Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до Деснянського районного суду міста Києва в порядку захисту прав споживачів з зазначеною позовною заявою, в якій просить розірвати договір №145 від 19.06.2013 року, укладений між нею та Фізичною особою - підприємцем [PERSON], стягнути на її користь з Фізичної особи - підприємця [PERSON] 27129,94 грн., з яких: 24398,00 грн. - загальна вартість оплаченого замовлення; 731,94 грн. - неустойка в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення; 2000,00 грн. - моральна шкода., мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 19.06.2013 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] був укладений Договір №145 щодо виготовлення за завданням замовника, доставки виготовленої продукції за адресою, вказаною в Договорі та виконання роботи з встановлення виготовленого комплекту меблів, згідно з яким відповідач зобов'язався в порядку та на умовах, визначених даним Договором, виготовити, доставити та встановити виготовлену продукцію, а саме: меблів - «Кухня МДФ» за зазначеною в Договорі адресою, а позивач зобов'язався здійснювати оплату робіт своєчасно. На виконання умов договору позивачем було здійснено оплату продукції, але відповідач свої зобов'язання щодо виготовлення, доставки та встановлення меблів не виконав. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити позов за викладеними в ньому обставинами. У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнала у повному обсязі, пояснивши, що невиконання умов договору відбулось через викрадення обладнання в цеху, на якому виконується замовлення. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Роз'яснивши сторонам наслідки визнання позову, суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, що є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 19.06.2013 року між сторонами було укладено Договір №145 (а.с. 5 - 11). Відповідно до п. 3.1. Договору відповідач зобов'язався виготовити за завданням позивача, доставити виготовлену продукцію за адресою: вул. Комсомольська, 60, в м. Козелець та виконати роботи з встановлення виготовленого комплекту меблів (а.с. 5). У п. 3.2.2. Договору замовник зобов'язаний оплатити виконавцю роботи в розмірах та в строки встановлені даним Договором (а.с. 6). Загальна вартість продукції, послуги з її доставки та роботи зі встановлення (монтажу) продукції (товару) складає 24398,00 грн. (п. 4.2. Договору) (а.с. 7). Відповідно до п. 4.5 Договору, передоплата (аванс) складає 70% від вартості договору і становить 17078,00 грн., на виконання умов договору, позивач здійснив передоплату в сумі 17078,00 грн., оплату в сумі 7320,00 грн., що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру №№145, 145/2, 145/3 від 18.07.2013 року, 19.06.2013 року, 23.08.2013 року, 14.10.2013 року (а.с. 12). Відповідно до п. 8.1 Договору, виконавець виконує роботу з виготовлення продукції в строк до 05.10.2013 року включно. Доставка та монтаж виготовленої продукції здійснюється виконавцем протягом 5 робочих днів з моменту настання строку завершення робіт з виготовлення продукції та за умови повного та належного виконання замовником умов Договору (а.с. 7). Судом встановлено, що ФОП [PERSON] в обумовлений Договором строк взяті на себе зобов'язання щодо виготовлення та поставки продукції (меблів) не виконав, у зв'язку з чим позивач неодноразово звертався до відповідача щодо виконання умов Договору ( а.с. 13 - 15). На адресу позивача від ФОП [PERSON] надійшов лист, про перенесення терміну виготовлення замовлення, в якому останній зазначив, що в зв'язку з крадіжкою з його цеху електротехнічного обладнання, інструментів, станків, матеріалів виконавець не зможе виготовити у встановлений договором строк (а.с. 16). Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає, заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. В п. 20 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» №5 від 12.04.1996 року (зі змінами), передбачено, що неустойка (штраф, пеня) стягується лише тоді, коли це передбачено укладеним сторонами договором чи відповідним нормативним актом. Пеня за порушення договору нараховується і стягується у відсотковому відношенні до суми заборгованості за кожний день прострочки, в тому числі за святкові, неробочі й вихідні дні. Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі 3% вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. Оскільки позивач зазначив, в чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями та бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, зазнавши душевних страждань у зв'язку з неможливістю переїзду із своєю сім'єю до нового житла, моральна шкода підлягає задоволенню. Враховуючи, те що відповідач взяті на себе зобов'язання по виконанню замовлення в установлений договором строк не виконав, суму попередньої оплати не повернув, суд вважає за необхідне розірвати договір №145 від 19.06.2013 року та стягнути з відповідача на користь позивача кошти у розмірі 27129,94 грн. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved