Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області про визначення місця проживання малолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 03 жовтня 2009 року по 18 лютого 2013 року він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі - [PERSON] . Від даного шлюбу мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18.02.2013 року про розірвання шлюбу було визначено місце проживання сина з матір`ю. Однак з березня 2013 року дитина проживає разом з позивачем у зв`язку з тим, що відповідачка займалася влаштуванням свого особистого життя та вела аморальний спосіб життя. Зазначив, що з 01.08.2013 року син був зареєстрований з ним за адресою: [ADDRESS] , а з 17.10.2015 року за згодою відповідачки дитина зареєстрована та мешкає у його домоволодінні, яке належить йому на праві приватної власності, за адресою: [ADDRESS] . З 22.11.2011 року син відвідував Лозівський дошкільний навчальний заклад №5 «Теремок», з 26.03.2013 року по 30.07.2013 року - Лубенський ДНЗ №12 «Червона шапочка» в м. Лубни Полтавської області у зв`язку з тимчасовим проживанням позивача в цьому місті, а після повернення до м. Лозова - знову в ДНЗ №5 «Теремок». Починаючи з березня 2013 року він забезпечує сина усім необхідним: продуктами харчування, одягом, взуттям, речами, необхідними для його розвитку. За весь цей час відповідачка декілька разів брала сина до себе, практично з ним не спілкувалася, залишаючи його зі своїм співмешканцем, витрачаючи час на спілкування з подругами. Ці обставини змушували передчасно повертати дитину додому, так як в перебуванні дитини за місцем проживання відповідачки був відсутній сенс. Під час підготовки сина до школи, ним було придбано всі необхідні речі для його навчання. Наразі син [PERSON] відвідує Лозівську гімназію Лозівської міської ради Харківської області, він забезпечений увагою, завжди охайно одягнений, гарно навчається. Перевіряючи умови проживання, в яких проживає [PERSON] , Службою у справах дітей було встановлено, що для дитини створені всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку, а саме: є окрема кімната, облаштована необхідними меблями. Враховуючи викладене, просив визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з ним за місцем його проживання. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі та надав пояснення, аналогічні викладеним в позові, просив визначити місце проживання сина [PERSON] разом з ним за місцем його проживання. Зазначив, що на цей час він проживає однією сім`єю з жінкою та її неповнолітньою дитиною, з якими у [PERSON] дуже теплі і дружні стосунки. У хлопчика окрема кімната, повністю облаштована, в якій є спальне місце та місце для навчання. Жодним чином він не забороняє матері спілкуватися з сином та ніколи про неї нічого поганого дитині не говорив. Відповідачка та її представник заперечували проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Позивачка просила визначити місце проживання сина з нею за її місцем проживання. Представником відповідачки на адресу суду надано відзив на позовну заяву, за змістом якого позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими, недоведеними, такими, що містять недостовірну інформацію та суперечать інтересам малолітньої дитини. Зазначила, що відповідачка прикладала усі зусилля аби влаштувати все для щасливого життя з дитиною, постійно здійснювала пошук роботи, яка могла би бути належною для забезпечення її та сина. Саме у зв`язку з такою ситуацією [PERSON] почала від`їздити до Польщі, де за свою роботу отримує високу заробітну плату, яку витрачала на потреби сина, побуту та себе. Відповідачка спроможна забезпечувати і весь цей час забезпечувала сина всім необхідним: одягом, їжею, речами для розвитку та освіти, про що достеменно було відомо і позивачу. [PERSON] не вела і не веде аморальний спосіб життя, вдруге вийшла заміж, її чоловік порядна і добра людина, гарно ставиться до її сина. Весь час відповідачка витрачає на роботу та сина, а також влаштування домашнього побуту. Син постійно проживав з відповідачкою, поки позивач не почав чинити перешкоди у спілкуванні з ним і, врешті-решт, забрав дитину. Син залишився жити з батьком лише через потребу від`їзду відповідачки до місця роботи з метою заробітку, а не через розваги і спілкування з подругами, як неправдиво було вказано позивачем у позові. [PERSON] постійно турбується про здоров`я сина, його розвиток, цікавиться захопленнями, приділяє увагу освіті. Вказала, що наразі склалася така ситуація, що відповідачка дійсно не має можливості спілкується з дитиною так, як позивач постійно чинить перешкоди в цьому: фізично не надає можливості бачитися з сином, та морально налаштовує сина проти матері як поганої людини. Свідок [PERSON] пояснив, що він є сусідом батьків позивача та дуже часто бачить [PERSON] разом з бабусею та дідусем- батьками позивача. Свідок [PERSON] пояснив, що він хрещений [PERSON] та дуже давно знає цю сім`ю. Весь час дитина проживає разом з батьком, та мати дитини не мешкає з ними більше 5 років. Зазначив, що раніше бачив відповідачку в нетверезому стані вночі з її друзями. Виховував та виховує дитину позивач. Свідок [PERSON] пояснив, що після одруження сторони по справі жили разом, нормально. Потім відповідачка, почала уходити і виїжджати з дому, гуляти з подругами та залишати дитину, вихованням дитини не займалася, а займалася влаштуванням свого власного життя. Він її бачив вночі в нетверезому стані. Дитина залишалася та весь час жила з батьком, який піклується про сина, їздить з ним на море та до санаторію. Після того, як відповідачка дізналася про те, що позивач звернувся до суду з позовом, почала активно виявляти інтерес до дитини та обдарювати хлопчика подарунками. Свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вони працівники дошкільного навчального закладу, який відвідував [PERSON] . До дитсадка його привела мама, але в подальшому дитину в основному приводили та забирали з дитсадка батько та батькові мати та батько-дідусь і бабуся дитини. До дитсадка дитину завжди приводили охайну, хлопчик розумний, розвинений, життєрадісний, активний, любив обох батьків. Проте, дитині більше увагу приділяли батько та його батьки-дідусь та бабуся хлопчика. Свідок [PERSON] пояснила, що вона мешкає недалеко від батьків позивача та часто бачить як її онук гуляє разом з [PERSON] . Свідок [PERSON] пояснила, що вона є класним керівником учня 3 класу [PERSON] . Хлопчик добре навчається, розумний, врівноважений та кмітливий, приймає участь у багатьох шкільних заходах, проживає разом з батьком, який займається його вихованням; батько відвідує шкільні збори, допомагає у ремонті класу, постійно піклується про здоров`я дитини та успіхи в навчанні. Одяг у дитини завжди чистий, охайний. Мати не цікавилася навчанням та успіхами дитини. Вислухавши пояснення сторін, представника відповідача, свідків, представника третьої особи та думку дитини, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис №111, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Судом встановлено, що рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18.02.2013 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 03.10.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис №337. Вказаним рішенням суду місце мешкання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , визначено разом з матір`ю [PERSON] (а.с.10). Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 16.10.2018 року дитина [PERSON] разом з позивачем [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). Домоволодіння за вказаною адресою належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.12.2014 року та копією витягу про реєстрацію права власності від 18.12.2014 року (а.с.24,25). Відповідно до характеристик від 01.12.2015 року №01-25/268 та №01-25/269, виданих Лозівським дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) №5 «Теремок», з 22.11.2011 року [PERSON] відвідував Лозівський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №5 «Теремок». На час зарахування дитини до дошкільного закладу дитина проживала в сім`ї з татом, бабусею та дідусем, мала середній рівень забезпеченості, тато - інвалід ІІІ групи, бабуся на пенсії, дідусь - підприємець. У хлопчика в наявності була достатня кількість іграшок, книжок, матеріалу для самостійної художньої діяльності, одяг був завжди охайний та чистий. Розумовий та фізичний розвиток дитини відповідав віку. Вихованням дитини займалися тато та бабуся, бабуся постійно підтримувала зв`язок з вихователями групи. Родина батька завжди виконувала поради вихователів, лікаря, старшої медичної сестри, постійно піклувалася про стан здоров`я дитини. Мама у вихованні хлопчика недостатньо приймала участі, не проживала разом з сім`єю, за останній рік відвідування [PERSON] дошкільного закладу її бачили декілька разів(а.