Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

30 березня 2016 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що 28 серпня 2015 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 4,18 га, що розташована на території Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області та належала померлій на підставі державного акту на землю. За життя [PERSON] склала заповіт, яким вказану вище земельну ділянку заповіла [PERSON] На даний час позивач має намір прийняти спадщину за заповітом, що залишилась після смерті матері, але при зверненні до нотаріуса було встановлено, що нею пропущений шестимісячний строк для звернення з заявою про прийняття спадщини. Причиною пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини позивач зазначила скрутне матеріальне становище та відсутність коштів для оформлення спадщини на час відкриття спадщини. Посилаючись на викладене, [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом і просила визначити їй додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини тривалістю у два місяці. У судове засідання [PERSON] не зявилась, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області ради в судове засідання не зявився, сільський голова [PERSON] направив суду листа про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечують. Представник третьої особи - Улянівської державної нотаріальної контори Білопільського району Сумської області в судове засідання не зявився, державний нотаріус [PERSON] направила суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що матірю позивача [PERSON], дівоче прізвище якої до одруження було [PERSON], була нині покійна [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження позивача та про укладення шлюбу (а.с. 6-7). 28 серпня 2015 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все її майно, зокрема, на земельну ділянку площею 4,18 га, що розташована на території Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області та належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІV-СМ № 027342 від 31 травня 1999 року (а.с. 8). Також судом встановлено, що [PERSON] за свого життя склала заповіт, що посвідчений секретарем виконкому Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області, яким вказану вище земельну ділянку заповіла [PERSON], позивачу у справі (а.с. 10). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1235 ЦК України визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На даний час [PERSON] має намір прийняти спадщину, що залишилося після смерті матері [PERSON], тому вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки з'ясувалось, що нею пропущений шестимісячний строк для звернення з даною заявою. Частиною 3 статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 05 квітня 2016 року, спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 28 серпня 2015 року, не заводилась (а.с. 16-17). Так як позивач на час відкриття спадщини мала скрутне матеріальне становище, у зв'язку з чим вона не могла своєчасно подати заяву нотаріусу, яка є платною, тому нею був пропущений шестимісячний строк для звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] Суд вважає причини пропуску 6-ти місячного строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачем поважними, а тому їй необхідно визначити додатковий строк тривалістю у два місяці з дня набрання чинності рішенням суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved