Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

14 липня 2015 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22 травня 1999 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Локачинським районним відділом РАГСу Козлівською сільською радою Волинської області, актовий запис № 2. Від шлюбу у них народилось двоє дітей: дочки - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Відповідач зловживає спритними напоями, у зв'язку з чим між ними постійно виникали сварки, останній ображав її нецензурними словами, вчиняв бійки, що негативно впливало на її психічний стан та на психологічний стан дітей. Відповідач не розумів сутності проблем, які виникали у сім'ї, не піклувався про побудову нормальних сімейних відносин. На даний час вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що примирення з відповідачем та збереження сім'ї є неможливим. Спорів про місце проживання дітей та розподілу майна у них не має. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 22 травня 1999 року Локачинським райвідділом РАГСу Козлівською сільською радою Волинської області, актовий запис № 2. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище "Гончарук", дочок залишити проживати її утриманні. Судові витрати у справі залишити за нею. У судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги, зазначивши, що спори про визначення місця проживання дітей та аліментів на їх утримання відсутні. Просить розірвати шлюб з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони з 22 травня 1999 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від шлюбу у них народилось дві дочки - [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], що стверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.9). Подружнє життя сторін не склалося. Позивач вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання з відповідачем суперечитеме її інтересам. Сторони спільно не проживають з січня 2013 року, спільного господарства не ведуть. Відповідач у судове засідання не з'явився, вищенаведене не оспорив. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Як вбачається із ст.ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини- інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов підлягає до задоволення. За клопотанням позивача судові витрати у справі слід залишити за нею.

Outcome: approved