overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

[PERSON] 23 вересня 2014 року звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачка зазначила, що, будучи батьком дитини, відповідач не надає в добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання. Посилаючись на те, що відповідач працевлаштований, має регулярну заробітну плату, тому просила визначити спосіб сплати аліментів та ухвалити рішення, яким стягнути на її користь на утримання малолітнього сина аліменти в частці від заробітку в розмірі 1/3. В судове засідання позивачка не з'явилася, надіслала телеграму з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в суд не прибув, за адресою вказаною в позовній заяві не проживає, зареєстроване місце його проживання, місцезнаходження невідоме, тому у відповідності до ч. 9 ст. 74 ЦПК України викликаний в суд через оголошення в пресі та згідно ст. 225 ЦПК України ухвалено провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Із свідоцтва про народження підтверджується, що відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], який знаходиться на вихованні та утриманні матері. Відповідач проживає окремо від дитини, матеріальної допомоги на її утримання в добровільному порядку не надає. Дитина потребує матеріальної допомоги, так як позивачка не працює. Відповідно до ст. ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від заробітку (доходу) і (або) в твердій грошовій сумі з того із батьків, який зобов'язаний сплачувати аліменти. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи спосіб виконання батьком обов'язку утримувати дитину, суд враховує , що відповідач згідно довідки № 862 від 17.09.2014 року ПАТ "Миколаївгаз" має постійну роботу, отримує регулярно заробітну плату, тому вважає можливим стягнення аліментів на утримання дитини в частці від заробітку в розмірі 1/3. На підставі ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

[PERSON] 23 вересня 2019 року звернувся до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що у Державному акті на право постійного користування землею площею 1,5 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Березанського району Миколаївської області серії I -МК №013151, для ведення особистого підсобного господарства, виданого 06 вересня 1995 року, його прізвище помилково написано як " [PERSON] ", у зв`язку з чим йому було відмовлено в державній реєстрації права. Оскільки на даний час Дмитрівська сільська рада Березанського району Миколаївської області не має повноважень щодо виправлення помилок в правовстановлюючому документі, заявник просить встановити, що зазначений державний акт належить йому - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 07 жовтня 2019 року заяву прийнято до розгляду та призначено для розгляду по суті у порядку окремого провадження з викликом сторін. У судове засідання заявник та представник заінтересованої особи не з`явилися, представник заявника [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності заявика, заявлені вимоги підтримала; представник заінтересованої особи проти задоволення заяви не заперечував. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. З копії паспорта, виданого 24 грудня 1999 року, картки платника податків, свідоцтва про народження, посвідчення водія, повідомлення Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, довідки Дмитрівської сільської ради Березанського району Миколаївської області (а.с.5-8,10,12) вбачається, що зазначені документи видано на ім`я [PERSON] , [INFO] , тоді як Державний акт I-МК № 013151 на право постійного користування землею площею 1,5 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Березанського району Миколаївської області (а.с.9), виданий Дмитрівською сільською радою Березанського району Миколаївської області на ім`я [PERSON] (а.с.9). Оскільки у державному акті на право власності на земельну ділянку допущена помилка та її виправлення у правовстановлюючому документі є неможливим, що підтверджено листом Дмитрівської сільської ради Березанського району Миколаївської області (а.с.11), факт належності Державного акта заявнику підлягає встановленню судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

[PERSON] 23 вересня 2019 року пред`явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстровано 20 вересня 2003 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Тривалий час позивач із відповідачем не проживає та за цей час ніхто із них не вживав заходів для примирення, а тому вважає, що за таких обставин, збереження сім`ї є неможливиим, і просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Від позивача [PERSON] поступила заява про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог з підстав, які викладені у позовній заяві та не заперечення проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті"Судова влада", у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, у встановлений судом строк відзив не подав, і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Частиною 2 ст. 247 ЦПК України встановлено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ураховуючи наведене, суд постановив ухвалу про розгляд даної справи за відсутності всіх учасників справи та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтв про шлюб та про народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 20 вересня 2003 року, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] (арк.справи 7, 8). Згідно із ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, і тому право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу. Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

[PERSON] 23 вересня 2019 року пред`явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстровано 23 лютого 2013 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що від шлюбу мають дочку- [PERSON] , [INFO] . Тривалий час позивач із відповідачем не проживає та за цей час ніхто із них не вживав заходів для примирення, а тому вважає, що за таких обставин, збереження сім`ї є неможливиим, і просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Від позивача [PERSON] поступила заява про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог з підстав, які викладені у позовній заяві та не заперечення проти проведення заочного розгляду справи.. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті"Судова влада", у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, у встановлений судом строк відзив не подав, і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Частиною 2 ст. 247 ЦПК України встановлено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ураховуючи наведене, суд постановив ухвалу про розгляд даної справи за відсутності всіх учасників справи та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтв про шлюб та про народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 23 лютого 2013 року, від якого мають дочку - [PERSON] , [INFO] (арк. справи 4, 5). Згідно із ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, і тому право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу. Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-13 00:00:00

[PERSON] 23 жовтня 2019 року пред`явив позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстровано 16 листопада 2007 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилався на те, що від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Тривалий час позивач із відповідачем не проживає та за цей час ніхто із них не вживав заходів для примирення, а тому вважає, що за таких обставин, збереження сім`ї є неможливиим, і просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Від позивача [PERSON] поступила заява про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог з підстав, які викладені у позовній заяві та не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті"Судова влада", у судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, у встановлений судом строк відзив не подала, і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. \~Частиною 2\~ст. 247 ЦПК України\~встановлено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ураховуючи наведене, суд постановив ухвалу про розгляд даної справи за відсутності всіх учасників справи та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтв про шлюб та про народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 16 листопада 2007 року, від якого мають доньку [PERSON] , 31 жовтня 2008 року (арк.справи 4, 5). Згідно із ч. 3\~ст. 105 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 цього Кодексу\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, і тому право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу. Згідно з ч.5\~ст.268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

[PERSON] 23 серпня 2013 року близько 18 години 45 хвилин, керуючи транспортним засобом марки «Міцубіші Лансер» державний номерний знак [NUMBER] 76 по другорядній дорозі при виїзді на головну дорогу, не надала перевагу в русі транспортному засобу марки «Шевроле Авео» державний номерний знак [NUMBER], який здійснював рух по колу на перехрещенні проїзних частин з круговим рухом вул. Старокостянтинівське шосе - пр-ту Миру (головна) в м. Хмельницькому, внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою судді Хмельницького міськрайонного суду від 3 вересня 2013 року [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Власником транспортного засобу марки «Шевроле Авео» державний номерний знак [NUMBER] є [PERSON], якому 25 жовтня 2013 року моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) здійснило страхове відшкодування в сумі 8665 грн. 68 коп., що підтверджується відповідним платіжним дорученням №1/2-8142. Крім того, МТСБУ 21 листопада 2013 року [PERSON] помилково повторно було виплачено страхове відшкодування в сумі 8665 грн. 68 коп., що підтверджується відповідним платіжним дорученням №1/2-8063. МТСБУ звернулось до суду з позовом до [PERSON] про повернення безпідставно набутих грошових коштів в сумі 8665 грн. 68 коп., посилаючись на те, що відповідачу помилково повторно було виплачено страхове відшкодування на дану суму. В судове засідання представник позивача не з"явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, направивши на адресу суду заяву, в якій просить розглянути дану справу за його відсутності в порядку заочного розгляду, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з"явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Д ослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

[PERSON] 23 серпня 2019 року звернувся до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що у Державному акті серії МК №1329 на право постійного користування землею площею 1,0 га, яка розташована на території с.Українка (колишня назва Червона Українка) Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, цільове призначення для ведення особистого підсобного господарства, виданому 17 квітня 1995 року, його прізвище та ім`я помилково написано як " [PERSON] ", у зв`язку з чим йому було відмовлено в державній реєстрації права. Оскільки на даний час Червоноукраїнська сільська рада ввійшла до Коблевської сільської ради об`єднаної територіальної громади, яка не має повноважень щодо виправлення помилок в правовстановлюючому документі, заявник просить встановити, що зазначений державний акт належить йому. Ухвалою суду від 06 вересня 2019 року заяву прийнято до розгляду та призначено для розгляду по суті у порядку окремого провадження з викликом сторін. У судове засідання заявник та представник заінтересованої особи не з`явилися, представник заявника [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності заявика, заявлені вимоги підтримала; представник заінтересованої особи проти задоволення заяви не заперечував. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. З копії паспорта, виданого 28 травня 2002 року, картки платника податків, свідоцтва про народження, пенсійного посвідчення, свідоцтва про народження, довідки виконавчого комітету Українського старостинського округу Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області (а.с.5-8, 12) вбачається, що зазначені документи видано на ім`я [PERSON] , [INFO] , тоді як Державний акт серії МК № 1329 на право постійного користування землею площею 1,0 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Червоноукраїнської сільської ради Березанського району Миколаївської області, виданий Червоноукраїнською сільською радою Березанського району Миколаївської області на ім`я [PERSON] (а.с.9). Оскільки у державному акті на право власності на земельну ділянку допущена помилка у прізвищі та імені власника, що підтверджено довідкою Українського старостинського округу виконавчого комітету Коблівської сільської ради Березанського району (а.с.12), та її виправлення у правовстановлюючому документі є неможливим, що підтверджено листом Українського старостинського округу Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області (а.с.11), факт належності Державного акта заявнику підлягає встановленню судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

[PERSON] 24.03.2016 р. звернулась до суду зпозовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позові зазначає, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 23.10.2010 р. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, у зв»язку з чим склалося скрутне матеріальне становище. За позовом [PERSON] просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття [PERSON] Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач який повідомлявся про розгляд справи у порядку, визначеному ч.6 ст.76 ЦПК України, відмовився надавати пояснення з приводу позовних вимог. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва про народження позивач і відповідач мають спільну дитину [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивача. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладено, суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими і задовольняє позов в повному обсязі. У відповідності до ст..88 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягає судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

[PERSON] 24. 09. 2015 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з 07. 08. 2003 року по 19. 05. 2015 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них є спільний син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому вона вимушена звернутися за захистом свої прав до суду. Просила суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до його повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 всіх видів доходу (заробітку) громадян, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, посилався на стан здоровя, що перешкоджає йому працювати. Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, сторони, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства: В судовому засіданні встановлено, що з 07. 08. 2003 року по 18. 05. 2015 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу є спільний син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Комітету самоорганізації населення мікрорайону "Дахнівський" від 23. 09. 2015 року за № 627. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У відповідності з вимогами ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч. 5 ст. 181 СК України не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Суми прожиткового мінімуму на 2015 рік, встановлено Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» від 28 грудня 2014 року, № 80-VІІІ, а саме на дітей віком з 6 до 18 років: з 01 вересня 2015 року - 1455 гривень. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають до задоволення. При подачі даного позову позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», тому на підставі ст. 88 ЦПК України до стягнення з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України підлягає судовий збір в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved