Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

28 липня 2020 року позивач [PERSON] , звернулась до суду з позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу, просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати, поновити їй дошлюбне прізвище " [PERSON] ", стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору, вказуючи, що між нею та відповідачем 30 серпня 2017 року був укладений шлюб, який зареєстрований Білгород - Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що складено відповідний актовий запис № 387. Даний шлюб в неї перший, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею, про що спору не має. Шлюбні відносини припинені з квітня 2020 року, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу є неможливим. Питання майна, набутого в період перебування її та відповідача у шлюбі будуть вирішуватися в позасудовому порядку шляхом спільного порозуміння, взаємних поступок та інтересів кожного з подружжя. На підставі вищевикладеного вона і звернувся до суду із вказаним позовом. 31 липня 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області по вказаній справі було відкрито спрощене позовне провадження та справа призначена до судового розгляду по сутті. Позивач надала заяву, відповідно до якої свої позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати за її відсутності. Відповідач у судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, з позовними вимогами згодний. Суд розглядає справу за відсутність позивача та відповідача, належним чином повідомлених про день та час судового розгляду справи, відповідно наданих заяв, за наявними матеріалами у справі. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно 30.08.2017\~ року сторони зареєстрували шлюб (актовий запис №387), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. /л.с. 4/ Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем, про що спору не має. /л.с. 9/ Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Позивач у своєму позові зазначає, що між сторонами фактично припинені шлюбно-сімейні відносини з квітня 2020 року, спільне господарство не ведеться, спору про поділ майна та місця проживання неповнолітньої дитини немає, донька проживає разом із позивачем, подальше сумісне життя і збереження сім`ї суперечить її інтересам. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ст. 113 СК України,\~ особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що можливість збереження сім`ї втрачена, подальше сумісне життя подружжя суперечило б інтересам позивача, тому її позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог позивача також підлягають стягненню з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору у розмірі 840, 80 грн.

Outcome: approved