Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Чернігівського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих про стягнення заборгованості по заробітній платі, індексації та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, в подальшому збільшив розмір позовних вимог (а.с.26-27), остаточно просить стягнути з відповідача 3 846,78 грн заборгованості по заробітній платі, 2 868,16 грн індексації за невиплачену заробітнку плату та 33 728 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 20 серпня 2009 року по 18 липня 2013 року працював слюсарем з механоскладальних робіт у відповідача. Зазначає, що з 18 липня 2013 року звільнився з роботи на підставі ст.38 КзпП України і відповідач не провів з ним розрахунку у встановлені законом строки. Тому, посилаючись на ці обставини, просив суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі, індексацію за невиплачену заробітну плату та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 05.11.2015 року позов [PERSON] до Чернігівського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнення залишено без розгляду у відповідності до п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України. У судовому засіданні позивач позов підтримав, пославшись на обставини, зазначені в ньому та просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі та суму індексації заробітної плати. Представник відповідача в судовому засіданні 05.11.2015 року позов визнав повністю. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ч. 1, 2 ст. 94 КЗпП, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] з 20 серпня 2009 року було прийнято на посаду слюсаря з механоскладальних робіт до Чернігівського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих. Наказом № 74-к від 18 липня 2013 року [PERSON] звільнено з роботи за власним бажанням, згідно ст. 38 КЗпП України (а.с.3;4). При звільненні позивача відповідач не провів виплату всіх сум, що належать позивачу від підприємства. Згідно довідки Чернігівського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих № 74 від 20.08.2015 року заборгованість по заробітній платі [PERSON] на 01.08.2015 року складає 3 846 грн 78 коп (а.с.5). Згідно зі ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Відповідно до ст. 34 Закону України "Про оплату праці", ст.ст. 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМ України № 159 від 21.02.2001р., підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання зобов'язані здійснювати компенсацію громадянам втрати частин доходів у випадку порушення встановлених строків виплати заробітної плати, яка проводиться у разі її затримки на один і більше календарних місяців. При обчисленні розміру суми індексації, яка підлягає стягненню на користь позивача відповідно до вищезазначених норм закону, суд приймає до уваги п.4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати. Зокрема, відповідно до п.4 вказаного Порядку, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць( після утримання податків і обовязкових платежів) і приросту індексу споживчих цін( індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. За період після звільнення позивача, з серпня 2013 року по вересень 2015 року (в межах заявлених вимог) приріст індексу споживчих цін склав 74,56 %. Таким чином, індексація заборгованості із виплати заробітної плати позивача складає: 74,56% х 3846,78 = 2 868 грн.16 коп. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 3846,78 грн та індексації заробітної плати в сумі 2 868,16 грн підлягають задоволенню. Суд визнає необхідним застосувати п.2 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст. 88 ЦПК України та Закону України Про судовий збір, судовий збір у розмірі 671 грн 49 коп підлягає стягненню з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved