Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

22.02.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), до досягнення дитиною трирічного віку. Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що 16 січня 2018 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Але у грудні відповідач покинув її із дитиною та матеріальної допомоги не надає, в зв`язку з чим позивач змушена звернутись до суду. Стан здоров`я та соціальний стан дозволяють відповідачу сплачувати аліменти на утримання дружини. Відповідач інших осіб на своєму утриманні не має, аліменти не сплачує. Відповідач є військовослужбовцем, отримує грошове забезпечення близько 10000 грн. на місяць. Позивач є інвалідом третьої групи, у зв`язку із доглядом за дитиною не працює та потребує матеріальної допомоги батька дитини. Угода щодо утримання дитини та дружини між сторонами не укладалась. Посилаючись на викладене позивач просила позовні вимоги задовольнити. Позивач до судового засідання не з`явилася, суду надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що 16 січня 2018 року, сторони уклали шлюб, про що Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, було зроблено відповідний актовий запис № 18 (Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 16.01.2018 року). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 05.03.2018 року). Судом встановлено, що на теперішній час дитина проживає з матір`ю, та знаходиться на її утримані, що підтверджується актом про проживання від 21.02.2019 року. Домовленості між сторонами щодо утримання дитини та дружини не досягнуто. Відповідно до ч. 1ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу)другого з подружжя і(або)у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 77 Сімейного кодексу України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному із подружжя, як правило у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Згідност.84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини (матері дитини) на утримання чоловіком (батьком дитини) до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині (матері дитини) незалежно від цієї обставини. Відповідно до ч. 1 ст.182 СК України та п.17Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,вирішуючи питання щодо розміру аліментів,суд повинен ураховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи те, що відповідач є працездатною особою, суд приходить до висновку про обов`язок відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням того відповідач, який неодноразово викликався в судове засідання, не надав доказів про те, що він неспроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, виходячи з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби дружини, суд присуджує аліменти на утримання [PERSON] до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] ,трьох років у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, в зв`язку з чим позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Частиною 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі п.3 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Отже, в зв`язку зі звільненням позивача від сплати судового збору та задоволенням позовних вимог у повному обсязі, судовий збір в сумі 768,40 грн. покладається на відповідача.

Outcome: approved