Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Байраківської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] року помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок із господарськими спорудами по [ADDRESS]. За життя [PERSON] склав заповіт і заповів йому все належне майно. Він звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Просив визнати за ним право власності на житловий будинок із господарськими спорудами по [ADDRESS]. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з'явилися, однак у заяві представника позивача від 30.10.2014 року останній просив справу розглядати у їх відсутності, позов задовольнити повністю. Відповідач - Байраківська сільська рада Герцаївського району в судове засідання свого представника не направила, однак подала суду заяву від 27.10.2014 року про розгляд справи у відсутності їх представника, проти задоволення позову не заперечують. Третя особа [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час і місце слухання справи, в судове засідання не з'явилася та не повідомила суд про причину неявки. Враховуючи, що в судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходив з наступного. Судом встановлено і це відповідає фактичним обставинам справи, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] За життя останній 18.08.1997 року склав заповіт, відповідно до якого все майно, яке йому буде належати на день смерті, заповів своєму племіннику [PERSON] Заповіт посвідчений секретарем сільської ради. [PERSON] змінив прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про переміну прізвища. Відповідно до даних Байраківської сільської ради після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS]. Вказане домоволодіння відповідно до запису в погосподарській книзі Байраківської сільської ради рахується за спадкодавцем [PERSON] з 1990 року. Будівництво [PERSON] житлового будинку проведено на підставі рішення виконкому Байраківської сільської ради народних депутатів №7/4 від 25.05.1984 року "Про відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку", Паспорту на забудову земельної ділянки, Проекту забудови земельної ділянки індивідуального забудовника. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Зважаючи на те, що житловий будинок побудований на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, зареєстрований з 1990 року в сільській раді за [PERSON] то з того часу останній був власником цього житлового будинку. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01.01.2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Виходячи з того, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] року, до даних цивільних відносин слід застосовувати правила ЦК УРСР (від 1963 року). Відповідно до ст.524 ЦК УРСР (1963 року) спадкування здійснюється за законом та за заповітом. Спадкування за законом має місце коли і поскільки воно не змінене заповітом. Статтею 534 ЦК УРСР (1963 року) визначено, що право на спадщину мають особи, зазначені в заповіті. Відповідно до вимог ст.549 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Судом встановлено, що позивач [PERSON] як особа, зазначена у заповіті від 18.08.1997 року, є спадкоємцем після смерті спадкодавця [PERSON], у встановлений законом строк прийняв спадщину шляхом вступу у фактичне управління і володіння спадковим майном, оскільки проводив поточний ремонт у належному спадкодавцеві будинку, обробляв земельну ділянку біля будинку. Позивач звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця. Постановою державного нотаріуса від 02.10.2014 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадковий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON], немає. Наведені вище обставини підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи №51/2013 до майна померлого [INFO] року [PERSON] За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права та виходячи із характеру правовідносин, суд приходить до висновку про наявність у позивача права на спадкування за заповітом після смерті [PERSON] та правових підстав для визнання за ним права власності на спадкове майно. На підставі викладеного, ст.ст.524, 534, 549 ЦК УРСР (1963 року) та

Outcome: approved