Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] сільської ради, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Шухевича, 9 в с. Передівання Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивував тим, що 13.02.2011 року померла його матір [PERSON], 05.05.2011 року помер його батько [PERSON]. Покійні батьки позивача проживали в господарстві по вул. Шухевича, 9 с. Передівання Городенківського району Івано-Франківської області. [PERSON] являвся головою колгоспного двору, що підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на житловий будинок та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно. На час ліквідації колгоспних дворів в господарстві по вул. Шухевича, 9 в с. Передівання проживали позивач та його батьки. Після смерті батьків відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі після смерті батька згідно заповіту від 10.08.2010 року. У вересні 2015 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вказаний вище житловий будинок. Однак, позивач не в змозі юридично оформити свої спадкові права, оскільки приватний нотаріус не може видати йому як спадкоємцю свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Шухевича, 9 с. Передівання Городенківського району за заповітом його батька, у зв'язку із тим, що свідоцтво про право власності на вказаний житловий будинок видане на голову колгоспного двору покійного [PERSON] Нотаріусом 29.09.2015 року було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду. [PERSON] фактично прийняв дану спадщину, вступив у володіння та управління спадковим будинковолодінням, а саме проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, і на даний час проживає у вказаному господарстві, підтримує господарство в належному стані, обробляє земельну ділянку, сплачує податки та страховки, комунальні послуги, проводив поточні ремонти в будинку, виготовив технічний паспорт на будинок, тощо. На спадкове майно ніхто крім позивача не претендує. В судове засідання сторони, їх представники - не з'явились. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, одночасно в заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] сільська рада подала до суду довідку, в якій зазначила, що не має заперечень щодо визнання права власності на житловий будинок та господарські споруди за [PERSON] За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Із копій свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 10.06.1990 року, виданого на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 23 від 14.02.1990 року та витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 31771108 від 24.10.2011 року слідує, що в цілому жилий будинок з принадлежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в с. Передівання по вулиці Комсомольська за № 9 дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON]. Довідкою № 534 від 05.09.2011 року, виданою [PERSON] сільською радою стверджено, що житловий будинок, який належав померлому [PERSON], знаходиться за адресою село Передівання вулиця Р.Шухевича (до 1990 р Комсомольська, з 1990 по 2008 р Молодіжна) будинок 9. Згідно з технічною документацією житлове господарство, розташоване в с. Передівання по вул. Р. Шухевича, 9 Городенківського району Івано-Франківської області, складається з житлового будинку, побудованого 1967 року та позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», загальною площею 76,5 кв.м., житловою площею - 52,6 кв.м., літньої кухні, стодоли, стайні, гаражу, сараю, вбиральні. З висновку про вартість майна, визначеного ТзОВ «Українське бюро приватизації та оцінки майна» слідує, що ринкова вартість житлового будинку станом на 20.10.2015 року - становить 82872,45 грн. Відповідно до ч. 6 п. а Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). З копії виписки з по господарської книги № 3 с. Передівання, 1991-1995 р.р. слідує, що станом на 01.01.1991 р. в даному господарстві зареєстровані та проживають: голова господарства: [PERSON], [INFO], дружина: [PERSON], [INFO], син: [PERSON], [INFO] Згідно довідки № 833 від 16.10.2015 р., виданої виконкомом [PERSON] сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, [PERSON], [INFO] та [PERSON] - [INFO] одна і та сама особа. [PERSON] померла 13.02.2011 року у с. Передівання Городенківського району Івано-Франківської області, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії 1-НМ № 124946, виданого 14.02.2011 року [PERSON] сільською радою, актовий запис № 3. З копії свідоцтва про смерть серії 1-НМ № 131089, виданого 06.05.2011 року [PERSON] сільською радою, актовий запис № 7 слідує, що [PERSON] помер 05.05.2011 року у с. Передівання Городенківського району Івано-Франківської області. Ч.3\~\~ст. 61\~\~ЦПК\~\~України\~\~ визначено, що\~\~обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.\~\~ Рішенням Городенківського районного суду\~\~ від\~\~10.11.2015 р.\~\~по справі № 342/1136/15-ц\~\~встановлено факт родинних відносин між фізичними особами, що [PERSON], [INFO], житель [INFO] є сином померлих [PERSON], який помер 05.05.2011 року та [PERSON], яка померла 13.02.2011 року, а померлі є батьком та матір'ю [PERSON], [INFO]. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. За заповітом від 10.08.2010 р., посвідченим секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за № 12, [PERSON], [INFO] на випадок своєї смерті зробив розпорядження, яким все своє майно, де б воно не знаходилось з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати і на що він за законом матиме право заповів [PERSON], [INFO] За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що спадкоємцем [PERSON] за заповітом від 10.08.2010 р. є [PERSON] Позивач прийняв спадщину після смерті батька, оскільки на час його смерті проживав разом із спадкодавцем, та вели спільне господарство, про що свідчить довідка № 1028 від 30.12.2013 року, видана [PERSON] сільською радою. Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З Постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 29.09.2015 року, виданою приватним нотаріусом Городенківського РНО [PERSON] слідує, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв [PERSON], подавши заяву про прийняття спадщини 05.09.2011 року, на підставі якої було заведено спадкову справу за № 58/11. Однак, видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок № 9 по вул. Шухевича в с.Передівання, після смерті його батька [PERSON] неможливо, оскільки померлий був тільки співвласником житлового будинку, а його частка в вищезазначеному майні конкретно не визначена. Позивач фактично успадкував житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Шухевича, 9 в с. Передівання Городенківського району Івано-Франківської області, однак оформити документи не має можливості через реєстрацію господарства як колгоспного двору. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Шухевича, 9 в с. Передівання Городенківського району Івано-Франківської області, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню при визнанні їх відповідачем. На підставі ст.ст. 316, 317, 328, 392,1216, 1222,1233, 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved