Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

[PERSON] 04.05.2016 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14.10.2014 року у виконавчому комітеті Сусідовицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, актовий запис №12, зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося, у них різні погляди на сімейне життя та обов'язки, через що у них розпочався розлад у стосунках та непорозуміння. Постійні сварки призвели до того, що вони стали чужими людьми. З вересня 2015 року спільно не проживають, не підтримують шлюбних відносин. Вважає, що шлюб носить формальний характер і зберегти його неможливо. Шлюб розривають вперше, на примирення не згідна. Спір про поділ майни між ними відсутній. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 14.10.2014 року у виконавчому комітеті Сусідовицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, актовий запис №12. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи були належно повідомлені, причини неявки суду не відомі, відповідач письмових заперечень на позовну заяву не надав, заяву про розгляд справи у його відсутності не надіслав. Позивач 08.08.2016 року подала в канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує протии постановлення по справі заочного рішення. Суд на підставі ч.4 ст. 169 ЦПК України вважає за можливе слухати справу за відсутності сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони одружилися 14.10.2014 року, зареєструвавши шлюб у виконавчому комітеті Сусідовицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, актовий запис №12/а.с.4/. Від спільного подружнього життя з відповідачем у них дітей немає. Між сторонами склалися неприязні відносини, з вересня 2015 року проживають окремими сім»ями, подружні відносини між сторонами фактично припинені, стали чужими, не ведуть спільне господарство, із-за таких обставин позивач втратила почуття любові та поваги до відповідача. Неявка в судове засідання відповідача також свідчить про його байдуже ставлення до збереження сім'ї. Позовні вимоги позивачки ґрунтуються на законі. Згідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на стійке волевиявлення позивачки, та, беручи до уваги наведені обставини, які свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та стало неможливим, то шлюб слід розірвати. Питання щодо понесених судових витрат суд вирішує у відповідності до ст.88 ЦПК України. А тому,

Outcome: approved