Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказав, що 16 вересня 2000 року зареєстрував шлюб з відповідачкою у Відділі реєстрації актів громадянського стану м. Рівне, про що було зроблено відповідний актовий запис № 985. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося. Шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вважає, що шлюбні відносини існують лише формально, подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Просить суд розірвати шлюб та визначити місце проживання дітей [PERSON] та [PERSON] з ним. Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, подав через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 13.10.2021 року заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином, подала через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 13.10.2021 року заяву, в якій позовні вимоги визнає та просить суд розгляд справи проводити у її відсутність. Суд, врахувавши заяву позивача про розгляд справи у його відсутність та заяву відповідача про визнання позовних вимог, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав: 16 вересня 2000 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану м. Рівне, про що було зроблено відповідний актовий запис № 985. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Збереження сім`ї неможливе і суперечить їхнім інтересам. Враховуючи, що сторони не бажають підтримувати шлюбні стосунки, примирення між ними неможливе, суд вважає, що сім`я розпалася і зберегти її неможливо. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України\~\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Частиною 1 ст. 150 СК України\~\~визначені головні напрями виховного процесу, який мав би зосереджуватися на основних суспільних цінностях повазі до інших людей, любові до членів своєї сім`ї, родини. Брак любові у дитячі роки це духовний дисбаланс на усе життя. Згідно ст.\~151\~СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Права батьків щодо виховання дитини розцінюється як засіб виконання ними своїх обов`язків щодо неї. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Матеріали справи не містять таких доказів, які б свідчили про наявність виняткових обставин, зокрема про аморальну поведінку позивача, відсутність можливості матеріально забезпечити дитину, приймати участь у її вихованні. Наведені вище правові норми та інші обставини справи свідчать про можливість позивача забезпечувати нормальний всебічний розвиток дітей. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом із батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження. Відповідно до ч. 3 ст. 160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Оскільки,\~\~на момент розгляду справи, донька подружжя [PERSON] , [INFO] досягла 18 років, а тому вона вправі\~ самостійно\~визначати\~\~місце свого проживання. Виходячи з вищевикладеного,\~\~в\~\~частині\~\~позовних вимог щодо залишення [PERSON] , [INFO] , яка на час розгляду справи досягла 18-річного віку,\~\~ на\~\~проживання з\~\~позивачем\~слід відмовити. Відповідно ч. 1 ст.\~82\~ЦПК України обставини, визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідачка визнала позовні вимоги повністю, тому за результатами підготовчого провадження у суду є всі підстави ухвалити рішення.\~\~ Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 1\~816,00 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved