Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

28 березня 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із зазначеним позовом. У обгрунтування позову зазначила , що їй на праві приватної власності належить житловий будинок загальною площею 86,5 кв. метрів та житловою площею 58,4 кв. метрів з господарчими побудовами, якій розташований на земельної ділянці площею 0,0664 гектарів по вулиці Кальмана 12 в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. В належному їй домоволодінні в якості члена сімї також зареєстрований відповідач по справі - рідний брат позивачки [PERSON] - [PERSON], який за місцем реєстрації за адресою : м. Кривий Ріг, вул. Кальмана буд. № 12 не проживає починаючі з червня місяця 2014 року, оскільки у цей час він зібрав свої особисті речі та пішов з вказаного будинку до якого до теперішнього часу не повернувся. Зазначила, що факт реєстрації відповідача у належному їй домоволодінні завдає їй додаткових матеріальних збитків по сплаті комунальних платежів та перешкоджає розпоряджатися своїм майном. На підставі зазначеного з мктою захисту порушених прав просить суд визнати відповідача по справі таким, що втратив право коритсування житловим приміщенням . Позивачка по справі [PERSON] в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги та пролсили суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не з*явився , про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином у тому ж числі через обласну суспільно політичну газету «Вісті Придніпровя » № 39 (1738) від 31.05.2016 р. Представник третьої особи по справі до суду не зявився, про дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали цієї цивільної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Рішення суду повинно відповідати вимогам ст.213 та ст.215 ЦПК України, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі». В судовому засіданні під час розгляду справи встановлено, що позивачці [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 22 вересня 2011 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за №1651 на праві приватної власності належить житловий будинок загальною площею 86,5 кв. метрів та житловою площею 58,4 кв. метрів з господарчими побудовами, якій розташований на земельної ділянці площею 0,0664 гектарів по вулиці Кальмана 12 в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Право власності на вищезгаданий житловий будинок було зареєстровано в КП ДОР "Криворізьке бюро технічної інвентаризації" 30 вересня 2011 року за реєстраційним, номером 20327253, номер запису 48173 в книзі 19д. - 446. За відомостями адресно довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області станом на 12.04.2016 року видно, що відповідач по справі [PERSON] зареєстрований за адресою : [INFO]., однак за місцем реєстрації не мешкає з червня 2014 року що знаходить підтвердження згідно акту, складеного сусідами позивачки - мешканцями сусідніх домоволодінь по вул. Кальмана у м. Кривому Розі Дніпропетровської області від 18.03.2016 року , підписи яких завірені головою квартального комітету. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Тобто позивачі вправі самостійно вирішувати питання взяття на реєстрацію та зняття з реєстрації фізичних осіб у житловому приміщенні, користуватися житлом, яке належить на праві приватної власності. У відповідності зі ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, зокрема шляхом усунення перешкод у здійсненні користування майном особами, в яких відпали законні підстави для такого користування. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. З постанови Верховного Суду України від 16.01.2012 року «Про усунення перешкод у користуванні власністю» вбачається, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Outcome: approved