Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

23 жовтня 2014 року до суду надійшла позовна заява ПАТ "Дельта Банк" про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 11713,10 грн. та суми судового збору. В позовній заяві зазначав, що 28 березня 2013 року ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON], шляхом акцептування Банком пропозиції клієнта, уклали договір відповідно до умов заяви № 004-14159-280313. Позивач вказує, що виконав взяті на себе зобов'язання за договором - надав кредит в сумі 13469,12 грн. та відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] у гривні для погашення заборгованості. Відповідач скористався кредитом, але умови договору щодо термінів повернення суми кредиту не виконує. Посилаючись на порушення відповідачем умов договору щодо строків повернення кредитних коштів, та наявністю станом на 12 серпня 2014 року заборгованість в загальному розмірі 11713,10 грн., просить стягнути її з відповідача на свою користь. В судове засідання представник позивача не з'явився, проте в позовній заяві просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлялася за зареєстрованим місцем проживання, у зв'язку з чим, за згодою позивача, суд допустив заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом було встановлено, що 25 березня 2013 року між позивачем та відповідачем був укладений в письмовій формі кредитний договір (далі - Договір) №004-14159-280313, в якому сторони узгодили всі його умови (а.с. 5-6). Вказаний договір укладено шляхом акцептування банком пропозиції, викладеної у заяві відповідачки щодо надання їй кредиту на умовах, визначених у заяві. Частиною 1 ст.634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з нормою ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За приписами ч.1, ч.2 ст.639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до Заяви (частина І), [PERSON] просив надати йому кредит в сумі 13469,12 грн., зі сплатою процентів в перші 15 місяців - 0,01 % річних, починаючи з 16-го місяця - 48 % річних, строком на 48 місяців, та відкриттям карткового рахунку для погашення боргу [NUMBER]. Вказані кошти просив надати для придбання товару та оплати страхового платежу (частина 4-а Заяви) в сумі 1756,84 грн. Згідно п. 2.1 Заяви, моментом прийняття Банком цієї пропозиції щодо укладення Договору, а отже моментом укладення Договору, на умовах описаних у пропозиції та Правилах, вважається дата підписання банком цієї пропозиції та скріплення її печаткою або момент вчинення банком фактичних дій щодо перерахування суми кредиту на поточний рахунок підприємства з метою оплати придбаного товару. Як слідує з цього документу, вказана пропозиція відповідача підписана 28 березня 2013 року представником банку та скріплена печаткою, та 29 березня 2013 року Банком перераховано кошти підприємству ТОВ «Дієса» за придбаний відповідачем товар (а.с. 4), що свідчить про укладення договору кредитування на умовах визначених у вищевказаній Заяві. Відповідно до п. 4 частини 5 Заяви, погашення кредитної заборгованості мало бути здійснено щомісячно не пізніше 28 числа кожного місяця шляхом зарахування суми грошових коштів у розмірі 407 грн. у відповідності до графіку платежів, наведеному у Додатку 1 до цієї пропозиції. Згідно видаткової накладної № 668816 від 28 березня 2013 року, кредит надано на придбання товару у ТОВ «ДІЄСА» на суму 10643,56 грн. (а.с. 9 зворотній бік). За даними меморіального ордеру №20607693 від 29.03.2013 року банком перераховано кошти отримувачу ТОВ «ДІЄСА» в розмірі 10643,56 грн., а також згідно частини 4 Заяви - здійснено списання коштів на оплату страхування в розмірі 1756,84 грн. (а.с. 4, 5). Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. Відповідно до статті 526, частин 1 статті 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З матеріалів справи вбачається, що Банк повністю виконав взяті на себе зобов'язання, а позичальник навпаки, порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту та інших платежів за договором, у зв'язку з чим, станом на 12 серпня 2014 року за ним рахується загальна заборгованість в розмірі 11713,10 грн., що складається з заборгованості за кредитом - 11385,75 грн. та заборгованості по відсоткам в сумі 327,35 грн. (а.с. 10). З наданого позивачем розрахунку слідує, що відповідач припинив виконання зобов'язань за договором з жовтня 2013 року. За такого, встановивши виконання Банком своїх зобов'язань за договором та порушення відповідачкою умов щодо повернення кредиту та сплати відсотків і комісії, на підставі ст.ст. 526, 530, 1049, 1050, 1054 ЦК України, позовні вимоги банка обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному об'ємі. Відповідно до ст.79, ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved