Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

19.09.2014 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Посилався на те, що [INFO] року помер його батько, [PERSON] При житті, 05.03. 1979 року , батько склав заповіт, яким заповідав все належне йому майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося йому. До складу спадкового майна входить ? частина житлового будинку літ. «А-1» з господарськими спорудами та будівлями, що знаходиться за адресою в [ADDRESS]. Він не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька, оскільки проживав у спадковому майні та був зареєстрований у ньому, а отже відповідно до вимог статті 549 ЦК України в редакції 1963 року фактично прийняв спадщину. Він звернувся до Полтавської державної нотаріальної контори , за місцем відкриття спадщини, так як батько помер на території Полтавського району, за отриманням спадщини, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом , оскільки правовстановлюючий документ на ім»я батька на спадкове майно не зберігся. Просив встановити факт прийняття ним спадщини після смерті батька та визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме ? частину житлового будинку літ. А-1 загальною площею 77.1 кв.м, житловою площею 54 кв.м., допоміжною площею 23.1 кв.м,сараю «Б» площею 15.2 кв.м., літньої кухні літ. «Б-1» площею 24.2 кв.м., погрібу «б» площею 6.4 кв.м., сарай «Д» площею 28.3 кв.м., вбиральні «Г» площею 2.7 кв.м. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві. Відповідач, територіальна громада в особі Кротенківської сільської ради Полтавського району і області , свого представника у судове засідання не направив, надав заяву про розгляд справи у їхню відсутність, при вирішенні спору покладався на суд. Треті особи [PERSON] , Полтавське міське управління юстиції, надали заяви про розгляд справи у відсутність їхніх представників, при вирішення спору покладались на суд. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази суд приходить до наступних висновків. Встановлено, що позивач є сином [PERSON], який помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про народження позивача ( а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить ? частина житлового будинку літ. А-1, а1 загальною площею 77.1 кв.м, житловою площею 54 кв.м., допоміжною площею 23.1 кв.м,сараю «Б» площею 15.2 кв.м., літньої кухні літ. «Б-1» площею 24.2 кв.м., погрібу «б» площею 6.4 кв.м., сарай «Д» площею 28.3 кв.м., вбиральні «Г» площею 2.7 кв.м. яка належала спадкодавцеві на підставі свідоцтв апро право власності виданого Полтавським міським житловим управлінням 14 тарвня 1971 року, що підтверджується довідкою ПП Полтавське БТІ « Інвентаризатор»( а.с. 25). При житті [PERSON] склав заповіт, 05.03.1979 року, яким заповідав все належне йому майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося сину [PERSON] ( а.с. 6), який був чинним на час смерті [PERSON] Інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування інформовано, що при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилась і була прийнята позивачем до 1 січня 2004 року при вирішенні справи суд керується ЦК України в редакції 1963 року. Статтею 549 ЦК України в редакції 1963 року передбачені дії, які свідчать про прийняття спадщини, а саме визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. [PERSON] постійно проживав у спадковому майні , в ? частині домоволодіння по [ADDRESS], та зареєстрований у ньому з 4 листопада 1980 року по час розгляду справи у суді , та був також зареєстрований на час смерті [PERSON] , що підтверджується відміткою про реєстрацію за адресою [ADDRESS] у його паспорті (а.с. 15). Отже позивач в установлений, статтею 549 ЦК України в редакції 1963 року, строк фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, а отже фактично прийняв спадщину після смерті батька . Із витягу із спадкового реєстру та листа Полтавської районної державної нотаріальної контори вбачається, що після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 413/2014 року за заявою про прийняття спадщини від [PERSON], позивача по справі, інші заяви щодо прийняття чи відмови від спадщини відсутні, свідоцтво про право на спадщину не видавалась ( а.с. 38-39). Отже позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину, але йому відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв»язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на ім»я спадкодавця на спадкове майно( а.с. 9). Відповідно до роз»яснень Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності . Із довідки ПП Полтавського бюро технічної інвентаризації « Інвентаризатор» № 8720 від 30.07.2012 року вбачається, що за даними реєстрових книг Полтавського бюро технічної інвентаризації за гр. [PERSON] зареєстровано право власності на ? частину приватного житлового будинку по [ADDRESS] в м. Полтава на підставі свідоцтва про право власності, виданого Полтавським міським житловим управлінням 14 травня 1971 року за №7. Однак вказане свідоцтво втрачене і це є перешкодою для отримання позивачем спадщини за заповітом. Оскільки за життя спадкодавця, [PERSON], право власності на нерухоме спадкове майно було зареєстроване за ним в установленому законом ( що діяв на той час) порядку, але на час відкриття спадщини правовстановлюючий документ на спадкове майно втрачений, позивач має право на отримання спадщини. Саме відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно є перешкодою для отримання позивачем спадщини, його право на отримання спадщини підлягає захисту у судовому порядку шляхом задоволення його позовних вимог.

Outcome: approved