Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу, в якому просила розірвати шлюб, укладений позивачем та відповідачем 18 травня 1985 року (далі - позовна заява або позов). Позов позивач обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем 18.05.1985 укладено шлюб, зареєстрований Сліпчицькою сільською радою Черняхівського району Житомирської області. Зазначила, що подружні стосунки на початку були добрими, але згодом відповідач почав зловживати спиртними напоями, перестав піклуватися про побудову хороших сімейних відносин. В нетверезому стані влаштовував сварки, виганяв з будинку, застосовував фізичне насильство. З цих підстав подружні стосунки припинилися і майже три роки вони їх фактично не підтримують. Неповнолітніх дітей на даний час у позивача та відповідача немає. Добровільно через органи ДРАЦС розірвати шлюб відповідач не бажає. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Прізвище після розірвання шлюбу залишити "[PERSON]". В судове засідання 06.11.2015 позивач не з'явилася, подала до суду заяву від 08.10.2015, в якій просила справу за її позовом розглядати без її участі, повідомила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Заперечувала проти вжиття судом заходів по примиренню. Не заперечує проти винесення заочного рішення по праві. Відповідач в судове засідання 06.11.2015 не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується оригіналами повідомлень про вручення поштового відправлення, які наявні в матеріалах справи. Заперечень проти позову не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою від 06.11.2015 судом було постановлено провести заочний розгляд даної справи. За наслідками з'ясування і аналізу обставин справи, дослідження та оцінки наявних в матеріалах справи доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі з огляду на наступне. Шлюб між позивачем та відповідачем зареєстровано 18.05.1985, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 18.05.1985 (а.с. 3). Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дане положення СК України відповідає положенням ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої на третій сесії Генеральної Асамблеї ООН резолюцією 217A(III) від 10.12.1948 (далі - Загальна декларація прав людини), згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу та заперечує проти вжиття судом заходів щодо примирення подружжя відповідно до ст. 111 СК України, відповідач заперечень проти позову не надав, суд приходить до висновку, що у позивача та відповідача відсутня вільна згода на збереження шлюбу, а тому відмова в розірванні шлюбу та (або) вжиття заходів щодо примирення подружжя буде суперечити вимогам ч. 1 ст. 24 СК України, ст. 16 Загальної декларації прав людини та інтересам сторін. А тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачем при поданні позову було фактично сплачено судовий збір в сумі 243,60 грн., що підтверджується квитанцією № N0KMU3900 від 10.08.2015 (а.с. 1). При цьому, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю. А тому судові витрати підлягають присудженню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved