Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. В обгрунтування позову вказує, що [INFO] помер його батько [PERSON] , у зв`язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями і дворовими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За життя батько заповіту не склав. Вказаний житловий будинок останній прийняв у спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , та склала в його користь заповіт. Однак, за життя батько позивача своїх спадкових прав не оформив, і не зареєстрував на своє ім`я даний житловий будинок. Позивач зазначає, що являється єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька, у передбачений законом строк він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, нотаріус йому відмовив через відсутність правовстановлюючого документа, який би підтверджував право власності спадкодавця на такий. Окрім того, вказав, що спадковий будинок побудований в 1953 році, на правах власності не зареєстрований, однак технічний паспорт на такий виданий, що свідчить про те, що будинок завершений, та побудований на законних підставах. В підготовче засідання позивач не з`явився, однак, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Представник відповідача Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, вимоги позову не заперечив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] . Як вбачається з копії заповіту посвідченого 30.11.2000 року секретарем Гологірської сільської ради Золочівського району Львівської області, [PERSON] усе належне їй майно на день смерті заповіла своєму синові [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Згідно довідки, виданої Золочівською міською радою Золочівського району Львівської області, за даними погосподарської книги №1 Гологірської сільської ради Золочівського району Львівської області за 2016-2020 по с. Гологори, був [PERSON] , місцезнаходження об`єкта [ADDRESS] . За господарством рахується земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,15 га. Окрім того, судом встановлено, що дружина спадкодавця [PERSON] - [PERSON] , батько [PERSON] померли, що підтверджується відповідними свідоцтвами про смерть. Із копії свідоцтва про народження, судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] . З копії довідки №709 від 30.09.2020 року, встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями і дворовими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на праві власності не зареєстрований. Згідно технічного паспорту на вказаний вище будинок, загальна площа житлового будинку, що експлуатується - 97,4 кв.м., даний будинок споруджений в 1953 році. Пунктом 9 Розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що орган державного архітектурно-будівельного контролю безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені об`єкти будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження приймає в експлуатацію: збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 9 квітня 2015 року індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки загальною площею до 300 квадратних метрів, а також господарські (присадибні) будівлі і споруди загальною площею до 300 квадратних метрів; збудовані до 12 березня 2011 року будівлі і споруди сільськогосподарського призначення. Отже, прийняттю в експлуатацію підлягають індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки загальною площею до 300 квадратних метрів збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 9 квітня 2015 року. Отже, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 5 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним Судом у постанові від 15 жовтня 2020 року у справі № 623/214/17, від 15.01.2021 у справі №1540/3952/18. Таким чином, як установлено судом, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] , збудовані до 5 серпня 1992 року, а тому не потребують вводу в експлуатацію. Відповідно до ст. 31 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Даний будинок збудований спадкодавцем, на підставі необхідних дозвільних документів, однак не був зареєстрований забудовником, відповідно до вищенаведеної норми закону. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Про факт завершення будівництва свідчить чинний технічний паспорт на житловий будинок по [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №60857276 від 09.07.2020 року, спадкова справа в спадковому реєстрі зареєстрована за № 66084730 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , Четвертою Львівською державною нотаріальною конторою, на підставі заяви спадкоємця першої черги за законом [PERSON] про прийняття спадщини. Як вбачається із постанови від 27.10.2020 року, державним нотарусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Ж.С. Ярошенко, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну ділянку по [ADDRESS] , у зв`язку із відсутністю документів щодо належності цього майна спадкодавцю. Відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮ України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно з абз. 2, 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. З врахуванням того, що представником відповідача позов визнано до проведення підготовчого засідання, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з врахуванням того, що позивач має право на спадкування майна свого батька, як спадкоємець за законом першої черги, спадщину прийняв, звернувшись з відповідною заявою до нотаріальної контори у передбачений законом строк, відсутність інших спадкоємців першої черги за законом, які б прийняли спадщину, як встановлено судом, належність житлового будинку спадкодавцю, та відсутність у позивача оригіналу правовстановлюючого документу на спірний житловий будинокз господарськими будівлями і дворовими спорудами, наявність постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність необхідних документів, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved