Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Вільхівської сільської ради, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивував тим, що його дід [PERSON] разом з бабою [PERSON] побудували житловий будинок та господарські будівлі і споруди по [ADDRESS]. [PERSON] 25.11.2009 р. вчинив заповіт, яким заповідав все належне йому майно внукові, позивачу [PERSON] Внаслідок смерті [PERSON], який помер [INFO], відкрилась спадщина. Спадкоємці за законом не претендують на частку в спадщині та не заперечують щодо оформлення права власності на житлове господарство за позивачем. Звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, позивач [PERSON] отримав відмову в зв'язку з відсутністю свідоцтва про право власності та рекомендовано звернутись до суду. В судовому засіданні позивач свій позов підтримав з наведених в ньому підстав. Суду пояснив, що в житловому будинку по [ADDRESS] разом з дідусем [PERSON] проживала його дружина, бабуся позивача [PERSON] Діти спадкодавця - відповідачі [PERSON], [PERSON] проживають в [ADDRESS], вони не вчиняли ніяких дій, які б свідчили про прийняття ними спадщини після смерті батька. На час смерті дідуся позивач не проживав разом з ним, але у встановлений законом шестимісячний строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. В зв'язку з неподанням документа про право власності на житловий будинок, що належав спадкодавцю, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та рекомендовано звернутись до суду. Одночасно пояснив, що він здійснює догляд за спадковим будинком, утримує його в належному стані. Його бабуся постійно проживає разом з позивачем в [ADDRESS], а у згаданому житловому будинку в [ADDRESS] вона проживає тільки в літній період. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] подали до суду заяви, в яких зазначили, що позов [PERSON] визнають, просять справу розглядати у їх відсутності. Вільхівська сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи за позовом [PERSON] у відсутності представника сільської ради. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Із Виписки з інвентаризаційних матеріалів № 7003 від 24.06.2014р., виданої Обласним комунальним підприємтвом «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», слідує, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. в реєстровій книзі № 1 під реєстровим номером 118 зареєстровано, що згідно свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Городенківської райради на підставі рішення № 7 від 10.01.1990 р., власником майна, розташованого в [ADDRESS], є [PERSON]. [PERSON] помер [INFO] в с. Вільхівці, що стверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Свідоцтво про одруження серії [NUMBER], видане 05.11.1957 р. свідчить про те, що [PERSON], [INFO], є дружиною [PERSON], шлюб укладений 05.11.1957 р., актовий запис № 7. Про те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є їх дітьми свідчать свідоцтва про народження: серії [NUMBER], видане 01.06.1959 р. с.ЗАГС с. Корнів, серії [NUMBER], видане 23.04.1964 р. с/ЗАГС с. Корнів, свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER], видане 08.11.1979 р. Отже, відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом [PERSON]. За заповітом, нотаріально посвідченим секретарем Вільхівської сільської ради 25.11.2009 р., зареєстрованим у реєстрі за № 30, [PERSON], який проживав в [ADDRESS], заповідав все належне йому майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, в т.ч. житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, [PERSON], [INFO]. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Матеріалами справи доведено, що позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON], оскільки до закінчення шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Спадкоємцем за законом, який має право на обов'язкову частку у спадщині, є бабуся позивача, непрацездатна вдова спадкодавця - відповідачка [PERSON]. Остання проживала разом із спадкодавцем в одному господарстві в [ADDRESS], що стверджено довідкою Вільхівської сільської ради № 239 02-25 від 16.06.2014 р. Ч.2 ст.1274 Цивільного кодексу України передбачене право спадкоємців за законом відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідачка [PERSON], спадкоємець [PERSON] за законом, відмовилась від прийняття спадщини на користь онука, про що свідчить її заява від 24.06.2014 р. Приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу [PERSON] відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, мотивуючи тим, що позивачем, в зв'язку з їх відсутністю, не подані правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності на житловий будинок, про що свідчить довідка № 162/01-16 від 18.06.2014 р. Як вбачається із звіту експертного обстеження технічного стану житлового будинку з надвірними спорудами за адресою [ADDRESS], проведеного ЕТВО «Придністров'я» згідно договору № 69 від 16.06.2014 року, - ринкова вартість житлового будинку з господарськими спорудами становить 36750 грн. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Про те, що житловий будинок та господарські будівлі по [ADDRESS] збудовані в 1957 р., свідчить їх характеристика згідно з технічним паспортом. Довідкою Вільхівської сільської ради № 240/02-25 від 16.06.2014 р. стверджено, що за господарством в [ADDRESS] числиться земельна ділянка в розмірі 0,18 га під будову. Про те, що права власності на будинок [ADDRESS] не зареєстровано, свідчить Інформаційна довідка індексний № 25688035 від 18.08.2014 р. Реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Позивач фактично став власником спадкового майна, користується ним, утримує будинок та господарські будівлі. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем [PERSON], права власності на будинковолодіння судом не встановлено. Тому суд вважає, що є підстави для задоволення позовних вимог про визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS]. На підставі ст.ст. 316,317,325,328, 1216,1222, 1223,1233,1261-1265, 1268-1269, 1274 ЦК України,

Outcome: approved