Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

17.04.2018 року позивач звернулася до суду з позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що їй на праві власності належить будинок [ADDRESS], який їй подарувала її мати. У зазначеному будинку зареєстровані її племінники - відповідачі у справі, а також незнайомий їй [PERSON] Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з серпня 2014 року не мешкають за місцем реєстрації, а [PERSON] жодного дня за місцем реєстрації не проживав. Добровільно знятись з реєстрації відповідачі не бажають, а вказаний факт змушує відповідача сплачувати комунальні послуги за кількістю зареєстрованих осіб. У зв'язку з цим, позивач просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням. У судове засідання позивач не з'явилася, у заяві просила розглянути справу за її відсутності. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, належним чином були повідомлені про дату та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Волноваського районного суду Донецької області судової влади України, про причини неявки суд не повідомили, від них не надійшло повідомлення про причини неявки, клопотань про відкладення справи також не надходило, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі договору дарування житлового будинку від 31.01.2018 року, посвідченого державним нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори, позивачу [PERSON] належить будинок [ADDRESS], що підтверджується також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.7-9). З домової книги будинку [ADDRESS] встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований у вказаному будинку з 23.08.2005 року, [PERSON] з 05.02.2008 року, [PERSON] з 24.10.2000 року, а відповідач [PERSON] з 14.07.2009 року (а.с.10-14). З акту обстеження матеріально-побутових умов позивача вбачається, що в будинку [ADDRESS] відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не мешкають з серпня 2014 року, стосунків з тіткою та бабусею не підтримують, а відповідач [PERSON] з дня реєстрації не мешкав у вказаному будинку (а.с.6). Згідно письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] відповідачі за місцем реєстрації не мешкають. Згідно ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом при відсутності члена сім'ї без поважних причин більше одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст.. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою. Враховуючи вищевикладене, пояснення свідків, суд вважає підтвердженим факт не проживання відповідачів більше одного року в будинку [ADDRESS] без поважних причин, своїх особистих речей в будинку вони не мають, тому позов слід задовольнити. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 704 гривень 80 копійок. На підставі ст.ст. 316, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved