Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

[PERSON] (далі - заявник) звернулась до суду з вищевказаною заявою, у якій просить встановити факт того, що заповіт складний від імені [PERSON] , яка померла [INFO] (далі - спадкодавець), на ім`я [PERSON] , який посвідчений 13.08.1997 секретарем виконкому Лукашівської сільської ради народних депутатів Липовецького району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі за №43, належить їй, [PERSON] . Заява мотивована тим, що 13.08.1997 [PERSON] на випадок своєї смерті вчинила особисте розпорядження, відповідно до якого заповіла житловий будинок з усіма господарськими будівлями, що належить їй та знаходиться в селі Берестівка Липовецького району Вінницької області, [PERSON] . Заявник вказує у заяві, що вона будучи спадкоємцем за заповітлм, спадщину прийняла, в силу законодавства на час відкриття спадщини, шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном, утім реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку позбавлена можливості, оскільки при складанні заповіту уповноваженою особою органу місцевого самоврядування допущено описку при складанні заповіту в частині зазначення її по батькові замість правильно - « [PERSON] » вказано як « [PERSON] ». Ураховуючи те, що від встановлення даного факту залежать її спадкові права та іншого порядку діючим законодавством не передбачено, наведене стало підставою звернення до суду із даною заявою. У визначений судом строк заінтересованою особою не було надано відзиву. Ухвалою суду від 24.03.2021 було відкрито провадження у справі та призначено її розгляд про суті. Представник заінтересованої особи - Липовецької міської ради Вінницького район Вінницької області у судове засідання не з`явився, подали суду заяву у якій просили проводити розгляд справи за відсутності представника органу місцевого самоврядування, щодо задоволення заяви не заперечували. З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку про таке. Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , на що вказує свідоцтво про смерть серія [NUMBER] (а.с.4). Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, який був вчинений 13.08.1997, відповідно до якого [PERSON] на випадок своєї смерті вчинила особисте розпорядження, яким заповіла належний їй житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в с. Берестівка, Липовецького району Вінницької області [PERSON] жительці с. Берестівка. Вказаний заповіт було посвідчено секретарем Лукашівської сільської ради народних депутатів Липовецького району Вінницької області 13.08.1997 та зареєстровано в реєстрі за №43. Як убачається із довідки виданої Липовецькою міською радою 23.02.2021 (а.с.9), [PERSON] дійсно протягом шести місяців з дня смерті [PERSON] спадщину прийняла фактично шляхом вчинення дій щодо обробітку земельної ділянки та догляду за житловим будинком. Інші особи, які б проживали з [PERSON] чи були зареєстровані відсутні, спадкодавець була одинокою. Згідно свідоцтва про народження, паспортних документів правильно по батькові зазначено заявника як « [PERSON] » (а.с.3, 6, 8). Зібрані у справі докази та безпосередньо перевірені судом свідчать про те, що заявник є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , спадщину прийняла, отож вона їй належить в силу приписів ст.548, 549 ЦК УРСР, який був чинний на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 524, 534 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Як роз`яснено у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Судом встановлено, що від встановлення правильності зазначення у заповіті по батькові заявника, залежить її право на реалізацію її спадкових прав, вільно володіти та розпоряджатися належною власністю. Відтак, встановлення факту, має для заявника юридичне значення, оскільки надасть їй можливість отримати свідоцтва про право на спадщину. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає заяву підставною та її слід задовольнити. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved