Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про визнання права власності у порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка. Відповідно до заповіту [PERSON] відповідач є спадкоємцем. Сторони прийняли вказану спадщину, оскільки подали відповідні заяви до Чорнобаївської державної нотаріальної контори. Разом з тим між сторонами виник спір щодо розподілу вказаного спадкового майна, у зв`язку з чим позивач, посилаючись на приписи законодавства, що регулює спадкові відносини, звернувся до суду та просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом. У судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача Охріменко Н.І. подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити (а.с. 38). Відповідач подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі та не заперечував проти позову (а.с. 43). Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією виданого повторно свідоцтва про смерть від 19 квітня 2018 року серії [NUMBER] (а.с. 7). Позивач і відповідач є синами [PERSON] , що підтверджується копіями запису поновленого повторно свідоцтва про народження від 21 березня 2018 року серії [NUMBER] та виданого повторно свідоцтва про народження від 3 жовтня 1966 року серії [NUMBER] (а.с. 8, 9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,8917 га, розташована в адміністративних межах Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (за межами населеного пункту), що належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (а.с. 10). При житті [PERSON] , а саме 4 лютого 2002 року склала заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області та зареєстрований у реєстрі за № 16, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було, із чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати, і на що вона за законом матиме право, заповіла відповідачу (а.с. 11). Згідно з довідкою Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 21 листопада 2018 року № 3190 [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . В господарстві проживала одна (а.с. 12). Відповідно до змісту листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 28 лютого 2019 року (вих. № 251-01/16) (а.с. 27), що надійшли у відповідь на запити суду (а.с. 22), після смерті [PERSON] подані заяви про прийняття спадщини позивачем та відповідачем (а.с. 28-29). Свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Разом з тим позивач і відповідач не могли оформити право власності на спадкове майно в порядку спадкування з огляду на наявність спору про розподіл майна. Так, листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 21 грудня 2018 року (вих. № 1797/02-16) позивача повідомлено, що син померлої [PERSON] не бажає скласти договір про поділ спадкового майна, а тому видати свідоцтво про право на спадщину на одного спадкоємця неможливо, та роз`яснено право на звернення до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування (а.с. 13). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день її смерті, тобто [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3 цієї статті Кодексу встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що на час розгляду справи спір між сторонами про поділ спадкового майна вичерпано, оскільки відповідач на вказану земельну ділянку не претендує, а тому позовні вимоги визнає, що підтверджується його заявою (а.с. 43). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимога позивача підлягає до задоволення. За таких обставин, беручи до уваги досліджені у судовому засіданні докази, визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved