Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

30 вересня 2020 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що між нею та відповідачем [PERSON] 20 лютого 2011 року зареєстровано шлюб у Виконавчому комітеті Соболівської сільської ради Теплицького району Вінницької області, за актовим записом №2, від якого мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує, що спільне життя та збереження сім`ї стали неможливими, між сторонами відсутнє взаємопорозуміння та спільні інтереси, між ними фактично припиненні подружні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, а тому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Просила залишити їй після розірвання шлюбу прізвище " [PERSON] ". Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст.\~112\~СК\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що 20 лютого 2011 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Виконавчому комітеті Соболівської сільської ради Теплицького району Вінницької області, за актовим записом №2 (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.01.2012 р. (а.с. 6), та сина [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.10.2017р. (а.с. 7) Сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. За таких обставин суд приходить до висновку про розірвання шлюбу. Згідно з п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на правничу допомогу. Відповідно до ч. 2\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Судом встановлено, що згідно договору-квитанції №179 від 28 жовтня 2020 року позивачка сплатила адвокату Павловій В.Є. «за надання правової допомоги по оформленню позовної заяви» 850,00 грн (а.с. 24). Згідно Єдиного реєстру адвокатів України, [PERSON] є адвокатом, здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №48, виданого 16.12.1993 року. Отже, судом встановлено документальне підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 850,00 грн. При цьому, суд враховує, що дані витрати пов`язані з розглядом справи, розмір останніх є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, а тому, зважаючи на те, що позовні вимоги були задоволені, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на професійну правничу допомогу. Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 840,80 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved