Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

14 квітня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати його батьком малолітньої дитини - [PERSON], який народився [INFO]. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що з липня 2014 року він перебував у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON], яка, із 09 травня 1998 року по 07 серпня 2014 року перебувала у шлюбі із [PERSON]. Також, позивач зазначив, що [INFO] [PERSON] народила сина - [PERSON], і в актовому записі та свідоцтві про народження дитини, за правилами, визначеними ч. 2 ст. 1232 СК України, її батьком записали відповідача - [PERSON]. Крім того, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказав, що [INFO] мати дитини - [PERSON] померла, а він, вважаючи себе біологічним батьком дитини, не має можливості забрати сина із полового будинку, позаяк в актовому записі про народження дитини батьком записаний не він, а відповідач, із яким померла мати дитини до 07 серпня 2014 року перебувала у зареєстрованому шлюбі. Позивач, в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с.24). Також, позивач у своїй заяві просив суд задовольнити його позов, і в підтвердження своїх вимог долучив додаткові письмові докази. Відповідач в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву, в якій зазначив, що він повністю визнає позов, оскільки не є батьком дитини, не заперечує проти задоволення заявлених вимог та просив суд розгляд справи провести за його відсутності (а.с.23). Представник третьої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Коломацького районного управління юстиції у Харківській області в судове засідання не зявився, при цьому до суду надійшла заява начальника відділу Грамотіної А.О., в якій остання просила суд розгляд справи провести без її участі, а також зазначила, що вона не заперечує проти задоволення позову (а.с.22 ). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, врахувавши думку кожної особи, яка бере участь у розгляді справи, викладені у їх відповідних заявах, в тому числі і думку відповідача, який позов визнав повністю та не заперечував проти задоволення заявлених позивачем вимог, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Так, за правилами ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому визначені законом підстави для постановлення ухвали про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову та продовження судового розгляду відсутні. Статтею 129 Сімейного Кодексу України визначено, що особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. 07 серпня 2014 року відповідним рішенням Коломацького районного суду Харківської області розірваний шлюб, що укладений між [PERSON], [INFO], та зареєстрований 09 травня 1998 року Коломацьким районним відділом РАЦС Харківської області, актовий запис за № 07 (а.с. 8-10). Із свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 08 квітня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Коломацького районного управління юстиції Харківської області (а.с.6), вбачається, що [INFO] в м. Харкові народився [PERSON], і його батьком записаний [PERSON], а матір'ю - [PERSON], про що 08 квітня 2015 року складено відповідний актовий запис за № 09. [INFO] у віці 33 років [PERSON] Померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 08 квітня 2015 року відділом реєстрації актів цивільного стану Коломацького районного управління юстиції Харківської області (а.с. 7). Із довідки, виданої лікарем акушером - гінекологом Ю.Я. Бобонець 29 квітня 2015 року, вбачається, що [PERSON] постійно супроводжував вагітну [PERSON] до лікаря акушера - гінеколога Коломацької ЦРЛ, цікавився про стан здоровя вагітної, вислуховував рекомендації лікаря, приймав активеу участь в спостереженні за проходженням вагітності (а.с. 25 ). Згідно медичного свідоцтва про народження за № 431 (форма первинної облікової документації за № 103/о), виданого [INFO] лікарем Комунального закладу охорони здоров'я «Обласна клінічна лікарня - центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» С.А. Дмітрієвою, [INFO] о 20 годині 57 хвилин у громадянки [PERSON] на 34 місяці вагітності народилася дитина: недоношений хлопчик, вагою 1800 грамів (а.с. 26). Це свідоцтво отримав саме [PERSON], про що свідчить його підпис у відповідних графах вказаного документу. Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в письмових поясненнях, підписи під якими посвідчені секретарем виконавчого комітету Коломацької селищної ради Харківської області [PERSON], пояснили, що [PERSON] та [PERSON] з липня 2014 року по квітень 2015 року перебували у фактичних шлюбних відносинах, і що в них дійсно народився син. (а.с. 30, 31, 32). Із тексту замітки «Підтримка депутата» та відповідного фотозображення до замітки, на якому позивач тримає немовля, опублікованих в газеті «Коломацький край» за суботу 25 квітня 2015 року № 17 (3705) вбачається, що біологічний батько дитини, яка народилася семимісячною і 33-річна мати якої померла, перебуває поруч із сином із першого дня його народження та має наміри оформити свої батьківські права стосовно немовля (а.с. 29). Відповідачем позовні вимоги [PERSON] повністю визнані з підстав, вказаних позивачем у позові, а тому позивача слід визнати батьком [PERSON], який народився [INFO], і батьком якої, за правилами, визначеними ч. 2 ст. 122 СК України, записаний чоловік, з яким мати дитини до 07 серпня 2014 року перебувала у зареєстрованому шлюбі. З роз'яснень, викладених у абз. 2 п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вбачається, що у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, питання и про визнання батьківства мають розглядатися одночасно з питаннями про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. З огляду на задоволення вимоги позивача про визнання його батьком дитини, із актового запису про народження [PERSON] мають бути виключені відомості про [PERSON], як батька дитини, та внесення до актового запису про народження за № 09, складеного 08 квітня 2015 року, відомостей про її біологічного батька - [PERSON], який народився [INFO] в селищі Козача Лопань Дергачівського району Харківської області, а також внесення змін до вказаного вище актового запису стосовно прізвища та по батькові дитини, якими слід вказати «[PERSON]» замість «[PERSON]» та «[PERSON]» замість «[PERSON]». У відповідності до імперативних вимог ст.134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Outcome: approved