Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

19 вересня 2017 року позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22 січня 2011 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Озютичівською сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 1. Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. 03 липня 2017 року шлюб між ними розірвано. З 2016 року вони разом не проживають. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, проявляє байдужість, його життям та станом здоровя не цікавиться, участі в його вихованні та навчанні не приймає. Позивачу доводиться самостійно утримувати сина. Крім заробітної плати, інших доходів остання не отримує. Угоди щодо добровільної сплати аліментів з відповідачем не досягнуто. Разом з тим, відповідач є працездатним і може надавати матеріальну допомогу на утримання свого сина. На його утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків немає, інших аліментів не сплачує, стягнення за виконавчими листами з нього не проводиться. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення ним повноліття. 20 жовтня 2017 року до суду надійшла заява [PERSON] про уточнення позовних вимог, зокрема, позивач просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно. Просить розгляд справи проводити без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог ч.5 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Про поважні причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 22 січня 2011 року між сторонами був укладений шлюб. Від спільного подружнього життя у них народився син - [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серї І-ЕГ № 135917 від 10 травня 2011 року, та з якого вбачається, що його батьком є відповідач [PERSON] (а.с. 6). 03 липня 2017 року Локачинським районним судом Волинської області винесено рішення по розірвання шлюбу ( а.с.4-5). Судом встановлено, що відповідач не приймає належної участі в утриманні свого сина. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частинами 1,2 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем не подано жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували його непрацездатність, наявність на утриманні інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також ту обставину, що він неспроможний сплачувати аліменти в розмірі, заявленому позивачем. Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 травня 2017 року становить 1777 грн. Враховуючи зазначені обставини, а також те, що обов'язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення повністю. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. Згідно з п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved