Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

14 листопада 2018 року [PERSON], в інтересах якої на підставі довіреності діє [PERSON], звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до Ташлицької сільської ради Смілянського району Черкаської області, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,56 га, кадастровий номер 7123789000:02:001:0958, розташовану в адмінмежах Ташлицької сільської ради Смілянського району Черкаської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №125217, виданого 20 лютого 2007 року, що належала [PERSON], яка померла 02 березня 2018 року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02 березня 2018 року померла її мати [PERSON]. Спадщину після смерті матері вона прийняла шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Смілянської державної нотаріальної контори, в звязку з чим була заведена спадкова справа за №319/2018. До складу спадщини входить, зокрема, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,56 га, кадастровий номер 7123789000:02:001:0958, розташована в адмінмежах Ташлицької сільської ради Смілянського району Черкаської області, що належала її матері згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №125217, виданого 20 лютого 2007 року. Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30 жовтня 2018 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на вищевказану земельну ділянку. Оскільки вона не має можливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку за відсутності правовстановлюючого документу на земельну ділянку, звернулася до суду з вищевказаним позовом. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 листопада 2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі за позовом [PERSON], в інтересах якої на підставі довіреності діє [PERSON], до Ташлицької сільської ради Смілянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно та призначено підготовче судове засідання. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у підготовче судове засідання не з'явились, останній надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його та позивача участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача - Ташлицької сільської ради Смілянського району\~ Черкаської області в підготовче судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження. Суд, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши всі обставини справи, вважає що позовна заява [PERSON], в інтересах якої на підставі довіреності діє [PERSON], підлягає до задоволення, виходячи із наступного: Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії І-СР №323242, виданого виконавчим комітетом Ташлицької сільської ради Смілянського району Черкаської області 03 березня 2018 року, [PERSON] померла 02 березня 2018 року в\~ с. Геронимівка Черкаського району Черкаської області, про що 03 березня 2018 року складено відповідний актовий запис №8 (а.с.4). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №125217, виданого Смілянською районною державною адміністрацією та Смілянським районним відділом земельних ресурсів 20 лютого 2007 року, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право на власності на землю та на право постійного користування землею, договору оренди землі за №010779200085, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,56 га, кадастровий номер 7123789000:02:001:0958, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в адмінмежах Ташлицької сільської ради Смілянського району Черкаської області (а.с.8). Таким чином, після смерті 02 березня 2018 року [PERSON] відкрилася спадщина на вищевказану земельну ділянку. Як вбачається з свідоцтва про народження серії І-УР №075104, виданого Ташлицькою сільською радою 14 квітня 1960 року, [PERSON] являється матірю [PERSON], [INFO] (а.с.5). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-СР №353717, виданого Ташлицькою сільською радою Смілянського району Черкаської області 25 липня 1981 року, [PERSON], 03 квітня 1960 року, зареєструвала 25 липня 1981 року шлюб з [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу в цей же день зроблено запис за №8. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «Стеблина» (а.с.5). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] позивач у справі, являється донькою померлої 02 березня 2018 року [PERSON]. Відповідно до довідки №687, виданої виконавчим комітетом Ташлицької сільської ради Смілянського району Черкаської області 15 червня 2018 року, [PERSON], [INFO], до дня смерті 02 березня 2018 року постійно була зареєстрована та проживала в [INFO]. На момент смерті, крім [PERSON], зареєстрованих осіб за вказаною адресою не було (а.с.6). Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особа яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Враховуючи, що [PERSON] являється донькою [PERSON], яка померла 02 березня 2018 року, суд приходить до висновку, що вона є спадкоємцем останньої першої черги. Крім того, як вбачається з копії спадкової справи №319/2018, наданої Смілянською державною нотаріальною конторою на запит Смілянського міськрайонного суду Черкаській області, в ній наявний заповіт [PERSON] від 16 лютого 2017 року (а.с.21). Згідно вищевказаного заповіту, [PERSON], [INFO], яка народилася в с. Ташлик Смілянського району Черкаської області та проживає в [INFO], розуміючи значення своїх дій, добровільно, без будь-якого насильства, примусу як фізичного, так і морального, на випадок її смерті робить таке розпорядження: земельну ділянку площею 1,56 га, яка розташована в адмінмежах Ташлицької сільської ради Смілянського району Черкаської області для ведення особистого селянського господарства, згідно державного акту серії ЯЕ №125217, заповіла своїй дочці [PERSON], [INFO]. Заповіт посвідчений секретарем Ташлицької сільської ради [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №11 (а.с.21).\~\~ Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з копії спадкової справи №319/2018, наданої Смілянською державною нотаріальною конторою на запит Смілянського міськрайонного суду Черкаській області, після смерті 02 березня 2018 року [PERSON] до Смілянської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON]. Інші особи з заявами про прийняття спадщини та про відмову від прийняття спадщини не зверталися (а.с.19). Виходячи з викладеного, [PERSON] являється єдиним спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину після смерті [PERSON], яка померла 02 березня 2018 року, та враховуючи, що вона у визначений законом строк звернулася до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, вважається такою, що прийняла спадщину після смерті останньої. Відповідно до ч.1 ст.68 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року №3425-XII, нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Відповідно до ч.3 ст.46 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року №3425-XII, неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії. Постановою нотаріуса Другої Черкаської державної нотаріальної контори в порядку заміщення Смілянської державної нотаріальної контори [PERSON] від 30 жовтня 2018 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме: на земельну ділянку площею 1,56 га, розташовану в адмінмежах Ташлицької сільської ради Смілянського району Черкаської області, що залишилася після смерті [PERSON], яка померла 02 березня 2018 року (а.с.9). Як вбачається з вказаної постанови, підставою для відмови [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме: на земельну ділянку площею 1,56 га, розташовану в адмінмежах Ташлицької сільської ради Смілянського району Черкаської області, що залишилася після смерті [PERSON], яка померла 02 березня 2018 року, являється ненадання спадкоємцем оригіналу правовстановлюючого документу на майно, що належало померлій (а.с.9). Відповідно до Закону України «Про державний земельний кадастр» та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», з 01 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Згідно листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності,\~ якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.\~\~ Згідно ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до пункту "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України визначено, що\~ кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 15, 16, 181, 182, 334, 392, 1216, 1217, 1218, 1225, 1261, 1268, 1269 ЦК України, згідно ст.81, 125 ЗК України, Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року №3425-XII, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, згідно постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 та\~

Outcome: approved