Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

16 липня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», треті особи - Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в м. Добропілля та Територіальне управління Держгірпромнагляду в Донецькій області про визнання нещасного випадку на виробництві. В судовому засіданні позивач уточнив свої вимоги та в обґрунтування позову вказав, що 08.02.2014 р., працюючи на шахті «Алмазній» ВСП Шахтоуправління» Добропільське» ТОВ «ДТЕК»Добропіллявугілля» у 2 зміну помічником начальника дільниці »Монтаж,демонтаж гірничошахтного обладнання» [PERSON] був виданий наряд гірничомонтажникам підземним - йому та [PERSON] і гірнику очисного забою [PERSON] на розбірку секції механізованого кріплення 2-КДД у обхідній виробці 7 північного вентиляційного штреку пласта l3 горизонту 550 метрів. О 13.00год. вони спустились у шахту та прибули на своє робоче місце, секція механізованого кріплення 2-КДД знаходилась на транспортній платформі у демонтажній камері 6 північної лави пласта l3 горизонту 550 метрів. Ним було необхідно доставити її у обхідну виробку 7 північного вентиляційного штреку пласта l3 горизонту 550 метрів для розбірки. Коли вони прибули у демонтажну камеру північної лави 6 північної лави пласта l3 горизонту 550 метрів, вони побачили, що транспортна платформа, на якій знаходилась секція, зійшла з рейкового шляху. Для доставки транспортної платформи з секцією у обхідну 7 північного вентиляційного штреку пласта l3 горизонту 550 метрів необхідно було поставити її на рейковий шлях. Вони приступили до постановки транспортної платформи на рейковий шлях за допомогою гідродомкратів. Приблизно о 18 годині, поставивши транспортну платформу на рейковий шлях, він відчіпляв гідродомкрат від секції, у цей час з покрівлі виробки посипалася порода і вдарила його по касці та у область шиї. Про нещасний випадок він та робітники, що були з ним нікому не повідомили, бо він не вважав травму значною, тому продовжував працювати до кінця зміни. По закінченню зміни до травмпункту не звернувся та не доповів про травму горному майстру, вважав, що все минеться, адже наступного дня він був вихідний. Згідно графіку він пропрацював ще 4 дні, але біль його турбував. 15.02.2014р. він звернувся до КЛПЗ «Добропільська ЦПМСД» зі скаргами на температуру, де був взятий на лікарняний лист з діагнозом бронхіт. Та біль не минав,тоді він звернувся у лікарню зі скаргами на біль у шийному відділі хребця, де у консультативному порядку був оглянутий неврологом, так як з 15.02.2014р. знаходився на амбулаторному лікуванні бронхіту. Його було направлено на проходження рентгену та МРТ, але у зв'язку зі скрутним матеріальним положенням він пройшов рентген 04.04.2014р., а МРТ 07.04.2014р. Після проходження МРТ йому було встановлено діагноз: консолідований перелом остистого відростку С2, незрощений перелом остистого відростку С7 хребця з формуванням псевдосуглобу. 28.04.2014р. він звернувся з письмовою заявою до директора ВСП «Шахтоуправління» Добропільське» ТОВ «ДТЕК»Добропіллявугілля» про визнання травми виробничою. 23.05.2014р. було проведено розслідування нещасного випадку,який стався з ним під час виконання трудових обов'язків. Проте комісією з розслідування нещасного випадку на виробництві було складено акт за формою Н-5, не пов'язаний з виробництвом. Не погодившись із зазначеним актом Н-5 20.06.2014 року, він звернувся зі скаргою до Територіального управління Держгірпромнагляду в Донецькій області з проханням провести повторне розслідування нещасного випадку, який стався під час виконання трудових обов'язків. На виконання припису головного державного гірничотехнічного інспектора Західної регіональної гірничотехнічної інспекції у вугільній промисловості Н-9 №022/2-05/536 від 25.07.2014р., розпорядженням директора «Шахтоуправління «Добропільське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» від 28.07.2014р. №189ПБ була утворена комісія з проведення повторного розслідування нещасного випадку, яка дійшла висновку про скасування акту за формою Н-5 від 23.05.2014р. та не визнала нещасний випадок таким, що пов'язаний з виробництвом, про що склала акт за формою Н-5 від 01.08.2014р. Позивач вважає, що комісія під час проведення повторного розслідування не взяла до уваги зауваження Територіального управління Держгірпромнагляду, а саме: · комісією не отриманий медичний висновок про ступінь тяжкості травми; · комісією не зроблено запит до лікарні для з'ясування можливого зв'язку його звернення до лікарні зі скаргами на болі у шийному відділі у 2006 р. і діагнозом, який встановлено йому у 2014р.після травми на виробництві. Тому позивач вважає, що повторне розслідування було проведено не належним чином, а висновки комісії нічим не обґрунтовані, навіть, не використано жодного медичного документу. В судовому засіданні позивач підтримав свої уточнені вимоги, просив задовольнити їх у повному обсязі, а саме визнати недійсним та скасувати Акт по формі Н-5 від 01.08.2014 року, визнати нещасний випадок , що стався з ним 08 лютого 2014 року під час виконання трудових обов'язків таким, що пов'язаний з виробництвом, зобов'язати відповідача провести розслідування даного нещасного випадку та скласти Акт по формі Н-1 и стягнути сплачені судові витрати. Представники відповідача, які приймали участь у судових засіданнях, діючі на підставі довіреностей, позовні вимоги не визнали, вважали, що позивачем не доведений факт отримання ним травми саме під час виконання трудових обов'язків 08.02.2014 року, що позивач та інші працівники своєчасно не повідомили про випадок, що причинний зв'язок нібито травми 08.02.2014 р. з посттравматичними змінами в шийному відділі хребта вельми сумнівні, тому просили у задоволенні позову відмовити, надавши письмові заперечення. Крім того, вважали, що суд не може в порядку цивільного судочинства розглядати питання про пов'язання нещасного випадку з виробництвом. Третя особа - представник ФССНВВ України в м.Добропілля Донецької області, діюча на підставі довіреності, також в судовому засіданні заперечувала проти позову та зазначила, що нещасний випадок з [PERSON] був розслідуваний відповідно до чинного законодавства та визнаний непов'язаним з виробництвом. Також вважала, що позивач в порушення «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого постановою КМУ від 30.11.2011 р. не звернувся до медичного пункту шахти з травмою, а свідки, які опитувалися під час розслідування комісією, плутались у своїх свідченнях. Враховуючи викладене, просила відмовити позивачу в задоволені позовних вимог. Представники 3-ї особи - Територіального управління Держгірпромнагляду в Донецькій області, діючи на підставі довіреностей вказали, що дійсно перевіркою звернення [PERSON] про незгоду з результатами розслідування комісією факту нещасного випадку на виробництві, яке сталося 08.02.2014 року були виявлені певні порушення, у зв'язку з чим, був наданий припис за формою Н-9 від 25.07.2014 року про проведення повторного розслідування та усунення виявлених недоліків. Чи були усуненні вказані у припису недоліки, представникам ТУ Держгірпромнагляду невідомо у зв'язку з непроведенням повторної перевірки, тому просили ухвалити рішення на розсуд суду. Вислухавши пояснення та доводи сторін, представників 3-х осіб, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи та додані докази, вислухавши пояснення свідків, суд дійшов до наступних висновків. Зазначені спірні правовідносини регулюються положеннями Конституції України, ЗУ «Про охорону праці» , КЗпП України та Постановою КМУ від 30.11.2011 року «Про деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» №1232. Суд також користується висновками, які вказані в Постанові Верховного Суду України №6-64-цс11 від 28.11.2011 року щодо неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права в подібних правовідносинах. Встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем, працюючи майже 30 років на ш. «Алмазна» у якості гірничомонтажника підземного 4 розряду, що підтверджується копією трудової книжці.(а.с.5-6). 08.02.2014 р., працюючи на шахті «Алмазній» ВСП Шахтоуправління» Добропільське» ТОВ «ДТЕК»Добропіллявугілля» у 2 зміну помічником начальника дільниці »Монтаж,демонтаж гірничошахтного обладнання» [PERSON] був виданий наряд гірничомонтажникам підземним - позивачу та [PERSON] і гірнику очисного забою [PERSON] на розбірку секції механізованого кріплення 2-КДД у обхідній виробці 7 північного вентиляційного штреку пласта l3 горизонту 550 метрів. О 13.00год. вони спустились у шахту та прибули на своє робоче місце, секція механізованого кріплення 2-КДД знаходилась на транспортній платформі у демонтажній камері 6 північної лави пласта l3 горизонту 550 метрів. Ним було необхідно доставити її у обхідну виробку 7 північного вентиляційного штреку пласта l3 горизонту 550 метрів для розбірки. Коли вони прибули у демонтажну камеру північної лави 6 північної лави пласта l3 горизонту 550 метрів, вони побачили, що транспортна платформа, на якій знаходилась секція, зійшла з рейкового шляху. Для доставки транспортної платформи з секцією у обхідну 7 північного вентиляційного штреку пласта l3 горизонту 550 метрів необхідно було поставити її на рейковий шлях. Вони приступили до постановки транспортної платформи на рейковий шлях за допомогою гідродомкратів. Приблизно о 18 годині, поставивши транспортну платформу на рейковий шлях, він відчіпляв гідродомкрат від секції, у цей час з покрівлі виробки посипалася порода і вдарила його по касці та у область шиї. Данні факти підтверджується показами свідків, допитаних в судовому засіданні. Так, свідки [PERSON] та [PERSON], будучи приведеними в судовому засіданні до присяги та попереджені про кримінальну відповідальність показали, що 8 лютого 2014 року їм разом з позивачем був виданий наряд на навантаження секцій. У процесі вибурювання секцій гідродомкратом, [PERSON] чіпляв штоки. Раптово, приблизно з 3-х метрової висоти, на каску і шию [PERSON] обрушилися шматки породи розміром з кулак. Вони продовжили виконувати наряд, нікому про це не повідомивши, так як [PERSON] не сильно скаржився на біль. Бачили подряпини на шиї. Після того випадку позивач ще виходив на роботу майже 3 дні, потім був на лікарняному. Данні свідчення також підтверджується письмовими поясненнями [PERSON] та [PERSON], даними ними неодноразово під час проведення розслідування комісіями нещасного випадку, які долучені до матеріалів цивільної справи та не суперечать вищевказаним показам.(а.с.49-57). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що працює невропатологом у лікарні та позивач був її пацієнтом. Так, [PERSON] звернувся 24 лютого 2014 року до неї зі скаргами на болі в області шиї, вказавши, що 08 лютого 2014 року на роботі на нього впала порода. У цей час він був госпіталізований в терапевтичне відділення з бронхітом. Після проведення рентгена у нього виявилися переломи шийних хребців. Потім він лікувався, йому було рекомендовано більш докладне дослідження хребта, в тому числі і МРТ. Але ж за браком коштів, він пройшов його пізніше. Свідок вважає, що позивач після отримання виявлених ушкоджень, міг деякий час працювати. Раніше в медичної документації позивача вона не бачила будь-яких звернень або скарг, пов'язаних з хворобою шиї або хребта. У 2006 році у нього був виявлений артроз плечового суглоба, що не має відношення до виявлення переломів шийних хребців. Факт отримання [PERSON] травми під час виконання трудових обов'язків також підтверджується письмовими документами, а саме: копією його заяви від 25.04.2014 року на адресу керівництва підприємства з проханням розслідувати факт отримання ним травми на виробництві 08.02.2014 року (а.с.7), копіями медичних документів , у яких відображається виявлені ушкодження шийних хребців та обставини, на які посилався позивач.(а.с.11-21). Так, з досліджених наданих сторонами письмових документів вбачається, що 15.02.2014р. позивач звернувся до КЛПЗ «Добропільська ЦПМСД» зі скаргами на температуру, де був взятий на лікарняний лист з діагнозом бронхіт. Після звернення 24.02.2014 року у лікарню зі скаргами на біль у шийному відділі хребця, він у консультативному порядку був оглянутий невропатологом. Його було направлено на проходження рентгену, а також МРТ, які він пройшов 04.04.2014 та 07.04.2014р. Після проходження МРТ йому було встановлено діагноз: консолідований перелом остистого відростку С2, незрощений перелом остистого відростку С7 хребця з формуванням псевдосуглобу. Конституція України гарантує громадянам України право на належні, безпечні і здорові умови праці. Єдиний порядок організації охорони праці в Україні визначає Закон України "Про охорону праці". Статтею 22 цього Закону на роботодавця покладено обов'язок щодо розслідування та ведення нещасних випадків, професійних захворювань і аварій. Відповідно до ст.22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов'язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов'язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку. Процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах, визначена та регулюються Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232. Відповідно до п. 7 Порядку, розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров'ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання і гострого професійного та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення, а також настання смерті працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов'язків. Відповідно до п.14 Порядку, комісія зобов'язана протягом трьох робочих днів з моменту її утворення: обстежити місце настання нещасного випадку, одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо, опитати осіб - свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб; визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці; з'ясувати обставини і причини настання нещасного випадку; вивчити первинну медичну документацію (журнал реєстрації травматологічного пункту лікувально-профілактичного закладу, звернення потерпілого до медичного пункту або медико-санітарної частини підприємства, амбулаторну картку та історію хвороби потерпілого, документацію відділу кадрів, відділу (служби) охорони праці тощо); визначити, пов'язаний чи не пов'язаний нещасний випадок з виробництвом; установити осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, а також розробити план заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам; скласти у п'яти примірниках акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 (далі - акт за формою Н-5) згідно з додатком 3 та акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1 (далі - акт за формою Н-1) згідно з додатком 4 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом) і передати їх роботодавцеві для затвердження; Акти за формою Н-5 і Н-1 підписуються головою та всіма членами комісії. У разі незгоди із змістом акта член комісії підписує його з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово і додає до акта за формою Н-5 як його невід'ємну частину. У разі коли нещасний випадок визнаний комісією таким, що не пов'язаний з виробництвом, складається акт за формою Н-5. Пунктом 34 Порядку, визначено, що посадова особа органу Держгірпромнагляду в разі відмови роботодавця скласти або затвердити акт за формою Н-5 або Н-1 чи незгоди потерпілого або уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, із змістом зазначеного акта, надходження скарги або незгоди з висновками про обставини і причини настання нещасного випадку чи приховування факту настання нещасного випадку має право видавати обов'язкові для виконання роботодавцем або робочим органом виконавчої дирекції Фонду (у разі, коли нещасний випадок стався з фізичною особою - підприємцем чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно) приписи за формою Н-9 згідно з додатком 10 щодо необхідності проведення розслідування (повторного розслідування) нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1, визнання чи невизнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом, складення акта за формою Н-5 або Н-1. Якщо факт настання нещасного випадку встановлено рішенням суду, розслідування організовує територіальний орган Держгірпромнагляду за місцем настання нещасного випадку та утворює комісію у складі не менш як чотири особи. Відповідно до п. 15 вказаного Порядку визнаються пов'язаними з виробництвом нещасні випадки, що сталися з працівниками під час виконання трудових обов'язків за режимом роботи на підприємстві, а також перебування на робочому місці, на території підприємства, підготовки до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь виробництва та ін…. Крім того п.23 Порядку передбачено, що нещасний випадок, про який своєчасно не повідомлено керівника підприємства чи роботодавця потерпілого або внаслідок якого втрата працездатності на стала не одразу, розслідується і береться до уваги згідно з Порядком протягом місяця після надходження заяви потерпілого чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси (незалежно від строку настання нещасного випадку). Так, 28.04.2014р. позивач звернувся з письмовою заявою до директора ВСП «Шахтоуправління» Добропільське» ТОВ «ДТЕК»Добропіллявугілля» про визнання травми виробничою. 23.05.2014р. було проведено розслідування нещасного випадку,який стався з ним під час виконання трудових обов'язків. Проте комісією з розслідування нещасного випадку на виробництві було складено акт за формою Н-5, не пов'язаний з виробництвом. Не погодившись із зазначеним актом Н-5 20.06.2014 року, він звернувся зі скаргою до Територіального управління Держгірпромнагляду в Донецькій області з проханням провести повторне розслідування нещасного випадку, який стався під час виконання трудових обов'язків. На виконання припису головного державного гірничотехнічного інспектора Західної регіональної гірничотехнічної інспекції у вугільній промисловості Н-9 №022/2-05/536 від 25.07.2014р., розпорядженням директора «Шахтоуправління «Добропільське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» від 28.07.2014р. №189ПБ була утворена комісія з проведення повторного розслідування нещасного випадку, яка дійшла висновку про скасування акту за формою Н-5 від 23.05.2014р. та не визнала нещасний випадок таким, що пов'язаний з виробництвом, про що склала акт за формою Н-5 від 01.08.2014р.( а.с.8-10,30-31,33-34). Позивач вважає, що комісія під час проведення повторного розслідування не взяла до уваги зауваження Територіального управління Держгірпромнагляду, а саме: · комісією не отриманий медичний висновок про ступінь тяжкості травми; · комісією не зроблено запит до лікарні для з'ясування можливого зв'язку його звернення до лікарні зі скаргами на болі у шийному відділі у 2006 р. і діагнозом, який встановлено йому у 2014р.після травми на виробництві. Тому позивач вважає, що повторне розслідування було проведено не належним чином, а висновки комісії нічим не обґрунтовані, навіть, не використано жодного медичного документу. В судовому засіданні був досліджений документ, який по невідомим суду причинам, не був взятий до уваги членами комісії, які проводили розслідування, а саме письмову відповідь головного лікаря «Добропільської ЛІЛ», згідно якої , комісія лікарів на поставлені керівництвом підприємства щодо нещасного випадку з [PERSON], який стався з ним 08.02.2014 року на виробництві, запитання надала слідуючи відповіді: -постраждалий з діагнозом консолідований перелом остистого відростка С2, незрощеного перелому остистого відростка С7 хребця з формуванням хибного суглоба міг працювати кілька днів у зв'язку з тим, що не були пошкоджені корінці нервових закінчень, які б викликали больові відчуття; -даний діагноз може бути пов'язаний з настанням нещасного випадку 08.02.2014, так як за даними амбулаторної картки раніше травм шийного відділу хребта не зареєстровано; -хибний суглоб формується від 1 місяця до 2 місяців і більше, залежно від тяжкості травми та виду кістки.(а.с.75). Крім того, відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи №226 від 12.12.2014 року, проведеною КЗ «Дніпропетровським обласним бюро СМЕ» за ухвалою суду, згідно наданих матеріалів справи та наданої медичної документації, з урахуванням даних обстеження, у [PERSON] мали місце переломи шийного відділу хребта, розташовані в області остистих відростків 2 та 7 шийних хребців, які були виявлені 04.04.2014 року при проведені рентгенологічного дослідження, та які підтвердились при проведенні КТ хребта від 07.04.2014 року. На час визначення переломів мали місце - консолідований ( зрощений) перелом остистого відростку 7-го шийного хребта з формуванням хибного суглобу в області цього перелому, а також з наявністю ознак формування склерозу в області кінців відламків, що підтверджується відсутністю зрощення кісткової тканини цього пошкодження. По даним наданих рентгенологічного та КТ дослідження шийного відділу хребта, встановлено, що термін виникнення переломів остистих відростків 2-го та 7-го шийних хребців, може відповідати терміну, вказаному в медичній документації, в матеріалах цивільної справи, а також самим потерпілим, тобто 08.02.2014 року. Локалізація, характер переломів вище вказаних остистих відростків шийних хребців, виявлених у потерпілого, механізм їх спричинення, встановлений експертною комісією, не суперечать механізму, вказаному в матеріалах справи, в медичній документації та самим позивачем. Тобто ці пошкодження виникли від тупого твердого предмету ( предметів), яким ( якими) могла бути і порода. (а.с.81-92). Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні ані представниками відповідача, ані представниками 3-х осіб не було надано достатніх доказів своїх заперечень та справжності висновків комісії по повторному розслідування нещасного випадку, який трапився з позивачем 08 лютого 2014 року. Аналізуючи всі обставини справи, надані сторонами докази, враховуючи покази свідків, експертизи та інші письмові документи, суд вважає, що нещасний випадок, який трапився з позивачем 08 лютого 2014 року під час виконання їм своїх трудових обов'язків саме при встановлених обставинах, пов'язаний з виробництвом, тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Ствердження представників відповідача про те, що спори про встановлення факту нещасного випадку на виробництві не підлягають розгляду в суді, вважаються безпідставними. Так, за змістом ст. ст. 3, 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст.88 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позову у повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачені витрати за проведення експертизи в сумі 4062,24 грн, документально підтверджені матеріалами справи ( а.с.71,73), та стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі ст. 22 Закону України «Про охорону праці», Постанови КМУ від 30.11.2011 року «Про деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» №1232,

Outcome: approved