Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

29 січня 2021 року представник позивача - адвокат Скляров С. Л. звернувся до суду з цим позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визначити [PERSON] , [INFO] , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась [INFO] після смерті [PERSON] терміном один місяць з дня набрання рішенням законної сили. Вказаний позов обґрунтований тим, що після смерті спадкодавця, рідного дядька позивача по лінії батька, [PERSON] , відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 2,02 га, яка знаходиться на території Коровинської сільської ради Сумської області, що належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІ-СМ № 013370. Спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця є [PERSON] , позивач по справі. На даний час виникла необхідність переоформлення спадщини, однак, при зверненні до нотаріуса для оформлення спадкових прав, позивачу було фактично відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину шляхом надання роз`яснення щодо неможливості видачі вказаного свідоцтва у зв`язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини, а також рекомендовано звернутись до суду для захисту своїх прав як спадкоємця. Позивач не знав про те, що [PERSON] помер. Про даний факт [PERSON] дізнався лише у 2017 році, тобто після спливу шестимісячного терміну, визначеного законом для подання заяви про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку немає. Викладені у позові обставини вважає поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Скляров С. Л. у підготовче судове засідання не прибули, але останній подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позові, та просив розгляд справи провести без його участі та без участі позивача (а. с. 30). Представник Коровинської сільської ради Сумської області, відповідача по справі, у підготовче судове засідання не прибув, але надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглядати справу без його участі (а. с. 29). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України справу розглянуто за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У зв`язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази. Згідно зі ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, пересвідчившись, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] в с. Рудник м. Нікольський Джезказганської області, що підтверджується копією паспорта серії [NUMBER] , виданого 20 березня 1997 року Роменським МРВ УМВС України в Сумській області (а. с. 5-6). Відповідно до свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] його батьками в графі «батьки» зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а. с. 11). Відповідно до свідоцтва про народження батька позивача [NUMBER] його батьками в графі «батьки» зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а. с. 12). [INFO] помер [PERSON] , батько позивача, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] (а. с. 14). У рідного батька позивача був рідний брат, рідний дядько позивача, [PERSON] , [INFO] . З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00028829409 від 08.12.2020, вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а. с. 13). [INFO] у селі Синівка, Липоводолинського району Сумської області, помер рідний дядько позивача, [PERSON] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть, сформованого 08 грудня 2020 року № 00028829696 Роменським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а. с. 7). Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,02 га, яка знаходиться на території Коровинської сільської ради Сумської області, що належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІ-СМ № 013370 (а. с. 10). З копії довідки виконавчого комітету Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області № 762 від 28.12.2020 вбачається, що [PERSON] дійсно був зареєстрований та постійно проживав до дня смерті, тобто до [INFO] у Синівському будинку-інтернаті для громадян похилого віку та інвалідів. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. Спадщина після смерті [PERSON] відумерлою не визнавалася (а. с. 8). З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) вбачається, що після смерті [INFO] [PERSON] заведеної спадкової справи не виявлено. При зверненні позивача до нотаріуса щодо питання оформлення спадщини, йому фактично було відмовлено в цьому, оскільки можливості видати свідоцтво про право на спадщину немає у зв`язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини, а також рекомендовано звернутись до суду для захисту своїх прав як спадкоємця. Відповідно до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб (лист Верховного Суду України від 01.04.2014 року «Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України»). Відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. За матеріалами справи судом встановлено, що між сторонами склалися правовідносини з питання спадкування. За загальними положеннями про спадкування, чинними на час виникнення спірних відносин, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1220, частина перша статті 1222, частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Статтею 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця, рідної тітки по лінії батька, [PERSON] , на час відкриття спадщини із спадкодавцем не проживала, із заявою про прийняття спадщини у визначений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк до нотаріуса не звернулася. Відповідно до вимог частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Ураховуючи те, що в законодавстві не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи. Таким чином, наведене вище свідчить про те, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті рідного дядька по лінії батька і має намір прийняти спадщину, яка відкрилась після померлого [INFO] [PERSON] , від неї як спадкоємець не відмовився. За викладеного, суд вважає, що причини, на які посилається позивач, що завадили йому вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, є поважними, а тому позов є обґрунтованим, і з метою поновлення порушених прав позивача на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] підлягає задоволенню. Достатнім для подання позивачем [PERSON] заяви про прийняття спадщини суд вважає надання йому строку терміном один місяць. Вимога про стягнення з відповідача витрат по сплаті судового збору, позивачем не заявлялась і суд вважає за необхідне залишити їх за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved