Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

21.01.2015 року позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в особі представника [PERSON] звернулися до суду з позовом до Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування. Свої вимоги мотивують тим, що 18.02.1993 року відповідно до розпорядження органу приватизації Вознесенської міської ради Миколаївської області № 67 від 17.02.1993 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в результаті приватизації отримали у приватну спільну сумісну власність квартиру [ADDRESS]. 12.01.2011 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріуса Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області та дійшли згоди про те, що в належній їм приватизованій квартирі на умовах спільної сумісної власності, частки кожного з них є рівними, тобто кожному з них належить по 1/3 частці. 08.09.2007 помер батько позивачів - [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшли грошові внески в банку та належна йому 1/3 частка квартири [ADDRESS]. 26.04.2010 року державним нотаріусом Першої Вознесенської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, в якому було зазначено, що вони отримали в рівних частках в спадщину після смерті їх батька грошові внески. Про належну померлому [PERSON] 1/3 частку квартири нічого в свідоцтві про право на спадщину вказано не було, на що вони увагу не звернули, вважаючи, що успадкували все належне батьку майно. [INFO] померла мати позивачів - [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла належна їй 1/3 частка квартири [ADDRESS]. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, який у встановленому порядку прийняв спадщину, проте нотаріус відмовляє йому в оформленні спадкових прав щодо вказаної частки квартири з тих підстав, що спадкодавець за життя не зареєструвала правовстановлюючі документи та право власності щодо спірного майна в органі реєстрації речових прав на нерухоме майно. В січні 2015 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] як спадкоємці за законом після смерті батька - [PERSON], які у встановлено порядку прийняли спадщину, звернулися до Першої Вознесенської державної нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на належну померлому [PERSON] 1/3 частку вищевказаної квартири, проте нотаріусом їм було відмовлено з вищевказаних підстав. Враховуючи відмову нотаріуса від оформлення спадкових прав на майно та неможливість вирішення питання щодо реєстрації правовстановлюючого документа та спірного майна за спадкодавцями в адміністративному порядку, просили визнати за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] право власності за кожним на 1/3 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON], який помер [INFO] в м. Вознесенську Миколаївської області та визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частку зазначеної квартири в порядку спадкування за заповітом після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO] року в м. Вознесенську Миколаївської області Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, але їх представник - [PERSON] в судовому засіданні подав уточнену позовну заяву щодо першої вимоги, просив суд визнати за позивачами право власності за кожним на 1/9 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON], який помер [INFO] в м. Вознесенську Миколаївської області. Представник відповідача Вознесенської міської ради Миколаївської області в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с. 21- 23). [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної часткової власності кожному 1/3 частка квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло виданим органом приватизації Вознесенської міської ради народних депутатів Миколаївської області від 17.02.1993 року ( а.с. 5-6 ) та угодою про визнання належних їм часток квартири рівними, тобто кожному по 1/3 частці квартири, посвідченою приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] 12.01.2002 року ( а.с. 7 ). [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 11.09.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області (а.с.13). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшли грошові внески в банківських установах та 1/3 частка належної померлому квартири [ADDRESS]. 26.04.2010 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] як спадкоємці першої черги за законом отримали свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] на грошові внески в банківських установах, на 1/3 частку кожен ( а.с. 8 ). [PERSON] не мала право на спадкування за законом, оскільки їх шлюб з [PERSON] було розірвано 17.07.1996 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу виданим Вознесенським міськвідділом РАГСу Миколаївської області 03.01.2001 року ( а.с. 20 ). [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 01.04.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області (а.с.14). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, 1/3 частка квартири [ADDRESS]. На випадок смерті [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений 21.10.2008 року приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області, відповідно до якого спадкодавець заповіла все своє майно, в т.ч. належну їй частку квартири, [PERSON] ( а.с. 9 ). При зверненні до нотаріальної контори з питанням отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частку квартири [ADDRESS], позивач [PERSON] отримав відмову через те, що спадкодавець за життя не здійснив в передбаченому законом порядку реєстрацію належного йому нерухомого майна ( а.с. 10 ). При зверненні до нотаріальної контори з питанням отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] на 1/3 частку квартири [ADDRESS], позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] отримали також відмову з вищевказаних підстав ( а.с. 11 ). Згідно положень Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом. Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в шестимісячний строк в порядку, передбаченому законом, в тому числі шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори. Матеріали справи вказують на те, що позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у встановленому порядку прийняли спадщину після смерті батька [PERSON] та оформили право власності на її частину. Позивач [PERSON] також у встановленому порядку прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] Інших спадкоємців, які прийняли спадщину або мають право на її обов'язкову частку, судом не виявлено. Разом з тим, факт належності спадкодавцям спірного майна повністю підтверджується свідоцтвом про право власності на житло виданим органом приватизації Вознесенської міської ради народних депутатів Миколаївської області від 17.02.1993 року ( а.с. 5-6 ) та угодою про визнання належних їм часток квартири рівними, тобто кожному по 1/3 частці квартири, посвідченою приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] 12.01.2002 року ( а.с. 7 ). Згідно ст. 49 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій, в тому числі для видачі свідоцтва про право на спадщину, документи, якщо вони не відповідають вимогам закону. Відповідно до ч.2 ст. 124 Конституції України юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Ст. 55 Конституції України гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Тобто, будь-які цивільні права та інтереси, які охороняються законом, можуть заслуговувати на судовий захист. Таким чином, враховуючи вказані обставини, суд прийшов до висновку, що обраний позивачами спосіб захисту відповідає вимогам діючого законодавства, може бути застосований судом до даних правовідносин, тому відповідно до ст. 16 ЦК України цивільне право позивачів підлягає захисту шляхом визнання за ними права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом та за заповітом.

Outcome: approved