Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

28.03.2019 року позивачка [PERSON] звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи на те, що 19.06.2015 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про що складено актовий запис № 347. Внаслідок різних поглядів на життя та несумісних характерів позивачка та відповідач стали проживати окремо. Тривалий час стосунки між ними не покращились, протягом тривалого часу - півтора роки вони спільно не проживають. Просить шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином. Представник позивачки направила заяву про розгляд справи в її відсутності, наполягає на задоволенні позову. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, в зв`язку з чим справа підлягає заочному розгляду. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 19.06.2015 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] (після шлюбу [PERSON] ) та [PERSON] , актовий запис № 347. Суд дійшов до висновку про необхідність задоволення вимог про розірвання шлюбу, виходячи з наступного. Згідно зіст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Сторони припинили шлюбні відносини, та в результаті погіршення сімейного життя спільне господарство не ведуть. Таким чином, враховуючи неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження їх сімї, шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , відповідно до ст. ст.105,109-112 СК України підлягає розірванню. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до увагиЗакон України "Про судовий збір" та ст. ст. 141 ЦПК України і вважає, що судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Outcome: approved