Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі виконавчого комітету Кириківської селищної ради Сумської області, третя особа: відділ у Великописарівському районі міжрайонного управління у Великописарівському\~ та Краснопільському районах головного управління Держгеокадастру у Сумській області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 08 травня 2007 року в с.Катанське В.Писарівського району Сумської області, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Кириківської селищної ради В.Писарівського району Сумської області, загальною площею 2,55 га відповідно до Державного акту серії ІІ-СМ № 009771 від 25.10.2001. Позивач являється спадкоємцем за законом вказаного спадкового майна, однак оформити спадкові права на земельну ділянку в нотаріальному порядку не має можливості, оскільки втрачений правовстановлювальний документ. У зв'язку з викладеним позивач просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивач присутній не був. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просить суд його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи у судовому засіданні присутнім не був, надав заяву про розгляд справи без його участі. Заслухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"\~передбачено, що\~суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950р.та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. За\~ст.6 Європейської конвенції з прав людини\~визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Судом встановлено, що 08 травня 2007 року в с.Катанське В.Писарівського району Сумської області померла [PERSON], що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії І-БП № 276716 (а.с.3). На час смерті [PERSON] разом з нею був зареєстрований та проживав її чоловік [PERSON] (а.с.5). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Кириківської селищної ради В.Писарівського району Сумської області, загальною площею 2,55 га відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 009771 від 25.10.2001 (а.с.8). Відповідно до заповіту, посвідченого 06.04.1990 року секретарем Катанської сільської ради, [PERSON] все своє майно заповіла на користь [PERSON], що підтверджується Інформаційною довідкою №47510818 від 24.04.2017 (а.с.36). Однак, [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] шляхом подачі заяви нотаріусу про її прийняття не прийняв, про що свідчить відсутність зареєстрованої спадкової справи відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №47510842 від 24.04.2017 (а.с.37), та помер 26.06.2010, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП № 282059 від 11.04.2017 (а.с.10). Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Таким чином, у звязку зі смертю спадкоємця за заповітом [PERSON], який не прийняв спадщину, спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за законом. Відповідно до ст.ст. 1258, 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття; у першу чергу право на спадкування за законом мають діти, батьки спадкодавця та той з подружжя, що пережив померлого. Позивач [PERSON] являється спадкоємцем за законом першої черги як чоловік померлої, їх родинні стосунки підтверджуються відповідними документами, що маються в матеріалах справи (а.с.9). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину повинна бути підтверджена належними доказами, а саме - відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, а відсутність вказаного доказу є підставою для відмови у позові. Відповідно до [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013\~№ 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. З інформації завідувача [PERSON] РДНК [PERSON] вбачається, що у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено у звязку з відсутністю необхідних документів (оригіналу правовстановлювального документа), який є втраченим. Втрата оригіналу Державного акту серії ІІ-СМ № 009771 від 25.10.2001 на імя [PERSON] підвтерджується оголошенням у газеті «Ворскла» від 22.03.2017 (а.с.7). Рішення повинно відповідати вимогам ст.ст.\~213, 215 ЦПК України, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, за умови прийняття спадкоємцем за законом позивачем [PERSON] спадщини у встановлений законом строк та порядок після смерті [PERSON], яка померла 08 травня 2007 року, а також неможливості іншим шляхом оформити спадкові права на нерухоме майно, суд приходить до висновку, що право власності позивача на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання. \~

Outcome: approved