Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

[PERSON] 11 березня 2014 року звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання сина: - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. В позовній заяві зазначила, що вона 02 грудня 2000 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON], від шлюбу народився син - [PERSON], [INFO], про що в Книзі реєстрації народжень 04 лютого 2002 року Кудрявцівською селищною радою Веселинівського району Миколаївської області, зроблено актовий запис № 2. Спільне життя з відповідачем не склалося із-за різниці в поглядах на життя, тому шлюб був розірваний в 2010 році. Відповідач участі в вихованні сина не приймає, допомоги на його утримання в натуральній або грошовій формі не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій на утримання сина в розмірі 500 грн. щомісяця починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення ним повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву, якою просить справу слухати в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та з підстав зазначених в позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Матеріалами справи встановлено, що сторони пероебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний в 2010 році. Від шлюбу народився син - [PERSON], [INFO], про що в Книзі реєстрації народжень 04 лютого 2002 року Кудрявцівською селищною радою Веселинівського району Миколаївської області, зроблено актовий запис № 2. Відповідач участі у вихованні та утримані сина не приймає. Відповідно до ст. 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою і що розірвання шлюбу між батьками та проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач участі в вихованні сина не приймає, допомоги на його утримання в натуральній або грошовій формі не надає. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних та культурних потреб особи (ч. 1 ст. 1 Закону України № 966 "Про прожитковий мінімум"). Цей показник є базовим державним соціальним стандартом, на підставі якого визначаються державні соціальні гарантії та стандарти у сферах доходів населення, житлово-комунального, побутового, соціально-культурного обслуговування, охорони здоров'я та освіти. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну людину, а також окремо для тих, хто належить до основних соціальних та демографічних груп населення. Частиною 1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved