Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 25 червня 2011 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 262. На обґрунтування позову зазначив, що з 25 червня 2011 року він та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області в Книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 262 та видано Свідоцтво про шлюб серія 1-КИ №195567 від 25 червня 2011 року. Від спільного шлюбу вони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Протягом останнього часу сторони не проживають разом, подружніх та сімейних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, будь-яких заходів для збереження шлюбу не вчиняють та не мають такого наміру. Подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними прямим чином суперечить інтересам сімї, а також інтересам спільної дитини, у зв'язку з тим, що зареєстрований шлюб фактично носить формальний характер та вони мають різні погляди на сімейне життя. На теперішній час малолітня дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на спільному утриманні обох батьків. Майнові питання та порядок його участі в утриманні й вихованні спільної дитини, будуть вирішені в позасудовому порядку шляхом спільного порозуміння, взаємних поступок та з дотримання інтересів кожного з батьків та їх малолітньої дитини. Вважає, що примирення між ними неможливе. Позивач [PERSON] в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання зявилася, позовні вимоги визнала в повному обсязі, зауважила, що позивач при реєстрації шлюбу взяв її прізвище як шлюбне, тому вона бажає щоб позивач змінив своє шлюбне прізвище «Бут» на дошлюбне «Парніков». Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 25 червня 2011 року у Дніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис № 262, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.3). З матеріалів справи вбачається, що від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4). Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Наладити сімейні стосунки між сторонами та подальше їх спільне життя не можливо, сімя остаточно розпалася. Згідно ст. 104 Сімейного кодексу України (надалі по тексту - "СК України") шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищезазначені обставини, та приймаючи до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені та відносини між сторонами по справі не поновлювались, від шлюбу є неповнолітня дитина, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти його розірвання, зберігати шлюб з відповідачем не бажає і вважає, що це не можливо, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. Стосовно зауважень відповідача щодо зобовязання позивача змінити його шлюбне прізвище «Бут» на дошлюбне, суд зазначає, що це є право позивача, передбачене ст. 113 СК України, а не його обовязок. Оскільки позивач відповідно до п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, тому згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved