Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання особи безвісно відсутньою, в якій зазначив, що він є сином [PERSON], [INFO], яка проживала у [ADDRESS] по вулиці України. В 1994 році його мати залишила місце свого проживання та з тих пір він втратив зв'язок з останньою . Про місце перебування [PERSON] йому нічого не відомо. Вказані обставини, на думку заявника, є підставою для визнання матері безвісно відсутньою. Заявник та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та обґрунтували їх обставинами, викладеними в заяві . [PERSON] додав, що з моменту свого народження по 1994 рік він проживав з батьками - [PERSON] та [PERSON], в будинку [ADDRESS]. Мати вела аморальний спосіб життя, а тому була позбавлена батьківських прав відносно трьох її дітей. Останні були влаштовані до Піщанобрідської школи-інтернату . В 1994 році [PERSON] востаннє провідала заявника в школі-інтернат, а після цього зникла в невідомому напрямку. Вжиті заявником та його батьком заходи по встановленню місця перебування [PERSON], позитивних результатів не дали . Заявник додав, що метою визнання матері безвісно відсутньою є отримання можливості розпоряджатися належним їй майном . Заінтересована особа явку свого представника в судове засідання не забезпечила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши заяву по суті спору, письмові докази, допитавши свідків, заслухавши пояснення сторони заявника, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом ЗАГС Добровеличківського району Кіровоградської області, встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року в [ADDRESS] . Його матір'ю записана [PERSON] (а.с. 10). З довідки про реєстрацію місця перебування фізичної особи від 27.02.2018 року, виданої Добровеличківським РС УДМС України в Кіровоградській області, встановлено, що місце проживання [PERSON], [INFO], починаючи з 19.01.1984 року зареєстроване за адресою : [ADDRESS] (а.с. 13). Згідно ч.1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому ( гуртожиток, готель тощо ), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово . Відповідно до статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" місце проживання -адміністративно-територіальна одиниця , на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла. З огляду на вказане, суд вважає доведеним той факт, що місцем постійного проживання [PERSON] є [ADDRESS] . З довідки, виданої виконкомом Піщанобрідської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області від 03.04.2018 року , встановлено, що [PERSON], на території сільської ради не проживає. Місцезнаходження її невідоме (а.с. 14). З листа Добровеличківського ВП Новоукраїнського ВП ГУНП України в Кіровоградській області від 12.04.2018 року № Ф-15/129-2018 , встановлено, що заявник звертався до поліції по питанню втрати зв'язку зі своєю матір'ю. В ході проведеної перевірки, встановлено, що в 1994 році [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно її дітей. Із вказаного часу відомості про її місце знаходження відсутні . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], повідомила, що заявник є її племінником, а [PERSON] була її невісткою. Остання, разом із сім'єю, починаючи з 80-х років, постійно проживала в [ADDRESS] та працювала в колгоспі імені Шевченка. В 90-х роках [PERSON] було позбавлено батьківських прав і після цього вона зникла у невідомому напрямку. Востаннє свідок її бачила в лютому 1997 року. На момент розгляду спору інших близьких родичів, окрім заявника, у [PERSON] не залишилося. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], повідомила, що понад 40 років проживає в [ADDRESS]. Поруч з нею, а саме в будинку [ADDRESS], тривалий проміжок часу проживало подружжя [PERSON] та [PERSON], разом із дітьми. Востаннє свідок бачила [PERSON] восени 1997 року. Будь-яких відомостей щодо місця її перебування [PERSON] не отримувала. На момент розгляду спору в будинку під [ADDRESS] ніхто не проживає. Таким чином, з показань свідків, встановлено, що роком одержання останніх відомостей про місце перебування [PERSON] був 1997 рік. Відповідно до вимог статті 43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] в місці її постійного проживання протягом одного року підтверджується зібраними у справі доказами. Відповідно до частини 2 статті 43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця , що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Зважаючи на ті обставини, що судом не встановлено день та місяць одержання останніх відомостей про місце перебування [PERSON] тому початком її безвісної відсутності слід вважати 01.01.1998 року Визнання [PERSON] безвісно відсутньою необхідне заявнику для отримання можливості розпоряджатися належним їй майном . Таким чином , зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність достатніх підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутньою . На підставі викладеного, ст. 43 ЦК України,

Outcome: approved