Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до Буського районного суду з позовною заявою до [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області, третя особа Відділ Держгеокадастру у Буському районі Львівської області про визнання права власності на земельні ділянки (паї) та майновий пай в порядку спадкування за законом по 1/2 частині. Позов мотивують тим, що 16-18 квітня 2004 року помер їх брат [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входять земельні ділянки (паї) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області та майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства СТзОВ «Дружба» Брат за життя заповіту не складав. Оригінал державного акту був втрачений. Про те, що дійсно братові належали земельні паї є наявні довідки. Інших осіб, які б претендували на спадкове майно ні за законом, ні за заповітом немає, так як брат був одиноким, а рідна сестра відмовляється від свого права на спадщину, про що подала відповідну заяву. Просять суд визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом після смерті брата по 1/2 частині. Позивачі в судове засідання не прибули, належно та вчасно були повідомлені про день, час, місце розгляду справи. До матеріалів справи додали заяви про слухання справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують повністю, просять позов задоволити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області в судове засідання не зявився, належно та вчасно був повідомлений про день, час, місце розгляду справи. До суду направили заяву про слухання справи у відсутності представника, щодо заявленого позову заперечень не мають. Третя особа Відділ у Буському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області в особі начальника [PERSON] подали до суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. З свідоцтва про народження серії ЯЖ № 417720 від 04 квітня 1955 року (а.с.6) убачається, що позивач [PERSON] народився 03.03.1955 року, батьками зазначено [PERSON] та [PERSON]. З свідоцтва про народження серії ІV-ЯР № 280196 від 06 лютого 1959 року (а.с.19) убачається, що позивач [PERSON] народився 06.01.1959 року, батьками зазначено [PERSON] та [PERSON]. Свідоцтвом про смерть серії І-СГ № 318302 від 21 квітня 2004 року (а.с.14) підтверджено, що рідний брат позивачів [PERSON] 16-18 квітня 2004 року помер. Свідоцтвом про смерть серії І-СГ № 472271 від 27.07.2017 року (а.с. 16) підтверджено, що батько позивачів [PERSON] помер 06 травня 1971 року. Свідоцтвом про смерть серії І-СГ № 171099 від 27.05.2000 року (а.с. 15) підтверджено, що мати позивачів [PERSON] померла 27 травня 2000 року. В силу ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивачі є спадкоємцями за законом після смерті свого рідного брата [PERSON], що підтверджено належним доказом свідоцтвом про народження позивачів і в силу ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги за законом. Інших спадкоємців не має, що підтверджується листом Буської державної нотаріальної контори № 1316/01-16 від 01.11.2017р. На підставі зазначеного, суд приходить до висновку, що позивачі мають право спадкувати за законом після смерті свого рідного брата. В силу ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Оригінал державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] у позивачів відсутній. Судом встановлено, що доказом належності земельних ділянок [PERSON] є довідки (а.с.11,13) від 18.08.2017 року № 97-13-0.20-1321/162-17, № 97-13-0.20-1322/162-17 які видані Відділом у Буському районі Головного управління Держгеокадастру Львівської області. З довідок убачається, що земельні ділянки розташовані за межами населених пунктів [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області, цільове призначення земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площа земельних ділянок становить 1,5992 га та 0,2680 га. Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 053943 зареєстрований в Книзі записів (реєстрації) державних актів на право власності на землю по [PERSON] сільській раді під № 6741 від 16.03.2000 року, виданого на підставі розпорядження Буської райдержадміністрації від 13.03.2000 року №123 на імя [PERSON]. Суд приймає надані довідки позивачами як належний письмовий доказ відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України. В силу ч. 2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Судом встановлено, що доказом належності майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства [PERSON] є Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЛВ № ІІ 028907 (а.с.10) від 25.07.2001 року, яке видане [PERSON] сільською радою Буського району Львівської області. З Свідоцтва убачається, що [PERSON] має право на пайовий фонд майна СТзОВ «Дружба» с. Кізлів, Буського району Львівської області відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 08.04.2001 року в розмірі 5235 гривень, або 0,1954 відсотка. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" від 14 лютого 1992 р. №2114-XII майно колективного підприємства належить його членам на праві спільної часткової власності. Частиною 2 ст.9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» визначено, що пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. У відповідності до Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 р. №177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки», до списку осіб, які мають право на майновий пай, включаються всі члени підприємства, а також особи, за якими відповідно до законодавства зберігається право на майновий пай, зокрема: особи, які припинили трудові відносини з підприємством, але не отримали при цьому належного їм майнового паю натурою, грошима або цінними паперами. Ураховуючи, що позивачі не можуть в іншому порядку оформити право власності на землю та майновий пай в порядку спадкування за законом, позовна заява про спадкування земельної ділянки та майнового паю після смерті брата підлягає до задоволення.

Outcome: approved