Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

16 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Азовзагальмаш» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації у звязку з порушенням строків виплати заробітної плати. 26 січня 2016 року до суду надійшла змінена позовна заява [PERSON], в обґрунтування якої позивач посилається на те, що з він працював у відповідача з 05 січня 2011 року по 02 жовтня 2015 року на посаді начальника відділу в центрі інформаційних технологій. 02 жовтня 2015 року він був звільнений на підставі п.1 ч.1 ст. 36 КЗпП України. Починаючи з жовтня 2014 року, відповідач перестав виплачувати йому заробітну плату в повному обсязі, у результаті чого станом на день його звільнення утворилась заборгованість, яка не виплачена і по сьогодні. Сума заборгованості складає 150 934,18 гривень. З урахуванням того, що відповідач затримав виплату заробітної плати за жовтень грудень 2014 року та січень жовтень 2015 року на один календарний місяць та більше, позивач вважає, що має право на отримання компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату за цей період часу, яка дорівнює 13 708,98 гривень. Крім того, позивач вважає, що має право на виплату середнього заробітку за час затримки виплати зарплати за період з 03 жовтня 2015 року по 31 грудня 2015 року, включно, яка складає 31 817,52 гривень, та з 01 січня 2016 року по 15 лютого 2016 року включно 14 720,01 гривень, а всього 46 537,53 гривень. На підставі викладеного та посилаючись на діюче законодавство, позивач звертається до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у розмірі 150 934,18 гривень, компенсацію за несвоєчасно виплачену зарплату за період жовтень грудень 2014 року, а також січень жовтень 2015 року у розмірі 13 708,98 гривень, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільнені, починаючи з 03 жовтня 2015 року по 15 лютого 2016 року включно в сумі 46 537,53 гривень, судові витрати покласти на відповідача. Позивач [PERSON], йог представник [PERSON], діючий на підставі довіреності, до судового засідання не прибули, надали письмові клопотання про розгляд справи за їх відсутності, на уточнених позовних вимогах наполягають, просять задовольнити. Представник відповідача ПАТ «Азовзагальмаш» до судового засідання не зявився по невідомим суду причинам, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Згідно до заперечень представника відповідача [PERSON], діючої на підставі довіреності, що надійшли до суду 25 грудня 2015 року, відповідач заперечує проти позову у повному обсязі, а надає письмові докази. Відповідно до ч.2 ст.197 Цивільно-процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 233 КзПП України у разі порушення законодавства про оплату праці, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь яким строком. Згідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Відповідно до ст. 47 КЗпП України роботодавець зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України. Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як роз'яснено у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" № 13 від 24 грудня 1999 року, суд, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Як вбачається з трудової книжки серія АА № 349390, позивач [PERSON], [INFO], у період з 05 січня 2011 року по 02 жовтня 2015 року працював у ПАТ «Азовзагальмаш». Був звільнений на підставі п.1 ч.1 ст. 36 КЗпП України. Згідно довідки ПАТ «Азовзагальмаш» № 238/ро-809 від 07 грудня 2015 року, заборгованість підприємства по заробітній платі перед [PERSON] становить 150 934, 18 гривень. З даної довідки вбачається, що це сума, яка належить до виплати позивачу та розрахована без з відрахуванням належних до утримання податків та зборів. Вказана сума позивачем не оспорюється та підлягає стягненню з відповідача на її користь. Згідно довідки ПАТ «Азовзагальмаш» № 238/ро-809 від 07 грудня 2015 року, середньогодинна та середньоденна заробітна плата із розрахунку двох останніх місяці, що передували звільненню, становить 61,59 гривень та 505,04 гривень відповідно. Вказаний розрахунок проведений відповідно до положень п. 2, 4, 5, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року. Розраховуючи середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, суд приходить до наступного. Позивач був звільнений02 жовтня 2015 року, в день звільнення був присутній на роботі, що не заперечується відповідачем. Отже, середній заробіток розраховуватиметься починаючи з 03 жовтня 2015 року по день постановлення даного рішення, 15 лютого 2016 року. Приймаючи до уваги розрахунок норм тривалості робочого часу на 2015 рік, наведений у [PERSON] соціальної політики України №10196/0/14-14/13 від 09 вересня 2014 року «Про розрахунок норм тривалості робочого часу на 2015 рік», у період з 03 жовтня 2015 року по 31 грудня 2015 року, включно, становить 63 робочих днів. Отже, середній заробіток за весь час затримки розрахунку становить: 63 дні х 505,04 гривень = 31 817,52 гривень. Крім того, відповідно до розрахунку норм тривалості робочого часу на 2016 рік, наведений у [PERSON] соціальної політики України №10846/0/14-15/13 від 20 липня 2015 року «Про розрахунок норм тривалості робочого часу на 2016 рік», у період з 01 січня 2016 року по 15 лютого 2016 року, включно, становить 239 робочих часів. Отже, середній заробіток за весь час затримки розрахунку становить: 239 годин х 61,59 гривень = 14 720,01 гривень. А всього, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яка підлягає стягненню складає 46 537,53 гривень. Доказів, що затримка розрахунку сталася не з вини відповідача, суду не надано, тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Що стосується відшкодування компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату, суд в ходить із наступного. За ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом (набрав чинності 1 січня 2001 року). Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, серед яких, крім іншого, заробітна плата (грошове забезпечення). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). З наданого представниками відповідача розрахунку компенсації за затримку у виплаті, вбачається, що за період жовтень грудень 2014 року та січень жовтень 2015 року сума нарахованої компенсації становить 13 708,98 гривень, яка підлягає стягненню на користь позивача.. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, в межах стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по заробітній платі в сумі 150 934,18 гривень, яка розрахована відповідачем без врахуванням утриманих податків та зборів; середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні в сумі 46 537,53 гривень, з утриманням з вказаної суми при її виплаті передбачених законом податків і зборів; компенсації у звязку з порушенням строків виплати заробітної плати у сумі 13 708, 98 гривень, а всього 211 180,66 гривень. Крім того, ч. 3 ст. 88 ЦПК України встановлено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Зважаючи, що позовні вимоги [PERSON] задоволені в сумі 211 180,66 гривень, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 111,81 гривень. На підставі ст. ст. 47, 115, 116 КЗпП України,

Outcome: approved