Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

[PERSON] 11.04.2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.10.2014 р. вони із відповідачем зареєстрували шлюб, від якого мають дитину [PERSON], [INFO] Спільне життя із відповідачем не склалося. З листопада 2015 р. вони фактично розрівали їх шлюбні відносини. відповідач не надає матеріальної допомоги сімї. В даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. У звязку із цим вона ніде не працює. Дочка проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Відповідач їй майже не допомагає утримувати дитину, не цікавиться фізичним та психічним розвитком дитини. Відповідач офіційно не працює. Відповідач нікому не платить аліменти, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться. На підставі викладеного, уточнивши позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 1-2, 29, 69) В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала за викладених в позовній заяві обставин, просить його задовольнити. Додатково пояснила, що відповідач не цікавиться життям позивачки та дитини, останні три місяці не надає допомоги на дитину. Позивачка має дохід у розмірі приблизно 800 грн. із допомоги при народженні дитини та цих коштів їй не вистачає, оскільки дочці необхідно купувати одяг, взуття, їжу, засоби гігієни. Позивачка не може працювати, оскільки доглядає маленьку дочку, вона звернулась також із позовом про стягнення аліментів на своє утримання у розмірі 350 грн. З часу подачі позову відповідач влаштовувався на роботу, але на даний час не працює, тому вона і змінювала розмір позовних вимог. Позивачка проживає із матір»ю інвалідом другої групи в с. Носківці у будинку матері, власного житла не має, витрат на утримання житла не несе, її батько помер. Дитина та відповідач здорові. Відповідач не працює, однак має дохід та може сплачувати аліменти на дитину у розмірі 1000 грн. щомісяця, оскільки інших утриманців він не має. Також позивачка, попри неодноразові зауваження з боку відповідача впевнена, що Даря- дочка саме відповідача, а тому він має відповідні обовязки щодо утримання дитини. Відповідач [PERSON] позов не визнавав, оскільки вважав, що малолітня [PERSON] не його дочка. Пояснив, що він проживає у житлі батьків, витрат на його утримання не несе, інших утриманців не має. Із позивачкою перебуває у неприязних відносинах, із дитиною не спілкувався, допомоги не надавав. В судовому засіданні 10.08.2016 року змінені позовні вимоги [PERSON] визнав, не заперечив щодо стягнення із нього аліментів у сумі 1000 грн. щомісячно на утримання дитини, хоч він зараз не працює, однак буде намагатись забезпечувати дитину всім необхідним та виплатити аліменти з часу звернення із позовом, має намір працювати. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 17.10.2014 р. (а.с.4) Сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 5), що також підтверджено висновком експерта №373 від 28.07.2016 р. (а.с. 51-62), відповідно до якого [PERSON], [INFO], може бути біологічним батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], ймовірність даної події складає 99,99999%. Дитина проживає разом із матірю [PERSON] в с. Носківці, вул. Суворова, 88 Жмеринського району Вінницької області та знаходиться на її утриманні. (а.с. 6). Позивачка перебуває на обліку в Жмеринському районному управлінні соціального захисту населення Жмеринської РДА і отримує допомогу при народженні дитини в розмірі 860,00 грн. на місяць до 28.02.2018 р. (а.с. 7) Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обовязків утримувати дитину, судом не встановлено. Встановленим в суді фактичним обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 183 ч.1 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. Згідно із ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивачка просить про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1000 грн. щомісяця на утримання дитини до її повноліття. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідач по справі позов визнав і згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та законних інтересів. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет на 2016 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить станом на час розгляду справи 1228 гривень із поступовим його збільшенням з 01.12.2016 року. Прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, мінімального набору непродовольчих товарів і мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, а тому на даний час розмір витрат на утримання дитини, має забезпечити належне утримання неповнолітньої дитини на рівні, встановленому законом, з урахуванням того, що батьки мають рівні обовязки по утриманню дитини до досягнення нею повноліття, Враховуючи матеріальне становище відповідача, відсутність у нього інших утриманців, те, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, добрий стан здоровя, те, що відповідач є працездатним, має можливість працювати, скрутне матеріальне становище дитини, добрий стан здоровя дитини, відповідно до ст. 182 СК України, повне визнання позову [PERSON], суд вважає необхідним визначити розмір аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з 11.04.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Визначений судом розмір аліментів є розумним, справедливим, обґрунтованим та законним, оскільки обовязок щодо утримання дитини покладається на обох батьків, відповідає інтересам та потребам дитини, дасть можливість забезпечити прожитковий мінімум дитини відповідного віку на рівні встановленому законом. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментного платежу за 1 місяць. Відповідно до ст. ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в редакції Закону "Про судовий збір", що діяв на час подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved