Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

[PERSON] в інтересах малолітньої [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору орган опіки і піклування Ківерцівської районної державної адміністрації, Прилуцька сільська рада, про встановлення факту батьківства, визнання недійсним та скасування державної реєстрації права власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою с. Дачне вул. Гагаріна, 13 Ківерцівського району, визнання за [PERSON] права власності на 2/9 частки вказаного житлового будинку в порядку спадкування. В обгрунтування заявлених вимог вказує, що з 2007 року проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] за адресою с. Дачне вул. Гагаріна, 13 Ківерцівського району. За час спільного проживання, 11 березня 2008 року, у них народилась дочка [PERSON], батьком якої був [PERSON], який помер 21.07.2008 року і який за життя визнавав себе батьком дитини, утримував доньку, спільно проживали та вели спільне господарство. Однак народження доньки було зареєстровано Прилуцькою сільською радою Ківерцівського району Волинської області за правилами ч. 1 ст.135 СК України, і в свідоцтві про народження дитини відомості про батька дитини записано за вказівкою матері, батьком вказано [PERSON] Просить встановити факт батьківства [PERSON] відносно дочки [PERSON], [INFO], оскільки встановлення цього факту необхідно для прийняття спадщини після смерті [PERSON], визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою с. Дачне вул. Гагаріна, 13 Ківерцівського району, та визнати за [PERSON] права власності на 2/9 частки вказаного житлового будинку в порядку спадкування. Позов про встановлення факту батьківства заявлений у позовному провадженні, оскільки існує спір про право. Ухвалою суду від 20.08.2015 року вимоги позивача [PERSON] в частині визнання недійсним та скасування державної реєстрації права власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою с. Дачне вул. Гагаріна, 13 Ківерцівського району, визнання за [PERSON] права власності на 2/9 частки вказаного житлового будинку в порядку спадкування за заявою позивача залишені без розгляду. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, суду пояснила, що з травня 2007 року по 21.07.2008 року (день смерті [PERSON]І.) вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], проживали однією сімєю в житловому будинку за адресою с. Дачне вул. Гагаріна, 13 Ківерцівського району, вели спільне господарство. За час спільного проживання 11 березня 2008 року у них народилась дочка [PERSON], яку [PERSON] визнавав своєю дитиною, любив, брав участь у хрещені дочки в церкві, доглядав, грався. Разом з ним приходили у сільську раду, щоб зареєструвати дитину, але оскільки мали намір одночасно і зареєструвати шлюб, а в паспорті [PERSON] залишалась відмітка про реєстрацію попереднього шлюбу, вирішили попередньо зареєструвати доньку лише на себе, як одинока мати, щоб отримувати соціальну допомогу. 21.07.2008 року [PERSON] помер. Покликаючись на те, що встановлення факту батьківства [PERSON] відносно дочки [PERSON] необхідне для встановлення родинних звязків, набуття прав спадкоємця за законом та оформлення спадщини, просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON], діючи в інтересах неповнолітнього на той час [PERSON], та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Вважають позов необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення, через відсутність підстав для визнання [PERSON] батьком [PERSON], оскільки таке не підтверджено належними доказами. Крім того, [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] визнавав лише двох своїх дітей, синів [PERSON] та [PERSON], які народилися в шлюбі з нею, і який був розірваний в березні 2007 року. Просив її повернутися до дому. Казав, що [PERSON] проживає в його будинку як квартирантка тому, що не має де жити. Відповідач [PERSON] заявлений позов не визнав, посилаючись на те, що [PERSON], маючи можливість зареєструвати дитину на себе, за життя цього не зробив. Разом з тим суду пояснив, що він разом [PERSON] та [PERSON] забирав [PERSON] з новонародженою дитиною з пологового будинку. Відповідач [PERSON] позов визнала. Суду показала, що [PERSON] є донькою її брата [PERSON], який визнавав себе батьком цієї дитини, любив її. Позивач з дитиною жила в будинку разом з [PERSON] однією сімєю. Вони вели спільне господарство, обробляли земельну ділянку. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], будучи належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, в судове засідання не зявились. Письмових заперечень до суду не подали. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом установлено, що з травня 2007 року по 21 липня 2008 року позивач [PERSON] проживала разом із [PERSON] однією сім'єю в с. Дачне по вул. Гагаріна, 13 Ківерцівського району, без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство. Під час спільного проживання 11 березня 2008 року у них народилася дочка [PERSON]. Згідно повідомлення Відділу реєстрації актів цивільного стану Ківерцівського районного управління юстиції від 16.09.2009 року за № 1175/2.2-21 (а.с.9) 07.04.2008 року за № 17 Прилуцькою сільською радою Ківерцівського району Волинської області зареєстровано новонароджену дитину [PERSON], [INFO], уродженку [INFO]. Батьки: [PERSON] батько, [PERSON] мама. Відомості про батька дитини записані за вказівкою матері відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного Кодексу України. За життя [PERSON] визнавав своє батьківство по відношенню до дочки [PERSON], опікувався нею. Наведені обставини підтверджуються довідкою Прилуцької сільської ради Ківерцівського району Волинської області від 04.08.2015 року(а.с.10), яка містить інформацію щодо проживання [PERSON] у фактичному шлюбі з [PERSON], батьком своєї дочки [PERSON] за спільною адресою, частково свідоцтвом про народження [PERSON], в якому ім'я по батькові батька дитини зазначено як «Юрій Іванович», світлинами, на яких зафіксовано участь [PERSON] у хрещенні дочки [PERSON] (а.с.106-107), показаннями свідків. Зокрема, свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили, що за життя [PERSON], вони спілкувалися з ним і він визнав себе батьком [PERSON]. Так, свідок [PERSON], яка є тіткою [PERSON], суду пояснила, що [PERSON] почала проживати з [PERSON], після його розлучення з [PERSON]. З часом у них народилася дівчинка [PERSON], яку він визнавав своєю дочкою і мав намір зареєструвати її на себе. До дитини відносився гарно, носив на руках. Той факт, що [PERSON] визнавав новонароджену [PERSON] своєю дочкою, доглядав її, охрестив, разом з [PERSON] займався господарством (садили город), а також те, що своєю внучкою визнавала її мати [PERSON] [PERSON], яка після смерті сина зареєструвала [PERSON] з донькою в своєму будинку, в судовому засіданні ствердила свідок [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснила, що ще за довго до народження дитини [PERSON] запропонував їй бути хрещеною матірю. Після народження він визнавав [PERSON] своєю донькою, глядів її, коли [PERSON] сапала город, коли робили ремонт в будинку. [PERSON] з [PERSON] жили як сімя, вели спільне господарство, обробляли город. Факт визнання [PERSON] свого батьківства відносно [PERSON] в судовому засіданні ствердила свідок [PERSON], яка разом з [PERSON] забирала [PERSON] з дитиною з пологового будинку. Суду пояснила, що [PERSON] забирав [PERSON] з пологового будинку як батько. Він був щасливий тим, що в нього народилась донька. З [PERSON] вони жили як сімя, він любив дитину, грався з нею. Те, що [PERSON] визнавав [PERSON] своєю дочкою і був щасливий її народженням в судовому засіданні ствердила свідок [PERSON] Допитана в судовому засіданні в якості свідка представник Прилуцької сільської ради [PERSON] суду пояснила, що незадовго після народження [PERSON] до неї, як секретаря сільської ради, звертались [PERSON] та [PERSON] щоб зареєструвати дитину. Говорили, що хочуть взяти шлюб, щоб прізвище матері і батька дитини було однакове, але для цього [PERSON] необхідно було надати свідоцтво про розірвання шлюбу з [PERSON], який на той час уже був розірваний. Через трохи часу [PERSON] зареєструвала дитину в порядку ст. 135 СК України. У суду не має підстав ставити під сумнів показання вказаних свідків і таких доказів суду не надано. Разом з тим суд не приймає до уваги показання свідків [PERSON] та [PERSON], оскільки показання першого свідка стосуються лише способу життя [PERSON], а свідок [PERSON] є матірю першої дружини [PERSON] [PERSON] і з часу розірвання їхнього шлюбу в с. Дачне, де проживали [PERSON] з [PERSON]М, не була. 21 липня 2008 року [PERSON] помер. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі. у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу, в тому числі матірю дитини. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Статтею 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб. їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів. висновків експертів. Ухвалою суду від 29 грудня 2015 року за клопотанням представника відповідача [PERSON] у справі призначалась судова генетична експертиза з метою встановлення родинної спорідненості між [PERSON], [INFO], та сином померлого [PERSON] - [PERSON] Юрієвичем, [INFO], проведення якої доручалось експертам Одеського обласного бюро судово-медичних експертиз (а.с.188-189). Згідно повідомлення заступника начальника Одеського обласного бюро судово-медичних експертиз від 25.01.2016 року за № 153-02 проведення експертизи зі встановлення біологічного споріднення між передбаченими братом і сестрою не проводяться у відділенні судово-медичних молекулярно-генетичних експертиз лабораторії Одеського обласного бюро судово-медичних експертиз у звязку з відсутністю обладнання, реагентів і методик, необхідних для її виконання. Крім того, рішенням Ківерцівського районного суду від 18.08.2015 року позивачу [PERSON] повернуто малолітню [PERSON], яка була відібрана у неї без позбавлення батьківських прав за рішенням цього ж суду від 14.09.2009 року, у звязку з вчиненням злочину за ч. 2 ст. 121 КК України. З 22.10.2009 року по 24.03.2015 року вона відбувала покарання за вироком Ківерцівського районного суду від 22.10.2009 року і була звільнена умовно-достроково на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 16.03.2015 року. Представник органу опіки і піклування Ківерцівської райдержадміністрації [PERSON], висловлюючи свою думку щодо спору, просив врахувати, що кожна дитина має право мати батька. За таких обставин, встановивши, що належними та допустимими доказами підтверджено факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з травня 2007 року по 21.07.2008 року, за час якого 11 березня 2008 року у них народилась дочка [PERSON], яку [PERSON] визнавав своєю дитиною, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] є батьком [PERSON] Разом з тим, з наявного в матеріалах справи рішення Ківерцівського районного суду від 31.10.2011 року у справі за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Прилуцька сільська рада, Комунальне підприємство "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації" про визнання недійсним права власності, скасування державної реєстрації, визнання права власності на частку в житловому будинку з господарськими спорудами в порядку спадкування та об'єднану в одне провадження справу за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на частку в житловому будинку та надвірних господарських спорудах в порядку спадкування, встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з 2/3 частин житлового будинку в с. Дачне, вул. Гагаріна, 13 Ківерцівського району, Волинської області і яку прийняли його неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] та мати [PERSON], яка померла 23.07.2009 року, і право на частку у спадщині після смерті якої визнано за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] За таких обставин, враховуючи наявність спору про право, суд розглянув справу про встановлення батьківства в порядку позовного провадження, оскільки вирішення справи потрібно позивачці для прийняття спадщини в інтересах неповнолітньої дочки [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з квитанції про сплату судового збору № 06082015140709 від 06.08.2015 року, позивачем [PERSON] при подачі позовної заяви сплачено судовий збір в сумі 609 грн., за позовні вимоги про встановлення факту батьківства, визнання недійсним права власності та скасування державної реєстрації права власності та визнання за малолітньою [PERSON], [PERSON], [PERSON] права власності на 2/9 частини за кожним у житловому будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташований в с. Дачне, вул. Гагаріна, 13, Ківерцівського району Волинської області. Враховуючи, що ухвалою суду від 20.08.2015 року вимоги позивача [PERSON] в частині визнання недійсним та скасування державної реєстрації права власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою с. Дачне вул. Гагаріна, 13 Ківерцівського району, визнання за [PERSON] права власності на 2/9 частки вказаного житлового будинку в порядку спадкування за заявою позивача залишені без розгляду, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] 243 грн. 60 коп. витрат понесених у звязку із сплатою судового збору.

Outcome: approved