Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

17 травня 2016 року КУ «Вознесенська центральна районна лікарня» звернулася до суду з заявою про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу хворого на заразну форму туберкульозу [PERSON] [INFO]. В обґрунтування своєї заяви заявник вказував, що [PERSON] з червня 2013 року знаходиться на обліку у фтизіатричному відділенні КУ «Вознесенська центральна районна лікарня» з діагнозом: дисемінований туберкульоз обох легень у фазі розпаду МБТ+, має відкриту форму туберкульозу, в зв'язку з цим потребує стаціонарного лікування. З 26.06.2015 року по 14.07.2015 року останній знаходився на лікуванні у Миколаївському обласному тубдинспансері, однак 23.06.2015 року хворий самовільно покинув відділення. Хворий ухиляється від продовження лікування туберкульозу, що є джерелом інфекції для інших осіб та становить загрозу розповсюдження хвороби серед населення. В зв'язку з цим КУ «Вознесенська центральна районна лікарня» просила про примусову госпіталізацію [PERSON] до протитуберкульозного закладу строком на три місяці. В судовому засіданні представник заявника - заяву підтримала. Оскільки заінтересована особа [PERSON] становить загрозу розповсюдження хвороби, а тому відповідно до ч. 1 ст.285 ЦПК України суд визнав її участь в судовому засіданні недоцільною. Водночас її представник в судове засідання не з'явився. Суд вважав можливим провести розгляд справи без участі представника заінтересованої особи. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] з червня 2013 року знаходиться на обліку у фтизіатричному відділенні КУ «Вознесенська центральна районна лікарня» з діагнозом: дисемінований туберкульоз обох легень, має відкриту форму туберкульозу, в зв'язку з цим потребує стаціонарного лікування. Неодноразово лікувався в умовах стаціонару, з 22.06.2015 року по 14.07.2015 року останній знаходився на стаціонарному лікуванні Миколаївському обласному тубдиспансері. 23.06.2015 року самовільно покинув відділення. Неодноразово відвідувався в дома лікарем фтизіатром. Хворий був попереджений про необхідність лікування від заразної форми туберкульозу та запрошувався до туб відділення ЦРЛ для госпіталізації, що підтверджується листом № 653/06 від 22.04.2016 року. Однак останній не з'явився до туб відділення Вознесенської ЦРЛ. Отже з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] ухиляється від продовження лікування туберкульозу в добровільному порядку. Згідно ч.ч. 1, 3 ст.11 Закону України Про протидію захворюванню на туберкульоз у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. За таких обставин з врахуванням висновку лікарсько - консультативної комісії КУ "Вознесенська центральна районна лікарня" від 22 квітня 2016 року суд вважає, що заява є обґрунтованою, а тому [PERSON], який є хворим на заразну форму туберкульозу, ухиляється від лікування та становить загрозу розповсюдження хвороби, підлягає обов'язковій госпіталізації до спеціалізованого протитуберкульозного закладу, яким є Миколаївський обласний протитуберкульозний диспансер. З врахуванням стадії хвороби, висновку лікарської комісії та вимог, встановлених Законом, суд визначає строк госпіталізації в три місяці.

Outcome: approved