Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

19 червня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання доньки. [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO]. Зазначила, що донька навчається в Національному медичному університеті імені [PERSON] до 30.06.2022 на денній формі навчання за рахунок коштів держбюджету. 31 липня 2017 року ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 10 жовтня 2017 року. 10 жовтня 2017 року відповідач в судове засідання не з'явився, у зв'язку з чим ухвалою суду розгляд справи було відкладено до 15 листопада 2017 року. 15 листопада 2017 року в судове засідання сторони не зявились, у зв'язку з чим ухвалою суду розгляд справи було відкладено до 22 грудня 2017 року. 22 грудня 2017 року сторони в судове засідання не з'явилися, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджено матеріалами справи та ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2017 вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідач по справі [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 038922, копія якого знаходиться в матеріалах справи. Відповідно до довідки № 266 від 30.05.2017 [PERSON] навчається в Національному медичному університеті імені [PERSON] на денній формі навчання, ІV рівень акредитації, навчання за рахунок коштів держбюджету по 30.06.2022 року. Відповідно до ст. 198 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Як зазначено в рекомендаціях Пленуму Верховному Суду України викладених в постанові від 15.05.2006 №3 " Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язковою сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог, на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд погоджується з доводами позивача, оскільки вони узгоджуються з матеріалами справи, підтверджуються документально та не протирічать законодавству. Відповідно до ст. 182, 200 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, матеріальне становище відповідача, його позицію по справі, таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість виплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на утримання повнолітньої дитини на термін її навчання, але не більше, ніж до досягнення дитиною віку 23 років. На підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір 640,00 грн. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved