Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

20 липня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання батьківства і з врахуванням уточнених позовних вимог від 08.12.2017 просить суд визнати відповідача її батьком та внести відповідні зміни до актового запису про її народження. Вимоги позову позивач мотивує наступним. Вона народилася [INFO] року в м. Шостка Сумської області. Відповідно до записів у свідоцтві про народження в графі батько значиться - [PERSON]. Позивач зазначає, що відомості про її батька вносились до актового запису про народження за вказівкою матері, остання на той час і до сьогодні у шлюбі не перебувала. В даний час позивач бажає внести в актовий запис про її народження відомості про свого батька. Як стверджує позивач, її батьком є відповідач. На час її народження її мати проживала з відповідачем однією сім'єю. Саме відповідач займався її вихованням та піклувався про неї весь час. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в уточненій редакції в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі, також в цій заяві додатково зазначив, що ще до народження [PERSON] він проживав спільно з матір'ю позивача за однією адресою та вони вели спільне господарство, а після народження спільної доньки [PERSON] разом виховували останню, піклувались про неї та матеріально утримували. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - мати позивача [PERSON] в судове засідання також не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи вищенаведені законодавчі вимоги та позицію Пленуму Верховного Суду України, суд вважає за необхідне зупинитися на наступному. Позивач народилась [INFO] року в м. Шостка Сумької області, її батьком значиться - [PERSON]. Вказані обставини встановлені на підставі копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 28.11.1994 відділом реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міськвиконкому (а.с. 3). При цьому, відомості про батька в актовий запис про народження позивача внесено за вказівкою матері на підставі ч.2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім'ю України (далі - КпШС), що вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану (а.с. 4). Відповідно до довідки про склад сім`ї, відповідач [PERSON] та мати позивача [PERSON] проживають разом за однією адресою у будинку, який належить на праві спільної часткової власності відповідачу (а.с. 9). Крім власних письмових пояснень відповідача, факт спільного проживання [PERSON], [PERSON] та позивача підтверджуються іншими доказами, зокрема, фотографіями, які зображують фрагменти спільного життя та ставлення [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] до позивача, як до своєї дитини. Слід зазначити, що за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина 1 статті 58 Конституції України) норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року. При цьому, як роз'яснює Пленум Верховного Суду України у п. 3 своєї постанови №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги дату народження позивача, суд вважає необхідним керуватися при розгляді даної справи нормами КпШС України. Так, згідно з ч.2, ч.3 ст.53 КпШС України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Тобто відповідно до статті 53 КпШС в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, підставою для встановлення батьківства може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства. З огляду на встановлені вище обставини про спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, та спільне виховання чи утримання ними дитини (позивача у справі) після її народження, а також зважаючи, що у заяві від 08.12.2017 відповідач безспірно визнає себе батьком позивача, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав інших осіб, а відтак у суду є всі підстави для задоволення вимог позивача про визнання відповідача її батьком. Вирішуючи вимоги про внесення змін про батька в актовий запис про народження позивача, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до статті 134 Сімейного кодексу України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно абз. 9 п. 20 глави 1 розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін в актовий запис цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно п. 2.16.4 вказаних Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов'язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Отже, вимоги в частині внесення змін до актового запису про народження позивача щодо батька також слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однак, з квитанції вбачається, що при подачі позову судовий збір було сплачено відповідачем, а тому, суд залишає ці судові витрати за фактично понесеними. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved