Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області з даним позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] міської ради, [PERSON] надання адміністративних послуг Новоайдарської РДА про скасування державної реєстрації права на нерухоме майно та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 07.03.2017 року померла мати [PERSON] [PERSON], яка за життя мешкала одна за адресою: [ADDRESS]. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме квартира, що розташована за вищевказаною адресою. [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] першої черги за законом, інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Позивач вчасно прийняв спадщину після смерті матері, однак при підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру, нотаріусом встановлено, що право власності на зазначену квартиру зареєстровано з помилкою в адресі обєкта: [ADDRESS], однак нерухоме майно згідно правовстановлюючого документа, знаходиться за адресою: Луганська область, місто Луганськ, місто Щастя, вул. Рєспубліканская, будинок 2, квартира 3, тобто право власності зареєстровано на іншу квартиру, яка померлій не належить, а її право власності на спадкову квартиру на час звернення до нотаріуса не зареєстроване. На підставі викладеного, державним нотаріусом [PERSON] держаної нотаріальної контори Луганської області, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] У звязку з вищевикладеними обставинами позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на спадкове майно в позасудовому порядку та вимушений звернутися до суду з позовом про скасування державної реєстрації права на нерухоме майно та визнання права власності на спадкове майно. Представник позивача [PERSON], який діє в інтересах [PERSON] на підставі довіреності (а.с.24), та позивач [PERSON] у судове засідання не зявились, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради Новаойдарського району Луганської області [PERSON] в судове засідання не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с.44). Представник відповідача [PERSON] надання адміністративних послуг Новоайдарської РДА [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень проти задоволення позовних вимог не надала (а.с. 46). Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно положень\~ч. 3 ст.\~211\~ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 07.03.2017 року померла мати [PERSON] [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕД №493782 (а.с.10). На день смерті [PERSON] мешкала одна за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою №2668, виданою 30.08.2018 року ЖКГ КП «Жилбудсервіс» (а.с.23). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] першої черги за законом, інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Факт того, що позивач [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], яка померла 07.03.2017 року, підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], заповненого російською мовою, де в графі «мати» вказано «Григорьева Таиса Андреевна» (а.с.11). Позивач вчасно прийняв спадщину після смерті [PERSON], що підтверджується копією заяви серії НМА №607013, яка надійшла до нотаріуса 29.08.2017 року за №98 (а.с.12). При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру, нотаріусом встановлено, що право власності на зазначену квартиру зареєстровано з помилкою в адресі обєкта: [ADDRESS] (а.с.14), однак нерухоме майно згідно правовстановлюючого документа, знаходиться за адресою: Луганська область, місто Луганськ, місто Щастя, вул. Рєспубліканская, будинок 2, квартира 3, тобто право власності зареєстровано на іншу квартиру, яка померлій не належить, а її право власності на спадкову квартиру на час звернення до нотаріуса не зареєстроване. На підставі викладеного, державним нотаріусом [PERSON] держаної нотаріальної контори Луганської області, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] (а.с.22). Право власності померлої [PERSON] на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], підтверджується: копією рішення Жовтневого районного суду м. Луганська від 29.03.2007 року (справа №2-2908\\2007), відповідно до якого за [PERSON] визнано право власності на зазначену квартиру (а.с.13), а також копією технічного паспорта на квартиру (а.с.15). Відповідно до ст.ст. 3-4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов'язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до\~ч.\~3\~ст.\~3\~ЗУ «Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обмежень»\~речові права\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяження,\~що виникли\~до 1\~січня 2013\~року,\~визнаються дійсними\~за наявності\~однієї з\~таких умов: 1)\~реєстрація таких\~прав була\~проведена відповідно\~до законодавства,\~що діяло\~на момент\~їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. На момент виникнення права власності у [PERSON] відносини щодо реєстрації права власності на нерухоме майно були врегульовані «Інструкцією про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб», затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09 червня 1998 року № 121. Відповідно до п.п. 1.4-1.9 Інструкції державній реєстрації в бюро технічної інвентаризації підлягають об'єкти нерухомості, розташовані на всій території України, державна реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна в БТІ є обов'язковою для власників, незалежно від форми власності, до об'єктів нерухомого майна, що підлягають державній реєстрації, відносяться: а) житлові і не житлові будинки, садові будинки, дачі, гаражі, будівлі виробничого, господарського, соціально-побутового та іншого призначення, б) вбудовані в житлові будинки не житлові приміщення, в) квартири багатоквартирних?будинків; до п.п. 1.4-1.6 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5, яке діяло на той час, обов'язковій реєстрації прав підлягає право власності на нерухоме майно фізичних та юридичних осіб, державна реєстрація прав власності на нерухоме майно здійснюється БТІ за місцезнаходженням об'єктів нерухомого майна. Згідно з ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» у разі якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до\~ч.ч.\~1,\~3\~ст.\~1296\~ЦК України\~спадкоємець,\~який прийняв\~спадщину,\~може одержати\~свідоцтво про\~право на\~спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах про спадкування. Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як «визнання права». Таким чином, судовим розглядом встановлено, що факти, викладені представником позивача в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, скасування державної реєстрації права на нерухоме майно та визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, представники відповідачів проти задоволення позовних вимог не заперечували, у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно та визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно в судовому порядку. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 16, 328, 392, 1218, 1220, 1221, 1222, 1261, 1268, 1297 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»,

Outcome: approved