Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного Акціонерного Товариства «Міський комерційний банк» - про повернення вкладу та сплату відсотків за договором строкового банківського вкладу. Позивач при зверненні до суду мотивує свої вимоги тим, що 01. 07. 2013 року він уклав з відповідачем договір строкового банківського вкладу «Ваш святковий» №2630/100/123119. Відповідно до умов договору, відповідач (банк) приймає 01.07.2013 p., а позивач (вкладник) передає в управління банку грошові кошти в сумі 15 000,00 доларів СІПА на строк зберігання з 01.07.2013 р. по 01.06.2014 p., з нарахуванням простих відсотків вкладнику на вклад у розмірі 10% річних. 01. 07. 2013 р. на виконання зобов'язань по вказаному договору позивач вніс на вкладний рахунок [NUMBER], відкритий банком, 15000,00 доларів США. 20. 05. 2014 р. у відповідності до вимог зазначеного договору, позивачем на адресу відповідача була направлена заява від 19.05.2014 р. про повернення позивачу 02.06.2014 р. через касу банку суми вкладу в розмірі 15 000 доларів США та нарахованих на нього відсотків, як це передбачено умовами договору. Однак 02.06.2014 р. в порушення зобов'язань за договором відповідач ні суми вкладу в розмірі 15 000,00 доларів США, ні нарахованих на вклад відсотків позивачу не повернув. В зв'язку із зазначеним позивач вважаючи свої права порушеними, з урахуванням уточнень, просив суд стягнути з відповідача на користь позивача суму вкладу в розмірі 15 000 дол. США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 28. 11. 2014 року становить 227 191,00 грн. та нараховані відсотки в сумі 286,69 дол. США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 28. 11. 2014 року становить 4342,23 грн., а також 3% річних від простроченої суми в розмірі 3406,39 грн. Позивач в судовому засіданні уточнену позовну заяву підтримав в повному обсязі, просив суд про задоволення позову. ПАТ «Міський комерційний банк» в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили, жодних заяв чи клопотань до суду не подавали. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 01. 07. 2013 року [PERSON] уклав з ПАТ «МКБ» договір строкового банківського вкладу «Ваш святковий» №2630/100/123119 (а.с. 5-7). Відповідно до п.1.2. ст. 1 ч. 1 та п. 1.1. ст. 1 ч. 2 вказаного договору, відповідач (банк) прийняв 01.07.2013 p., а позивач (вкладник) передав в управління банку грошові кошти в сумі 15 000,00 доларів СІПА на строк зберігання з 01.07.2013 р. по 01.06.2014 p., з нарахуванням простих відсотків вкладнику на вклад у розмірі 10% річних. 01. 07. 2013 р. на виконання зобов'язань по вказаному договору [PERSON] вніс на вкладний рахунок [NUMBER], відкритий банком, 15 000,00 доларів США, що підтверджується квитанцією відповідача (банку) від 01.07.2013 р. № 12873 (а.с. 8). 20. 05. 2014 р. у відповідності до вимог зазначеного договору, [PERSON] на адресу відповідача була направлена заява від 19.05.2014 р. про повернення позивачу 02.06.2014 р. через касу банку суми вкладу в розмірі 15 000 доларів США та нарахованих на нього відсотків, як це передбачено п.1.1. договору. Однак 02.06.2014 р. в порушення зобов'язань за договором відповідач ні суми вкладу в розмірі 15 000,00 доларів США, ні нарахованих на вклад відсотків позивачу не повернув. Вбачається, що заява [PERSON], подана ним до банку 19. 05. 2014 року була залишена відповідачем без відповіді та задоволення, що порушує права позивача, в зв'язку з чим позивач просив суд про задоволення позову, на що слід зазначити наступне. Відповідно до статті 1074 Цивільного кодексу України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Крім того статтею 1060 Цивільного Кодексу України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Таким чином вбачається, що відповідач всупереч волі позивача продовжує користуватись його грошовими коштами. Встановлено, що відповідач не повернув позивачу суму депозитного вкладу у терміни визначені умовами договору, чим порушив свої зобов'язання по договору. Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України, є недопустимою одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Окрім того, своїми діями відповідач порушив також вимоги ст.ст. 629 та 1060 Цивільного Кодексу України, пункт 3.3 Постанови НБУ від 03.12.2003 року №516 "Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами" (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2003 р. за N 1256/8577). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З урахуванням наведеного, зважаючи на те, що у встановлений в договорі строк відповідач суму вкладу та відсотки позивачу не повернув, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та доведеними, а тому приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми банківського вкладу в розмірі 15 000 дол. США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 28. 11. 2014 року становить 227 191,00 грн. та нараховані відсотки в сумі 286,69 дол. США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 28. 11. 2014 року становить 4342,23 грн. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних від простроченої суми, слід зазначити наступне. Відповідно до ст.. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, у зв'язку із простроченням виконання грошового зобов'язання, відповідач повинен сплатити позивачу 3% річних від простроченої суми. Вбачається, що за період з 01. 06. 2014 року по 28. 11. 2014 року (179 днів) сума 3% річних становить 3406,39 грн. Суд, перевіривши розрахунок позивача, вважає його вірним, а відтак приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача суми 3% річних в розмірі 3406,39 грн. З урахуванням задоволення позову, у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 2349 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved