Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

26.11.2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] у розмірі 45% від його заробітної плати щомісячно, на утримання усіх дітей, мотивуючи вимоги тим, що діти проживають разом з нею і знаходяться на її утриманні, відповідач з жовтня 2014 року з нею та дітьми не проживає, від обов'язку по утриманню своїх дітей відмовляється, матеріально забезпечувати двох дітей самостійно їй не під силу, інших осіб, щодо яких відповідач має аліментні зобов'язання відсутні, працездатний, а тому спроможний допомагати матеріально. В подальшому подала письмову заяву про уточнення розміру позовних вимог, в якій просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у в розмірі 1/3 частки від всіх видів доходів щомісячно. В судове засідання позивачка не з'явилась, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності позов визнав повністю. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження [NUMBER], [NUMBER], відповідач батьківства не оспорює. Діти проживають з позивачкою [PERSON], що підтверджується актом ЛКП «Сонячне» від 26 листопада 2014 року №4470, та про що сторони в судовому засіданні не заперечували. Як вбачається з копії трудової книжки [NUMBER] [PERSON] ніде не працює з 15.07.2013 року. Встановлено, що відповідач працює адміністратором у ТзОВ «Торговий центр «Привокзальний», як вбачається з довідки про доходи за 2014р. дохід відповідача з травня по жовтень 2014р. складав 20341 грн., інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків на утриманні не має. Крім того, відповідач позов визнав, що в силу ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Враховуючи вищенаведене, з врахуванням положень ч.1 ст.182 СК України, якою передбачені підстави, які враховуються судами при вирішенні розміру аліментів, з врахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2015р.», беручи до уваги відсутність домовленостей щодо участі відповідача в утриманні дітей, що обов'язок по їх утриманню до досягнення ними повноліття покладено на обох батьків, враховуючи майновий стан відповідача, який не працює, відсутність доказів на підтвердження незадовільного стану його здоров'я, матеріальний стан позивачки, яка не працює, те, що відповідач погодився сплачувати аліменти, у розмірі, як просить позивачка. Враховуючи, що діти потребують матеріальної допомоги, самій позивачці матеріально важко утримати дітей, відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частки усіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення повноліття, стягнення аліментів в такому розмірі відповідає дійсному майновому стану відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, а саме в розмірі 1130, 00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved