Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

18.07.2018 року позивач звернулася до суду з даним позовом і просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком №65 по вул.Заборовиця в смт.Стеблів Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. В обґрунтування свої вимог позивач вказала, що є власником житлового будинку №65 по вул.Заборовиця в смт.Стеблів Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. Відповідач є її колишнім чоловіком, зареєстрований за вказаною адресою, але з 2013 року не проживає у будинку, тому позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування даним житловим будинком. А тому для усунення перешкод у вільному користуванні власним будинком позивач звернулася з даним позовом до суду. У судове засідання позивач [PERSON] не з*явилася, направивши заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час, місце розгляду справи був повідомлений в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом опублікування оголошення про його виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки не повідомив. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч.2 ст.247 ЦПК України. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що даний позов підлягає до повного задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку №65 по вул.Котовського в смт.Стеблів Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, який належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.03.2004 року (а.с.10). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №3048275 від 11.03.2004 року [PERSON] є власником житлового будинку №65 по вул.Котовського в смт.Стеблів Корсунь-Шевченківського району Черкаської області (а.с.11). Вулицю Котовського перейменовано на вулицю Заборовиця, про що мається відмітка у будинковій книзі. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.07.1987 року, згідно відмітки у паспорті 22.02.2008 року шлюб розірваний (а.с.4). Із записів будинкової книги вбачається, що [PERSON] зареєстрований у будинку позивача з 11.02.1992 року (а.с.5-6). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 02.07.2018 року та довідки виконавчого комітету Стеблівської селищної ради №661 від 17.06.2015 року [PERSON] зареєстрований в [INFO], але за місцем реєстрації не проживає з 2013 року (а.с.7, 8). Вимоги позивача про зняття з реєстрації відповідач ігнорує і у такий спосіб без поважних причин відсутній за місцем реєстрації. Жодних інших домовленостей між відповідачем та позивачем щодо користування спірним будинком не встановлено. Відповідно до ст.\~41, 55\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 321\~ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391 ЦК України\~передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, приватна власність громадян охороняється законом і її захист здійснюється судом, а тому власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права. Відповідно до приписів ч.2.ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Стаття 7 цього ж Закону передбачає, що однією з підстав для зняття з реєстрації місця проживання є рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, враховуючи, що відповідач у строк понад один рік без поважних причин відсутній у житлі позивача, приймаючи до уваги, що інших домовленостей між сторонами немає, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає до повного задоволення шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням позивача. Суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 704,80 грн відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved