Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

20.10.2017 року\~ [PERSON]\~ звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що вона з початку 2004 року постійно та безперервно проживала разом зі своїм дядьком [PERSON] за адресою: с. Шелудьківка Зміївського району Харківської області, вул. Дружби (кол. назва Леніна), буд. 4 та на день його смерті 01.11.2004 року. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначила, що 01.11.2004 року в с. Шелудьківка Зміївського району Харківської області помер її дядько [PERSON] Станом на день смерті дядько був одиноким, дітей за життя не мав, батьки його померли. Останнім місцем реєстрації та проживання [PERSON] була наступна адреса: Харківська область, Зміївський район, с. Шелудьківка, вул. Дружби (кол. вул. Леніна), буд. 4, а тому, місцем відкриття спадщини, в силу ч. 1 ст. 1221 ЦК України, є с. Шелудьківка Зміївського району Харківської області. Разом з дядьком станом на день смерті ніхто не був зареєстрований, до нотаріальної контори у шестимісячний строк ніхто не звертався. Після смерті дядька відкрилася спадщина. 04.06.1997 року дядько склав заповіт, згідно умов якого заповідав все належне йому на день смерті майно їй - Труш (до шлюбу Боженко) [PERSON]. Таким чином, має місце спадкування за заповітом. Вважала, що факт родинних відносин між нею та померлим 01.11.2004 року в с. Шелудьківка Зміївського району Харківської області [PERSON] як племінниці та дядька не має, у даному випадку, доказуватися, оскільки існує заповіт на моє ім'я і станом на день смерті дядька не існувало осіб, які мали б право на обов'язкову частину у спадщині. 27.09.2005 року рішенням Зміївського районного суду Харківської області по справі №2-1787/2005 було визнано за нею, Труш (до шлюбу Боженко) [PERSON], право власності на житловий будинок з надвірними будівлями в с. Шелудьківка по вулиці Леніна, 4 Зміївського району Харківської області. При цьому у резолютивній частині рішення не визначено того, що спадщина оформлюється в порядку спадкування після будь-кого, а в описовій частині не визначене точне формулювання того, що я вона постійно проживала разом зі спадкодавцем станом на день його смерті. Вищевказаним рішенням суду підтверджено, що [PERSON] проживала разом зі своїм дядьком [PERSON] з початку 2004 року до дня його, [PERSON], смерті за адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Шелудьківка, вул. Дружби (кол. вул. Леніна), буд. 4, доглядаючи за ним, оскільки він був одиноким, дітей та дружини станом на день смерті - не мав. У 2017 році вона виявила документи на земельну ділянку, що належала дядькові, і, в зв'язку з цим, звернулася до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав на цю земельну ділянку, але виявилося, що зробити цього вона не може нотаріально, оскільки факт проживання зі спадкодавцем за однією адресою підтверджується тільки реєстрацією (пропискою), а акт депутату не має ніякого значення. Заявник [PERSON] подала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, просила задовольнити вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у заяві. Представник заінтересованої особи Шелудьківської ради Зміївського району Харківської області у судове засідання не з'явився, сільський голова [PERSON] направила на адресу суду лист, де просила розглянути справу без участі представника сільської ради. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення. 30.10.2004 року в с. Шелудьківка Зміївського району Харківської області помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтвом про його смерть серії 1-ВЛ №463184. (а. с. 14). [PERSON] з 1950 року по день смерті 30.10.2004 року був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO] (кол.вул. Леніна), буд. 4. Крім [PERSON] на день смерті за даною адресою ніхто не був зареєстрований та не проживав. (а. с. 15). 04.06.1997 року [PERSON] склав заповіт, згідно умов якого заповідав все належне йому на день смерті майно [PERSON], що підтверджується копією заповіту. (а. с. 16). [PERSON] у зв'язку з реєстрацією шлюбу 30.08.2013 року з [PERSON] змінила прізвище на "Труш", що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ №212139. (а. с. 17). Рішенням Зміївського районного суду Харківської області по справі №2-1787/2005 було визнано за мною Труш (до шлюбу Боженко) [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями в с. Шелудьківка по вулиці Леніна, 4 Зміївського району Харківської області. (а. с. 20). Відповідно до\~ ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 27.09.2005 року, яке набрало законної сили, встановлено факт постійного проживання спадкоємиці Боженко (після шлюбу Труш) О.А. разом зі спадкодавцем [PERSON] на момент його смерті, і, як зазначено, вона вважається такою, що прийняла спадщину. Встановлення факту проживання позивача разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини має для неї, як спадкоємці за заповітом, юридичне значення. За таких обставин, заява [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved