Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позов до ДП «Криворізька теплоцентраль» про стягнення частини середнього заробітку в зв'язку з невірним визначенням (розрахунком) середньої заробітної плати працівника. В обґрунтування позовних вимог, вказав, що згідно наказу №188к від 05.08.2013 його було звільнено з посади заступника начальника юридичного відділу ДП «Криворізька теплоцентраль» у зв'язку зі скороченням штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. В зв'язку тим, що ДП «Криворізька теплоцентраль» несвоєчасно здійснила з ним остаточний розрахунок по заробітній платі, 16.10.2013 він звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позов про стягнення середнього заробітку в зв'язку з затримкою термінів сплати. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.03.2014 позовні вимоги [PERSON] задоволені в повному обсязі. Під час ознайомлення з матеріалами іншої справи (214/6771/13ц) про поновлення [PERSON] на роботі він ознайомився з довідкою ДП «Криворізька теплоцентраль» від 16.09.2014 №292/06 та дізнався про те, що розрахунок його середньої заробітної плати було здійснено відповідачем з грубим порушенням Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженою Постановою КМУ від 08.02.1995 №100 (падалі - Порядок №100), в якому зазначено, що сума середньої/середньоденної заробітної плати обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Таким чином відповідачем на вимогу суду першої інстанції при розгляді справи про стягнення середнього заробітку в зв'язку з затримкою термінів сплати частини заробітної плати (справа № 214/7912/13-ц), з метою приховування дійсного розміру його середнього заробітку, було надано до суду довідку про середню заробітну плату (дохід) від 08.08.2013 №202/06, яка обчислюється для розрахунку виплат на випадок безробіття, та в якій розмір його середнього заробітку значно зменшений, та розрахований відповідно з порушенням Порядку обчислення середньої заробітної плати №100. Так згідно довідки ДП «Криворізька теплоцентраль» від 16.09.2014 № 292/06 розмір середньоденної заробітної плати розрахований згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати № 100 складає 315 грн. 71 коп. Згідно довідки ДП «Криворізька теплоцентраль» від 08.08.2013 №222/06 розмір середньоденної заробітної плати розрахований для витрат на випадок безробіття, з урахуванням останніх шести місяців праці складає 201 грн. 30 коп. Таким чином, при ухваленні рішення суду, розрахунок було здійснено на підставі довідки від 08.08.2013 №222/06. В зв'язку з чим, вважає за необхідне здійснити перерахунок на підставі довідки від 16.09.2014 № 292/06, а саме (315 грн. 71 грн. -201 грн. 31)*66 днів = 7550 грн. 40 коп., та стягнути з відповідача недоплачену частку середнього заробітку в сумі 7550 грн. 40 коп. в зв'язку з затримкою термінів сплати частини заробітної плати. У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, при цьому посилався на обставини, вказані в позовній заяві та просив задовольнити позов повністю. Представник відповідача позов не визнала. Вказала, що обидві довідки про доходи є вірними, але позивач використав у минулому судовому засіданні (при головуванні судді Ан О.В.) довідку, надану для центру зайнятості. Взагалі середньомісячний заробіток розраховується за 2 останні місяці. Також зазначила, що позивач пропустив строк позовної давності, в зв'язку з чим просила йому відмовити в позові. Представником відповідача, надано заперечення проти позову, в яких представник вважає позов незаконним та необґрунтованим, просить у задоволенні позову відмовити (а.с. 27-28). Вислухавши думку позивача, представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши у сукупності докази, надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, за таких підстав. Судом встановлено, відповідно до наказу №188к від 05.08.2013 [PERSON] був звільнений з посади заступника начальника юридичного відділу ДП «Криворізька теплоцентраль» у зв'язку зі скороченням штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України та цього ж дня йому виплачено 9483 грн. 78 коп., що підтверджується рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.03.2014 (а.с. 31-32). Даним рішенням позов [PERSON] задоволено в повному обсязі, стягнуто з Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» на користь [PERSON] 13286,46 грн. в рахунок відшкодування середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Кількість днів затримки з 05.08.2013 по 10.10.2013 становить 66 днів. Згідно ч. 3 ст. 60 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, вищезазначені обставини не підлягають доказуванню. При ухваленні рішення відповідачем суду була надана довідка № 202/06 від 08.08.2013 про середню заробітну плату (дохід) (для розрахунку виплат на випадок безробіття), відповідно до якої середньомісячна заробітна плата [PERSON] за останні шість місяців складає 201 грн. 30 коп. за 1 день (а.с. 5). Однак відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженою Постановою КМУ від 08.02.1995 № 100 - сума середньої/середньоденної заробітної плати обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Таким чином, вірний розрахунок середньої/середньоденної заробітної плати зазначений в довідці № 292/06 від 16.09.2014, відповідно до якої середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 315 грн. 71 коп. (а.с. 6). В зв'язку з чим, позивачу недоплатили частку середнього заробітку в сумі 4550 грн. 40 коп. з розрахунку: (315 грн. 71 грн. - 201 грн. 31)*66 днів = 7550 грн. 40 коп., де 315 грн. 71 грн. - розмір середньоденної заробітної плати розрахований згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати № 100 (згідно довідки № 292/06 від 16.09.2014), 201 грн. 31 коп. - розмір середньоденної заробітної плати розрахований для витрат на випадок безробіття, з урахуванням останніх шести місяців праці (згідно довідки № 222/06 від 08.08.2013), 66 - кількість днів затримки несплаченої частини заробітної плати, яка визначена рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.03.2014. За таких обставин, вимоги позивача до ДП «Криворізька теплоцентраль» є обґрунтованими і не суперечать чинному законодавству. Доводи заперечень відповідача щодо пропуску позивачем [PERSON] строку позовної давності не можуть бути взяті до уваги судом з наступних підстав. Згідно частини 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як вбачається з матеріалів справи, про порушення свого права позивач [PERSON] дізнався зі у жовтні 2014 року. Норми ЦК України визначають загальну позовну давність тривалістю у три роки (стаття 257), а також спеціальну позовну давність (стаття 258), яка може бути скороченою або більш тривалою за загальну позовну давність. Крім того, частина перша статті 268 ЦК України містить перелік позовних вимог, на які позовна давність взагалі не поширюється, а в частині другій цієї статті зазначено, що законом можуть бути встановлені додатково інші вимоги, на які не поширюється позовна давність. Згідно положень ст.238 КЗпП України (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) при розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, крім вимог про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи (стаття 235), орган, який розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних йому сум без обмеження будь-яким строком. Частинами 1,2 статті 233 КЗпП України зі змінами, внесеними після 01.08.2001 року, передбачено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Рішенням Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 встановлено, що в аспекті конституційного звернення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України у системному зв'язку з положеннями статей 1, 12 Закону України "Про оплату праці" від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР зі змінами необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат. У зв'язку з чим, суд, дійшов висновку про те, що позивачем [PERSON] не пропущено строк позовної давності. Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved