Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

[PERSON], звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до ТОВ «Ситковецьке» про визнання недійсним договору оренди землі, мотивуючи його тим, що він є власником земельної ділянки площею 3,7610 га., кадастровий номер 0523086400:03:001:0124, розташованої на території Райгородської сільської ради Немирівського району Вінницької області, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №103264599, виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті батька [PERSON]. Вказану земельну ділянку використовувало ТОВ «Ситковецьке» без оформлення договору оренди. Зі слів батька йому стало відомо, що приблизно у липні 2016 року до нього звернулася [PERSON], як представник ТОВ «Ситковецьке», та надала для підпису бланк додаткової угоди до договору оренди землі укладеного 10 жовтня 2012 року, при цьому повідомила йому, що необхідно підписати вказану додаткову угоду, так як існує договір оренди землі, укладений між батьком, [PERSON] та ТОВ «Ситковецьке» у 2012 році. Батько повідомляв позивача, що йому не було нічого відомо про наявність договору оренди землі, він не бачив його раніше та не підписував. Тривалий період часу, на прохання батька, позивач намагався отримати копію договору оренди земельної ділянки, заключного, ніби то, між батьком, [PERSON] та ТОВ «Ситковецьке». Представники ТОВ «Ситковецьке» весь цей час, за надуманих причин, не надавали позивачу для ознайомлення та копії договору оренди землі. Лише у червні 2017 року позивачу вдалося отримати копію договору оренди земельної ділянки від 10.10.2012 року між [PERSON] та ТОВ «Ситковецьке». Оглядом договору оренди встановлено, що батьком вказаний договір не укладався та не підписувався. Батько заперечував що у договорі в графі орендодавець проставлено підпис ним, та стверджував що підпис не схожий з його підписом та що він нікого не уповноважував підписувати договір від свого імені. З викладеного слідує, що службовими особами ТОВ «Ситковецьке» складено фіктивний документ - договір оренди земельної ділянки від 10 жовтня 2012 року. В зв'язку з цим позивач просить суд визнати недійсним вказаний договір оренди землі, визнати недійсною та скасувати його державну реєстрацію та зобов'язати відповідача повернути вказану земельну ділянку позивачу. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримала з мотивів наведених в позовній заяві. Представник відповідача до зали судового засідання не з'явися, про причини неявки суд не повідомляв, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про дату час та місце розгляду справи. Відзиву суду не надав. Надав суду заву про застосування строків позовної давності. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом належить земельна ділянка площею 3,7610 га, яка розташована на території Райгородської сільської ради Немирівського району Вінницької області, кадастровий номер земельної ділянки 0523086400:03:001:0124, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку він успадкував після смерті свого батька - [PERSON], який помер 24 березня 2017 року (а.с. 11). Відповідно до договору оренди землі від 10 жовтня 2012 року укладеного між ТОВ «Ситковецьке» та [PERSON], останній передав в оренду ТОВ «Ситковецьке» земельну ділянку загальною площею 3,7610 га строком на п'ять років (а.с. 9). Однак позивачем заперечується даний факт, а саме позивач вказує, що його батько не підписував даного договору, підпис у графі орендодавець виконаний не ним, а іншою особою. Вказаний договір зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.06.2014 року (а.с. 33). Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області про призначення почеркознавчої експертизи від 20.03.2018 року у вказаній справі була призначена почеркознавча експертиза, на вирішення експерта було поставлено наступне питання - чи виконано підпис в графі «орендодавець» оригіналу договору оренди земельної ділянки кадастровий номер 0523086400:03:001:0124 розташованої на території Райгородської сільської ради Немирівського району Вінницької області між [PERSON] та ТОВ «Ситковецьке» від 10.10.2012 року [PERSON] чи іншою особою? Відповідно до висновку експерта № 217 від 31.07.2018 виконаного на підставі ухвали Немирівського районного суду Вінницької області про призначення почеркознавчої експертизи від 20.03.2018 року - підпис у графі «орендодавець» договору оренди землі від 10.10.2012 р. кадастровий номер земельної ділянки 0523086400:03:001:0124 розташованої на території Райгородської сільської ради Немирівського району Вінницької області між [PERSON] та ТОВ «Ситковецьке» виконаний гр. [PERSON], а іншою особою. Суд вважає, що позивачем не було пропущено строку звернення до суду передбаченого ст.ст.256, 257 ЦК України, так як він дізнався про порушення свої прав в листопаді 2017 року, коли набув право власності на вищевказану земельну ділянку в порядку спадкування після смерті батька, що підтверджується свідоцтвом про право власності на спадщину за заповітом (а.с. 11). На підставі викладеного, суд не знаходить підстав для задоволення заяви представника відповідача про застосування строків позовної давності. Частиною першою статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною(сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних спав про визнання правочинів недійсними", правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Судам необхідно враховувати, що виконання чи невиконання сторонами зобов'язань, які виникли з правочину, має значення лише для визначення наслідків його недійсності, а не для визнання правочину недійсним. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Статтею 208 ЦК України встановлено, що правочини між фізичною та юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі. Відповідно ч. 1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Відповідно до ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Частиною першою статті 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Згідно висновку судової почеркознавчої експертизи висновку експерта № 217 від 31.07.2018 підпис у графі «орендодавець» договору оренди землі від 10.10.2012 р. кадастровий номер земельної ділянки 0523086400:03:001:0124 розташованої на території Райгородської сільської ради Немирівського району Вінницької області між [PERSON] та ТОВ «Ситковецьке» виконаний гр. [PERSON], а іншою особою. Вказаний висновок експерта по справі підтверджує обставини не укладення [PERSON] спірного договору, які не спростовані будь-якими іншими доказами, хоча кожна сторона і, зокрема, відповідач, зобов'язані довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Відповідно до ст.15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди на час їх укладення з позивачем були: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата; із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальність за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6,11,17,19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови, зокрема якісний стан земельних угідь, порядок виконання зобов'язань сторін, порядок страхування об'єкта оренди, порядок відшкодування витрат на здійснення заходів щодо охорони і поліпшення об'єкта оренди, проведення меліоративних робіт, а також обставини, що можуть вплинути на зміну або припинення дії договору оренди, тощо. Невід'ємною частиною договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Законом. У разі якщо договором оренди землі передбачається здійснити заходи, спрямовані на охорону та поліпшення об'єкта оренди, до договору додається угода щодо відшкодування орендарю витрат на такі заходи. Невідповідність спірного договору оренди землі Типовому договору оренди землі є підставою для визнання указаного договору недійсним відповідно до частини другої статті 15 цього Закону. Згідно ч. З ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, правочин може бути визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 5 ст. 126 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки наступає після реєстрації договору оренди землі, проведеної відповідно до закону. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутнє волевиявлення позивача на встановлення його цивільних прав та обов'язків щодо передачі в оренду земельної ділянки, яка перебуває у його власності, на умовах, що були визначені в договорі оренди землі, оскільки в судовому засіданні доведено, що позивач не підписував договору оренди земельної ділянки від 10 жовтня 2012 року та не надавав відповідних повноважень іншій особі на його підписання. За таких обставин, суд вважає, що порушення законних прав позивача полягає в тому, що він був позбавлений можливості вплинути на формулювання істотних умов договору, а саме: строк дії договору; розмір орендної плати та інше. Сторони договору не досягали згоди щодо всіх істотних умов договору. Також позивачем доведено, що підпис в графі орендодавець в спірному договорі оренди землі, виконаний не ним, а іншою особою, а тому, не можна вважати, що сторони досягли усіх істотних умов договору оренди землі, що є підставою, передбаченою ст. 15 Закону України «Про оренду землі», для визнання спірного договору недійсним. Згідно ст. 15 ч. 1 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до ч. 1 ст.216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні все, що вона одержала на виконання цього правочину, тому вимога позивача про розірвання договорів оренди земельної ділянки, визнання недійсним та скасування його державної реєстрації підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 6303 грн 84 коп.

Outcome: approved