Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в обґрунтування якого вказав, що [INFO] помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у виді домоволодіння та земельної ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS], площею 576 кв.м. Будівництво, ведення в експлуатацію та володіння його батьком будинку здійснювалось у період дії норм ЦК Української РСР 1963 року та Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року. Дане домоволодіння належало йому на підставі «договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числом від одного до п'яти включно». На підставі вказаного договору та діючого на той час законодавства його батько отримав технічний паспорт, відповідно до якого всі об'єкти домоволодіння були побудовані до 05 серпня 1992 року, тому не є самочинним будівництвом. Зазначені документи свідчать про належне володіння його батьком домоволодіння, яке було збудовано та прийнято в експлуатацію на законних підставах, не є самочинним будівництвом та має усі необхідні документи відповідно до законодавства, яке діяло на момент користування цим майном.Після смерті батька, мати позивача [PERSON], яка постійно з ним проживала, юридично спадщину не оформлювала, однак прийняла її фактично. На момент смерті батька, позивач з батьками не проживав, заяви про прийняття спадщини не подавав, так все майно після смерті батька успадкувала його мати шляхом фактичного вступу в користування спадковим майном. [INFO] мати [PERSON] померла та позивач залишився єдиним спадкоємцем першої черги. Позивач звернувся з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак в видачі свідоцтва про прийняття спадщини йому відмовили, оскільки він не має правовстановлюючих документів на спадкове майно. Просив визнати за ним право власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою [ADDRESS], в порядку спадкування після померлої матері. У подальшому, позивач, у підтвердження своїх позовних вимог, надав акт встановлення на місцевості та узгодження меж землекористування, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що самочинно збудовані по [ADDRESS] від 08 грудня 2014 року, рішення Старо-Кримської селищної ради №328 від 16 квітня 2015 року «Про надання земельної ділянки для обслуговування жилого будинку,господарських будівель і споруд, що самочинно збудовані», договір оренди земельної ділянки від 30 квітня 2015 року, а також витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №37461680 від 13 травня 2015 року. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник Маріупольської міської ради Затворницька О.М.в судове засідання не з'явилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що відповідно до Договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 12 квітня 1961 року, [PERSON] надано земельну ділянку в [ADDRESS] для будівництва житлового будинку. На підставі вказаного договору та діючих норм ЦК Української РСР 1963 року, Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року [PERSON] отримав технічний паспорт, відповідно до якого всі об'єкти домоволодіння були побудовані до 05 серпня 1992 року, тому не є самочинним будівництвом. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим Виконкомом Старо-Кримської селищної ради м.Маріуполя Донецької області 21 грудня 198 року, актовий запис № 85. Згідно довідки Селищного голови смт.Старий Крим від 04 березня 2014 року дружина [PERSON] проживала за адресою [ADDRESS] разом з чоловіком [PERSON] по день його смерті та вела спільне господарство. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER], виданого Виконкомом старо-Кримської селищної ради м.Маріуполя Донецької області 05 вересня 2005 року, актовий запис № 66, [PERSON] померла [INFO]. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] брат позивача [PERSON] помер [INFO]. Отже, спадкоємцем після смерті батьків є позивач. Відповідно до наданого Управлінням Держземагенства у м.Маріуполі Донецької області акту від 08 грудня 2014 року, встановлені на місцевості та узгоджені межі земельної ділянки [PERSON] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що самочинно збудовані по [ADDRESS]. Площа земельної ділянки складає 0,0625 га та претензій з боку суміжних землекористувачів не заявлено. Рішенням Старо-Кримської селищної ради №328 від 16 квітня 2015 року «Про надання земельної ділянки для обслуговування жилого будинку,господарських будівель і споруд, що самочинно збудовані», затверджено технічну документацію за вказаною адресою. Відповідно до договору оренди земельної ділянки від 13 квітня 2015 року, [PERSON] надано у строкове платне користування земельну ділянку за вказаною адресою, кадастровий номер [NUMBER]. 13 травня 2015 року Реєстраційною службою Маріупольського міського управління юстиції Донецької області видано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про надання права оренди земельної ділянки в [ADDRESS] на ім'я [PERSON] Згідно ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно ч. 4 ст. 3 вказаного вище Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене у передбаченому законом порядку до набрання чинності ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину, а виникнення права власності на житлові будинки, споруди за раніше діючим законодавством (на час забудови 1971р.) не залежало від державної реєстрації цього права. З наведеного слідує, що оскільки позивач оформив свої права на земельну ділянку під домоволодінням покійного спадкодавця, а спірне домоволодіння збудоване до набрання чинності ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, виникнення права власності у [PERSON] на житловий будинок з усіма надвірними прибудовами, що розташований у [ADDRESS], не залежало від його реєстрації. Отже, вказане майно входить до складу спадщини, що відкрилась після смерті батьків позивача. Частиною 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України, передбачено право спадкоємця за заповітом чи за законом прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ст.1269 ЦК України). Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України до спадкоємців першої черги зокрема належить дружина покійного спадкодавця. Спадкоємці за законом мають право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги (ч.2 ст.1274 ЦК України). Судом встановлено, що існуючім за законом спадкоємцем першої черги є син, позивач по справі [PERSON] Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008р. № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Із урахуванням всіх обставин, суд вважає вимоги позивача законними та можливим їх задовольнити, визнавши за ним після матері в порядку спадкування на домоволодіння, що розташоване в [ADDRESS].

Outcome: approved