Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27 грудня 1987 року виконавчим комітетом Мазурівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, актовий запис №15. Від шлюбу сторони неповнолітніх неповнолітніх дітей не мають. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що шлюбні стосунки з відповідачем припинені біля одного місяця назад, через різні погляди на подружнє життя, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, в даний час він співмешкає з іншою жінкою і має намір офіційно оформити з нею відносини. В судове засідання сторони не з`явились. Позивач, згідно письмової заяви, справу просив розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач надіслала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала, стверджує, що зберегти сім`ю неможливо. За положеннями ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. За приписами ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Відповідно до положень ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою статті 112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Громадяни України [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 27 грудня 1987 року у Мазурівській сільській раді Кривоозерського району Миколаївської області, про що складено відповідний актовий запис №15. Після одруження дружина змінила прізвище на "[PERSON]", що підтверджується даними свідоцтва про шлюб [NUMBER] , виданого Кривоозерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 13 червня 2019 року (а.с.3). Згідно положень ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. В судовому засіданні встановлено, що сторони на час розгляду судової справи разом не проживають, сімейно - шлюбні стосунки не підтримують, фактично припинили шлюбні відносини з травня 2019 року, та не ведуть сумісне господарство, до цього часу строни неодноразово припиняли шлюбні стосунки. За цей час подружжя не здійснили реальних дій щодо збереження родинних стосунків. Сторони не мають наміру зберегти свою сім`ю. Позивач співмешкає з іншою жінкою. Згідно положень ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку ст.81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сім`ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них. На підставі ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved