Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

28 грудня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до Вінницького районного суду із даним позовом до відповідача. Свій позов позивач мотивувала тим, що вона 14 лютого 2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Майдан - Чернелівецькій сільській раді Деражнянського району Хмельницької області, актовий запис № 2. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що тривалий час між ними були непорозуміння та суперечки, спільне проживання стало неможливим, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків. Відносини між сторонами зіпсовані, існують великі розбіжності в інтересах, в поглядах на життя, внаслідок чого спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Тому просить суд, винести рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] не з*явилась, згідно наданої через канцелярію суду заяви просить розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, після розірвання шлюбу просила змінити прізвище на дошлюбне " [PERSON]", проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] двічі в судове засідання не з'явився, в порядку ст. 76 ЦПК України, хоча був завчасно повідомлений належним чином про час та місце судового засідання. Тому суд, у порядку ст. 224 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи, про що виніс відповідну ухвалу. Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку позивача, викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14 лютого 2009 року сторони зареєстрували шлюбу у Майдан - Чернелівецькій сільській раді Деражнянського району Хмельницької області, актовий запис №2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 14 лютого 2009 року (а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого 06 серпня 2009 року (а.с.4). Причинами розпаду сім'ї, є відсутність між сторонами взаєморозуміння, взаємоповаги, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки чоловіка та жінки в сім'ї, в зв'язку з чим позивач прийшла до висновку, що подальше проживання та збереження шлюбу неможливе. Стаття 4 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки укласти шлюбні відносини та створити сім'ю. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, а також те, що у позивача відсутні почуття любові та поваги до відповідача, спільне проживання сторін у шлюбі буде негативно впливати на їх взаємовідносини, тому суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, так як спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач забажала після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище «[PERSON]», що відповідає вимогам закону.

Outcome: approved