Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

16.06.2017\~ року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до досягнення ним повноліття. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що з 11.11.2011 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано, від якого мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Син проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає допомоги на утримання дитини, чим ставить її в тяжке матеріальне становище. Відповідач добровільно не бажає виконувати свої батьківські обов'язки, хоча має таку можливість, працює за контрактом у Чехії. Належним чином повідомлені сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] подала заяву про судовий розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала. Відповідач [PERSON] подав заяву про судовий розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою. звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до наступного. З копій рішення Зміївського районного суду Харківської області від 30.08.2013 року та свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі до 30.08.2013 року, мають сина [PERSON], [INFO]. (а. с. 5, 6). Сторонами визнаються та, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, що малолітній [PERSON] перебуває на утриманні матері; між сторонами відсутня домовленість щодо порядку участі батька в утриманні дитини. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідністю з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Пленум Верховного Суду України у постанові № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших малолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги і це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідністю з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, оскільки відповідач визнав позов і є законні підстави для стягування з нього аліментів у розмірі 1/4 частини доходів, позовна заява [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання дитини є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved