Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області про знаття арешту з майна - автомобіля "Volkswagen Transporter", н.з. [NUMBER] , належного йому на праві приватної власності на підставі свідоцтва про реєстрацію серії [NUMBER] від 01.12.2011 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.07.2012 року слідчим Первомайської міжрайонної прокуратури Миколаївської області з метою забезпечення позову в рамках кримінальної справи № 1275007 накладено арешт на його автомобіль. 13.08.2012 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області його звільнено від кримінальної відповідальності та закрито провадження у справі. При цьому рішення про скасування арешту на майно, як заходу забезпечення цивільного позову, на час його закриття вирішено не було, арешт не скасований, що позбавляє його можливості розпоряджатися майном на власний розсуд. Ухвалою суду від 22.11.2021 року позов прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено прядок розгляду справи, подання відзиву і доказів. Сторонами не подано будь-яких інших заяв, клопотань тощо. Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи. Відповідач відзиву на позовну заяву та доказів проти заперечення позовних вимог не надав. Пояснення від третьої особи до суду не надходили. Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 01.12.2011 року належить автомобіль «Volkswagen Transporter» 1995 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується копією такого свідоцтва. 26.07.2012 року постановою слідчого Первомайської міжрайонної прокуратури Миколаївської області Тупчія В.В. в рамках розслідування кримінальної справи № 12750007 з метою забезпечення цивільного позову було накладено арешт на автомобіль, належний позивачу, який виступав у наданій справі обвинуваченим. 13.08.2012 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим та закрито провадження у справі, що підтверджується постановою від 13.08.2012 року у справі № 1421/3952/12. Як вбачається із постанови, судом не вирішено питання скасування заходів забезпечення цивільного позову, не скасовано арешт на майно. Згідно відомостей ТСЦ № 4842 на належний позивачу автомобіль накладено обмеження на підставі постанови Первомайської міжрайонної прокуратури в межах кримінальної справи № 1275007. В досудовому порядку [PERSON] звернувся до Первомайської місцевої (нині окружна) прокуратури про зняття арешту з його автомобіля, однак йому було рекомендовано звернутись до суду задля вирішення такого питання, що підтверджується листом № (15-34)/966-19 від 13.06.2019 року. З матеріалів справи вбачається, що арешт на автомобіль накладений під час досудового розслідування в межах кримінальної справи № 1275007. Оскільки арешт було накладено до набрання чинності КПК України 2012 року, відповідно до п. 9 Розділу ХІ Перехідних положень чинного КПК України питання про його скасування повинно вирішуватись в порядку КПК України 1960 року. Разом з цим, Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 30 червня 2020 року у справі № 727/2878/19 сформовано висновок, що спори про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами КПК України 1960 року та незнятого за цим Кодексом після закриття кримінальної справи, слід розглядати за правилами цивільного судочинства. Згідно ч.4. ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином, враховуючи позицію Верховного суду, право позивача на захист майнових прав підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства. Відповідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи зазначене, фактичні обставини справи та наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що збереження арешту, накладеного на автомобіль [PERSON] в межах кримінальної справи № 1275007, є недоцільним після закриття провадження у справі і перешкоджає позивачу розпоряджатися його майном на власний розсуд, а тому право позивача підлягає захисту шляхом скасування накладеного обтяження на майно. За наведених обставин позов підлягає задоволенню повністю. Слід скасувати арешт, накладений постановою Первомайської міжрайонної прокуратури Миколаївської області від 26.07.2012 року в рамках кримінальної справи № 1275007, на майно - автомобіль «Volkswagen Transporter» д.р.н. [NUMBER] , який належить позивачу на праві власності.

Outcome: approved