Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом та просив визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 6,0406 га, вартістю 25034,06 грн., розташовану на території Селянщинської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІV-ЖТ №017531, виданим 30 червня 2001 року на імя [PERSON], як за спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON], який помер 24.01.1997 року в м. Брянка Луганської області. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 09.01.2018 року, зареєстрованої в реєстрі за № 92, в судове засідання також не зявилась, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, заявлений позов свого довірителя підтримала просила його задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява з Селянщинської сільської ради, в якій висловлене клопотання про слухання справи у відсутності їх представника, позов визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє із наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що 24.01.1997 року в м. Брянка Луганської області помер батько позивача [PERSON] (а.с.4) . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,0406 га, вартістю 25034,06 грн., яка розташована на території Селянщинської сільської ради Черняхівського району Житомирської області. Позивач прийняв спадщину як спадкоємець за законом, шляхом вступу в управління спадковим майном, що стверджується довідкою Селянщинської сільської ради №330 від 02.06.2017 року (а.с.14). Відповідно до копії державного акта серії ІV-ЖТ №017531, [PERSON] видано земельну ділянку площею 6,0406 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі рішення 16 сесії 23 скликання Селянщинської сільської ради від 15.06.2001 року. Державний акт зареєстровано 30.06.2001 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №31 (а.с.7). Внаслідок того, що державний акт було видано та зареєстровано Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю після смерті спадкодавця, а тому позивачу оформити право на спадщину на спірну земельну ділянку в позасудовому порядку не представилось можливим (а.с.6). Вказані факти сторонами не оспорюються ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає. В звязку з цим, судом у відповідності із ст.82 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню. \~ \~ \~ \~ Суд приходить до висновку, що [PERSON] за життя та на час відкриття спадщини, володів на праві власності земельною ділянкою площею 6,0406 га, розташованою на території Селянщинської сільської ради. В п.4 Перехідних положень ЦК України зазначено, що положення ЦК України (ред. 2004 р.) застосовуються до цивільних правовідносин, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до абз.2,3 п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику в справах про спадкування" відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкодавців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом Оскільки спадщина після смерті [PERSON], який помер 24.01.1997 року, відкрилася і була прийнята до 01 січня 2004 року, а тому до даних спірних правовідносин слід застосувати законодавство, яке діяло на момент їх виникнення, а саме норми ЦК України(ред. 1963 р.). Враховуючи викладене, суд вважає, що спірна земельна ділянка увійшла до складу спадщини після смерті [PERSON] в силу ст.548 ЦК України (ред. 1963 року). Згідно із ч.2. ст. 548 ЦК України (ред. 1963 року), незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В звязку з цим, спірні земельна ділянка належать позивачу, як спадкоємцю за законом після смерті [PERSON] з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. \~ \~ \~ \~У відповідності із ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В звязку з цим, та оскільки документи, які посвідчували право власності спадкодавця на земельну ділянку, зареєстровано після смерті спадкодавця, нотаріус відмовив спадкоємцю у видачі свідоцтва про право власності на спадкову земельну ділянку, іншого, позасудового порядку, для визнання такого права не існує, слід визнати за позивачем право власності на спірну земельну ділянку площею 6,0406 га, як за спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON] На підставі наведеного,

Outcome: approved