Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

23.01.2015 року [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON], [PERSON] про виділ частки із нерухомого майна, що є у спільній частковій власності. Вказує, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.05.1998 року за № 1-1664 та договору дарування від 19.12.2011 року за № 1481 і витягу про державну реєстрацію прав від 16.01.2012 року № 32869135 йому належить на праві спільної часткової власності ? частина житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Зазначає, що відповідачу [PERSON] належить на праві спільної часткової власності також ? частки вказаного будинку, а відповідачу [PERSON] належить 4/8 вказаного будинку. На даний час у його фактичному володіння та користуванні з відокремленим входом перебуває частина спірного житлового будинку: коридор (2-1) площею 4,4 кв.м., кухня (2-2) площею 10,9 кв.м., кімната (2-3) площею 17,5 кв.м., кімната (2-4) площею 14,8 кв.м., та санвузол (2-5) площею 3,2 кв.м. У фактичному володінні та користування відповідачів по справі знаходяться інші частки будинку. Однак, він бажає провести виділ своєї частки майна. Просить виділити йому в натурі відповідно до приналежних ? частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], наступні об'єкти нерухомого майна: коридор (2-1) площею 4,4 кв.м., кухня (2-2) площею 10,9 кв.м., кімната (2-3) площею 17,5 кв.м., кімната (2-4) площею 14,8 кв.м., та санвузол (2-5) площею 3,2 кв.м. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву, якою просив справу розглядати у його відсутності по наявних у ній матеріалах, позов підтримав у повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, подали на адресу суду заяви, якими просили розгляд справи проводити у їх відсутності по наявних у ній матеріалах, щодо задоволення позову не заперечили. Дослідивши, оцінивши та проаналізувавши подані суду докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач є власником 1/4 частки квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS], а відповідач [PERSON] є співвласником приналежних йому 3/8 частки житлового будинку, а відповідач [PERSON] є співвласником ? частки вказаного будинку, що підтверджується копією договору дарування від 19.12.2011 року, копією витягу про державну реєстрацію прав від 16.01.2012 року, копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.05.1998 року, копією технічного паспорту на будинок (а.с.5, 6, 9, 10-15). Відповідно до технічного паспорту, житловий будинок складається із трьох квартир. Перша квартира складається із коридору площею 4,7 кв.м. (1-1), кімнат площею 12,1 кв.м. (1-2), площею 14,7 кв.м. (1-3), площею 14,3 кв.м. (1-4), площею 17,6 кв.м. (1-5), коридору площею 4,5 кв.м. (1-6), кухня площею 9,7 кв.м. (1-7), ванної площею 4,4 кв.м. (1-8), кухнею площею 9,9 кв.м. (1-9), що становить загальну площе 91,9 кв.м., з яких житлова площа становить 58,7 кв.м, площа допоміжних приміщень становить 33,2 кв.м. Загальна площа другої квартири становить 50,8 кв.м., з яких житлова площа становить 32,3 кв.м., а площа допоміжних приміщень становить 18,5 кв.м., з них: коридор площею 4,4 кв.м. (2-1), кухня площею 10,9 кв.м. (2-2), кімната площею 17,5 кв.м. (2-3), кімната площею 14,8 кв.м. (2-4), санвузол площею 3,2 кв.м. (2-5). До третьої квартири відносять коридор площею 5,8 кв.м. (3-1), кімната площею 15,1 кв.м. (3-2), кухня площею 7,7 кв.м. (3-3), кімната площею 11,7 кв.м. (3-4), кімната площею 14,7 кв.м. (3-5), санвузол площею 3,1 кв.м (3-6), а загальна площа квартири становить 58,1 кв.м., з яких житлова площа становить 41,5 кв.м., а площа допоміжних приміщень становить 16,6 кв.м. Частиною 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У ч. 2 ст. 364 ЦК України передбачено, що виділ в натурі частини неподільної речі є юридично неможливим. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч. 2 ст. 183 ЦК України). Річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною (ч. 1 ст. 183). Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Із роз'яснень викладених у п. 14 постанови Пленуму Верхового Суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20, вбачається, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири, або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням квартири, якщо про це заявлено позов. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] фактично користується квартирою № 2, що складається із коридору площею 4,4 кв.м. (2-1), кухні площею 10,9 кв.м. (2-2), кімнати площею 17,5 кв.м. (2-3), кімнати площею 14,8 кв.м. (2-4), санвузла площею 3,2 кв.м. (2-5), і що за площею відповідає ? його частки у житловому будинку в [ADDRESS]. Вказана квартира № 2 є ізольованим приміщенням та має власний вихід. Відповідачі проти задоволення позову не заперечили, таким чином суд приходить що виділення ? частки житлового будинку в натурі, не буде суперечити інтересам сторін. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved