Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 136 в будинку 27 по проспекту Московський у місті Рубіжне Луганської області. Про місце, день та час розгляду справи по суті, особи, які беруть участь у справі повідомлялись належним чином. Позивачі та відповідач просили розглянути справу без їх участі. За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи здійснювався за відсутності позивачів та відповідача, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Обґрунтовуючи необхідність задоволення позову, позивачі вказували на те, що квартира №136 у будинку №27, який розташований по проспекту Московський у місті Рубіжне Луганської області, належить їм на праві спільної часткової приватної власності в розмірі ? частини кожному. В зазначеній квартирі з 12 липня 2012 року має зареєстроване місце проживання [PERSON]. Але з квітня 2014 року вона у спірній квартирі не проживає, тому позивачі вважають, що відповідач втратив право користування цією квартирою. А оскільки відповідач сам не здійснив зняття з реєстрації у цій квартирі свого місця проживання, це заважає позивачам повною мірою використовувати свої повноваження власника на вільне використання та розпорядження квартирою. Відповідач подала заяву про визнання позову у повному обсязі. При цьому зазначила, що визнає позов добровільно та безумовно. Відповідно до положень частини 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановлює ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Отже, зважаючи на те, що відповідач подала письмову заяву, якою безумовно визнала позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому, оскільки позивачі просять суд захистити їх порушене право способом, який передбачений законом, зокрема шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS], а він при цьому визнає вказані вимоги, суд вважає, що вони підлягають задоволенню.

Outcome: approved