overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

20.10.2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, пояснюючи, що згідно укладеного між банком та відповідачем [PERSON] договору № DOXRRX86300674 від 01.03.2007 року, останній отримав кредит у розмірі 1328,40 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 17.09.2014 року відповідач має заборгованість у розмірі 32385,65 грн., яку сплатити у добровільному порядку відмовився, просить суд стягнути з нього заборгованість примусово. Представник позивача Круподьорова О.В. у судове засідання не з,явилась, але надала заяву, у якій просить суд розглянути справу за її відсутністю, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з"явився, належним чином був повідомлений про час слухання справи, що підтверджується розпискою про вручення йому судової повістки, заперечень проти позову не надав, тому суд вважає можливим розглянути справу за його відсутністю, оскільки в матеріалах справи є для цього достатньо підстав без особових пояснень відповідача. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 526 ЦК України, обов"язки повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Матеріалами справи встановлено, що 01.03.2007 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір № DOXRRX86300674, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 1328,40 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 17.09.2014 року відповідач має заборгованість у розмірі 32385, 65 грн., яку необхідно стягнути з останнього на користь позивача. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 323,86 грн. На підставі ст. 526 ЦК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

20.10.2014 року позивач звернулася до суду з позовом. Зазначала, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від спільного життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], 2002 року народження. На даний час сторони проживають окремо, дитина знаходяться на утриманні позивачки, відповідач ухиляється від утримання сина. Матеріальної допомоги на його утримання не надає. У зв'язку із цим позивачка просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER] (а.с.3). Відповідно до ст.ст. 182, 183 СК України суд враховує ряд істотних обставин, з яких витікає розмір аліментів, які підлягають стягненню в частині визначеній судом, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Позов позивачкою подано 20.10.2014 року (а.с. 1). Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Суд вважає, вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не надано письмових заперечень проти позову і доказів, які б підтверджували незаконність вимог позивача або їх необґрунтованість. З огляду на це, суд вважає, що, згідно із ст. 183 СК України, розмір аліментів може бути визначений у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) відповідача. Позивач при зверненні до суду від сплати судового збору була звільнена на підставі п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому у відповідності із ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 243,60 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

20.10.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилась, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила справу розглянути без її участі. Відповідач до судового засідання не з*явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив і судом було прийняте рішення справу розглядати в заочному порядку. Судом встановлено, що між сторонами 02 липня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м.Донецьку по актовому запису № 352 (а.с.5). Сторони припинили шлюбні відносини у травні місяці 2014 року з причин різних поглядів на життя, нерозуміння одне одного, в зв"язку з чим між сторонами почали виникати сварки, були втрачені почуття любові та поваги одне до одного. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ст.ст.104,105 СК України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню у зв*язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, позивач наполягає на розлученні та не згоден на примирення. Тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При реєстрації шлюбу відповідачка прізвище не міняла.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

20.10.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03.09.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №158. Мотивуючи позовну заяву вказала, що від шлюбу з відповідачем дітей не мають. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини фактично припинені з березня 2017 року. Кожен з них живе своїм життям та своїми інтересами. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе. Позивач в судове засідання не з'явилась. Надала заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, проситьпісля розірвання шлюбу змінити прізвище на "Рязанцева" та розглянути справу за її відсутності. В судове засідання відповідач не з'явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 03.09.2010 року (а.с.4). Від шлюбу сторони дітей не мають. Як вбачається з позову, за час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини фактично припинені з березня 2017 року. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст.10,11,60,88,212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

20.10.2021\~року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 26.05.2000 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають двох дітей, повнолітню доньку та неповнолітнього сина- [PERSON] , [INFO] . Вони припинили шлюбні відносини, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства, на даний час позивач зрозумів, що збереження сімейних відносин не можливе, він втратив почуття любові та пошани до відповідача, вважає, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів, просить позовні вимоги задовольнити, розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] . За заявами сторін справа розглянута без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. \~ \~ \~ \~У відповідності по ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 26.05.2000 року зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Мар"янської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, від шлюбу у подружжя є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , шлюбні відносини сторони припинили, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, примушення якого до шлюбу законом не допускається, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст.ст.\~141 ЦПК\~України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 908,00 грн. на користь позивача, яке було ним сплачено при подачі позовної заяви до суду .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

20.11.2014 року [PERSON] звернулася до Василівського районного суду Запорізької області з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON], який зареєстрований 25.02.1995 року Широківською сільською радою Василівського району Запорізької області, актовий запис № 5. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалося, під час спільного сумісного проживання між ними постійно виникали конфлікти та сварки, що призвело до відчуження один до одного, тому вважає, що їх сім»я розпалася остаточно, наміру продовження подружнього життя з відповідачем вона немає, примирення вважає неможливим та збереження шлюбу недоцільним, просить шлюб, укладений 25.02.1995 року з відповідачем [PERSON], розірвати та після розірвання шлюбу її прізвище залишити без змін "[PERSON]". В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, проте надала суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні за підставами, викладеними у позовній заяві. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, заявлені позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення за підставами, зазначеними у позовній заяві та просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON]. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 25.02.1995 року Широківською сільською радою Василівського району Запорізької області, актовий запис № 5, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.4). Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], а син [PERSON], [INFO] - [INFO] року набув повноліття, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с.5, 6). Подружні стосунки між сторонами припинені по причині розбіжностей характерів та різних поглядів на життя, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх малолітньої доньки. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

