overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

27.06.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31 липня 2010 року, шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 199, про що видано свідоцтво серії 1-КГ № 054912. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося, у звязку з чим вони втратили почуття поваги та любові один до одного, шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають близько трьох місяців, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер, а тому подальше його збереження вважає за неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, та місце проживання дитини не має. Просив суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність, позов підтримав, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідачка в судове засідання не з'явилася надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу, на примирення не згодна, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище "Славич" обране нею під час реєстрації шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 31 липня 2010 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають понад три місяці, спільного господарства не ведуть. Спір про поділ майна подружжя відсутній. Сторони вживали заходи для примирення, але вони були безрезультатними. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. Згідно ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112, 113, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

27.07.1984 на імя ''Казацкая Вера Тимофеевна'' [INFO], заповнена трудова книжка БТ-II №0808269, перший запис зроблено про навчання в міському професійному технічному училищі № 24 м. Дніпродзержинськ, де місяць народження заявниці зазначено із виправленням з ''07'' на ''06''. 28.10.1986 на імя ''Сипало Вера Тимофіївна'', [INFO], заповнена трудова книжка УКР № 0689242, перший запис зроблено про прийняття в члени колгоспу ім. 22 зїзду КПРС, де імя заявниці зазначено ''Вера''. Згідно з свідоцтвом про народження ''Казацкая Вера Тимофеевна'' народилася 23 червня 1966 року, місце народження: с. Колгоспівка Царичанського району Дніпропетровської області. 18.10.1986 року ''Казацкая Вера Тимофеевна'' уклала шлюб з [PERSON], [INFO] та змінила прізвище на шлюбне "Сипало", згідно вказаного свідоцтва дата народження [PERSON] також зазначена ''23 червня 1966 року''. Відповідно до паспорту громадянина України серії АК № 617411, виданого 18.02.2000 Петриківським РВ УМВС України в Дніпропетровській області на ім`я [PERSON], дата народження останньої зазначена 23.06.1966, місце народження: с. Іванівка Петриківського району Дніпропетровської області, відмітка про укладення шлюбу 18.10.1986 із [PERSON], [INFO] Пунктом 6 частини 1 статті 256 ЦПК України передбачено встановлення судом факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З наведеного суд встановив, що ''Казацкая Вера Тимофеевна'', ''Сипало Вера Тимофіївна'' [INFO] є однією й тією ж особою. Встановлення юридичного факту належності правовстановлюючих документів особі для Заявника має юридичне значення, а саме є підставою для оформлення пенсії. \~Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, з метою забезпечення права на пенсію, суд вважає, що вимоги Заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

27.07.2003 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у виконкомі Маньківської Бершадського району Вінницької області за актовим записом №8. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалося, так як вони через різні погляди на життя не знаходили взаєморозуміння, що призвело до припинення шлюбних відносин та розпаду сім'ї. Діти після розпаду сім'ї залишились проживати з матір'ю. Враховуючи вищенаведене, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 27.07.2003 року виконавчим комітетом Маньківської сільської ради за актовим записом № 8. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "Хіміч". Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак, до початку розгляду справи по суті надала до суду заяву, в якій позов підтримує та просить справу слухати у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явився та не повідомив суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином судовими повістками. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), а тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявних у ній доказах. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в \~судове засідання відповідача, який належним чином \~ повідомлений \~ і \~ від \~ якого не надійшло заяви про розгляд справи за \~його відсутності або \~ якщо повідомлені ним причини неявки \~визнані неповажними, \~ суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється\~ внаслідок \~ його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до \~статті 110 цього Кодексу. Ст. 113 Сімейного кодексу України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу \~\~ надалі\~ іменуватися \~ цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують сімейних відносин, позивач наполягає на розірванні шлюбу, що свідчить про те, що їх спільне життя не склалося, сім'я розпалася і зберегти її неможливо. Діти проживають з матір'ю, яка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з батька на їх утримання, а питання про розподіл майна позивачем не включено до позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

27.07.2015 [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що [INFO] помер її батько- [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та земельною ділянкою і для прийняття якої вона звернулась в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Нотаріус відмовив їй у прийнятті заяви, оскільки у її свідоцтві про народження у графі «батько» вказано [PERSON]. Не маючи іншої можливості довести родині стосунки, заявник просить суд встановити факт родинних стосунків між нею та померлим [INFO], її батьком- [PERSON]. В судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи Літківської сільської ради Лугинського району Житомирської області в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги визнає. Заслухавши заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо доцільності задоволення вимог [PERSON] з наступних підстав. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] надали пояснення щодо родинних стосунків між заявником та померлим [PERSON], підтвердили факт того, що [PERSON] є рідною дочкою [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO]. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], яка народилася [INFO], у графі "батько" вказано [PERSON], мати - [PERSON]. Згідно витягів з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] щодо підтвердження дошлюбного прізвища [PERSON] уклала шлюб 29.09.1985 року з [PERSON], після чого взяла прізвище чоловіка / а.с. 7/. Відповідно до ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових прав. Вимогами ст. 256 ЦПК Кодексу України передбачено, що суд встановлює юридичні факти, від яких залежить виникнення майнових або інших прав громадян, зокрема відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд встановлює факт родинних відносин між фізичними особами. Згідно із роз'ясненнями, наданими у постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. З огляду на викладене, проаналізувавши надані заявником докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, про необхідність встановлення факту родинних відносин. Встановлення факту має для заявниці юридичне значення і необхідно для прийняття спадщини після смерті її батька. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

27.07.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 16.11.2008 року зареєструвала з ним шлюб. Від спільного проживання народилася дочка [PERSON], 30.09.2009р.н. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Із-за непорозуміння у сімї виникали постійні сварки. З вини відповідача сумісне життя і збереження шлюбу стали неможливими. В судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила не надавати строк для примирення, оскільки переконана, що шлюб їхній зберегти неможливо. З вересня місяця 2013 року вони з чоловіком спільно не проживають, оскільки на той час він уже проживав з іншою жінкою. Батько дитини не надає допомоги на її утримання, незважаючи на те, що дочка хворіє. Спілкування між ними та сімейні відносини припинені, їхній шлюб носить формальний характер. Відповідач, належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично припинено, подружжя між собою не спілкуються, спільно не проживають з вересня місяця 2013 року. Відповідач створив сімю з іншою жінкою. Заперечення проти позову не подав, цим самим фактично погодився з вимогами позивачки. Зберегти шлюб не бажають обидві сторони. При таких обставинах збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

27.07.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 23.10.1999 року зареєструвала з ним шлюб. Від спільного проживання народилися сини [PERSON], [INFO].н., і [PERSON], [INFO].н. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Із-за різних поглядів на життя та несумісних характерів виникають постійні сварки. З вини відповідача сумісне життя і збереження шлюбу стали неможливими. В судовому засіданні позовні вимоги підтримала, вказала, що причиною розірвання шлюбу є зловживання відповідачем алкогольними напоями. Протягом часу, що вони з відповідачем спільно не проживають, відносини між ними не покращилися. Наданий судом строк для примирення відносин між ними не змінив, вони між собою не спілкуються. Відповідач добре ставиться до дітей, які на вихідні спілкуються з батьком за його місцем проживання. Спорів, щодо участі кожного з батьків у вихованні дітей між ними немає. Для дітей краще коли вони з відповідачем будуть проживати окремо, оскільки поваги між ними немає. Відповідач підтвердив, що наданий судом строк для примирення відносин між ними не змінив. Фактично шлюбні відносини припинено. Просив позов задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що протягом строку, наданого судом для примирення, відносини між подружжям не покращилися. Проживають окремо. Шлюбні відносини фактично припинені. Зберегти шлюб не бажають обидві сторони. При таких обставинах збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

27.07.2015 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту в розмірі 20212 грн. 20 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, у позовній заяві просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся в установленому законом порядку. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.02.2011 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №002-24501-190211. Відповідно до п. 1.2 даного договору банк відкриває відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає платіжну картку та пін код до картки. Відповідно до п. 1.3 договору банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії. Банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії в сумі 4200,00 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода не складається. Відповідно до ст. 526 ЦПК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи відповідач свої обов'язки належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 16.06.2015 року виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 20212 грн. 20 коп., яка складається з наступного: тіло кредиту - 8675 грн. 43 коп., прострочене тіло кредиту - 4064 грн. 64 коп., заборгованість за відсотками - 7472 грн. 13 коп., заборгованість за комісіями - 0 грн. 00 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком (а.с.7) та підлягає стягненню з відповідача. Крім цього, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

27.07.2015 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту в розмірі 8613 грн. 07 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, у позовній заяві просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся в установленому законом порядку. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.08.2010 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 018-24078-130810. Відповідно до п. 1.2 даного договору банк відкриває відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає платіжну картку та пін код до картки. Відповідно до п. 1.3 договору банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії. Банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії в сумі 3400,00 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода не складається. Відповідно до ст. 526 ЦПК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи відповідач свої обов'язки належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 16.06.2015 року виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 8613 грн. 07 коп., яка складається з наступного: тіло кредиту - 2613 грн. 66 коп., прострочене тіло кредиту - 2086 грн. 34 коп., заборгованість за відсотками - 3913 грн. 07 коп., заборгованість за комісіями - 0 грн. 00 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком (а.с.6-7) та підлягає стягненню з відповідача. Крім цього, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

27.07.2017 року Бобровицьким районним судом було ухвалене рішення , яким стягнуто з [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] 06. 06. [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку ( доходу ), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку до 08.07.2017 року починаючи з 29.05.2017 року, а починаючи з 08.07.2017 року не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Проте в рішенні не було зазначено про судові витрати ( а.с. 25-27). Відповідно до п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України , суд , що ухвалив рішення за заявою осіб , що приймали участь в розгляді або за власною ініціативою може ухвалити додаткове рішення , якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Сторони в судове засідання не з»явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, позивач надала заяву в якій просить провести розгляд питання про винесення додаткового рішення суду без її участі, неявка сторін не перешкоджає розгляду заяви ( ст. 220 ЦПК України ). Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу не проводилося. В ст. 5 Закону України " Про судовий збір" міститься перелік осіб , звільнених від сплати судового збору. Позивач звільнена від сплати судового збору .Відповідачем не надано жодного документу , який би підтверджував , що він відноситься до осіб , що звільнені від сплати судового збору, отже так як рішення ухвалене на користь позивача , судовий збір стягується з відповідача , а тому необхідно прийняти рішення щодо його стягнення , відповідно до п.4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України .

Outcome: approved