Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернулась до [PERSON] (далі - Відповідач) з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини за наступних обставин. 14 червня 1997 року між був укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Суворовської рай адміністрації виконкому Одеської міської Ради народних депутатів, актовий запис № 401. [INFO] у сторін народився син - [PERSON]. Спільне життя з Відповідачем не склалося через різні погляди на життя, втрату почуття любові та поваги, спричинене систематичним зловживанням Відповідачем алкогольних напоїв. Поведінка Відповідача, після вжиття ним алкогольних напоїв, негативно впливає на виховання дитини та змусила Позивача разом з дитиною піти з дому та винаймати інше житлове приміщення. Примирення між сторонами та подальше збереження шлюбу неможливе. Спільне господарство на даний час ними не ведеться. Після розірвання шлюбу спільна дитина залишиться проживати з Позивачем. Позивач вважає, що відсутня необхідність у наданні строку для примирення. Крім того, у Позивача з Відповідачем відсутня змога укласти договір про сплату аліментів на утримання їхньої неповнолітньої дитини. Позивач просить розірвати укладений з Відповідачем шлюб та стягнути з Відповідача аліменти на утримання дитини. Позивач надав заяву про розгляд справи за її відсутністю. Повістка Відповідача повернута з відміткою «за терміном зберігання». Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог та прийняття заочного рішення. Згідно свідоцтву про одруження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Суворовської райадміністрації виконкому Одеської міської ради народних депутатів, 14 червня 1997 року між сторонами був укладений шлюб (а.с.4). [INFO] у сторін народився син - [PERSON] згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 19 червня 1997 року (а.с.5). Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.1 статті 6 Сімейного кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Відповідно до абзацу другого статті 1 Закону України "Про охорону дитинства" дитина - це особа віком до 18 років (повноліття). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Також, ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України зазначається, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж З0 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статею 184 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, суд вважає, що стягнення аліментів на утримання дитини з Відповідача слід визначити у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн щомісячно до досягнення нею повноліття і відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Пунктом 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. за № 3674-УІ встановлено, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Таким чином, суд вважає, що шлюб повинен бути розірваний, оскільки примирення між сторонами неможливе, та підлягають також задоволенню позовні вимоги стосовно стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved