Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що 25 листопада 2014 року в с. Станіславчик Первомайського району Миколаївської області помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 9.12 га, розташована в межах території Болеславчицької сільської ради Первомайського району Миколаївської області. За життя, а саме 10.09.2004 року, [PERSON] склав заповіт, згідно якого на випадок його смерті позивачу, його онуці, заповідано вказаний сертифікат, та, відповідно, земельна ділянка, право на яке посвідчено сертифікатом. Заповіт посвідчено секретарем Болеславчицької сільської ради Первомайського району та зареєстровано за № 175. [PERSON] вважав, що вищезазначений заповіт розповсюджує свою дію не тільки на сертифікат на земельну частку, але і на земельну ділянку, право власності на які може бути посвідчено як сертифікатом так і державним актом, тому і не оформив новий заповіт. У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено в звязку з тим, що із змісту заповіту вбачається, що [PERSON] заповідав йому належне йому право на земельну частку (пай) 8.2 га, що посвідчується сертифікатом серії МК № 0187235, а в якості документа, що посвідчує право власності на спадкове майно, ним надано копію державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 824857. Крім того , позивач просить встановити факт родинних між ним і [PERSON] З цих підстав позивач не має змоги оформити спадщину у встановленому порядку та вимушений звертатися до суду за захистом своїх спадкових прав. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю та не заперечувала проти їх задоволення. Представник третьої особи Болеславчицької сільскої ради Первомайського району миколаївської області в судове засідання не зявився, до суду надав заяву із клопотанням про розгляд справи у їх вдісутність, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Заслухавши осіб, які приймали участь у справі, дослідивши надані суду письмові докази, суд прийшов до наступного висновку. Так, свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні показали, що [PERSON] є дісдусем [PERSON], осьтанній до дня його смерті здійснював догляд за ним. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до розпорядження Первомайської райдержадміністрадії від 12.12.2005 року № 429-р., та право власності на неї посвідчується одним державним актом серії ЯБ № 824857 від 05.05.2006 року земельна ділянка належить [PERSON] Перед отриманням державного акту [PERSON] був власником сертифікату № 0187235 серії МК, яким посвідчувалось його право на земельну частку (пай). Згідно заповіту від 10.09.2004 року [PERSON] заповів [PERSON] земельну частку (пай) серія МК № 0187235 . розміром 8.2 га., яка знаходиться в КСП "Заповіт". Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За життя [PERSON] вважав, що вищезазначений заповіт розповсюджує свою дію не тільки на сертифікат на земельну частку, але і на земельну ділянку, право власності на які може бути посвідчено як сертифікатом так і державним актом, тому і не оформив новий заповіт. Останній бажав, щоб земельна ділянка після його смерті перейшла до позивача, як до онука, який здійснював догляд та надавав іншу допомогу. Беручи до уваги викладене, вбачається, що право власності на земельну ділянку надано [PERSON] на законних підставах, і перешкодою в отримані мною свідоцтва про право на спадщину є те, що за життя [PERSON] право власності на земельну ділянку було переоформлено з сертифікату на державний акт та відповідні зміни в заповіт не були внесені. Таким чином, на даний час позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом, і в той же час, за незалежними від нього обставинами, він не має змоги оформити спадщину і користуватися спадковим майном, хоча згідно діючого законодавства має на це всі права. Можливим спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], є відповідачка по справі, донька спадкодавця, але заповіт вона не оспорювала, заяву про прийняття спадщини після смерті батька не подавала, оскільки в свідоцтві про народження Відповідачки в графі батько відомості відсутні. Факт родинних відносин між позивачем та [PERSON] підтверджуєтьс доказами свідків. Окрім того, у позивача наявні всі документи, які належали [PERSON] - свідоцтво про смерть, пенсійне посвідчення, довідку про причину смерті, довідку про присвоєння ідентифікаційного коду, які долучені до справи. Слід зазначити, що [PERSON], також посвідчив на інмя позивач заповіт де чітко зазначив, своєму внукові [PERSON], що підтверджує факт визнання позивача [PERSON] при житті онукою. За таких обставин є всі підстави вважати, що насправді відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, а сторони по справі просто намагаються уникнути нотаріального посвідчення договору та, відповідно , сплати податків та обовязкових платежів до бюджету. Враховуючи вищевикладене , суд приходить до висновку, що позов в силу ст. 234, п. 6 ст. 256, ст. 256-258 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 81 Земельного кодексу України, ст. ст. 16, 328, 373 ,1233,1235,1268 Цивільного кодексу України підлягає задоволенню.

Outcome: approved