Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

17.06.2020 [PERSON] подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 заробітку(доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 24 лютого 2020 року до досягнення сином повноліття. Також позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі 2000.00 грн., щомісячно, починаючи з 24 лютого 2020 року до досягнення сином 3-річного віку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в шлюбі з відповідачем в них народився син [PERSON] . Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини з приводу чого між ними склалися спірні правовідносини. Вказує, що весь тягар щодо утримання дитини лежить на ній, вона є інвалідом 2 групи та отримує пенсію, яка є мінімальною, через що опинилась у скруткому матеріальному становищі. Ухвалою суду від 06.07.2020 відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін в справі та призначено судове засідання. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Тому, суд дійшов висновку, про можливість вирішення справи на підставі доказів, які є в матеріалах справи. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 25.05.2019 між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25.05.2019 (а.с.3). [INFO] в сторін по справі народився син [PERSON] , що видно з свідоцтва про його народження серії [NUMBER] від 07.03.2020 (а.с.5). Згідно довідки виданої виконкомом Запитівської селищної ради Кам`янка-Бузького району Львівської області від 12.06.2020 №195, [PERSON] про те, що вона проживає разом зі своїм сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , дитина перебуває на її утриманні. Позивач у позовній заяві вказала, що відповідач ухиляється від свого обов`язку утримувати неповнолітнього сина,а тому просить вирішити спір, який виник з цього приводу, в судовому порядку. Відтак, суд встановив, що між сторонами виник спір щодо обов`язку відповідача як батька утримувати дитину, який регулюється нормами Глави 15 "Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання" Розділу ІІ Сімейного кодексу України. Так, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Позивач просить суд визначити розмір аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини доходу відповідача. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З урахуванням наведених положень закону при визначенні розміру аліментів суд враховує малолітній вік та стан здоров`я дитини, те, що у суду відсутні відомості про те, що відповідач є непрацездатною особою чи те, що на його утриманні є інші діти чи непрацездатні особи. Тому, вважає, що стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини доходу є підставним та підлягає до задоволення. Суд вважає, що з урахуванням всіх обставин справи, такий розмір аліментів є обґрунтований, справедливий, необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Вирішуючи позов в частині стягнення аліментів на дружину, суд виходив з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 цієї статті визначає, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що спільна дитина сторін проживає з матір`ю, дитині ще не виповнилося трьох років, а відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу, тому суд дійшов висновку, що розмір аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років - в твердій грошовій сумі потрібно визначити в розмірі 1000 грн., від доходу відповідача, а не 2000,00 грн., як просить позивач, оскільки саме таку суму, суд вважає розумною та справедливою. Одночасно, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати у виді судового збору, від сплати яких позивач була звільнена при подачі позову.

Outcome: approved