Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-26 00:00:00

26 листопада 2019 року адвокат Мазурова К.Д., що діє в інтересах позивача [PERSON] звернулась до суду з позовом до Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вимоги мотивовані тим, що [INFO] в с. Річки Білопільського району Сумської області помер батько позивача- [PERSON] . Після смерті останнього відкрилась спадщина на все належне спадкодавцю майно. Заповіт від імені [PERSON] посвідчено не було. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , є його син [PERSON] . Дружина спадкодавця [PERSON] відмовилась від належної їй обов`язкової частки у спадковому майні. Інші спадкоємці відсутні. Серед спадкового майна, яке належало померлому є земельна ділянка, загальною площею 2,72 га з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області, право на яку посвідчується Державним атом на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 036584 від 31 травня 1999 року. Позивач дізнався, що після смерті батька, дружина померлого [PERSON] , тобто мати позивача, відмовилась від прийняття спадщини, але повідомила про це рішення позивачу після закінчення шестимісячного строку після смерті спадкодавця. Маючи намір оформити спадщину, позивач в свою чергу звернувся до приватного нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав. Проте, у прийнятті заяви позивачу було відмовлено у зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини, про що винесено відповідне письмове роз`яснення. Вказує, що заява про прийняття спадщини не була подана позивачем у встановлений законом термін, оскільки разом з померлим проживала його дружина (мати позивача), яка фактично прийняла спадщину шляхом спільного проживання, а про відмову від прийняття спадкового майна повідомила позивачу запізно, а тому подати відповідну заяву про прийняття спадщини після смерті батька своєчасно не було можливості. Зазначає, що позивач є єдиним спадкоємцем всього спадкового майна. Вказує, що пропуск строку для прийняття спадщини стався через причини, які на думку позивача дають правові підстави вважати їх поважними. Оскільки позивач не може реалізувати своє право на спадщину за законом, строк для прийняття спадщини яким був пропущений через поважні, об`єктивні та незалежні від нього обставини, адвокат Мазурова К.Д., що діє в інтересах позивача, просить визначити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини після батька [PERSON] , який помер [INFO] , тривалістю один місяць з дня набрання чинності рішенням суду. Ухвалою від 27 листопада 2019 року цивільну справу призначено до підготовчого засідання за вказаним вище позовом (а. с. 23-24). У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явився. Адвокат Мазурова К.Д., що діє в інтересах позивача надала до суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просили їх задовольнити (а. с. 33). Представник відповідача Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області у підготовче засідання не з`явився. Сільський голова письмовою заявою повідомив, що позов визнають, просить розглянути справу без участі представника сільської ради (а. с. 32). Третя особа приватний нотаріус\~Білопільського районного\~нотаріального округу\~Шамукова Н.В.\~у підготовче засідання також не з`явилась, хоча повідомлялась належним чином про день, час та місце розгляду справи (а. с. 26-27 ). У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. За змістом ч. 3 та ч. 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Таким чином, Цивільний процесуальний кодекс України допускає ухвалення рішення в підготовчому засіданні у правовідносинах, що виникли між сторонами. Представник відповідача позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже у суду наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні. Перешкод для здійснення розгляду справи у підготовчому засіданні та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини. Статтями 15 та 16\~ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За загальними правилами про спадкування, передбаченими ст. 1216, 1218, 1220 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною 3 статті 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.\~\~ Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно з п. 24\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України.\~ За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а. с. 8). Шлюб між батьками [PERSON] та [PERSON] ) [PERSON] укладений 19 січня 1957 року, зареєстрованого за № 4 Річківською сільською радою Білопільського району Сумської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а. с. 7). Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 036584, виданого 31 травня 1999 року на підставі рішення VІІІ сесії 23 скликання Річківської сільської ради від 30 квітня 1999 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 455, [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка загальною площею 2,72 га в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області (а. с. 10). З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] в с. Річки Білопільського району Сумської області (а. с. 9). За даними виконавчого комітету Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області від 23 квітня 2019 року за № 984 вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] був зареєстрований в [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON] Заповіт від імені [PERSON] . виконкомом Річківської сільської ради не посвідчувався (а. с. 11). Зі змісту заяви, посвідченої 23 квітня 2019 року секретарем виконавчого комітету Річківської сільської ради Білопільського району вбачається, що [PERSON] відмовляється від спадщини за законом, що залишилась після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , на отримання обов`язкової частки у спадковому майні не претендує (а. с. 13). Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Зі змісту письмового роз`яснення, виданого приватним нотаріусом Білопільського районного нотаріального округу Шамуковою Н.В. від 09 вересня 2019 року № 119/01-16 вбачається, що оформлення спадщини після [PERSON] , померлого [INFO] , не вдається можливим у зв`язку з пропущеним строком для подання заяви про прийняття спадщини у відповідності до вимог ст. 1272 ЦК України (а. с. 12). На підставі п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. У відповідності до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, виданого приватним нотаріусом Білопільського районного нотаріального округу Шамуковою Н.В., спадкова справа після [PERSON] , який помер [INFO] , не заводились, будь-яка інформація у спадковому реєстрі відсутня (а. с. 30-31). Таким чином, у судовому засіданні встановлено факт пропуску строку для прийняття спадщини позивачем, який не є підставою для усунення від спадкування, оскільки позивач має право на спадщину після смерті батька [PERSON] за законом. Однак, він не може реалізувати його у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. Отже право останнього підлягає захисту в судовому порядку. Визначаючи спадкоємцю додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. У відповідності до роз`яснень, що містяться в абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Із позовної заяви вбачається, що позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини після спадкодавця у зв`язку з тим, що заява про прийняття спадщини не була подана ним у встановлений законом термін, оскільки разом з померлим проживала його дружина (мати позивача), яка фактично прийняла спадщину шляхом спільного проживання, а про відмову від прийняття спадкового майна повідомила позивачу запізно, а тому подати відповідну заяву про прийняття спадщини після смерті батька своєчасно не було можливості. Пропуск строку для прийняття спадщини стався через причини, які на думку позивача дають правові підстави вважати їх поважними. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач [PERSON] пропустив строк прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] з поважних причин. Таким чином, враховуючи встановлені фактичні обставини справи та причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, які суд визнає поважними, враховуючи наведені вище норми закону, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, підлягають задоволенню. На підставі викладеного

Outcome: approved