Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

27 листопада 2018 року до Березнегуватського районного суду Миколаївської області за підсудністю надійшла цивільна справа із Заводського районного суду м. Миколаєва за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначено, що позивач з відповідачкою перебуває у шлюбі з 31 березня 2015 року, який зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 183. Мають малолітнього [PERSON],[INFO]. Крім того ним було усиновлено дитину позивачки - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя в них не склалося із-за різних поглядів на життя. Шлюбні стосунки припинені з травня 2018 року. Вважає, що сім'ю зберегти не можливо, оскільки примирення між ними бути не може. Просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач в підготовче засідання надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу без його участі. Відповідачка в підготовче засідання не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала у повному обсязі. Просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище "[PERSON]". У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши докази у справі дійшов наступного. Позивач та відповідачка уклали шлюб 31 березня 2015 року,який зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 183 та є батьками малолітніх [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим повторно 25 червня 2015 року за актовим записом № 945 від 03 квітня 2007 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції; [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 29 березня 2013 року за актовим записом № 1018 від 28 березня 2013 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції. (а.с.5,7,8). Із-за несумісності характерів та різних поглядів на життя сторони припинили сумісне проживання, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що їхню сім'ю зберегти не можливо. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 3 ст.105 СК України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідачку обов'язок по відшкодуванню позивачу судового збору в розмірі 704 грн 80 коп.

Outcome: approved