с.18.19). З копії довідки №01-16/226 від 20.06.2013 року, виданої Лубенським ДНЗ №12 «Червона шапочка», вбачається, що з 26.03.2013 року [PERSON] відвідував Лубенський ДНЗ №12 «Червона шапочка» (а.с.20). Дитина [PERSON] навчається в 3 класі Лозівської гімназії Лозівської міської ради Харківської області, що підтверджується довідкою вказаного навчального закладу від 16.10.2018 року №01-27/238 (а.с.16). Згідно характеристики №01-27/45 від 17.10.2018 року, виданої Лозівською гімназією Лозівської міської ради Харківської області, сім`я [PERSON] має середній рівень забезпеченості, хлопчик має обладнане робоче місце, дитячу бібліотеку, одяг у дитини завжди охайний та чистий. В колективі [PERSON] має багато друзів, гарно навчається, виконує доручення вчителя, рівень засвоєння знань високий. Вихованням [PERSON] займаються тато та бабуся, які приділяють належну увагу вихованню та навчанню сина і онука, підтримують зв`язок з вчителем, завжди виконують його поради та рекомендації, постійно піклуються про стан здоров`я дитини. Мати недостатньо приймає участь у вихованні сина, разом з сім`єю не проживає, з вчителем матір не спілкується (а.с.17). За високі досягнення у навчанні 25.05.2018 року [PERSON] , учню 2-го класу Лозівської гімназії Лозівської міської ради Харківської області, було видано похвальний лист та родині [PERSON] класним керівником висловлено подяку за активну участь у житті класу при створенні колективного класного гербарію «Кольори осені в листочках» в межах виховного заходу «Спільна корисна справа», що підтверджено копіями похвального листа і Подяки(а.с.21-22). Згідно акту обстеження умов проживання від 25.10.2018 року, складеного Службою у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області, [PERSON] разом з сином [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] , в одноповерховому будинку приватної форми власності, який складається з 3-х кімнат. В результаті обстеження виявлено, що умови проживання є задовільними, є всі комунальні послуги та зручності в будинку, наявні меблі та побутова техніка. У дитини є окрема кімната, яка облаштована необхідними меблями, дитина забезпечена усім необхідним: продуктами харчування, дитячим одягом, взуттям. Стосунки в сім`ї доброзичливі (а.с.14). З копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією вбачається, що [PERSON] повторно встановлено ІІІ групу інвалідності з 01.10.2017р. за загальним захворюванням (а.с. 9). Згідно довідок КЗОЗ «Лозівська центральна районна лікарня» від 16.10.2018р. та 29.10.2018 р. [PERSON] на обліку в психіатричному та наркологічному відділеннях не перебуває(а.с. 12-13). Виконавчим комітетом Лозівської міської ради Харківської області як органом опіки та піклування надано висновок №02-13-7/495 від 14.03.2019 року щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з якого вбачається, що дитина проживає разом з батьком. Зв`язок з вчителем підтримує батько та бабуся, цікавляться поведінкою і навчанням дитини, відвідують батьківські збори, прислуховуються до порад вчителя та виконують всі його рекомендації. Батько допомагає [PERSON] виконувати домашнє завдання, завжди зустрічає зі школи. [PERSON] має ІІІ групу інвалідності. [PERSON] проживає разом з чоловіком, [PERSON] , в будинку за адресою: [ADDRESS] , який належить на праві приватної власності батькові [PERSON] , [PERSON] . В будинку для дитини облаштована окрема кімната, в наявності є дитячі речі, іграшки. Головними спеціалістами служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області Пасічною І.В. та Лобенко Т.Г. було проведено бесіду з [PERSON] . Встановлено, що дитина проживає разом з татом, ходить в гості до мами. Виявляє бажання проживати разом з обома батьками. Під час другої бесіди з дитиною 12.02.2019 року [PERSON] на питання «З ким батьків він має бажання проживати?» відповів «З татом». Згідно висновку практичного психолога міського центру практичної психології і соціальної роботи Управління освіти, молоді та спорту Лозівської міської ради Харківської області Заяц І.В. існує тісний емоційний взаємозв`язок між [PERSON] та мамою, а також існує емоційна прив`язаність хлопчика до тата. Дитина відчуває потребу в обох батьках, але комфортніше дитині з батьком. Враховуючи викладене, Виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області рекомендує в інтересах дитини, враховуючи її особисту прихильність до батька, ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.59-60). На підтвердження офіційного працевлаштування доказів сторонами суду не надано. З копій чеків вбачається, що відповідачкою здійснювалися з Польщі перекази грошових коштів отримувачу [PERSON] (а.с.54-57). Суд критично оцінює посилання позивача на ведення відповідачкою аморального способу життя та не приймає їх до уваги, оскільки жодного належного і допустимого доказу на підтвердження цієї обставини в судовому засіданні надано не було. Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України(далі-СК України), сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно зі ст. 8 ЗаконуУкраїни «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою ВР від 27.02.91, держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання й розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї або коли батьки проживають роздільно й необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, виконують їх державні чи приватні установи, що займаються питаннями соціального забезпечення, суди, адміністративні чи законодавчі органи, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла 10 років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно зі ст. 141 СК України, мати й батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Крім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (ст. 142 СК України), у тому числі й на рівне виховання батьками. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні й має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Отже питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі "М.С. проти України", заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, щодо підтримки ідеї про те, що в усіх рішеннях, які стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Рівність прав батьків випливає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток і належне виховання, у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах сформульовано у постанові Верховного Суду від 04.04.2018р. у справі №756/2109/16-ц. Згідно ст. 171 Сімейного кодексу України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. В судовому засіданні малолітній [PERSON] пояснив, що він однаково любить маму й тата та хоче проживати з обома батьками, також зазначив, що він давно проживає з татом, в будинку, де відчуває себе комфортно, в нього є своя кімната, де є ліжко та місце для навчання, склалися теплі відносини з співмешканкою батька та її неповнолітньою донькою, з якою вони є друзями. Крім того, зазначив, що з мамою він також спілкується і зустрічається, коли захоче. Таким чином, при розгляді спору щодо місця проживання дитини суд насамперед виходить з інтересів самої дитини (враховуючи, при цьому, сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо) та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах. В судовому засіданні встановлено, що батьки малолітнього [PERSON] , не живуть разом, місце проживання дитини зареєстроване в будинку, що належить позивачу, разом з яким він проживає з народження. В будинку у хлопчика є своя окрема кімната, яка облаштована необхідними меблями, дитина забезпечена всім необхідним: продуктами харчування, дитячим одягом, взуттям. Позивач та його батьки здійснюють догляд та виховання дитини, мати хлопчика проживає окремо, шкільний заклад, де навчається дитина, не відвідує, недостатньо приймає участь у вихованні дитини, періодично на тривалий час виїздить за межі України. Отже батько відіграє у житті дитини важливу роль, виявляє більшу увагу і турботу про дитину та відокремлення малолітнього сина [PERSON] від нього суперечитиме інтересам дитини, враховуючи те, що дитина все життя проживає з батьком. В судовому засіданні також встановлено, що позивач наразі не створює перешкоди в спілкуванні відповідачки з дитиною, яка безперешкодно спілкується з хлопчиком та проводить з ним час і таким чином бере участь у його вихованні, що не заперечувалося сторонами в судовому засіданні. Враховуючи викладене, суд визначає місце проживання малолітнього [PERSON] разом з батьком за місцем його проживання.

Outcome: approved