Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

17 серпня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] в м. Києві померла її мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], який належав померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 березня 2011 року, виданого державним нотаріусом Білопільської державної нотаріальної контори Ковальовою Л.Б., зареєстрованого в реєстрі за № 438. За життя [PERSON] склала заповітне розпорядження, яким заповіла все своє майно - [PERSON]. Маючи намір прийняти спадщину після смерті матері, позивач звернулась до приватного нотаріуса, але в оформленні спадщини їй було відмовлено у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Внаслідок того, що вона проживає в Києві, на той час ніде не працювала і не мала коштів для оформлення спадщини, позивачем був пропущений з поважних причин встановлений законом строк для прийняття спадщини. На даний час позивач не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом і вільно розпоряджатись спадковим майном, так як пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини. Посилаючись на те, що вона не може реалізувати своє право на спадщину за заповітом, [PERSON] просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після матері [PERSON], яка померла [INFO], тривалістю два місяці. Ухвалою від 17 серпня 2018 року цивільну справу призначено до підготовчого засідання за вказаним вище позовом. В підготовче засідання позивач [PERSON] не з'явилась, її представник за дорученням [PERSON] надала до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність (а. с. 26). Представник відповідача - Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області в підготовче засідання не з'явився. Міський голова письмовою заявою повідомив, що позов підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу без участі представника міської ради (а. с. 24 ). Третя особа - приватний нотаріус Білопільського районного нотаріального округу Бойко О.І. у підготовче засідання також не з'явилась. Нотаріус надіслала письмову заяву про розгляд справи без її участі (а. с. 21). У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 1 ст. 206 ЦПК передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За загальними правилами про спадкування, передбаченими ст. 1216, 1218, 1220 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно із п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). Судом встановлено, що матір'ю [PERSON], [INFO], є [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а. с. 5). Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області 31 липня 2015 року, [PERSON] все своє майно заповіла своїй дочці - [PERSON] (а. с. 6). Із свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Білопільської державної нотаріальної контори Ковальовою Л.Б. від 17 березня 2011 року, зареєстрованого в реєстрі за № 438 вбачається, що спадкоємцем майна [PERSON], який помер [INFO], є його дружина - [PERSON]. Спадщина, на яку видано свідоцтво складається із житлового будинку, загальною площею 81,5 кв.м. з господарчими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на земельній ділянці площею 0,0483 га, яка згідно рішення Ворожбянської міської ради від 30 листопада 1993 року передана у приватну власність [PERSON] (а. с. 8). Підтвердженням належності померлій [PERSON] зазначеного вище будинку є наявність Витягу про державну реєстрацію прав, виданого Філіалом Білопільської ГВД КП «Сумське МБТІ» від 20 травня 2011 року (а. с. 9). Рішенням Ворожбянської міської ради від 15 грудня 2015 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що передається у приватну власність, у тому числі громадянці - [PERSON] (а. с. 7). [INFO] в м. Києві померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 4). Зі змісту довідки Ворожбянської міської ради від 27 вересня 2018 року № 2727 встановлено, що [PERSON], постійно до дня смерті [INFO] була зареєстрована за адресою [ADDRESS], на день смерті за вищевказаною адресою не проживала, померла в. м. Києві у дочки [PERSON]. Заповіт від імені [PERSON], виконавчим комітетом Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області посвідчено тридцять першого липня дві тисячі п»ятнадцятого року за реєстром № 94, заповіт не змінювався, не скасовувався. [PERSON] постійно із дня смерті [PERSON] здійснює догляд за спадковим будинком за адресою : [ADDRESS], користується земельною ділянкою, зберігає документи на будинок ( а.с. 27). Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. Зі змісту письмового роз'яснення, виданого приватним нотаріусом Білопільського районного нотаріального округу Бойко О.І. від 15 серпня 2018 року № 1139/01-16 вбачається, що оформлення спадщини після [PERSON], яка померла [INFO], не вдається можливим у зв'язку з пропущеним строком для подання заяви про прийняття спадщини відповідно до вимого ст. 1272 ЦК України (а. с. 11). У відповідності до інформаційної довідки Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області від 05 вересня 2018 року, спадкова справа після [PERSON], яка померла [INFO], не заводилась, будь-яка інформація у спадковому реєстрі відсутня (а. с. 23). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивач має право на спадщину після смерті матері [PERSON] за заповітом, однак вона не може реалізувати його у зв'язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини, отже право останньої підлягає захисту в судовому порядку. Визначаючи спадкоємцю додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за нею права на спадщину. У відповідності до роз'яснень, що містяться в абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Зі змісту правової позиції ВСУ у справі № 6-1320цс17 до поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини відноситься необізнаність спадкоємця про відкриття спадщини та про наявність спадкового майна. З позовної заяви вбачається, що [PERSON] пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини після смерті спадкодавця у зв'язку із тим, що перебувала у скрутному фінансовому становищі та не мала коштів для оформлення спадщини. Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись до суду з позовом для визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Таким чином, враховуючи встановлені фактичні обставини справи та причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, які суд визнає поважними, враховуючи наведені вище норми закону, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, підлягають задоволенню. На підставі викладеного

Outcome: approved