20.11.2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до ТОВ "ПІВІСЕНС\~ПЛЮС" про визнання недійсними договорів доручень та стягнення коштів. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, повязану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

20.11.2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 17.09.1983 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб у Городищенській сільській раді Рівненського району Рівненської області. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З відповідачем фактичні сімейні відносини припинилися, спільного господарства вони не ведуть. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, поновлювати шлюбні відносини не бажає, на примирення не згодна, тому просила суд шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, до суду направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. В разі неявки відповідача просила провести заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, у визначений\~строк відзив\~до суду\~не направив,\~тому у відповідності до ст.ст. 280,\~281\~ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 17.09.1983 року сторони зареєстрували шлюб у Городищенській сільській раді Рівненського району Рівненської області, актовий запис №36. Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, не бажають примиритись, що свідчить про дійсність їх намірів щодо розірвання шлюбу та дає підстави для задоволення позову. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає за необхідне залишити позивачці прізвище "Вічко". Враховуючи вищевикладене,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

20.11.2019 року рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області у цивільній справі № 596/2237/18 задоволено позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «АСКО» до Фермерського господарства «Лега-Фармс 1», [PERSON] про визнання недійсним Договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису) та визнання поновленим на той самий строк та на тих самих умовах договору оренди земельної ділянки. Визнано недійсним Договір про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису), розташованої на території Сухоставської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області, площею 1,97 га кадастровий номер 6121687700:01:001:0324, який 20 лютого 2019 року уклали між собою Фермерське господарство "Лега-Фармс 1" та [PERSON] . Визнано поновленим на той самий строк та на тих самих умовах договір оренди земельної ділянки, розташованої на території Сухоставської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області, площею 1,97 га кадастровий номер 6121687700:01:001:0324, який 28 лютого 2008 року уклали між собою ТОВ «Торговий дім «АСКО» та [PERSON] . Судом встановлено, що, ухвалюючи дане рішення, суд не вирішив питання про судові витрати, а тому слід ухвалити додаткове рішення у даній справі. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову - на відповідача. Як видно з рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 20.11.2019 року задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «АСКО» до Фермерського господарства «Лега-Фармс 1», [PERSON] про визнання недійсним Договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису) та визнання поновленим на той самий строк та на тих самих умовах договору оренди земельної ділянки. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що з Фермерського господарства «Лега-Фармс 1», [PERSON] слід стягнути судові витрати судовий збір в розмірі 3524,00 грн. в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «АСКО»

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

20.12. 2013 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 24 жовтня 2003 року відділом РАЦС Комсомольського РУЮ м. Херсона, актовий запис № 494, від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, подружні стосунки припинені з 01.09.2012 року, їх відновлення не можливе, просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Після розірвання шлюбу просила прізвище залишити « [PERSON]». Також просить залишити дитину проживати з нею. Крім того, позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утриманні малолітньої дитини в розмірі 700 грн щомісяця, обґрунтовуючи свою вимогу тим, що відповідач не має постійного місця роботи та доходу. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить суд розірвати шлюб. Примирення та збереження сім»ї неможливе. Спору щодо розподілу майна та місце проживання дитини немає. Відповідач в судове засідання з"явився, на розірвання шлюбу згоден, проти стягнення аліментів у розмірі 700грн не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони шлюбні стосунки припинили остаточно, їх шлюб носить формальний характер, при викладених обставинах подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини, що має істотне значення. Крім того відповідно до ст. 180 СК України батьки забов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Малолітній [PERSON], [INFO] проживає разом з матір»ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні. Враховуючи вимоги ч.1 ст. 184 СК України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 700 грн. Вимога щодо залишення позивачці прізвища «[PERSON]» також підлягає задоволенню в порядку ст.. 113 СК України. Позовна вимога щодо визначення місця проживання дитини з матір»ю задоволенню не підлягає, оскільки в судовому засіданні встановлено відсутність спору між сторонами з цього приводу. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60 на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

20.12.2013 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що, відповідач не надає допомоги на утримання їх дитини -доньки [PERSON], [INFO], та на її утримання, просить стягнути аліменти на доньку в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття та на своє утримання в розмірі 500 грн. до досягнення донькою трьохрічного віку. Позивач в судове засідання не з"явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги змінила, просить стягнути аліменти на утримання доньки в сумі 300 грн. та на своє утримання в сумі 300 грн.. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність на підставі доказів, що містяься в матеріалах спраи та постановити заочне рішення. [PERSON] являється батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. В порушення вимог ст. ст. 84,180 СК України відповідач не допомагає утримувати свою доньку, крім того, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років, відповідач іншим особам аліменти не платить, добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання доньки та дружини, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved