Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

23 лютого 2018 року позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28 травня 2006 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Бубнівською сільською радою Локачинського району, актовий запис № 2. Від шлюбу у них народилось двоє дітей: син - [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO]. Тривалий час вони з відповідачем разом не проживають. Діти проживають разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Угоди щодо добровільної сплати аліментів з відповідачем не досягнуто. Позивачу доводиться самостійно доглядати та виховувати дітей, матеріально їх забезпечувати. [PERSON] є працездатним, він отримує нерегулярний, мінливий дохід. Інших аліментів відповідач не сплачує, стягнення за виконавчими листами з нього не проводиться. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: сина - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі, в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення ними повноліття. 16 квітня 2018 року від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Не заперечує щодо ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи. Будь-яких клопотань від нього не надходило. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, судом встановлено наступне. 28 травня 2006 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований Бубнівською сільською радою Локачинського району, актовий запис № 2, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЕГ № 012592 від 20 травня 2006 року (а.с.6). Від шлюбу у них народилося двоє дітей: син - [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO], що підтверджуються копіями свідоцтв про їх народження, та з яких вбачається, що відповідач [PERSON] є їх батьком (а.с.7,8). Судом встановлено, що сторони на даний час спільно не проживають, відповідач не приймає належної участі в утриманні своїх дітей. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частинами 1 та 2 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів судом враховано, що діти проживають з матір'ю та знаходяться на її утриманні, позивач доглядає та виховує дітей самостійно та виконує іншу обов'язки, необхідні для належного утримання дітей. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не надає. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем не надано жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували його непрацездатність, наявність на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків, дочки, сина, а також ту обставину, що він неспроможний сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі. Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум з 1 січня 2018 року на дітей віком до 6 років становить 1492 грн. Виходячи із норм СК України, обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається рівною мірою на матір і батька. Враховуючи зазначене, а також положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 СК України, відповідно до яких під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення повністю. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved