Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, зазначаючи, що в серпні 1991 року разом із своєю дружиною та новонародженим сином переїхали на постійне місце проживання до родичів в Україну, а саме: до [ADDRESS], де до теперішнього часу проживають за адресою: [ADDRESS]. [INFO] на території України у [PERSON] народився середній син в м. Кам»янка-Дніпровська, [INFO] в с. В.Знам»янка в сімї народився молодший син. 29.10.2014 року Кам`янсько- Дніпровським РВ УМВС України в Запорізькій області заявнику оформлено паспорт громадянина України. В червні місяці 2017 року середній син заявника звернувся до Кам`янсько- Дніпровського районного сектору УДМС України в Запорізькій області з клопотанням щодо оформлення паспорта громадянина України. В ході проведеної перевірки, що проводилась по заявнику та його родичах, постала необхідність документального підтвердження факту постійного проживання [PERSON] на території України станом на жовтень 1991 року. З огляду на те, що інформація щодо факту постійного проживання на території України за 1991 рік відсутня в силу різних чинників, підтвердити даний факт іншим чином неможливо, тому заявник змушений звернутися до суду. Встановлення юридичного факту - перебування заявника на території України станом на 28.10.1991 року необхідне для виникнення правовідносин, пов'язаних з громадянством України. Заявник просить встановити факт постійного його проживання на території України з серпня 1991 року та по теперішній час. В судове засідання заявник не з»явився, надав заяву про розгляд справи у його відстутність, заяву підтримує в повному обсязі, просить здовольнити. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] заявлені вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним у заяві, просила постановити рішення про задоволення. Представник заінтересованої особи до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами цивільної справи. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] в м. Алі-Байрамли Азейбарджан. Як вбачається з копії паспорта заявник одружився в 1988 році з [PERSON], [INFO]. [INFO] дружина заявника в с. Шемокмеди Озургетського району народила дитину: сина [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, переведеного з грузинського 22.08.2002 року нотаріусом Озургети м. Ебралидзе та зареєстрованого в реєстрі за № 1-1088. З картки профщеплень Великознам»янської медамбулаторії № 4 вбачається, що [PERSON], [INFO], за місцем його мешкання, адреса якого вказана в карточці як [ADDRESS], робилися щеплення 08.07.1991 року, 23.08.1991 року, 08.10.1991 року та в майбутньому. Таким чином, вищевказане свідчить про те, що заявник [PERSON] з малолітньою дитиною знаходився на території України та мешкав в с. В.Знам»янка Кам»янсько-Дніпровського району з липня 1991 року, що і підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] Крім цього, [PERSON] 29.10.2014 року отримав паспорт громадянина України, де зазначено, що з 25.03.2003 року він зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією її паспорта. В силу ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24.08.1991) постійно проживали на території України. Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 1991 р. Встановлення факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) є підставою для оформлення належності до громадянства України. Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) або набрання чинності зазначеним вище Законом України. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у листі Верховного Суду України від 01.01.2001 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у порядку ч. 2 ст. 256 ЦПК України суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. В силу ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі викладеного,

Outcome: approved