Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

16 вересня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Богуславської сільської ради Павлоградського району, в якому просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташовано за адресою: [ADDRESS]. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] померла [PERSON], мати позивача, на час смерті з нею був зареєстрований та проживав [PERSON], син [PERSON] та брат позивача. [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташовано за адресою: [ADDRESS]. Після смерті брата позивач звернулась до Другої Павлоградської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане нерухоме майно, проте їй було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на зазначений житловий будинок. В судове засідання позивач не з'явилась, представником позивача подана до суду письмова заява, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти позовних вимог не заперечували. Третя особа, Друга Павлоградська державна нотаріальна контора, просила провести розгляд справи без участі представника. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [INFO] померла [PERSON], мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження, укладення шлюбу позивача, свідоцтвом про смерть [PERSON]. [INFO] помер [PERSON] згідно свідоцтва про смерть. Згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2008 року позивачу, [PERSON], надано додатковий строк для прийняття спадщини після смерті її брата [PERSON], який помер [INFO]. [PERSON], яка померла [INFO], за життя належало домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS], згідно записів погосподарської книги №13 Богуславської сільської ради за 1986-1990 роки, особовий рахунок [NUMBER], розділ 1, про що Богуславською сільською радою видана довідка від 19 червня 2013 року №381. Згідно довідки Богуславської сільської ради від 21.07.2014 року № 912 земельна ділянка площею 0,15 га за адресою: [ADDRESS], була надана [PERSON] правлінням колгоспу ім. Ілліча 11.01.1980 року, протокол №1, згідно записів погосподарської книги сільської ради за №14, ст.61, особовий рахунок [NUMBER] за 1980-1982 роки. Згідно довідки комунального підприємства "Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 07.11.2014 року № 163, даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на домоволодіння [ADDRESS] не зареєстровано. Згідно довідки Богуславської сільської ради від 21.07.2014 року № 913 на момент смерті [PERSON] були зареєстровані та проживали за адресою: [ADDRESS], [PERSON] -син, [PERSON] -зять. Згідно ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.1 ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1258 Цивільного кодексу України cпадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. [PERSON], син спадкодавця, [PERSON], постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не заявив про відмову від неї, тобто прийняв спадщину, однак за життя не звертався до нотаріальної контори із відповідною заявою, свідоцтва про право на спадщину не отримував. Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) будинок [ADDRESS], виготовлено 20.06.2014 року, з вказанням власника [PERSON], згідно даних якого будинок-А побудований в 1964 році, сіни-а побудовані в 1964 році. Відповідно до ст.ст.1216,1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1262 Цивільного кодексу України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно заяви від 04 березня 2009 року [PERSON] прийняла спадщину після смерті брата [PERSON], померлого [INFO]. До 19.01.1996 року правовідносини щодо реєстрації будинків регулювались Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої 31.01.1966 року Міністерством комунального господарства Української РСР, згідно п. 6 якої не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але не приєднані до них (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин). При цьому, в Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом від 31.10.1975 року №45/5, вказано, що підтвердженням належності будинку можуть служити відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради депутатів трудящих. Спірний житловий будинок-А та сіни-а збудовано у 1964 році. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина в тому числі на будинок [ADDRESS]. Наявними документами підтверджено про відсутність правовстановлюючих документів на будинок та зверненням позивача до нотаріальної контори про оформлення права власності, однак позивач за відсутності правовстановлюючого документа позбавлена права оформити спадкові права в нотаріальній конторі, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Таким чином, позовні вимоги є законним та обґрунтованими, підлягають задоволенню.

Outcome: approved