Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилась спадщина, що складається з двох земельних ділянок загальною площею 2,5343 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Чанизької сільської ради Буського району Львівської області. Позивач є спадкоємцем до даної спадщини по закону, фактично прийняв спадщину, однак не може юридично оформити таке прийняття, оскільки відсутній оригінал Державного акту на право приватної власності на землю, а видача дублікату такого спадкоємцям чинним законодавством не передбачена. Просить задоволити позов та визнати за ним право власності на означене спадкове майно. Позивач подав заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі, просить позов задовольнити. Представник відповідача також подав лист з проханням справу слухати у відсутності їх представника, заперечень проти позову не мають. Представник третьої особи за викликом суду не з`явився, судом належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, представника третьої особи, суд у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку про доцільність позову, виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Свідоцтвом серії [NUMBER] , виданим Чанизькою сільською радою Буського району Львівської області 13.10.2000 року, підтверджується факт смерті [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 16. Померлій на праві власності належали земельні ділянки № 1 площею 1,8887 га (кадастровий номер 4620687000:01:001:0058), № 2 площею 0,6456 га (кадастровий номер 4620687000:13:001:0069), загальною площею 2,5343 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Чанизької сільської ради Буського району Львівської області (Буська ОТГ) (Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ЛВ № 073863 від 16.03.2000 року, реєстровий № 7269, виданий на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 06.03.2000 року № 111). Судом встановлено, що спадкодавець заповіту не залишила. У разі відсутності заповіту, спадкування відбувається про закону в порядку черги. Днем відкриття спадщини є день смерті [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. ст. 529 - 532 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємцями за законом у рівних частках є діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого, онуки і правнуки померлого, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем (перша черга), а також брати і сестри, дід та бабка померлого (друга черга). Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивач фактично вступив у володіння і розпорядження спадковим майном, фактично прийняв спадщину після смерті метері. Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Оскільки земельні ділянки належали спадкодавцю, після її смерті переходять до позивача, спадкоємця померлої, який фактично прийняв спадщину. Обставин, які б спростовували твердження позивача в позовній заяві, суд не знаходить, тому кладе їх в основу рішення. Враховуючи вище викладене, те що відповідач позов визнає, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позивач набув права власності на спадкове майно на законних підставах, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved