Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

[PERSON] 04 вересня 2020 року звернулась до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя не склалося з особистих причин, шлюбні відносини між ними припинені, у зв"язку з чим подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. 21 жовтня 2020 року судом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та (або) відзив на позовну заяву, до якого додаються докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, та документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Позивач в установлений судом строк клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надала. Відповідач копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами отримав 14 грудня 2020 року, про що свідчить його письмова заява, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надав; направив до суду заяву про визнання позову.. На підставі ч.13 ст.7, ч.5 ст.279 ЦПК України судом розглянуто справу в порядку письмового провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч.ч.1,4 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач визнав позов, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову, вважаючи, що вказані у позовній заяві обставини справи відповідно до ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. При ухваленні рішення суд враховує, що, відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березанського районного управління юстиції Миколаївської області 01 вересня 2012 року, шлюб укладено між [PERSON] та [PERSON] , який, згідно зі свідоцтвом про зміну імені, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березанського районного управління юстиції Миколаївської області 20 грудня 2012 року, змінив ім"я на [PERSON] . Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу належить повернути з державного бюджету 420,40 грн., що складає 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved