Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

[PERSON] 19.07.2021 року звернулась до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом вказавши, що вона з відповідачем у справі [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Вони з відповідачем прожили у спільному шлюбі з 2012 року. Їх взаємини настільки погіршилися, по тій причині, що відповідач почав зловживати алкогольними напоями, почав зустрічатися з іншою дівчиною, крім того він повністю самоусунувся від виконання своїх обов`язків щодо утримання та виховання спільних дітей. Відповідач відмовляється повідомляти своє місце роботи та розмір отримуваного прибутку, однак отримує високий дохід, окрім того є особою працездатного віку, а тому може надавати дітям матеріальну допомогу, проте добровільно цього не робить. Враховуючи теперішній рівень цін на продукти харчування, дитячий одяг, взуття та медикаменти, вважає, що з відповідача потрібно стягнути аліменти в розмірі 1/2 частки від усіх його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Такий розмір аліментів, в сумі з тими коштами, які витрачає на дітей позивач, забезпечить дітям належні умови лікування, утримання та матеріального забезпечення (а.с.1-3). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 29.07.2021 року відкрито провадження у цій справі із призначенням її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами. Сторонами не подано заперечень щодо вказаного порядку розгляду справи. Відповідачем [PERSON] 16.08.2021 року за зареєстрованим у встановленому порядку місцем його проживання було вручено ухвалу про відкриття провадження у справі з позовною заявою та доданими документами, за наслідком чого відзиву на позов ним суду не представлено. З огляду на вказане вище суд на підставі положень ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.4). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] позивач 22.05.2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] (а.с.6). З копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.7,8) встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки виконкому Жмеринської міської ради від 13.07.2021 року №1-10-349 неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають за адресою: [ADDRESS] , разом з матір`ю - позивачем [PERSON] та перебувають на її утриманні (а.с.9). У відповідності до вимог ст.180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до вимог ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до положень ч.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. За змістом ч.1 ст.27 Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд визнає аргументовано доведеним позивачем існування обов`язку щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям [PERSON] та [PERSON] до досягнення ними повноліття відповідачем [PERSON] , який є їхнім батьком та власне батьківство щодо них останнім наразі не заперечено. З огляду на досліджені докази у суду немає сумнівів щодо справжності обставин, викладених у заяві позивачем, які свідчать про те, що відповідач ухиляється від свого обов`язку добровільно утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, обставини чого останнім не спростовані ні в який спосіб. Разом з тим, вирішуючи питання щодо розміру оспорюваних аліментів, суд визнає необгрунтованими заявлені позовні вимоги щодо визначення їх в оспорюваному розмірі 1/2 частини доходу відповідача з заявлених підстав щодо додаткових потреб на утримання дітей, а саме: витрат на покупки медикаментів, оскільки положеннями ст.185 СК України серед іншого саме такі витрати віднесено до обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на неповнолітню дитину, які не підлягають довільному включенню до аліментних зобов`язань, становлячи самостійний предмет спору як такі, що можуть фінансуватись наперед чи покриватися після їх понесення разово, періодично або постійно. Відтак з урахуванням того, що заявлений предмет позову не охоплює цивільно-правової відповідальності безпосередньо щодо участі відповідача у додаткових витратах на неповнолітніх дітей, з огляду на неповідомлення позивачем про відсутність у відповідача інших утриманців, із достатністю отримуваного ним власного доходу у виді певного розміру заробітку за його місцем роботи, втім обставини чого відповідачем не заперечені та не спростовані ні в який спосіб, водночас враховуючи встановлений законом пріоритет першочергового забезпечення батьками інтересів неповнолітніх дітей, суд визначає необхідним та достатнім надання відповідачем аліментного утримання двох неповнолітніх дітей загалом в розмірі 2/5 частин його заробітку (доходу). Такий розмір аліментів забезпечуватиме достатнє утримання двох неповнолітніх дітей, які із позивачем не мають хронічного хворобливого стану здоров`я, сукупно з наданням їм утримання позивачем, та не порушуватиме заздалегідь прав відповідача, яким про незадовільний стан свого здоров`я чи власну непрацездатність не повідомлено, перебуваючи в межах встановленого законом обмеження утримання аліментів із заробітної плати боржника, у зв`язку з чим суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у вказаному розмірі аліментів. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що згідно вимог п.14 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору за цим предметом цивільного спору. Відтак, за правилами ст.141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати із сплати судового збору в розмірі 908 грн. за відповідною ставкою вимог майнового характеру. Враховуючи викладене,

Outcome: approved