Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

15.05.2014 року [PERSON] звернулася з дійсним позовом до суду, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 600 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем з 26.06.2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинено 04.03.2014 року, вони стали проживати окремо, дитина залишилась проживати з нею. Також позивачка зазначає, що всі обов'язки по утриманню та вихованню дитини вона несе самостійно, інших доходів окрім соціальної допомоги на дитину не має. Відповідач ухиляється від добровільної сплати аліментів. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглядати за її відсутністю та не заперечувала проти винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, суду не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 26.06.2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до абзацу 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьком дитини дійсно є відповідач [PERSON] (а.с. 6) Виходячи з цього, відповідач, як батько, зобов'язаний брати участь у виховані та утримані своєї дитини наряду з позивачем. При цьому, відповідно до статті 182 СК України та абзацу 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як встановлено судом, місце роботи відповідача не відоме, тому суд приходить до висновку про необхідність визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі. Приймаючи до уваги, що прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років, який на даний час, згідно Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" становить 1032 грн., від шести до вісімнадцяти років становить 1286 грн., суд визначає аліменти у розмірі 600 грн., вважаючи, що такий розмір буде достатнім для задоволення розумних матеріальних потреб дітей. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України судові витрати у розмірі 244 грн. підлягають стягненню в дохід держави з відповідача, так як позивачка, на користь якої ухвалено рішення, звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved