Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

18.03.2020 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Ю.БІ.АЙ-КООП» про стягнення з [PERSON] суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 24 748 гривень 01 копійок та, крім того, судового збору в розмірі 2102,00 грн.. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22.09.2017 року між AT «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідчений полісом АМ/1160905, у відповідності до умов якого цивільно-правова відповідальність водіїв автомобіля ВАЗ д.н. [NUMBER] була застрахована AT «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП», на умовах визначених спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 31.08.2018 року в с. Степне, вул. Первомайська сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участі забезпеченого автомобіля ВАЗ д.н. [NUMBER] , під керуванням гр. [PERSON] , та автомобіля Ssang Yong ACTION д.н. [NUMBER] . Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28.11.2018 року по справі № 333/4960/18 [PERSON] було визнано винним у настанні вищезазначеної ДТП. Крім того, Постановою суду також було встановлено, що гр. [PERSON] керував забезпеченим автомобілем ВАЗ д.н. [NUMBER] у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.3, 2.9, 12.1 ПДР України. З метою відшкодування понесених збитків, пов`язаних із пошкодженням автомобіля Ssang Yong д.н. [NUMBER] , власник даного ТЗ, звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування до АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» на підставі Полісу та вимог Закону. На виконання вимог Закону та зобов`язань за Полісом, АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» виплатило страхове відшкодування у розмірі 24 748,01 грн. Статтею 38 Закону встановлено, що Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Відповідачу про виникнення майнової вимоги на підставі умов ст. 38 Закону, було повідомлено шляхом направлення майнової претензії, якою Позивач звернувся із пропозицію в порядку регресу добровільно відшкодувати понесені матеріальні збитки, однак на сьогоднішній час жодної реакції на претензію з боку Відповідача не було, що стало підставою підготовки Позовної заяви та вже звернення до Відповідача через суд з примусового стягнення відшкодування, сплаченого АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП». Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 березня 2020 року провадження у цій справі відкрито, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, розгляд справи призначено на 04 травня 2020 року о 11 год. 30 хв. У судове засідання представник позивач - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Ю.БІ.АЙ-КООП» не з`явився, але до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності; позовні вимоги підтримав в повному обсязі; у разі повторної неявки відповідача у судове засідання просив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду був повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив. Заяв з проханням розглядати справи без його участі або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи до суду не надходило. Заперечень стосовно позовних вимог позивача суду не надав. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося. Відповідно до ч.1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, згідно з вимогами ст. ст. 128, 131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з`явився у судове засідання без поважних причин. Прийнявши до уваги заяву представника позивача, суд ухвалою від 09 червня 2020 року постановив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву представника позивача, приходить до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ст.ст. 76,81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 31.08.2018 року в с. Степне, вул. Первомайська сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участі забезпеченого автомобіля ВАЗ д.н. [NUMBER] , під керуванням гр. [PERSON] , та автомобіля Ssang Yong ACTION д.н. [NUMBER] . Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя № 333/4960/18 від 28 листопада 2018 року, яка набрала законної сили 11.12.2018 року, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 9-11). Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ д.н. [NUMBER] , була застрахована AT «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП», що підтверджується договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 22.09.2017 року (а.с. 12). 14.01.2019 року AT «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» було складено страховий акт № 405-1314/18 до договору страхового полісу ОСЦПВ ВНТЗ (а.с. 5) на підставі яких було сплачено на користь [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 24 748,01 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 472 від 14.01.2019 року, що міститься в матеріалах справи (а.с. 6). Матеріалами справи встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як водія автомобіля «ВАЗ2106», державний номерний знак [NUMBER] , не була застрахована, у зв`язку з чим Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Ю.БІ.АЙ-КООП» має право зворотної вимоги. Відповідно до статті 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Статтею 979 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 988 Цивільного кодексу України страховик зобов`язаний, зокрема, у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Аналогічний обов`язок страховика встановлений також статтею 20 Закону України «Про страхування». Статтею 993 Цивільного кодексу України та статтею 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини. Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до статті 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до підпункту а) пункту 38.1.1. частини 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно з пунктом 33.1.4. частини 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Обставини, що стали підставою для звернення з позовом до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу за страховим випадком, що стався 31.08.2018 року з його вини, знайшли своє підтвердження матеріалами справи, відтак, виплачене позивачем на користь [PERSON] страхове відшкодування, підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача у розмірі 24 748,01 грн. Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Ю.БІ.АЙ-КООП» є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, у разі задоволення позову. При подачі позовної заяви до суду позивач по справі Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Ю.БІ.АЙ-КООП» сплатило судові витрати при розгляді справи: а саме: судовий збір у сумі 2 102 гривня 00 копійок (а.с. 4), а тому зазначені витрати згідно вимог ст.. 142 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача по справі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved