Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

15.10.2020\~року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа певній особі. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії ДН № 2040, виданого 27.01.1997 року Краснолиманською міською радою народних депутатів, він набув у власність земельну ділянку загальною площею 0,15 га, призначену для обслуговування жилого будинку і господарських будівель та для ведення особистого підсобного господарства, розташовану за адресою: [ADDRESS] . 06.10.2020 заявник звернувся з заявою до державного реєстратора прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, 09.10.2020 року отримав відмову у державній реєстрації права власності на земельну ділянку, кадастровий номер 1413300000:01:005:0469 у зв`язку з тим, що в Державному акті на право приватної власності на землю допущена помилка в написанні прізвища заявника - замість « [PERSON] » неправильно вказано « [PERSON] ». У зв`язку з викладеним [PERSON] просить встановити факт належності правовстановлюючого документа конкретній фізичній особі. Заявник [PERSON] \~ був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, для участі в судовому засіданні не прибув, однак надав суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримує повністю, просив справу розглянути без його участі (а.с. 30). Заінтересована особа - Об`єднана\~територіальна громада,\~яку представляє\~Лиманська міська\~рада Донецької\~області була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи; заінтересованою особою не направлено свого представника для участі в судовому засіданні, але надано заяву про розгляд справи без участі представника за наявними документами у справі та ухвалення рішення відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 28). На підставі ч. 2\~ ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого 03.07.1991 року державним нотаріусом Краснолиманського міського нотаріального округ Донецької області за реєстровим № 2-1489, зареєстрованого КП «БТІ» м. Слов`янськ 25.07.1991 року за реєстровим № 333кн.3, [PERSON] є власником нерухомого майна, розташованого за\~адресою:\~ [ADDRESS] (а.с.13-16, 18). 27.01.1997 року заявнику Краснолиманською міською радою був виданий державний акт серії ДН № 2040 на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,15 га, призначену для обслуговування жилого будинку і господарських будівель та для ведення особистого підсобного господарства, розташовану за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). 06.10.2020 заявник звернувся з заявою до державного реєстратора прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, 09.10.2020 року отримав відмову у державній реєстрації права власності на земельну ділянку, кадастровий номер 1413300000:01:005:0469 у зв`язку з тим, що в Державному акті на право приватної власності на землю допущена помилка в написанні прізвища заявника - замість « [PERSON] » неправильно вказано « [PERSON] » (а.с. 9). Українською мовою прізвище заявника позначається на письмі як « [PERSON] », що підтверджується копією паспорта громадянина України, виданого [PERSON] , копією картки фізичної особи-платника податків, копією свідоцтва про шлюб (а.с. 6-7, 19). Розбіжність у написанні прізвища заявника [PERSON] заважає йому реалізувати повною мірою його права. Згідно з п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з п. 12\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995року №5, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа для [PERSON] має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, в даному випадку державна реєстрація нерухомого майна Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950 року) встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. При прийнятті рішення відповідно до ст. 80 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий стороною на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). Враховуючи викладене, суд вважає за можливе, встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , державного акта на право приватної власності на землю серії ДН № 2040, виданого 27.01.1997 року Краснолиманською міською радою народних депутатів, на земельну ділянку загальною площею 0,15 га, для обслуговування жилого будинку і господарських будівель та призначену для ведення особистого підсобного господарства, розташовану за адресою: [ADDRESS] , виданого на ім`я « [PERSON] ». Відповідно до ч. 7\~ст. 294 ЦПК України\~судові витрати заявнику не відшкодовуються.

Outcome: approved