Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

16 вересня 2019 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшла заява від лікаря-психіатра Комунального закладу Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» Шестакової Н.М. про госпіталізацію до психіатричного закладу [PERSON] , 1978 року народження. Вказуючи на те, що [PERSON] , поступив до медичного об`єднання 15.09.2019 року о 21 год. 15 хв. за направленням районного психіатра Тетіївської районної лікарні у супроводі матері [PERSON] та брата [PERSON] , у зв`язку зі зміною психічного стану: поводить себе неадекватно, побив мати, погрожує сусідам, працівникам поліції. [PERSON] має діагноз: шизофренія, параноїдна форма, безперервно - прогредієнтний тип перебігу, психопатоподібний тип дефекта, параноїдний синдром. При поступленні до лікарні психічний стан [PERSON] свідомість не порушена. Орієнтований, подвижник, безпокійний, напружений, роздратований, багатослівний. Розмовляє безперервно «без умолку». Мислення непослідовне, розірване, прискорене. Зісковзує з однієї теми на іншу. Настрій нестійкий: то сміється, то підвищує голос на рідних та оточуючих, кричить. Виказує маячні ідеї відношення в адресу рідних: «Брат не рідний, а названий. Він намагався мене душити. Я ображав маму, тому що я через неї не одружився. Це вона в усьому винна», «Я хотів, щоб вона мене вигнала з дому і мене ніхто не спіймав». Критика відсутня. В судовому засіданні лікар-псіхіатр заяву підтримав та просив задовольнити, оскільки пацієнт хворіє з 1997 року на шизофренію, визнаний інвалідом за станом здоров`я, останній раз був госпіталізований в 2018 році, а тому на даний час потребує лікування в умовах стаціонару у зв`язку із загостренням стану здоров`я. Прокурор в судовому засіданні заяву підтримав Зацікавлена особа [PERSON] , просила заяву задовольнити, оскільки її син останні два тижні їй постійно погрожує спалити квартиру, викликає постійно поліцію, медичну допомогу. В судовому засіданні [PERSON] , зазначив, що йому потрібна медична допомога, але в другій лікарні, і з другим лікарем. Захисник Луценко В.Г. поклався на думку суду. Суд, вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 2 ст. 341 ЦПК України справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов`язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, щодо якої розглядаються питання, пов`язані з наданням психіатричної допомоги. Судом достовірно встановлено, що 15.09.2019 року лікарем Ладик И.В. хворого [PERSON] направлено на госпіталізацію в психічну лікарню КЗ КОР «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, безперервно - прогредієнтний тип перебігу, психопатоподібний тип дефекта, параноїдний синдром (а.с. 5). Згідно з висновком огляду комісії лікарів-психіатрів КЗ КОР «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» дієздатного [PERSON] , [INFO] , вбачається, що він страждає на хронічний психічний розлад у формі: «шизофренії у дебільної особистості, параноїдна форма, безперервно-прогредієнтний тип перебігу, психопатоподібний тип дефекту, параноїчний синдром». А тому комісія лікарів - психіатрів дійшла висновку просить суд винести рішення про призначення примусової госпіталізації з метою послідуючого лікування [PERSON] в умовах психіатричного стаціонару, оскільки він не дає усвідомленої згоди на стаціонарну допомогу і виказує реальні наміри скоїти соціально - небезпечні дії до рідних та оточуючих, свою поведінкою виказує реальну загрозу своєму здоров`ю та відсутнє критичне відношення до хвороби (а.с.4-5). Згідно з рішенням Конституційного Суду України №2-рп/2016 від 01.06.2016 року, Конституційний Суд України вважає за необхідне вказати такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Вказаним рішенням визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 р. №1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозв`язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Відповідно до вимог статті 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В зв`язку з тим, що процесуальним законодавством не передбачено порядок розгляду заяви про надання психіатричної допомоги в добровільному порядку, тому суд застосовує норму ст. 341 ЦПК України. За таких обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON] підлягає примусовій госпіталізації та лікуванню, оскільки страждає важким психічним захворюванням, яке загрожує її особисто та оточуючим, без її згоди. Таким чином, заява психічного закладу є обґрунтованою та заснованою на законі, доводи підтверджені в судовому засіданні, судом встановлені правові підстави для госпіталізації хворого в примусовому порядку, в зв`язку з чим підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 341 ЦПК України рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved