Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості по аліментах. Свій позов мотивує тим, що з [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі до 2 листопада 2001 року. Від даного шлюбу у них [INFO] народилась дочка [PERSON]. Вказує, що постановою Луцького міського місцевого суду від 10 жовтня 2013 року постановлено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 09 вересня 2003 року і до досягнення повноліття. В березні 2007 року був звільнений з роботи, у зв'язку з важким захворюванням, внаслідок чого перестав сплачувати аліменти. Внаслідок даного захворювання була проведена складна операція, після якої йому паралізувало всю ліву сторону тіла та присвоєна інвалідність І групи довічно. На лікування та для підтримки здоров'я в нормальному станій йому потрібні значні кошти, які у ного відсутні. Зазначає, що 29 березня 2014 року дізнався про заборгованість по сплаті аліментів, оскільки вважав, що відповідач знаючи про його важку хворобу відмовилась від них. Також вказує, що інколи добровільно надавав допомогу на утримання неповнолітньої дочки безпосередньо [PERSON], також має на утриманні непрацездатних батьків та двох неповнолітніх дітей від іншого шлюбу. Просить звільнити його від сплати заборгованості за аліментами в сумі 22893 гривні на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] за період з 16 березня 2007 року по 28 лютого 2014 року. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свою позовну заяву мотивує тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі до 25 лютого 2002 року від якого у них [INFO] народилась донька [PERSON]. Вказує, що з моменту розлучення і до 10 жовтня 2003 року відповідач в добровільному порядку не надавав матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дочки та не приймав участі в її вихованні. Постановою Луцького міського місцевого суду від 10 жовтня 2013 року постановлено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 09 вересня 2003 року і до досягнення повноліття. Дані аліменти з відповідача примусово стягувались з місця його роботи до 16 березня 2007 року, в подальшому після звільнення з роботи відповідач аліменти не сплачував, внаслідок чого у [PERSON] утворилась заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 22893 гривні. Зазначає, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не цікавиться її життям, не відвідує її в дома, в шкільному закладі, коледжі. Просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його доньки [PERSON], [INFO]. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 21 липня 2014 року об'єднано в одне провадження позовні вимоги [PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості за аліментами В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, викладених у ньому, просив його задовольнити, позов [PERSON] визнав, не заперечував щодо його задоволення. Відповідач в судовому засіданні позов [PERSON] визнала, не заперечувала щодо його задоволення, свій позов підтримала з підстав, викладених в ньому, просила його задовольнити. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості за аліментами та позов [PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав підлягають до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу, серія [NUMBER] (а.с. 10), копій свідоцтва про народження дитини сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до 25 лютого 2002 року, від якого у них народилась дочка [PERSON], [INFO]. Постановою Луцького міського місцевого суду від 10 жовтня 2013 року постановлено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 09 вересня 2003 року і до досягнення повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Судом встановлено, що після постановлення рішення про стягнення аліментів з [PERSON] в останнього змінився матеріальний та сімейний стан. Зокрема встановлено, що з 2005 року [PERSON] важко хворіє та потребує постійного лікування на яке витрачає значні кошти, внаслідок даного захворювання йому присвоєна І група інвалідності довічно. Даний факт стверджується дослідженими в судовому засіданні виписками з медичної картки хворого та заключеннями лікаря (а.с. 12-14г.) Крім того, на утриманні [PERSON] перебувають на утриманні неповнолітні діти від іншого шлюбу - дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 26,27). Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що слід звільнити [PERSON] від сплати заборгованості за аліментами в розмірі 22893 гривні в користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], що виникла в період з 16 березня 2007 року по 28 лютого 2014 року. Відповідно до вимог частин 1 і 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь - яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Судом встановлено, що [PERSON] злісно ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню неповнолітньої дитини. Так, з характеристики, складеної класним керівником ЗОШ № 17 вбачається, що у період навчання школу відвідували тільки матір та вітчим [PERSON], рідного батька учениці учителі в школі жодного разу не бачили. Даний факт також стверджується характеристикою, складеною директором Луцького коледжу рекреаційних технологій і права (а.с. 12,13.). Невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків також підтверджується дослідженим в судовому засіданні розрахунком заборгованості по сплаті аліментів, складеного державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції, з якого вбачається, що станом на 01 березня 2014 року за [PERSON] рахується заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 22893 гривні (а.с. 10). Із письмового висновку органу опіки та піклування Луцької районної Державної адміністрації від 20 червня 2014 року, вбачається, що позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо [PERSON], [INFO], є доцільним та в інтересах неповнолітньої дитини. Крім того, як вбачається з заяви, посвідченої приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Базалицької О.Р. 29 травня 2014 року, [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо дочки [PERSON], [INFO] (а.с. 15). Пленум Верховного Суду України в пп. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, а тому позовні вимоги, щодо позбавлення його батьківських прав є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved