Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Ухвалою суду від 04.07.2017 року залучено до участі в розгляді даної справи в якості третіх осіб [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Позовні вимоги мотивовано тим, що 12.11.2014 року помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами в м.Виноградів по вул.Герцена, 38. На час смерті спадкодавця у спадковому будинку проживав позивач та його матір, дружина спадкодавця [PERSON], відповідачка по справі. На заяву позивача про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину будинку, нотаріусом йому було відмовлено та повідомлено про таку неможливість, оскільки існує розбіжність у зазначенні житлової площі будинку в правовстановлюючих документах. Позивач просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями в м.Виноградів по вул.Герцена, 38 в порядку спадкування за законом після смерті батька. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує та просить такі задоволити. Відповідачка подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, визнає позовні вимоги [PERSON] Треті особи подали до суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі, не заперечують відносно заявлених позовних вимог. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до таких висновків. В судовому засіданні достовірно встановлено, що 12.11.2014 року в м.Виноградів помер батько позивача [PERSON]. Дана обставина стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №177778 від 13.11.2014 року. Після його смерті відкрилась спадщини, зокрема, на 1/2 частину житлового будинку, який знаходиться в м.Виноградів по вул.Герцена, 38. Батьком позивача за життя заповітного розпорядження залишено не було. Спадкоємцями до майна померлого за законом першої черги є його дружина, [PERSON] та діти [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] - сторони по справі. Як вбачається із поданих відповідачкою та третіми особами заяв, останні не мають претензій до частини спадкового майна після смерті [PERSON] Рішенням Виноградівського районного суду від 20.02.2017 року у справі №299/264/17 встановлено той факт, що [PERSON], який помер 12 листопада 2014 року, згідно до Свідоцтва про смерть серії І-ФМ № 177778, виданого 13.11.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Виноградівського РУЮ у Закарпатській області, за актовим записом за №279, дійсно був батьком [PERSON], [INFO], уродженця і мешканця [INFO], згідно до Свідоцтва про народження серії IV-ФМ №292950, виданого 20 серпня 1991 року, про що 19.12.1984 року було зроблено актовий запис за № 457. Встановлено той факт, що «Чейпеш Мігаль Ласлович» і «Чейпеш Михайло Васильович», є однією й тією ж особою. З поданих позивачем доказів слідує, що згідно дублікату Договору купівлі-продажу від 02.04.1975 р. подружжя [PERSON] і [PERSON] купили жилий будинок з належними до нього надвірними будовами в м.Виноградів, вул.Герцена, 36, бувший №34, жила площа 15,0 кв.м., розташованого на земельній ділянці розміром 600 кв.м. Як вбачається з довідок виконавчого комітету Виноградівської міської ради №№455, 456 від 18.01.2017 року, [PERSON], який помер 12.11.2014 року, проживав до дня смерті в м.Виноградів по вул.Герцена, 38. Разом з ним проживали і були зареєстровані: дружина [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] Відповідно до виготовленого КП Виноградівським РБТІ Технічного паспорту та Довідки КП «Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації» №37 від 24.01.2017 року вбачається, що житловий будинок, який розташований в м.Виноградів, вул.Герцена, 38, будівництвом завершений. Згідно архівних даних житловий будинок зареєстровано по 1/2 частині за [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, який посвідчений Виноградівською держнотконторою 02.04.1975 р. за реєстром №1071. В зв'язку з необхідністю прийняття спадщини, що залишилася після смерті батька, позивач звернувся із заявою до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у зв'язку із існує розбіжність у зазначенні житлової площі будинку в правовстановлюючих документах. У зв'язку з тим, що за життя батько позивача не провів реєстрацію перебудованого будинку в установленому порядку, позивач вважає, що за ним необхідно визнати право власності на зазначену частину спадкового майно в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 і та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачкою та третіми особами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач [PERSON] як спадкоємець після смерті спадкодавця батька [PERSON] має законне право на визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку в порядку спадкування.

Outcome: approved