Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

21.12.2019 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON] ; її батько помер [INFO] . Після смерті матері залишилося рухоме та нерухоме майно, в тому числі житловий будинок з приватизованою земельною ділянкою, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Позивачка, як єдиний спадкоємець своєчасно звернулася до Другої Слов`янської ДНК з заявою про прийняття спадщини, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.11.2020 року, з тих підстав, що на житловий будинок право власності не зареєстровано в КП «БТІ», тобто відсутній правовстановлюючий документ. За життя спадкодавець не встиг зареєструвати своє право власності на вищезазначене нерухоме майно в КП «БТІ», але будинок був збудований до 1992 року на земельній ділянці, що відведена у відповідності до закону. В зв`язку з цим вона змушена звертатись до суду за захистом своїх прав. Просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на вказаний житловий будинок. Позивачка та їх представник адвокат Бондаренко Д.В. в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, наполягали на задоволені позову (а.с.56-57). Представник відповідача до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.32-33). Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне. [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого секретарем виконкому Райгородської селищної ради народних депутатів від 26.02.1968 року № 50, належав житловий дерев`яний будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с.45-47) Судом встановлено, що у 1973 році на вказаній земельній ділянці замість старого дерев`яного будинку був побудований новий житловий будинок загальною площею 68,7 кв.м., що підтверджено технічним паспортом (а.с.21-23). З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 25.11.2019 року виконкомом Райгородоцької селищної ради Слов`янського району Донецької області, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] .(а.с.12). Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.03.1961 року, згідно якого [PERSON] є донькою [PERSON] ; свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 04.08.1979 року, з якого вбачається факт заміни прізвища [PERSON] на [PERSON] (а.с.15). [PERSON] є єдиним спадкоємцем померлої, що вбачається з матеріалів спадкової справи. Інших спадкоємців судом не встановлено, про що також свідчать довідка № 02-30/327 від 12.02.2020 року, що видана Виконавчим комітетом Райгородоцькою селищною радою, про те, що [PERSON] була зареєстрована одна в спірному будинку з 01.02.1979 року по день своєї смерті (а.с.40) та свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , що [PERSON] помер [INFO] .(а.с.13). 21.11.2020 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину № 469, що видане Другою Слов`янської державної нотаріальної контори, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 233875572.(а.с.16,18) Постановою державного нотаріуса Другої Слов`янської державної нотаріальної контори Грецької Т.П. від 21.11.2020 було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на спірний житловий будинок, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно (а.с.24). 13.11.2020 року КП «Бюро технічної інвентаризації» було виготовлено технічний паспорт на вищевказаний житловий будинок з господарськими спорудами, згідно якого вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , розташовані: житловий будинок «А»; літня кухня-сарай «Б», вбиральня «В», сарай «Г», ворота №1, огорожа №2, колодязь №3, дата забудови 1973-1975 роки (а.с.21-23). Відповідно до п. 4.15 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" для видачі свідоцтва про право на спадщину необхідно представити правовстановлюючий документ та витяг з реєстру прав власності. \~Спірний будинок збудовано в період 1973-1975 роки на земельній ділянці, наданої у встановленому законом порядку, та яка на даний час належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. ( а.с.16). При цьому в 1973-1975 роках питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі Указ від 26.08.1948 року), який втратив чинність відповідно до Указу Президії Верховної Ради СРСР від 22.02.1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26.08.1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від\~\~26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.\~ Згідно зі статтею 1 Указу від 26.08.1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом.\~ Пункт 2 Постанови від 26.08.1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.\~\~\~ Таким чином, відповідно до зазначених нормативних актів, підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок на той час був сам факт збудування або купівлі ним будинку з додержанням вимог цих актів законодавства. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.\~ Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] своєчасно, у встановленому законом порядку прийняла спадщину, але свідоцтво про право на спадщину на вказаний будинок не отримала через відсутність документа, який посвідчує право власності на вищезазначений житловий будинок на ім`я спадкодавця. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. У відповідності до ст.8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (1950 р.) кожен має право на повагу до його приватного, сімейного життя та до житла. З огляду на зазначене, приймаючи до уваги факт, що позивач прийняла спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість її вимогта задовольняє позов.

Outcome: approved