Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

29 січня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], співвідповідач - Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про усунення перешкод у користуванні власним майном та визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником квартири [ADDRESS]. Право власності підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 15.09.2009 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі№3725, зареєстрований в БТІ , 15.12.2009 року. Після придбання даної квартири йому стало відомо, що в ній зареєстровані сторонні особи, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Жоден із вказаних осіб не є членом його сім*ї. На його усні прохання щодо звільнення його приміщення та зняття з реєстрації, відповідачі ніяким чином не відреагували. Добровільно виписатися відповідачі не бажають, тому він змушений звернутися до суду та просив усунути перешкоди в користуванні власним майном, яке було придбане на підставі договору купівлі-продажу, а саме: визнати відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS]. Зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти з реєстраційного обліку [PERSON], [PERSON], [PERSON], які зареєстровані за адресою:[ADDRESS], без надання місця реєстрації. В судове засідання позивач [PERSON], не з'явився, про день місце та час проведення судового засідання сповіщений належним чином. Письмово просив справу розглядати за його відсутності. В судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON],не з'явилися, про день місце та час проведення судового засідання сповіщені належним чином. Причини неявки суду невідомі, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надходило. В судове засідання співвідповідач Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області не з'явився, про день місце та час проведення судового засідання сповіщений належним чином. Причини неявки суду невідомі, заяв про розгляд справи за відсутності не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів зокрема можуть бути припинення дії, яка порушує право, примусове виконання обов'язку, або іншим способом. Виходячи із змісту ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що позивачеві на підставі договору купівлі -продажу від 15 грудня 2009 року належить 40/100 часток квартири за [ADDRESS] /а.с.7-8/та на підставі договору купівлі-продажу від 17 грудня 2009 року належить 60/100 часток квартири за [ADDRESS]/а.с.9-10/. Договори посвідчені приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу - [PERSON] Право власності на 40/100 часток вищезазначеної квартири зареєстровано за позивачем в КП «ДМБТІ» /а.с.11/ Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], були зареєстровані в [ADDRESS] і були власниками 60/100 часток квартири, яку продали позивачеві по справі згідно договору купівлі-продажу частки квартири від 17 грудня 2009 року. З моменту продажу квартири [ADDRESS], відповідачі не проживають, після підписання договору купівлі - продажу . Відповідачі в добровільному порядку не виписалися із будинку, не несуть затрат за користуванням жилою площею, і позивачі не можуть розпорядитися своєю власністю на свій розсуд у відповідності із законом. В підтвердження того, що відповідачі не проживають в спірному будинку, який належить позивачеві на праві власності, надано суду акт начальника КЖЕП «Центральний» в тому що [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO] по [ADDRESS] не проживають з грудня 2009 року (а.с. 33). У відповідності зі ст. 150 ЖК України, громадяни, що мають у приватній власності будинок (частина будинку), квартиру користуються ним для особистого проживання і членів їхніх родин і мають право розпорядиться своєю власністю за своїм розсудом, подарувати, продати, заповідати, здати в оренду, обміняти, закласти, зробити інші не заборонені законом угоди. Згідно із ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідачі добровільно виписатися із житлового приміщення не бажають, чим порушують право позивача розпоряджатися своєю власністю. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Згідно п. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Відповідно до пункту 20 частини 4 Положення про Державну міграційну службу України, що затверджено Указом Президента України № 405/2011 від 06 квітня 2011 року: орган ДМС є спеціальним органом влади, якому наданні повноваження на здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб, веде відповідні реєстраційні обліки. Тому, суд приходить до висновку про доцільність задоволення заявлених позовні вимог про усунунення перешкоди в користуванні власністю шляхом зняття [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO], з реєстрації в квартирі [ADDRESS]. Позовні вимоги [PERSON] задоволено, тому з відповідачів [PERSON],[PERSON],[PERSON] необхідно стягнути в рівних частках судові витрати понесені позивачем, а саме судовий збір у сумі 243,60 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved