Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

22 лютого 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом до [PERSON] , в обґрунтування якого посилається на те, що 24 жовтня 2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та несумісність характерів, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Шлюбні відносини вони припинили з травня 2020 року, спільне господарство разом не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем є неможливим, та суперечить як її інтересам, інтересам відповідача, так і інтересам їх спільної дитини, у зв`язку з чим, просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою судді від 25 лютого 2021 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху та їй було надано час для усунення недоліків її позовної заяви, що було зроблено позивачем 23 квітня 2021 року. Ухвалою судді від 22 червня 2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін і відкрито провадження у справі, цією ж ухвалою сторонам було установлено строки для подання відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив на позовну заяву. Сторони відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив суду не подавали, при цьому, надали суду заяви, в яких позивач свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, а відповідач визнає позовні вимоги позивача, крім того, сторони у своїх заявах зазначили, що шлюбні відносини між ними були припинені з травня 2020 року, з того часу разом не проживають, спільне господарство не ведуть, спір про спільне майно та про проживання дитини у них відсутній. Дослідивши наявні письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи зі встановлених наступних обставин. Судом установлено, що 24 жовтня 2015 року сторони зареєстрували шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис за № 503 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 24 жовтня 2015 року. [INFO] у сторін від шлюбу народився син [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про його народження, наданим суду у засвідченій позивачем копії. За час спільного проживання через взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними почуття любові один до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім`ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами припинені з травня 2020 року, з того часу проживають окремо, спільне господарство разом не ведуть. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, з урахуванням визнання позову відповідачем, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім`я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, на підставі ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" суд вважає за необхідне повернути позивачеві з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 420 грн. 40 коп., решта суми підлягає відшкодуванню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved