overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

30 серпня 2018 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 03 липня 2015 року. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на шлюб, сім'ю. Сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вважає, що шлюб існує формально, збереження сім'ї неможливе. Тому просить суд розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав, заперечень проти позову також не надав. Таким чином, у зв'язку із ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК) та судовий розгляд даної справи здійснюється у заочному порядку (ст.280 ЦПК України). У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 03.07.2015 року вбачається, що 03 липня 2015 року шлюб між [PERSON] та Коровніковою А.Є. зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рожищенського районного управління юстиції Волинської області, після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище «[PERSON]». В шлюбі народився син: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Судом встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалось, через відсутність взаєморозуміння, протилежність поглядів на шлюб, проживають окремо, сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечать інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище "[PERSON]". Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом було понесено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн. 80 коп. (а.с.1). Оскільки, суд прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі, то за таких обставин стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

30 серпня 2021 року, згідно відмітки на поштовому відправленні, АТ«УНІВЕРСАЛ БАНК» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі - відповідач) заборгованість за Договором про надання банківських послуг "Monobank" від 19 лютого 2018 року в сумі 13776 грн 33 коп. і понесених судових витрат у сумі 2270 грн. Ухвалою судді від 10 вересня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] звернулася до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 19 лютого 2018 року, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту (а.с. 9). Положеннями Анкети-заяви визначено, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладенням якого відповідач підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. Також, підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з вказаними документами та отримала їх примірники у мобільному додатку. Крім того, у підписаній Анкеті-заяві відповідач просить відкрити їй поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт, а також підтверджує, що ця Анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку. Згідно зі статтями 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений ним строк. Відповідач умови Договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 15.03.2021 складається із заборгованості по тілу кредиту - 9691 грн 57 коп. та заборгованості за пенею і комісією - 4084 грн 76 коп., що загалом становить 13776 грн 33 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а.с.8), правильність якого відповідачем не спростовано, що є підставою для її стягнення. Таким чином, пред`явлений позов підлягає задоволенню. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, судовий збір в сумі 2270,00 грн, слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

30 січня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25.08.2011 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 2133. В обґрунтування своїх вимог зазначала про те, що з відповідачем в них дітей немає. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося, так як у них виявились різні погляди на сімейне життя, за час спільного життя між ними часто виникали сварки та конфлікти. Після одруження вони проживали разом, проте з серпня 2014 року проживають окремо, не підтримують сімейних відносин, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, будь-яких взаємних прав та обов"язків між ними немає. Будь-які відносини між ними припинено, їхній шлюб носить лише формальний характер. Сім"я розпалась остаточно примирення між ними неможливе. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується розпискою долученою до матеріалів справи, заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечила проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб - 25.08.2011 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 2133 (а.с.4). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства і вже з серпня 2014 року проживають окремо. Сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що має істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

30 січня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати, зареєстрований 14 липня 2007 року з відповідачем шлюб, посилаючись на те, що спільне життя з останнім не склалося, шлюбно-сімейні відносини фактично припинилися і збереження шлюбу суперечить її інтересам. В судове засідання позивач та відповідач не з'явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивачем подано до суду заяву, в якій вона, підтримавши свої позовні вимоги, просила розглядати справу за її відсутності. Також позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище "[PERSON]". Відповідач подав до суду заяву, в якій він, визнавши позов, просив розглядати справу за його відсутності. Судом встановлено, що 14 липня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Романівського районного управління юстиції Житомирської області актовим записом № 35 було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем. Згідно статті 112 частини 2 Сімейного кодексу України (далі СК України), суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

30 січня 2015 року позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог, [PERSON], зазначає, що вона перебуває у шлюбі з [PERSON] з 07 вересня 2012 року. Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітня донька: [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. [PERSON] в позовній заяві зазначила, що спільне життя між нею та [PERSON] не склалося у зв'язку з тим, що під час спільного проживання вони не знайшли спільної мови, що негативно впливало на виховання дитини. Спору майнового характеру між сторонами не має. Шлюбні відносини припинені з листопада 2014 року. Позивачка, [PERSON], в судове засідання не з'явилася, надала заяву в якій просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує, після розірвання шлюбу просить відновити своє дошлюбне прізвище "[PERSON]" Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просить розгляд справи провести без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 2012 року (а.с.3). Шлюб зареєстровано відділом РАЦС по м. Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовим записом №231. Від цього шлюбу у [PERSON] та [PERSON] є неповнолітніня донька: [PERSON], [INFO] (а.с.4), яка проживає разом з позивачкою. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечило б інтересам сторін. Позивачка не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем, а останній не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, примирення з відповідачем не бажає, а відповідач подав до суду заяву в якій проти розірвання шлюбу не заперечує , за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Суд прийшов до висновку, що шлюб подружжя сторін слід припинити шляхом його розірвання. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

