Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

23.04.2015 року прокурор Заводського району м.Миколаєва в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Миколаївської обласної державної адміністрації звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього 6093,11 грн., які були витрачені закладом охорони здоров'я на лікування потерпілого [PERSON] від злочинного діяння відповідача. Прокурор у судове засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положення ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 28.09.2014 року о 18.00 год. [PERSON], перебуваючи у приміщенні гуртожитку Технолого-економічного коледжу Миколаївського національного аграрного університету за адресою: м. Миколаїв вул.. Паризької Комуни 9-а, під час сварки с [PERSON], яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязнених відносин, наніс останньому удар ногою в область лівого стегна, а також один удар головою в область обличчя. Згідно висновку експерта №1614 у [PERSON] виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку легкого ступеню, відкритого перелому кісток носу зі зміщенням, забита рана спинки носу, забою мяких тканин обличчя, забою, крововиливу лівого стегна, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості та могли утворитись незадовго до моменту звернення за медичною допомогою в результаті не менше одного удару в область стегна та не менше одного-двох ударів в область обличчя. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в ортопедо-травматологічному відділенні Миколаївської обласної дитячої лікарні з 28.09.2014 по 20.10.2014р. Вартість лікування складає 6093,11 грн. Вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 23.03.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, та призначено покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців, на підставі ст..ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат" №11 від 07.07.1995 року (далі Постанова), питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України 545 від 16 .07.1993 року (далі-Порядок). Зокрема, як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Згідно вищезазначеної Постанови, в разі коли при постановленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом закладу охорони здоров'я, органу Мінфіну або прокуратури. Згідно ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Тобто, виходячи з положень даної статті особа, яка вчинила злочин, крім загального обов'язку відшкодувати шкоду потерпілому від цього злочину, зобов'язана відшкодувати закладу охорони здоров'я витрати на лікування потерпілого. При цьому дана стаття має застосовуватися не тільки коли особа вчиняє злочин проти життя та здоров'я особи, але і у випадку вчинення особою будь-якого іншого злочину, що кваліфікується за іншими статтями КК, якщо вчинення такого злочину потягло за собою необхідність лікування потерпілих у закладах охорони здоров'я . За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого [PERSON], який перебував на стаціонарному лікуванні в ортопедо-травматологічному відділенні ОДЛ, через неправомірні дії відповідача, тому заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved