Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Городенківської міської ради, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по [ADDRESS] Позовні вимоги мотивував тим, що зазначений будинок належав його батькові - [PERSON]. Для будівництва та обслуговування житлового будинку була виділена земельна ділянка площею 0,098 га, що доводиться Генеральним планом з виділом земельної ділянки під забудову. Проте, свідоцтво про право власності на житлове господарство відсутнє. 23.07.1992 року [PERSON] вчинив заповіт на все належне йому майно на користь позивача. Заповіт ніким не скасовувався та не оскаржувався. [INFO] року [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 21.07.1999 року, актовий запис № 88. На час смерті спадкодавця, [PERSON] був зареєстрований та проживав з ним разом, що доводиться будинковою книгою. Вони вели спільне господарство, позивач здійснював за ним догляд та проводив його поховання. Після смерті батька, [PERSON] самостійно розпоряджається спадщиною, так як продовжує проживати в будинку, утримує будинок в належному стані, виготовив за власні кошти технічну документацію на нього, оплачує комунальні платежі, а тому відповідно до вимог ст. 549 ЦК України, фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. У грудні 2015 року позивач звернувся в Городенківську державну нотаріальну контору з приводу оформлення свідоцтва про право на спадщину. Однак, у вчиненні такої нотаріальної дії йому відмовлено через відсутність у спадкодавця правовстановлюючого документу на майно. В судове засідання сторони та їх представники не з'явилися. Подали до суду заяви про розгляд справи в їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримує повністю. За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Із генерального плану слідує, що забудівнику [PERSON] надана земельна ділянка в [ADDRESS] для будівництва житлового будинку. Згідно довідки № 399 від 15.02.2016 р., виданої виконавчим комітетом Городенківської міської ради встановлено, що [ADDRESS] В силу вимог абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 2. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Частиною 3 ст. 3 зазначеного Закону передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. Згідно абзацу 2 п.3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних)житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого Постановою КМУ №95 від 19.03.2013 року, д окументом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Згідно з технічною документацією житлове господарство, розташоване в [ADDRESS], складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», загальною площею 59,5 кв.м., житловою площею 29,9 кв.м., побудованого 1961 р., гаражу, 4 навісів, вбиральні, воріт, огорожі, його ринкова вартість згідно звіту ФОП [PERSON] становить 69097 грн. Згідно п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна (затвердженої Наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року N 127) не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року. Як слідує з листа Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України N 12/5-126 від 23.03.1999 року, по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається бюро технічної інвентаризації (до врегулювання цього питання законодавчими на нормативними актами). Згідно роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Довідкою № 853, виданою 13.05.2016 року виконавчим комітетом Городенківської міської ради стверджено, що площа земельної ділянки в [ADDRESS] становить 0,06 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. За заповітом від 23.07.1992 р., посвідченим державним нотаріусом Городенківської державної нотаріальної контори, зареєстрованим за № 746, [PERSON] заповів на випадок своєї смерті все належне йому майно, яке буде належати йому на день смерті, і на що він за законом матиме право - [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER], його батьками є [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] померла [INFO] року, що стверджено копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданим 05.05.2016 року. [PERSON] помер [INFO] року, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданим 24.07.1999 року. Згідно ст.ст. 524, 529 ЦК УРСР, який діяв на час смерті [PERSON], спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом; при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв; визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що спадкоємцем [PERSON] за заповітом від 23.07.1992 р. є [PERSON] (позивач). Останній прийняв спадщину, оскільки згідно довідки № 798 від 05.05.2016 року, виданої виконавчого комітету Городенківської міської ради та будинкової книги на момент смерті спадкодавця був зареєстрований та проживав з ним. Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З постанови в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори слідує, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті його батька [PERSON], померлого [INFO] року, на житловий будинок [ADDRESS], оскільки позивачем не подані правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності на згаданий житловий будинок. Позивач користується спадковим майном, утримує будинок та господарські споруди, обробляє земельну ділянку. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В силу вимог ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Документи, які посвідчують право власності спадкодавця [PERSON] на житловий будинок відсутні. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по [ADDRESS], визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню при визнанні їх відповідачем. На підставі ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 316, 317, 328, 392, 1216, 1222,1233, 1268 ЦК України,

Outcome: approved