Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

[PERSON], в інтересах якої діє [PERSON], звернулась в суд з позовною заявою до Острівецької сільської ради, в якому просить визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовані тим, що згаданий будинок згідно Свідоцтва на право особистої власності від 14.08.1989 р. належав на праві власності колгоспному двору, головою якого була мати позивачки [PERSON], яка померла [INFO] р. Разом з нею на момент смерті проживала дочка [PERSON]. Остання, фактично прийнявши спадщину, стала власником житлового будинку по [ADDRESS] [INFO] р. [PERSON] померла. Позивачка є спадкоємцем другої черги за законом, на час смерті спадкодавця разом не проживали. Відповідно до положень ч.1 ст. 1268 ЦК України, бажаючи прийняти спадщину, позивачка в термін до шести місяців з часу відкриття спадщини звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Згідно постанови приватного нотаріуса їй було відмовлено у виданні свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б посвідчували право власності спадкодавця [PERSON] на житловий будинок по [ADDRESS] Тому позивачка звернулась до суду з даним позовом. В судове засідання сторони - не з'явились, подали заяви про розгляд справи в їх відсутності. Представник позивача в заяві зазначив, що позов підтримує; Острівецька сільська рада в заяві зазначила, що позовні вимоги визнає. За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Позивачка [PERSON] [INFO], актовий запис № 15 від 21.11. 1953 р., є дочкою [PERSON] та [PERSON], що стверджено копією її Свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 28.11.1953 р. Гвіздецьким Рай бюро ЗАГС. Копія Свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 31.08.1975 р. Острівецькою сільською радою депутатів трудящих, свідчить про те, що 31.08.1975 р. був укладений шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], актовий запис № 10, і після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище [PERSON]. Із копії Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 14 серпня 1989 р., виданого виконавчим комітетом Городенківської районної ради народних депутатів, слідує, що в цілому житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON]; свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 141 від 9 серпня 1989р. [PERSON] померла [INFO] р. у віці 89 років в с. Острівець Городенківського району Івано-Франківської області, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 08.12.2003 року Острівецькою сільською радою. На час її смерті був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 13.08.1957 р. Гвіздецьким райбюро ЗАГС, батьками [PERSON], [INFO], що народилась в с. Острівецького району, є [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 206 від 13.08. 1957 р. Довідкою № 544, виданою 25.07.2016 р. виконавчим комітетом Острівецької сільської ради стверджено, що по [ADDRESS] станом на 15.04.1991 р. проживали: [PERSON], [INFO], голова колгоспного двору, [PERSON], [INFO], дочка. Виданою 18.07.2016 р. Острівецькою сільською радою довідкою № 529 стверджено, що на час смерті [PERSON] разом з нею в [ADDRESS] проживала дочка [PERSON], [INFO] Отже, вона прийняла спадщину після смерті своєї матері. Копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 01 лютого 2016 року виконкомом Острівецької сільської ради Городенківського району, свідчить про те, що [PERSON] померла [INFO] р. у віці 72 років в смт Делятин Надвірнянського району, актовий запис № 2 від 01.02.2016 р. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (2003 р.), чинного на час смерті [PERSON], спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК). Судом встановлено, що у спадкодавця [PERSON] відсутні спадкоємці першої черги. Спадкоємцем другої черги за законом спадкодавця [PERSON] є її рідна сестра [PERSON], позивачка по справі. Довідка № 486/02.2-19, видана 19.07.2016 р. виконкомом Делятинської селищної ради свідчить про те, що [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] р. проживала в Делятинському психоневрологічному інтернаті та була зареєстрована в [ADDRESS], знята з реєстрації в зв'язку зі смертю. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Позивачка у визначений законом строк після смерті [PERSON] подала заяву до приватного нотаріуса про прийняття спадщини за законом. Вона, як спадкоємець другої черги за законом, прийняла спадщину. До спадкового майна належить житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] Городенківського району Івано-Франківської області. Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Нотаріусом позивачці [PERSON] було відмовлено видати свідоцтво про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на житловий будинок по [ADDRESS] Городенківського району, які б посвідчували право власності її померлої сестри [PERSON] на вказаний житловий будинок, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Городенківського РНО про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 27.07.2016 р. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Із характеристики будинку, господарських будівель і споруд в технічному паспорті на садибний житловий будинок [ADDRESS] що виготовлений 31.08.2016 р., встановлено, що житловий будинок, господарські будівлі збудовані в 1963 р., їх інвентаризаційна вартість становить 36910 грн. Довідкою № 546, виданою 25.07.2016 р. виконкомом Острівецької сільської ради стверджено, що за господарством [PERSON] в [ADDRESS] закріплена земельна ділянка 0,2 га, в т.ч.: 0,05 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, 0,15 га для ведення осг. Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно № 71175187, сформована 24.10.2016 р., свідчить про те, що право власності на будинок [ADDRESS] не зареєстровано. Через відсутність правовстановлюючих документів про власність спадкодавця на цей будинок, позивачка не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем за законом другої черги спадкодавця [PERSON], права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS], - судом не встановлено, відповідач - орган місцевого самоврядування - Острівецька сільська рада, на території якої знаходиться будинковолодіння, не заперечує відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що позов [PERSON] слід задовольнити. На підставі ст.ст. 524, 529, 548, 549, 563ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 317, 325, 1216, 1222, 1223, 1258, 1261-1262, 1268-1970, 1296-1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved