Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

25 липня 2018 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Згідно позовної заяви позивач [PERSON] вказує про те, що з відповідачем [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі. З відповідачем мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. З 31 травня 2015 року вона з сином проживає окремо від чоловіка. Через тривалі конфлікти в сім'ї, відповідач залишився проживати зі своєю мамою, а вона змушена була переїхати з сином до своїх батьків, де і проживає на даний час. Починаючи з березня 2018 року відповідач з сином не спілкується і матеріально його не забезпечує. Син перебуває тільки на її утриманні. Вона не працює, живе з сином за рахунок коштів, які по мірі можливості надають її батьки. Їй відомо, що відповідач працює на ПП «Рожищенський м'ясокомбінат «ВЕПР», інших утриманців не має, а тому може надавати допомогу на утримання дитини. Крім цього, їх син часто хворіє, перебуває на диспансерному обліку в сімейного лікаря, а тому необхідні кошти на його лікування. З вказаних підстав у позовній заяві позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але більше десяти прожиткових мінімумів і не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою та до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, вказаних у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача [PERSON] визнав у повному обсязі, погоджується сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі ? частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Суд, заслухавши позивача, відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог, не встановлено. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. В ході розгляду справи позивач заяв чи клопотань до суду не подавала. Відповідач [PERSON] під час розгляду справи заявив клопотання про долучення до матеріалів справи довідки 1, що видана ПП «Рожищенський м'ясокомбінат «ВЕПР» 5 вересня 2018 року, про розмір заробітної плати відповідача. Позивач [PERSON] не заперечувала проти задоволення клопотання відповідача [PERSON] про долучення до матеріалів справи довідки 1 про доходи відповідача. Інших клопотань до суду сторони не подавали. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно Свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с. 4) встановлено, що [PERSON], народився [INFO], його батьком вказаний відповідач [PERSON], а матір'ю позивач [PERSON]. Отже, сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO]. В силу вимог ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. П. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачає, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. З пояснень сторін по справі встановлено, що їх син проживає з позивачем. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивача до суду з позовною заявою про стягнення аліментів. Ч. 1 ст. 191 СК України визначає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у зв?язку з розглядом цієї справи в розмірі 704,80 гривень, з урахуванням положень Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року щодо встановленого мінімального розміру судового збору за подання до суду позовів майнового характеру та того, що на час подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів позивач [PERSON] була звільнена від сплати судового збору. Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору не встановлено. На підставі ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. У позовній заяві, обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилалась на положення ст.ст. 180-184, 191 СК України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обгрунтованим. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 141, 206, 258, 259, 265, 268, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved