Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 травня 1983 року в Кривоозерському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №46. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що шлюбні стосунки з відповідачем припинені близько 35 років назад через різні погляди на життя. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач, надіслав письмову заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час проведення судового засідання, в суд не з`явилася, клопотання про відкладення розгляду справи не надіслала, відзив на позовну не подала. З урахуванням положень ч.4 ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача, на підставі наявних у ній даних та доказів (постановити заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. За приписами ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Відповідно до положень ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою статті 112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Громадяни [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28 травня 1983 року в Кривоозерському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про що складено відповідний актовий запис №46. Після одруження дружина змінила прізвище на " [PERSON] ", що підтверджується даними свідоцтва про шлюб [NUMBER] , виданого повторно Кривоозерським районним\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Південного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.Одеса)\~11\~березня 2020 року. Згідно положень ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. В судовому засіданні встановлено, що сторони на час розгляду судової справи разом не проживають близько 35 років, сімейно - шлюбні стосунки не підтримують, та не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснили реальних дій щодо збереження родинних стосунків. Сторони не мають наміру зберегти свою сім`ю. Згідно положень ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку ст.81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сім`ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них. На підставі\~ст.112\~Сімейного кодексу\~України,\~

Outcome: approved