Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 32687 грн. 40 коп. В судове засідання представник позивача, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, не прибув, згідно письмового клопотання зазначив, що розгляд справи можливий за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задоволити та не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, місце та дату розгляду справи повідомлений належним чином. Лист, яким на адресу відповідача надсилалася повістка повернулася до суду з відміткою відділення зв'язку "за закінченням терміну зберігання". Оскільки відповідач отримував повістки за надісланою адресою минулого разу, суд, вважає можливим розгляд справи провести у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення у справі, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 16.12.2013 року було задоволено позов позивача до [PERSON] про стягнення моральної та майнової шкоди. Було стягнуто з [PERSON] 24000 грн. за договором позики, 10000 грн. моральної шкоди і 2000 грн. судових витрат по оплаті правової допомоги. З повідомлення Сарненського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 06.11.2017 року № 10050 вбачається, що на виконанні у Сарненському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області перебуває виконавче провадження №47821867 з примусового виконання виконавчого листа №572/4455/13-ц про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості в сумі 36000 грн. Станом на 06.11.2017 року боржником за вище зазначеним виконавчим документом сплачено грошові кошти в сумі 4600 грн. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом враховуються правові позиції викладені у Постанові ВСУ від 30.03.2016 року №6-2168цс15. Так,у частині п'ятій статті 11 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникнути з рішення суду. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За змістом ст.625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов'язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. Виходячи з вищевикладеного, стягненню на користь позивача підлягає сума інфляції нарахована на 31400 грн боргу за період з 2014 року (початок прострочення зобов' язання) по жовтень 2017 року. Розрахунок інфляційних збитків суд розраховує за формулою: (Сума боргу ? Індекс інфляції / 100% - Сума боргу. Індекс інфляції за 2014 рік становить 124,9, за 2015 рік - 143,3 ,за 2016 -112,4, за десять місяців 2017 року -111,5. Таким чином, сукупний індекс інфляції за період з 01.01.2014 по 31.10.2017 становитиме - 224. Інфляційне збільшення суми боргу становитиме - 39023,92 грн. Крім того, відповідач повинен сплатити позивачу 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення, що складає - 3611 грн. із наступного розрахунку: час прострочення виконання грошового зобов'язання - за період з 01.01.2014 року по 31 жовтня 2017 року . За таких обставин, стягненню підлягає сума 42634,92грн. Разом з тим, враховуючи розрахунки представника позивача, останній просить стягнути 32687,40 грн. Оскільки суд не вправі виходити за межі позовних вимог, задоволенню підлягає сума 32687,40 грн. За правилами ст.141ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судові витрати у сумі 640 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved