Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до Вишгородського районного суду із позовом до [PERSON], Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог вказала, що їй на підставі договору дарування житлового будинку від 03.05.2012 року належить будинок за адресою: [ADDRESS]. В даний час в будинку зареєстровані її мати - [PERSON] та брат - [PERSON], який з 2011 року з будинку виселився, місцезнаходження його не відомо та зв'язок не підтримує. Брат зловживає спиртними напоями та неодноразово бив матір і виганяв її з будинку, про що свідчать заяви звернення до правоохоронних органів. З часу виселення і по цей час місце його проживання їй не відоме, зв'язок не підтримують, а тому звернулася до суду та просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком розташованим за адресою: [ADDRESS] та зняти його з реєстраційного обліку. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судові засідання не з'являвся, про дату слухання справи був повідомлений належним чином, крім того про дату та час розгляду справи відповідача було повідомлено через оголошення на офіційному порталі «Судова влада України» веб - сторінка Вишгородського районного суду Київської області http://vsh.ko.court.gov.ua/sud 1009 від 06.02.2018 року, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. Вивчивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У ст. 12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування житлового будинку належить будинок за адресою: [ADDRESS] (а. с. 10-11). Зазначене підтверджується, також копією будинкової книги, технічним паспортом, витягом про державну реєстрацію права власності на житловий будинок (а.с. 12-18). Як вбачається з відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Київській області, [PERSON] зареєстрований з 17.04.2005 року за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 30). Крім того, за значеною адресою згідно копії будинкової книги, зареєстрована - [PERSON] (а.с. 16-18). Відповідно до актів про місце проживання від 27.11.2016 р., 16.02.2017 р., 07.06.2017 р., 11.10.2017 р., складеного депутатом Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області та засвідченими Головою Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області, про те, що [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] (а. с. 5-9). Відповідно до ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача, за ним зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. При відсутності понад шість місяців з поважних причин, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено. Згідно ст.72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Водночас, відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як убачається із вказаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: позбавлення права власності на житлове приміщення; позбавлення права користування житловим приміщенням; визнання особи безвісно відсутньою; оголошення фізичної особи померлою. Отже, виходячи з того, що вказаний Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Тому, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з цим одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою та про оголошення фізичної особи померлою. Враховуючи те, що відповідач більше 6 років не проживає у житловому будинку за адресою: [ADDRESS], не виконує обов'язки по утриманню житлового будинку, не сплачує поточні комунальні платежі, суд вважає встановленим, що відповідач понад 6 місяців не проживає у зазначеній квартирі без поважних причин, у зв'язку із чим є таким, що втратив право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад встановлені строки, у зв'язку із чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Визнання особи такою, що втратила право користування житлом тягне за собою і зняття цієї особи з реєстрації в даному помешканні.

Outcome: approved