Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

29 січня 2020 року позивачка звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В прохальній частині позову позивачка просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача - [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.06.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . В останній час між сторонами виникли ускладнення в подружньому житті, так як часто виникали суперечки з будь-якого приводу, перестали один одного розуміти та поважати. З часом зникли почуття любові та поваги один до одного. Після чергової сварки, яка відбулась 08 січня 2020 року, відповідач вигнав позивача з дитиною з постійного місця проживання, після чого позивач вимушена була взяти житло в оренду. З 09 січня 2020 року фактично припинені подружні відносини, з цього часу спільне господарство не ведеться. Відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання спільної доньки, чим поставив під загрозу її належний повноцінний фізичний, розумовий, духовний, моральн й, соціальний та гармонійний розвиток. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Такий рівень позивач одна не може забезпечити, тому вважає, що батько дитини, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти. На утриманні інших неповнолітнії дітей або престарілих батьків відповідач не має. Відповідач працює водієм та має стабільну заробітну плату(а.с. 1-2). Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровськ від 24.02.2020 року по справі було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду у порядку спрощеного провадження. В судове засідання призначене на 27 березня 2020 року, позивач не з`явилась, подала до канцелярії суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі. Позовні вимоги підтримує (а.с.18). Відповідач в судове засідання призначене на 27 березня 2020 року, не з`явився, подав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі (а.с.17). Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що з свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 02 листопада 2011 року Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, вбачається, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №684 (а.с. 9). 24 червня 2011 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №134, про що 24 червня 2011 року видано свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER] (а.с. 4). Згідно ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.ч. 1,2,3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Положеннями ч.2 ст.182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В силу ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладені обставини, та визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Стягнути [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до її повноліття, починаючи з 29 січня 2020 року. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовом щодо сплати аліментів на підставі ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", з урахуванням того, що відповідач позов визнав, то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 50% судового збору в розмірі 420,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved