Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому вказав, що в період з 10.03.1995 по 09.03.2001 року він працював столяром-плотником КСП «Заповіт Леніна» Зачепилівського району Харківської області та був членом даного господарства. Як стверджує [PERSON] 27.06.1995 згідно рішення Зачепилівської районної ради народних депутатів № 32 відбулося розпаювання землі КСП «Заповіт Леніна» і членам даного господарства видавались документи, що підтверджують право на земельну частку (пай). Позивач вказує, що з невідомих йому причин його не було включено до списку до державного акту на право колективної власності на землю КСП «Заповіт Леніна», і відповідно не отримав сертифікат на право власності на земельну частку (пай). Позивач вважає, що оскільки на час розпаювання земель він являвся працівником КСП «Заповіт Леніна» та не був виключений зі списку членів даного сільськогосподарського підприємства, тому відповідно має право на земельну частку (пай). Позивач просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) реформованого КСП «Заповіт Леніна» Зачепилівського району Харківської області площею відповідно до розпаювання. В підготовче судове засідання сторони не з»явились. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій вона просить суд позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі. Представник Зачепилівської РДА Харківської області Галіней І.А. надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог [PERSON] не заперечує. Від т.в.о. сільського голови Новомажарівської сільської ради Зачепилівського району Харківської області Корочанської О.М. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти позову [PERSON] не заперечує. Згідно вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В силу ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглянувши заяви учасників справи про розгляд справи без їх участі, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] 10.03.1995 року був прийнятий в члени КСП «Заповіт Леніна» Зачепилівського району Харківської області на посаду столяра-плотника 3-го розряду. 09.03.2001 року позивач був звільнений з роботи за власним бажанням. За період своєї роботи позивач з членів КСП «Заповіт Леніна» не виключався, що підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER]. Заяви про вихід з членів КСП «Заповіт Леніна» [PERSON] не писав. Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про колективне сільськогосподарське підприємство» членство в підприємстві грунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів. Отже [PERSON], не писавши заяви про вихід із членів КСП «Заповіт Леніна» Зачепилівського району Харківської області, залишився його членом. Згідно рішення №32 Зачепилівської районної ради народних депутатів від 27.06.1995 відбулося розпаювання земель КСП «Заповіт Леніна» Зачепилівського району Харківської області і членам підприємства, на підставі списку громадян - членів колективної сільськогосподарського підприємства КСП «Заповіт Леніна», видавались документи, що підтверджують право на земельну частку (пай). Згідно Державного акта на право колективної власності на землю серії [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю №15 від 26.01.1996 [PERSON] не був внесений до списку громадян - членів КСП «Заповіт Леніна» Зачепилівського району Харківської області. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. [PERSON] на момент розпаювання земель був членом КСП «Заповіт Леніна» Зачепилівського району Харківської області, тому він мав право на земельну частку (пай), але з невідомих причин не був включений до списку - додатку до державного акту на право колективної власності на землю, і відповідно не отримав сертифікат на право власності на земельну частку (пай). Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян здійснюється шляхом визнання прав. Згідно з ч.ч.2,3 ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» пай є власністю члена підприємства, і у разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або іншій, за згодою сторін формі. В силу ст. 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" право на земельну частку (пай) мають громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно ст.2 вищезазначеного Закону України, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Із змісту даної норми випливає, що право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства, отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю, включення до списку осіб, доданого до цього акта. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Враховуючи вищенаведене, оцінивши наявні в справі докази, суд приходить до висновку, що позивач на час розпаювання сільськогосподарських земель КСП «Заповіт Леніна» Зачепилівського району Харківської області у період 1995-1996 років був членом даного господарства, отже мав право на земельну частку (пай), але по невідомим причинам не був включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, тому порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання за ним права на земельну частку (пай). Враховуючи викладене,

Outcome: approved