Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

28.07.2014 року [PERSON] звернувся з позовом до Кредитної спілки «Юкон» , третя особа [PERSON] про визнання поруки припиненою. У позовній заяві зазначав, що 07.06.2011 року між [PERSON] та Кредитною спілкою «Юкон» було укладено кредитний договір № 423, за умовами якого [PERSON] отримала кредит у сумі 80000 грн. на строк до 07.06.2012 року під 48% річних. 16.06.2011 року між тими ж сторонами було укладено кредитний договір №428 за умовами якого [PERSON] отримала кредит у сумі 40000 грн. В забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором між КС «Юкон» та [PERSON] укладено договір поруки № 311 від 07.06.2011р. та № 315 від 16.06.2011 року. Згідно з умовами кредитного договору №423 від 07.06.2011 року останнім днем виконання позичальником своїх зобов'язань є 07.06.2012 року, а згідно з умовами кредитного договору №428 від 16.06.2011 року - 16.06.2012 року. Враховуючи, що до 16.12.2012 року кредитна спілка не пред'явила вимог до поручителя і пройшло більше, ніж шість місяців, які законодавчо надані кредитору для звернення з вимогою до поручителя згідно до ч.4 ст.559 ЦК України, відносини поруки є припиненими. У зв'язку із цим, Позивач просить визнати його поруку перед КС «Юкон» за договором поруки № 311 від 07.06.2011 та № 315 від 16.06.2011 р. такою, що припинилася. У судове засідання позивач та його представник не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позов у повному обсязі, просить його задовольнити на підставах викладених у позовній заяві. Представник відповідача КС «Юкон» у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, надав суду заяву про повне визнання позовних вимог. Третя особа у судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином про час та місце слухання справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, у зв'язку з наступним. Відповідно до ст. 3 ЦПК України заінтересована особа вправі в порядку встановленому законом, звернутися до суду за захистом порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу. Судом встановлено, що 07.06.2011 року між [PERSON] та Кредитною спілкою «Юкон» було укладено кредитний договір № 423, за умовами якого [PERSON] отримала кредит у сумі 80000 грн. на строк до 07.06.2012 року під 48% річних. (а.с.5) 16.06.2011 року між [PERSON] та КС «Юкон» було укладено кредитний договір №428 за умовами якого [PERSON] отримала кредит у сумі 40000 грн. на строк до 16.06.2012 року(а.с.8) В забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором між КС «Юкон» та [PERSON] укладено договір поруки № 311 від 07.06.2011р. та № 315 від 16.06.2011 року. (а.с.6,7) Згідно з умовами кредитного договору №423 від 07.06.2011 року останнім днем виконання позичальником своїх зобов'язань є 07.06.2012 року, а згідно з умовами кредитного договору №428 від 16.06.2011 року - 16.06.2012 року. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Загальні умови виконання зобов'язання зазначені у ст. 526 цього Кодексу. За правилами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, божник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Крім того, як роз'яснено у п. 24 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30 березня 2012 року, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами ( ч. 1 ст. 252 ЦК України). Разом з тим, із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати ( ст. ст. 251, 252 ЦК України). Отже, умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Зі змісту договорів поруки вбачається, що строк, після закінчення якого порука припиняється не визначено, оскільки пунктами 4.1 цього договору установлено, що він діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за основним договором. Отже, кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, з 07.06.2012 року та з 16.06.2012 року, не пред'явив вимоги до поручителя, оскільки кредитна спілка звернувся до поручителя у травні 2014 року, ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя провадження у справі відкрито 08.07.2014 року, тобто зі спливом передбаченого ст. 559 ЦК строку на звернення до суду з позовом до поручителя. В порядку ч.1 ст. 174 ЦПК України уповноваженим представником КС «Юкон» 28.08.2014 року до суду подано заяву про визнання позову. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У зв'язку із наведеним, з урахуванням вимог ч.4 ст. 174 ЦПК, суд вважає що позовні вимоги ґрунтуються на законі, доведені належними доказами, визнані відповідачем, отже вважає за необхідне прийняти визнання відповідачем позову та задовольнити позовні вимоги. Оскільки позивачем питання про стягнення з відповідача судового збору сплаченого при поданні позову не ставиться, суд враховуючи межі позовних вимог та ст. 10 ЦПК України, залишає судові витрати за позивачем.

Outcome: approved