30 січня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач є його батьком. На даний час позивач навчається на денній формі навчання, потребує матеріальної допомоги, знаходиться на повному утриманні матері. З посиланням на ст. 198-200 СК України просив стягнути з відповідача на його користь аліменти в розмірі 900 гривень щомісячно до закінчення навчання. Ухвалою суду від 23 лютого 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі з повідомленням (викликом) сторін. Сторони у судове засідання не зявились. Ухвалою суду від 21 березня 2018 року постановлено провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON] (а.с. 2). [PERSON] є курсантом денної форми навчання третього курсу судноводійного відділення Державного вищого навчального закладу «Херсонське морехідне училище рибної промисловості», на повному державному забезпеченні не знаходиться, термін закінчення навчання 01 липня 2019 року (а.с. 4). Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). Відповідно до частин 1 і 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання й у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Виходячи з п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відомості про наявність у відповідача інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина відсутні. За таких обставин суд дійшов висновку про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача, який продовжує навчання, в розмірі 900 гривень щомісячно, починаючи 30.01.2018 року і до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років за умови продовження ним навчання або до закінчення навчання. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

30 січня 2018 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04 грудня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 340. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що 04 грудня 2014 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час сторони разом не проживають, їх шлюб носить формальний характер, зберігати його позивач наміру не має. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причину неявки не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений через оголошення на сайті "Судова влада України". За таких обставин відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 04 грудня 2014 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 340. Після укладення шлюбу чоловікові присвоєно прізвище «[PERSON]», а дружині - «[PERSON]» відповідно /а.с. 2/. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] /а.с. 3/. [PERSON] та [PERSON] на даний час разом не проживають. Шлюб носить формальний характер, спільне проживання і збереження сім'ї неможливо. Позивач вірно послалась в позові на ст.ст. 112 СК України. В силу ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

30 січня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з заявою де просив суд встановити факт належності заповіту виданого на ім`я "[PERSON]", дійсно належить йому [PERSON]. Заявник [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, однак подали заяви, в якій вказали, що заяву підтримують і просять суд справу розглядати у їх відсутності. 16 квітня 2019 року сільським головою Бригадирівської сільської ради Жерновим В.М. надано до суду заяву про розгляд справи без його участі, заперечень до суду не надав. Дослідивши матеріали справи та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини. Згідно п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995р. №5, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] в селі Липчанівка Ізюмського району Харківської області, що підтверджено свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 20.06.2018 року, актовий запис №26. (а.с.7). 10 жовтня 2016 року у селі Бригадирівка Ізюмського району Харківської області секретарем виконавчого комітету Бригадирівської сільської ради Ізюмського району Оберемок С.І. було посвідчено заповіт зареєстрований у реєстрі за №26, де вказано, що [PERSON] на випадок її смерті заповіла земельну ділянку, належну їй на підставі державного акту на ім`я [PERSON] та [PERSON]. (а.с.6). У вище зазаначеному заповіті невірно вказано прізвище спадкоємця, а саме: замість прізвища «[PERSON]», вказано «[PERSON]», що не збігається з його прізвищем, зазначеним в паспорті. Вказані обставини підтверджуються: копією свідоцтва про смерть, копією паспорта, копією заповіту. Факт належності заповіту на земельну ділянку [PERSON] необхідно встановити заявнику для оформлення права на спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

30 січня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 4). Позивач [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, на позовних вимогах наполягає, просить позов задовольнити, справу розглянути без її участі (а.с. 4 зворот). Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить справу розлянути без його участі. (а.с. 21). На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 вересня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис № 412 (а.с. 10). Від сумісного життя сторони дітей не мають. Сторони припинили шлюбні відносини з 2015 року з причин різних поглядів на життя, нерозуміння один одного. Сторони не підтримують шлюбні відносини та однією сім"єю не мешкають. На даний час відповідач проживає з іншою жінкою та має з нею двох спільних неповнолітніх дітей. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає збереження сім'ї сторін неможливим, позов законним, обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню у зв'язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, на примирення не згодні, позивач наполягає на розлученні, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, однак, при реєстрації шлюбу позивач своє дошлюбне прізвище не змінювала.

Outcome: approved