Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

24.06.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. [PERSON] вимоги мотивовані тим, що з 2011 р. вона з відповідачем проживала разом без реєстрації шлюбу. Від сумісного проживання мають доньку - [PERSON], [INFO]. Донька проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно не надає допомогу на утримання доньки, на підставі чого просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання доньки - [PERSON], [INFO], починаючи з дня подачі заяви до повноліття доньки; стягнути з відповідача на її користь 250 грн. понесені нею витрати по складанню позовної заяви. В судове засідання позивачка зявилася, позов підтримала у повному обсязі, та просила його задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. Пояснила суду, що з 24.06.2015 року відповідач надавав 2000 грн. Відповідач в судове засідання зявився, позовні вимоги визнав повністю. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання позову відповідачем по справі не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання позову та задовольняє позов в повному обсязі. Судом встановлено, що сторони проживали разом без реєстрації шлюбу з 2011 року. Від сумісного проживання мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження серії 1-КИ № 493605 видане виконавчим комітетом Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області 06.08.2014р. (а.с.4). Згідно довідки Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області від 23.06.2015 року № 846, [PERSON], [INFO], знаходиться на повному утриманні позивачки (а.с. 5). Відповідач ухиляється від утримання дитини та не надає позивачці матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивачка просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) на утримання дитини. Статтею 191 СК України, передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. За такими обставинами позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини з усіх доходів щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття. Згідно зі статтею 5 частини 1 пункта 3 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 81, 88 Цивільно-процесуального кодексу України, позивач звільнений від сплати судових витрат при зверненні з позовом про стягнення аліментів та вони стягуються з відповідача. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Outcome: approved