадкового майна на користь [PERSON]. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв [PERSON], так як на день смерті [PERSON] разом з ним за адресою: [ADDRESS], проживав та був зареєстрований його племінник [PERSON]. У зв'язку з тим, що немає оригіналів правовстановлюючих документів на будинок Позивач не може оформити та юридично закріпити за собою право власності на спадкове майно, що належить йому за законом. Тому [PERSON] змушений в порядку ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України звернутися до суду за захистом своїх прав. Так як інша ? частка житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого на земельній ділянці Юрченківської сільської ради розміром 2500 кв.м, у [ADDRESS], належить [PERSON] на підставі Договору дарування житлового будинку від 05 листопада 2005 року серії ВСЕ №463065, посвідченого нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за №1-2472, позивач вважає за можливе визнати за ним право власності на весь будинок. Згідно статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, згідно статті 1258 Цивільного кодексу України право на спадкування одержують спадкоємці за законом почергово. Згідно ч. 1, 2 ст. 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ч. 3 ст. 1266 Цивільного кодексу України, племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ч. 1, 3, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13, «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч. 1 ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до Глави 10 п. 4.9, 4.10 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" свідоцтво про право на спадщину видається на підставі письмової заяви спадкоємців після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»: Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно Наказу Міністерства юстиції України №914/5 від 26.05.2009 року «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна на підставі рішень судів», Рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна. На підставі викладеного,

Outcome: approved