Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

1 липня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу із [PERSON], в якому зазначив, що 27 липня 1996 року було зареєстровано їх з [PERSON] шлюб. [INFO] народився їх син - [PERSON], а [INFO] - донька [PERSON]. Проте шлюбні стосунки між ними не склалися та шлюбні відносини між ними було припинено в листопаді 2011 року. Вважає, що відновлення їх стосунків не можливе, тому звернувся до суду із цим позовом. 11 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому вказувала, що їх неповнолітні діти проживають разом із нею та перебувають на її утриманні, однак питання щодо матеріального утримання дітей з їх батьком не урегульовано, тому вона звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу до повноліття дітей. [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій свої вимоги щодо розірвання шлюбу із [PERSON] підтримав. Також зазначив, що не заперечує проти зустрічного позову [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання їх дітей у зазначеному нею розмірі. Просив справу розглянути у його відсутність. [PERSON] також звернулася до суду із заявою, у якій позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу визнала, свої позовні вимоги про стягнення аліментів підтримала та просила справу розглянути у її відсутність. У разі розірвання шлюбу, просила змінити її прізвище на дошлюбне «[PERSON]». Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу та [PERSON] про стягнення аліментів підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER], сторони зареєстрували шлюб 27 липня 1996 року, про що відділом реєстрації одружень м.Миколаєва здійснено актовий запис про шлюб за № 461. Під час реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с. 7). За даними свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER], сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 8-9). Проте шлюбні стосунки між сторонами не склалися та вони фактично припинили шлюбні відносини і тривалий час мешкають окремо один від одного. Спір між сторонами про розподіл спільного майна чи місця проживання їх неповнолітніх дітей на час розгляду вказаної справи відсутній. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 та ч. 1 і ст.183 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджуються в частині від доходу її батька, матері або у твердій грошовій сумі. Враховуючи вимоги ст.ст.180, 182, 191 СК України, матеріальне становище дітей та позивачки, обов'язок обох батьків по утриманню дітей, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на утримання його неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/ 3 частини усіх видів його доходу до досягнення дітьми повноліття. Окрім цього, згідно зі ст. 79, ст. 88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року, з [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., а з [PERSON] на користь [PERSON] - судовий збір за позовними вимогами про розірвання шлюбу у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved