Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

16.08.2021 до суду надійшла позовна заява ОСББ «Акапулько-2» до [PERSON] . Позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території, оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних у розмірі 37\~053,29 грн. 03.09.2021 відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Суд направляв поштову кореспонденцію за зареєстрованим місцем проживання відповідача. На адресу суду повернулись поштові відправлення з причин їх не вручення адресату "за закінченням терміну зберігання". Відзив на позовну заяву не надходив, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не надходило. Позов мотивований тим, що позивач є балансоутримувачем будинку, в якому знаходиться квартира відповідача. За період з 01.12.2018 по 31.05.2021 не сплачувала комунальні послуги, тому виникла заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території, оплату житлово-комунальних послуг. З урахуванням частково сплачених платежів борг становить 31\~336,82 грн. На підставі ст. 625 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача індекс інфляції 4\~262,69 грн. та три відсотки річних 1\~453,78 грн. Позивач просить суд стягнути заборгованість та судовий збір в сумі 2 270 грн. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] є власником кв. [ADDRESS] (Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.12.2020). ОСББ «Акапулько-2» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку [ADDRESS] розділ І Статуту ОСББ «Акапулько-2»). 01.11.2018 між АТ «Укртрансгаз» та ОСББ «Акапулько-2» укладено договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № 1811000595/894-Т. 20.12.2018 між ПАТ «Національна акціонерна компанія »Нафтогаз України» та ОСББ «Акапулько-2» укладено договір № 703801/18-ТЕ-23 про постачання природного газу. Відповідно до п.1.1 та п. 1.2 постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього Договору. Природний газ, що постачається за цим Договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню. 10.01.2019 між ОСББ «Акапулько-2» та Пат «Одесагаз» укладено договір на експлуатацію складових газорозподільної системи. Договором визначена вартість послуг у розмірі 2\~232,76 грн. Договір автоматично переукладається стоком на один рік. 15.03.2019 між ТОВ «Інфокс» та ОСББ «Акапулько-2» укладено колективний договір № 10227 про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Протоколами засідання правління ОСББ «Акапулько-2» від 09.04.2020 (№12), 30.04.2020 (№13), 02.11.2020 (№18), 30.11.2020 (№19), 30.12.2020 (№20), 05.02.2021 (№21), 05.02.2021 (№23), 01.04.2021 (№24), 01.05.2021 (№25), 01.06.2021 (№26), 30.06.2021 (№27),визначено розмір внесків на постачання теплової енергії співвласника ОСББ «Акапулько-2» Протоколом від 20.08.2020 загальних зборів співвласників ОСББ «Акапулько-2» встановлено розмір внеску з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території для житлових та нежитлових приміщень, розмір внеску до ремонтного та резервного фонду ОСББ «Акапулько-2», затверджено калькуляцію та розмір внесків і платежів співвласників на обслуговування газової котельні, затверджено розмір внесків і платежів за послуги охорони. Протоколом від 08.06.2021 загальних зборів співвласників ОСББ «Акапулько-2» встановлено розмір внеску з управління (утримання) багатоквартирного будинку та прибудинкової території для житлових та нежитлових приміщень, затверджено калькуляцію та розмір внесків і платежів співвласників на обслуговування газової котельні. На адресу відповідача позивачем направлялась досудова вимога № 24/02/21 від 24.02.2021 про наявність заборгованості у розмірі 25\~967,77 станом на 11.02.2021. Відповідно до розрахунку ОСББ за період з 01.12.2018 по 01.05.2021 [PERSON] має заборгованість у розмірі 37\~053,29 грн., яка складається: 31\~336,82 грн. сума боргу за утримання будинку і житлово-комунальні послуги, 4\~262,69 грн. встановлений індекс інфляції за весь час прострочення, 1\~453,78 грн. три проценти річних від простроченої суми. Вирішуючи спір суд виходив з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання має право відповідно до законодавства та Статуту об`єднання, зокрема, встановлювати порядок сплати, перелік, розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного ремонтного фондів; визначати підрядника, укладати договори про управління експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків та платежів. Відповідно до ч. 13, 15 ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», на загальних зборах ОСББ були прийняті рішення, яким встановлено розмір внесків на утримання будинку. Відповідно до п. 2, 8 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Виходячи з ч. 1 ст. 17, ст. 20, ч. ч. 6, 7, 8 ст. 22, ч. 3 ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» власники квартир у багатоквартирному будинку, функції по утриманню якого і прибудинкової території здійснює об`єднання співвласників, зобов`язані нести витрати по утриманню спільного неподільного майна. Згідно з ст. с 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та Статутом об`єднання внески і платежі. Згідно статті 162 ЖК України власники (споживачі) повинні здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки встановлені угодою сторін. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Як вбачається зі змісту статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать житлові послуги (утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку) та комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами). Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 7 цього Закону, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (постанова Верховного Суду справа №211/3347/18 від 25.03.2020, справа №201/9729/18 від 22.01.2020). Пунктами 1, 5, 10 ч.1 ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що співвласники зобов`язані забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; виконувати рішення зборів співвласників; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Відповідач не сплатила за період з 01.12.2018 по 01.05.2021 витрати на утримання будинку і житлово-комунальні послуги, що становить 31\~336,82 грн. Щодо стягнення трьох відсотків річних та індексу інфляції. Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі I «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу I книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Стаття 625 ЦК України поширюється на всі види грошових зобов`язань, яке може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі. Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 ЦК і статті 230 Господарського кодексу України. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. У постанові Верховного Суду (від 26.10.2018 у справі № 922/4099/17, від 26.04.2017 у справі № 918/329/16, наведено висновок про те, що вимоги про стягнення грошових коштів, передбачених статтею 625 ЦК, не є додатковими вимогами в розумінні статті 266 ЦК, а тому закінчення перебігу позовної давності за основною вимогою не впливає на обчислення позовної давності за вимогою про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат. Стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову. Аналогічні за змістом висновки сформульовано у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/16945/14, від 27.04.2018 у справі № 908/1394/17, від 21.11.2018 у справі № 642/493/17-ц. Позивачем нараховано 3 % річних на суму не виконаного грошового зобов`язання у розмірі 1\~453,78 грн., та індекс інфляції у розмірі 4\~262,69 грн. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення з відповідача трьох відсотків річних та індексу інфляції. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 37\~053,29 грн., що складається з: суми боргу за утримання будинку і житлово-комунальні послуги - 31 336,82 грн, встановленого індексу інфляції за весь час прострочення - 4 262,69 грн., трьох процентів річних від простроченої суми - 1 453,78 грн. Відповідно до с. 141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача на користь позивача стягується судовий збір.

Outcome: approved