Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

20 березня 2019 року позивач [PERSON] , звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, відповідно до вимог ст. ст. 84, 180, 182 СК України, ст. ст. 175 - 177 ЦПК України просить суд: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку /доходу/, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття; аліменти її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку /доходу/ щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трирічного віку, а саме до [INFO] включно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що проживаючи однією сім`єю, але не перебуваючи у шлюбі між собою у них народилася малолітня дитина: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між ними не склалося, у них різні погляди на сімейне життя, різні інтереси. Дитина проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач має задовільний стан здоров`я та матеріальне становище, він офіційно працює, має регулярний дохід. В зв`язку з тим, що відповідач не надає їй добровільно матеріальної допомоги, відповідно до потреб дитини, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання також надав заяву, відповідно до якої з позовними вимогами позивача згодний у повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутність. Суд розглядає справу за відсутність позивача та відповідача, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оглянувши заяви позивача та відповідача, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що дійсно позивач та відповідач є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . /л.с. 4/ У відповідності до довідки № 684 від 27.03.2019, виданої КП "ЖЕО-1", [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , склад її сім`ї складає донька [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться біля матері. Позивач у своєму позові зазначає, що відповідач є працездатною особою, його стан здоров`я та матеріальне становище дозволяють утримувати дитину та надавати їй матеріальну допомогу, однак він ухиляється від утримання дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 5 ст.183 СК України, визначений розмір аліментів із розрахунку: на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів малолітніх дітей, враховуючи, що ст. 180 СК України покладає обов`язок утримувати дітей на обох батьків, виходячи із визначеного чинним законодавством розміру аліментів , що вираховується у частці від доходу в залежності від кількості дітей, згоду відповідача на сплату аліментів у визначеному позивачем розмірі, суд приходить до висновку, що в даному випадку доцільним буде стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку /доходу/, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 20 березня 2019 року та до досягнення [PERSON] , [INFO] повноліття, тобто до [INFO] року включно, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Стосовно вимог позивача щодо стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, суд приходить до наступного. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, передумовою стягнення аліментів такої категорії є додержання двох умов: проживання дитини у одного з подружжя та можливість другого з подружжя надавати матеріальну допомогу. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, працює, спроможний надавати матеріальну допомогу, враховуючи також те, що станом на момент звернення позивача до суду дитині ще не виповнилось три роки, відповідно суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог позивача, підлягає також стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768, 40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved