Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

15 листопада 2016 року позивачка, [PERSON], звернулася до суду з позовною заявою до Дунаєвецької селищної ради Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно (ціна позову 272716 грн.) посилаючись на те, що [INFO] року померла її мати - [PERSON], після смерті якої в [ADDRESS] залишилось спадкове майно - жилий будинок з належними до нього господарськими будівлями, на яке позивачка є спадкоємцем за заповітом. 04.11.2016 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу Бугерко Н.А.з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно за заповітом, однак постановою від 04.11.2016 року приватний нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, що залишилося після смерті матері, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями. Дунаєвецьке КП «Інвентарбюро» довідкою від 01.11.2016 року за № 155 повідомило, що в 1990 році побудований новий цегляний будинок, погріб, гараж, сарай, які при житті [PERSON] не оформлені та не зареєстровані в державному реєстрі прав власності на нерухоме майно. Позивачка вступила у фактичне володіння та управління будинком, користується ним та присадибною земельною ділянкою, відповідно до вимог ст.1268 ЦК України, спадщину прийняла, оскільки проживала та була зареєстрована з матір'ю разом, проте не може отримати в нотаріальні конторі свідоцтво про успадкування будинку, оскільки мати при житті не виготовила технічний паспорт на будинок і не отримала свідоцтва про право власності на нього, а тому звернулася з даним позовом до суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить проводити розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача :Дунаєвецької селищної ради Хмельницької області в судове засідання не з'явився, однак надав суду повідомлення про розгляд справи у відсутності представника, не заперечив проти задоволення позову. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Відповідно до ст.1223 ЦК України позивачка є спадкоємцем за заповітом, яка прийняла спадщину, що підтверджується копією свідоцтва про народження та розірвання шлюбу, витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00016538329 від 12.04.2016 року, копією заповіту від 14 грудня 2000 року посвідченого секретарем Томашівської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, зареєстрованого в реєстрі за №98 інформаційними довідками із Спадкового реєстру (про заповіти/спадкові договори), (спадкові справи та видані на їх підстав свідоцтва про право на спадщину [NUMBER] та [NUMBER] від 09.12.2016 року. До маси спадкового майна після смерті [PERSON] входить житловий будинок площею 121.7 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами: літня кухня-сарай площею 85,7 кв.м., гараж 22,9 кв.м., сарай 32,9 кв.м., погріб 24 кв.м. та огорожа, які розташовані за адресою: [ADDRESS], що підтверджується зведеним актом вартості будівель і споруд, характеристикою будинку, господарських будівель та споруд, технічним паспортом на житловий будинок та довідками Дунаєвецької селищної ради. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24 листопада 2016 року приватний нотаріус Дунаєвецького районного нотаріального округу не може видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS], який залишився після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, на ім'я позивачки в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок. Згідно з довідкою Дунаєвецького КП "Інвентарбюро" №155 від 01 листопада 2016 року видно, що в [ADDRESS] за [PERSON] зареєстровано домоволодінння на підставі свідоцтва про право власності від 20.05.1989 року за №1-25. Житловий будинок глинобитний загальною площею 55,1 кв.м., в тому числі житлової площі 42,8 кв.м. на земельній ділянці відсутній повністю (демонтований). В 1990 році побудовано новий цегляний житловий будинок, погріб, гараж, сарай, які при житті [PERSON] не оформленні та не зареєстровані в державному реєстрі прав власності на нерухоме майно. Як вбачається з характеристики будинку, господарських будівель та споруд та довідки №10/66 від 23.01.2017р., виданої Дунаєвецькою селищною радою Дунаєвецького району Хмельницької області, житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS],у сільській раді відповідно до запису в погосподарській книзі №1 за 1996-2000 роки зареєстрований за померлою [PERSON], 1930 року народження, рік забудови будівель: житловий будинок - 1990 рік, літня кухня - сарай - 1968 рік, гараж - 1989 рік, сарай - 1985 рік, погріб - 1990 рік, огорожа - 2014 рік., рішенням виконкому Томашівської сільської ради від 23.02.1995 року додано 0,06 га землі та рішенням №15 від 25.04.1996 року додано ще 0,10 га землі. Станом на 01.01.2017 р. за домоволодінням рахується 0,48 га землі, з них 0,25 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель; 0,23 га для ведення особистого селянського господарства. Судом також встановлено, що житловий будинок в [ADDRESS] було збудовано в 1990 році, на місці іншого будинку, на який було видано свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння від 20 травня 1989 року, однак свідоцтво було погашено, оскільки будинок було зруйновано, а на місці нього заново збудовано інший будинок, який є предметом спору з належними до нього господарськими будівлями та спорудами. Виникнення права власності у спадкодавця [PERSON] регулювалось зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, померла [PERSON] своє право власності в БТІ не оформила. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Тому, [PERSON] набула право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] Хмельницької області. Відповідно до ч.4 ст. 25, п. 11 ч. 4 ст. 346 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті; право власності припиняється у разі смерті власника, у зв'язку з чим позивач позбавлений можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на спадкове майно. Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця); до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких обставин позов слід задовольнити та визнати за позивачкою право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] померлої [INFO] року.

Outcome: approved