Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

15 березня 2017 року позивач [PERSON] Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області в інтересах держави в особі Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації Чернівецької області звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення надмірно виплачених коштів за призначеною щомісячною адресною допомогою. В обґрунтування позову зазначає, що за результатами опрацювання інформації Управління Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області встановлено, що 24.12.2014р., 24.06.2016р. та 25.12.2015р. [PERSON] звертався із заявами до Управління праці та соціального захисту населення Хотинської райдержадміністрації Чернівецької області про призначення щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. За наслідками проведеної перевірки даних, наданих [PERSON] встановлено, що при оформлені адресної допомоги відповідачем не задекларовано інформацію про наявність у нього квартири, що знаходиться за адресою: вул. Київська, 4, м. Хотин Чернівецької області, яку він придбав 23.12.2014р., що призвело до надмірної виплати бюджетних коштів у вигляді адресної допомоги за період з 24.12.2014р. по 23.06.2016р. в сумі 33159,73 грн. У відповідності до заяв про призначення щомісячної адресної допомоги, особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районі проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг [PERSON] вказав, що у володінні членів його сімї відсутні житлові приміщення, розташовані в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції. Таким чином, прокурор стверджує, що відповідачем порушено положення Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в частині надання недостовірних відомостей щодо наявності у нього квартири, тобто наявна недобросовісність набуття грошової допомоги, у звязку з чим просить суд стягнути з відповідача незаконно отриману допомогу у розмірі 33159,73 грн. Предявляючи позов в інтересах держави в особі Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації, прокурор зазначає, що несплата відповідачем надмірно виплачених коштів за призначеною щомісячною адресною допомогою завдає майнову шкоду Управлінню праці та соціального захисту населення Хотинської райдержадміністрації, яке внаслідок цього позбавлене можливості виконувати покладені на нього функції та реалізувати фінансово-економічні повноваження. При цьому, несплата відповідачем надмірно виплачених коштів за призначеною щомісячною адресною допомогою перешкоджає належному функціонуванню органу виконавчої влади, що порушує інтереси держави. Також прокурор зазначає, що Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації неналежним чином здійснює захист порушених інтересів держави, у звязку з чим відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави. В судовому засіданні прокурор позов підтримав у повному обсязі, вважає його обґрунтованим поданими доказами. Представник Управління праці та соціального захисту населення Хотинської райдержадміністрації [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надіслав на адресу суду клопотання, згідно якого просить суд справу розглядати без участі представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання з'явився, проти позову заперечував, зокрема зазначає, що прокурор у даній справі є неналежним позивачем, з огляду на те, що прокурором не надано суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді. Також пояснив, що йому не було відомо про необхідність надавати відомості щодо наявного нерухомого майна, скільки керувався Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», який не містить в собі вимог про наявність житла, а Постанова КМУ №505 є лише підзаконним актом та не повинна застосовуватись до спірних правовідносин. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач звертався до Управління праці та соціального захисту населення Хотинської райдержадміністрації із заявами від 24.12.2014р., від 24.06.2015р., від 25.12.2015р.про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с.7-9). При подачі вказаної заяви відповідач власноруч заповнював інформацію щодо членів сімї та щодо відсутності у будь-кого з членів сімї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції. Крім того, відповідач був проінформований, що інформація подана у цих заявах, а також документи, додані до них, можуть бути перевірені органом соціального захисту населення для забезпечення цільового використання бюджетних коштів (а.с. 7-9). На підставі вищезазначених заяв відповідачу було призначено та виплачено щомісячну адресну допомогу, що підтверджується довідкою від 30.01.2017р. (а.с.30), а саме: в грудні 2014р. в сумі 570,32 грн.; протягом 2015 року 22393,40 грн.; з січня 2016р. по червень 2016р. включно 10254,40 грн., загалом 33218,66 грн. Судом встановлено, що згідно розрахунку Управління праці та соціального захисту населення Хотинської райдержадміністрації про утримання переплати щомісячної адресної допомоги, призначеної [PERSON], загальна сума переплати за період з грудня 2014року по червень 2016 рік становить 33159,73 грн. (а.с.40). Зі змісту Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 14.03.2017р. вбачається, що за [PERSON] зареєстровано житловий будинок загальною площею 22,3 кв.м., що розташований за адресою: Чернівецька область, м. Хотин, вул. Київська, 4. Підставою виникнення права власності зазначено: договір купівлі-продажу житлового будинку, серія та номер НАЕ №933616 від 23.12.2014р., дата державної реєстрації 23.12.2014р. (а.с.31-35). Судом встановлено, що в період з 25.07.2016р. по 17.10.2016р. Управлінням західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області було проведено планову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності в частині законності призначення, нарахування та виплати усіх видів соціальної допомоги, пільг, субсидій та інших виплат, що здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації за період з 01.01.2014р. по 30.09.2016р., про що складено акт №07-40-1 від 21.10.2016р. (а.с. 10-29). За результатами перевірки встановлено, що гр. [PERSON] не повідомив Управління під час призначення допомоги про наявність у власності житлового приміщення, яке було придбано 23.12.2014р., що розташоване за адресою Чернівецька область, м. Хотин, вул. Київська, 4 (а.с.24). Крім того, встановлено, що у власності [PERSON] (дружини відповідача) на підставі договору дарування від 05.11.2004р. №ВВО/153421 перебуває житлове приміщення (квартира), що розташована в м. Полтава, вул. Половки, 97/22 (а.с. 24). Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначений Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №505 від 01.10.2014р. (далі Порядок). Відповідно до п. 2 Порядку грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Згідно з п. 5 Порядку для отримання грошової допомоги (у тому числі у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку) уповноважений представник сімї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сімї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, предявляє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). У заяві зазначаються такі відомості про всіх членів сімї, які претендують на отримання грошової допомоги, зокрема наявність у будь-кого з членів сімї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Пунктом 6 Порядку передбачено, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сімї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Так як відповідач [PERSON] не вказав у заяві про наявність у його власності житловий будинок загальною площею 22,3 кв.м., що розташований за адресою: Чернівецька область, м. Хотин, вул. Київська, 4, у зв'язку з чим відповідно до п.6 цього Порядку не мав права на призначення грошової допомоги, Управління праці та соціального захисту населення Хотинської райдержадміністрації виведено розрахунок переплати призначеної допомоги за період з грудня 2014 року по червень 2016 року в сумі 33159,73грн. (а.с.40). Відповідно до п. 11 Порядку суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сімї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Згідно з п. 12 Порядку Виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі: виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. Відповідач був належним чином повідомлений про утворення переплати державних коштів (а.с.37-38) та суму, яку потрібно повернути. Проте відповідач на даний час добровільно не здійснив повернення переплаченої суми адресної допомоги. У відповідь відповідач листом від 20.11.2016р. (а.с.58) повідомив Управління праці та соціального захисту населення про те, що вимушено покинув своє місце проживання. При поданні заяви у відповідача ніхто не запитував про наявність у нього житла. Крім того, відповідач вважав, що вказана грошова допомога була надана на покриття житлово-комунальних послуг та була єдиним джерелом для існування. Відповідно до статті 1166 Цивільного Кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 1215 ЦК України, встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України). Судом встановлено, що внаслідок недобросовісного подання відповідачем недостовірних відомостей щодо наявності у власності житлового приміщення, йому в період з грудня 2014 року по червень 2016 року було надмірно виплачено адресну допомогу в сумі 33159,73 грн., яка на даний час відповідачем не повернута. Не заслуговують на увагу доводи відповідача, що йому ніхто не повідомляв про необхідність зазначити інформацію щодо наявності житла, оскільки заяви про призначення адресної допомоги (а.с. 7-9) заповнювались відповідачем власноручно, і останній вказав, що у володінні будь-яких членів його сімї відсутні житлові приміщення, розташовані в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України та райони антитерористичної операції. Також суперечливим є доводи відповідача, що Постанова КМУ №505 є підзаконним актом, а тому не повинна застосовуватись до спірних правовідносин з огляду на таке. Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від\~20.10.2014\~№\~1706-VII встановлено гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб, тоді як механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначено Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505. Щодо тверджень відповідача, що прокурор не надав належного обґрунтування підстав для звернення до суду з даним позовом в інтересах держави в якості позивача, судом враховується наступне. Статтею 1311 Конституції України визначено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює: представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 45 ЦПК України з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. Прокурор, який звертається до суду з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво), повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 25 Закону України "Про прокуратуру". Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Судом встановлено, що листом від 27.01.2017р. №05-07-24-119 Управління праці та соціального захисту населення повідомило Кельменецьку місцеву прокуратуру про утворення переплати адресної допомоги [PERSON] за період з грудня 2014р. по червень 2016р. в сумі 33159,73 грн., яку останній добровільно повертати не бажає, та просило вжити заходів прокурорського реагування (а.с.36). Крім того, листом від 13.02.2017р. №05-07-24-344 Управління праці та соціального захисту населення звернулось до Кельменецької місцевої прокуратуру з проханням вжити заходів щодо стягнення суми переплати щомісячної адресної допомоги з [PERSON] в сумі 33159,73 грн., оскільки в Управлінні відсутній юрист та обмежене фінансування (а.с.39). Листом від 14.03.2017р. №107-415-17 Кельменецька місцева прокуратура повідомила Управління праці та соціального захисту населення про предявлення до суду позовної заяви про стягнення з [PERSON] суми переплати щомісячної адресної допомоги в розмірі 33159,73 грн. (а.с.41). Отже, враховуючи те, що Управління праці та соціального захисту населення не здійснює захист порушених інтересів держави, оскільки ненадходження до бюджету внаслідок несплати [PERSON] коштів за призначеною адресною допомогою, завдає шкоди державі в особі Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації, прокурор звернувся до суду з даним позовом за захистом інтересів держави. Безпідставними є доводи відповідача щодо обовязку прокурора сплатити судовий збір за подання цієї позовної заяви, оскільки відповідно до ст. 46 ЦПК України, прокурор звертаючись з даним позовом до суду в інтересах Управління праці та соціального захисту населення набув процесуальних прав та обовязків Управління, за винятком укладати мирову угоду. Таким чином, оскільки Управління відповідно до п.19 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору, то і прокурор діючи в інтересах Управління звільнений від сплати судового збору. Будь-яких інших доказів на спростування доводів, викладених в позовній заяві відповідачем не надано. За таких обставин суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та задовольняє позов в повному обсязі. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved