Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися в суд із заявою про розірвання шлюбу, в якому зазначили, що 18 травня 2013 року вони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коростеню реєстраційної служби Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області за актовим записом № 116. Від спільного проживання сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Шлюб виявився невдалим, спільне життя не склалося. При таких обставинах сумісне життя і збереження сімї стали неможливими. Між заявниками досягнуто згоди щодо здійснення ними батьківських прав та визначення місця проживання їх спільної дитини. Тому заявники просили суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу призвіще [PERSON] залишити [PERSON], малолітню дочку [PERSON], [INFO] залишити проживати разом з матірю. Заявники в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак подали до суду заяви, в яких заявлені вимоги підтримали та просили розглянути справу без їх участі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ст.247 ч.2 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18 травня 2013 року заявники уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коростеню реєстраційної служби Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області за актовим записом № 116 (а.с.4). Зі змісту заяви вбачається, що заявники не ведуть спільне господарство, на примирення не згодні. Між заявниками досягнуто згоди щодо здійснення ними батьківських прав та визначення місця проживання їх спільної дитини. Відповідно до\~ст.109 Сімейного кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до п.8\~Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007 року N11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 Сімейного кодексу), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. За нормами ст.109\~Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Тому, за таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам обох з подружжя, а тому відповідно до ст. 109\~Сімейного Кодексу України, такий шлюб розривається судом. Згідно ч. 2\~ст. 114 Сімейного Кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved