Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

21.06.2016 року позивач ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» звернувся до суду з позовом, в якому просить в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» за Кредитним договором № 97 від 20.03.2007 року в розмірі 3 169 139 (три мільйона сто шістдесят дев'ять тисяч сто тридцять дев'ять), гривень, 18 коп., з них: по кредиту - 55 096,00 дол. США; за відсотками - 67 925,78 дол. США; штраф за несвоєчасне погашення кредиту - 56 464,98 грн. звернути стягнення на належний [PERSON] предмет іпотеки - двокімнатну квартиру [NUMBER], загальною площею 44,0 кв. м., житловою площею 27,8 кв. м., що знаходиться в [ADDRESS] шляхом його продажу Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 27т, код ЄДРПОУ: 19017842) від свого імені будь-якій особі-покупцю за початковою ціною, визначеною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності під час його реалізації у порядку, передбаченому ст. 38 Закону України «Про іпотеку», з наданням Публічному акціонерному товариству «Всеукраїнський Акціонерний Банк» всіх прав продавця, у тому числі, але не виключно: укладати договір купівлі - продажу, отримувати дублікати правовстановлюючих документів на вказаний предмет іпотеки в органах БТІ, органах нотаріату та інших органах державної влади, місцевого самоврядування та у будь-яких установах незалежно від форм власності; отримувати всі необхідні документи та довідки (в тому числі витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності) для продажу вищезазначеного предмета іпотеки у виконавчих органах сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації, акредитовані суб'єкти та всіх підпорядкованих структурних підрозділах, в органах нотаріату або у інших органах, які будуть здійснювати функції з реєстрації речових прав на нерухоме майно; здійснювати будь-які платежі у якості продавця в процесі укладання договору купівлі - продажу предмету іпотеки; звертатися до суб'єктів оціночної діяльності із заявою про проведення експертної оцінки предмету іпотеки, а також ставити підписи від свого імені за одержання експертної оцінки; отримувати довідки та документи, які необхідні для укладання та нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу; надати приватному нотаріусу право відкрити розділ на предмет іпотеки: двокімнатну квартиру [NUMBER], загальною площею 44,0 кв. м., житловою площею 27,8 кв. м., що знаходиться в [ADDRESS] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та зареєструвати право власності на предмет іпотеки двокімнатну квартиру [NUMBER], загальною площею 44,0 кв. м., житловою площею 27,8 кв. м., що знаходиться в м. Харкові по вулиці 23 Серпня, 13 (тринадцять) за набувачем (покупцем); отримувати в органах місцевого самоврядування за місцезнаходженням предмета іпотеки довідки про склад сім'ї іпотекодавця, копії будинкових книг, технічну документацію. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.03.2007р. між [PERSON] (надалі - Відповідач/Позичальник) та Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» - з 18.05.2010 р. відповідно до змін у статуті банку найменування змінено на Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» з повним правонаступництвом - (надалі - Позивач/Кредитодавець) був укладений Кредитний договір № 97 (надалі - Кредитний договір), за умовами якого Відповідачу Позивачем надавався кредит на придбання нерухомості - у розмірі 57 000,00 доларів США із строком користування по 20 березня 2027р., з оплатою за користування кредитними коштами в розмірі 13 % річних (відповідно до додаткової угоди № 5 від 01.12.2008р. процента ставка була збільшена сторонами до 16,5% річних) Між сторонами для забезпечення зобов'язань відповідача за кредитним договором укладений іпотечний договір від 20.03.2007р., предметом якого є придбана нерухомість у вигляді двокімнатної квартири за адресою [ADDRESS] Позивачем своєчасно було виконано свій обов'язок надати кредитні кошти в іноземної валюті відповідно до умов кредитного договору. Умовами Кредитного договору визначений порядок виконання боргових зобов'язань Позичальника перед Банком, а саме: п. 2.4.3,п.2.5.1. визначено, що позичальник зобов'язується щомісячно до 10 числа кожного календарного місяця поповнювати свій Поточний рахунок, відкритий в ВАТ «ВіЕйБі Банк», шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням, у сумі не меншій суми чергового погашення відповідної частини кредиту, процентів та інших плат, встановлених у договорі, у п.2.5.2. Кредитного договору визначено, що погашення відповідної частини Кредиту, сплата процентів та інших плат за його користування, здійснюється шляхом договірного списання Банком коштів з поточною рахунка Позичальника, відкритого в банку, щомісяця 10 числа. Розрахунок процентів за користування кредитними коштами здійснюється відповідно до п.2.4.1 Кредитного договору, а саме у валюті Кредиту щомісячно у день сплати, який визначений у графіку Однак, в порушення умов Кредитного договору, Позичальник від виконання своїх зобов'язань щодо своєчасного погашення відповідної частини Кредиту, процентів та інших платежів, відповідно до Кредитного договору та Графіку до цього договору, ухиляється. Так, після 14.11.2008 року позичальник зовсім припинив сплачувати грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом та за процентами. Тобто, умови кредитного договору, графіку погашення заборгованості Позичальником систематично не виконуються. Відповідно до п. 2.7 кредитного договору банк має право вимагати дострокового виконання зобов'язань у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань за договором. В результаті невиконання Позичальником вищевказаних зобов'язань за Кредитним договором № 97 від 20.03. 2007 року, станом на 27.04.2016 року розмір заборгованості (згідно наданого розрахунку) становить: заборгованість за кредитом 55096,00 доларів США, заборгованість за процентами - 67 925,78 доларів США, а всього: 123 021,78 доларів США 78 центів, що за офіційним курсом НБУ на 27.04.2016 25,301814 грн. за 1 долар США становить 3 112 674,20 грн. Крім того позивач посилається, що статтями 546 і 549 ЦК України визначено, що виконання зобов'язань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) визнається визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до п. 4.5 кредитного договору за несвоєчасне повернення кредиту, сплату відсотків, плати за обслуговування кредиту, комісії - Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 20 відсотків від суми неповерненого кредиту, несплачених процентів, плати за обслуговування кредиту. Станом на 30.08.2011 розмір штрафних санкцій становить:штраф за п. 4.5. договору 56 464,98 грн. Враховуючи вище наведене, станом на 27.04.2016 року загальна заборгованість за кредитним договором № 97 від 20.03.2007 року становить 3 139 139,18 грн. Взяті на себе зобов'язання Банком було виконано в повному обсязі. Зобов'язання за Кредитним договором належним чином виконані не були, що підтверджується заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 07.02.2012 року у справі № 2-5614/11, яке набрало законної сили. Таким чином, факт надання кредитних коштів та порушення Боржником умов Кредитного договору № 97 від 20.03.2007 року щодо своєчасного повернення кредиту та відсотків встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили. Крім зазначеного позивач вказує, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 20.11.2014 № 733 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.11.2014 № 123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк», згідно з яким з 21.11.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК», код ЄДРПОУ 19017842, МФО 380537, місцезнаходження: вул. Дегтярівська, 27Т, м. Київ, 04119, Україна. На підставі наказу Тимчасової адміністрації ПАТ «ВіЕйБі Банк» №3-п від 24.11.2014 року та відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з 24 листопада 2014 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК» [PERSON] набула всіх повноважень органів управління (загальних зборів, спостережної ради і правління) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту) ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК». Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засіданні повторно не з'явились, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 20.03.2007р. між [PERSON] (надалі - Відповідач/Позичальник) та Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» - з 18.05.2010 р. відповідно до змін у статуті банку найменування змінено на Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» з повним правонаступництвом - (надалі - Позивач/Кредитодавець) був укладений Кредитний договір № 97 (надалі - Кредитний договір), за умовами якого Відповідачу Позивачем надавався кредит на придбання нерухомості - у розмірі 57 000,00 доларів США із строком користування по 20 березня 2027р., з оплатою за користування кредитними коштами в розмірі 13 % річних (відповідно до додаткової угоди № 5 від 01.12.2008р. процента ставка була збільшена сторонами до 16,5% річних) Між сторонами для забезпечення зобов'язань відповідача за кредитним договором укладений іпотечний договір від 20.03.2007р., предметом якого є придбана нерухомість у вигляді двокімнатної квартири за адресою [ADDRESS] Взяті на себе зобов'язання Банком було виконано в повному обсязі. Зобов'язання [PERSON] за Кредитним договором належним чином виконані не були, що підтверджується заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 07.02.2012 року у справі № 2-5614/11, яке набрало законної сили. (а.с. 31-32) Згідно із ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, факт надання кредитних коштів та порушення Боржником умов Кредитного договору № 97 від 20.03.2007 року щодо своєчасного повернення кредиту та відсотків встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили. Умовами Кредитного договору визначений порядок виконання боргових зобов'язань Позичальника перед Банком, а саме: п. 2.4.3,п.2.5.1. визначено, що позичальник зобов'язується щомісячно до 10 числа кожного календарного місяця поповнювати свій Поточний рахунок, відкритий в ВАТ «ВіЕйБі Банк», шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням, у сумі не меншій суми чергового погашення відповідної частини кредиту, процентів та інших плат, встановлених у договорі, у п.2.5.2. Кредитного договору визначено, що погашення відповідної частини Кредиту, сплата процентів та інших плат за його користування, здійснюється шляхом договірного списання Банком коштів з поточною рахунка Позичальника, відкритого в банку, щомісяця 10 числа. Розрахунок процентів за користування кредитними коштами здійснюється відповідно до п.2.4.1 Кредитного договору, а саме у валюті Кредиту щомісячно у день сплати, який визначений у графіку Однак, в порушення умов Кредитного договору, Позичальник від виконання своїх зобов'язань щодо своєчасного погашення відповідної частини Кредиту, процентів та інших платежів, відповідно до Кредитного договору та Графіку до цього договору, ухиляється. Так, після 14.11.2008 року позичальник зовсім припинив сплачувати грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом та за процентами. Тобто, умови кредитного договору, графіку погашення заборгованості Позичальником систематично не виконуються. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлені строки. Відповідно до п. 2.7 кредитного договору банк має право вимагати дострокового виконання зобов'язань у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань за договором. В результаті невиконання Позичальником вищевказаних зобов'язань за Кредитним договором № 97 від 20.03. 2007 року, станом на 27.04.2016 року розмір заборгованості (згідно наданого розрахунку) становить: заборгованість за кредитом 55096,00 доларів США, заборгованість за процентами - 67 925,78 доларів США, а всього: 123 021,78 доларів США 78 центів, що за офіційним курсом НБУ на 27.04.2016 25,301814 грн. за 1 долар США становить 3 112 674,20 грн. Крім того статтями 546 і 549 ЦК України визначено, що виконання зобов'язань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) визнається визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до п. 4.5 кредитного договору за несвоєчасне повернення кредиту, сплату відсотків, плати за обслуговування кредиту, комісії - Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 20 відсотків від суми неповерненого кредиту, несплачених процентів, плати за обслуговування кредиту. Станом на 30.08.2011 розмір штрафних санкцій становить:штраф за п. 4.5. договору - 56 464,98 грн. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі: 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 625 ЦК України визначено, що Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 575 Цивільного кодексу України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язань, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. У ч. 2 ст. 590 Цивільного кодексу України зазначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 3 Закону України „Про іпотеку" передбачено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ст. 33 Закону України „Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно з п. 7.1 Іпотечного договору та ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу, а також витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки, витрат на утримання і збереження Предмета іпотеки, витрат на страхування предмету іпотеки, збитків, завданих внаслідок порушення умов цього Договору та умов Кредитного договору, витрати на здійснення оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності, які поніс Іпотекодержатель. Пунктом 7.4. Іпотечного договору передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, шляхом переходу до Іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язання або шляхом продажу Іпотекодержателем від свого імені Предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі- продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку» та умовами цього договору. Пунктом 7.5. Іпотечного договору закріплено право вибору Іпотекодержателем способу задоволення своїх вимог в межах переліку, визначеного п. 7.4. Іпотечного договору. Статтею 36 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до Розділу 7.6.1 Іпотечного договору Сторони погодились, що умови цього розділу є застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя та вважаються повним укладеним договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Так, згідно п. 7.6.2. Договору іпотеки, у випадку набуття права звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержатель набуває право від свого імені продати предмет іпотеки будь - якій особі з дотриманням умов, визначених в Законі України «Про іпотеку». Крім того, відповідно до вимог ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. - тобто такий спосіб реалізації предмета іпотеки чітко регламентований діючим законодавством. Також, відповідно до п. 42 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як ст. 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої ст. 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатися: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій) Таким чином, аналізуючи вище наведене, суд вважає, що у зв`язку з невиконанням зобов`язань по кредитному договору, необхідно звернути стягнення на предмет іпотеки, визначивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом застосування процедури продажу предмету іпотеки, встановленої статтею 41 Закону України «Про іпотеку», - шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження і за рахунок продажу предмету іпотеки задовольнити вимоги «Всеукраїнський Акціонерний Банк» за Кредитним договором № 97 від 20.03.2007 року в розмірі 3 169 139,18 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 1378 грн. підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved