Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

31.08.2015 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що 13 листопада 1994 року у Плахтіївській сільській раді Саратського району, Одеської області зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дітей: доньку Віту, [INFO], та доньку Катерину, [INFO]. На протязі останні 10 років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідком яких стають діти, що тяжким чином впливає на їх психічний стан, та кожен раз спричиняє позивачці та дітям душевні страждання. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутність проблем які виникають у дітей та в позивачки, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, взаємодопомоги. На даний момент сторони проживають в одному будинку та ведуть спільне господарство. Але збереження сімї неможливе та суперечить інтересам позивачки, інтересам дітей. Майнових спорів між сторонами немає. Діти після розірвання шлюбу будуть проживати разом з позивачкою. На підставі вищевикладеного, позивачка просила суд шлюб розірвати. У дане судове засідання позивачка, будучи належним чином повідомлена про день та час слухання справи до суду не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити позовні вимоги, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " Вербіцька " (а.с. 21). Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату та час слухання справи, на неодноразові виклики до суду не зявлявся, у дане судове засідання також не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, в зв'язку з чим, згідно ст.ст. 224-225 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу заочно, на підставі наявних доказів (а.с. 18). Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд вважає, що між сторонами склались правовідносини, які виникають із сімейного законодавства і повязані з розірванням шлюбу, тому необхідно керуватися Сімейним кодексом України. Згідно до ст. 24, ч. 3 ст. 105, ст. 112 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Як видно із копії свідоцтва про укладення шлюбу сторони дійсно знаходяться у шлюбі (а.с. 5). Від спільного подружнього життя мають дітей: доньку Віту, [INFO], та доньку Катерину, [INFO] (а.с. 7). Враховуючи характер сімейних відносин сторін, суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам позивачки, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 113, 114 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved