Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира із вказаною заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] , на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: 1) заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; 2) заборонити [PERSON] наближатись на відстань 0,5 км до місця проживання [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Вимоги заяви мотивовано тим, що проживає зі своїм чоловіком, [PERSON] у її будинку, за адресою: [ADDRESS] . Неодноразово, протягом останнього часу під час спільного проживання [PERSON] підіймав руки на заявницю. Постійне насильство психологічного характеру, фізичне насильство, стало результатом виклику правоохоронних органів. 22.03.2021 відносно [PERSON] винесено терміновий заборонний припис строком на п`ять діб, 15.04.2021 відносно [PERSON] винесено вдруге терміновий заборонний припис строком на п`ять діб. Враховуючи існування реальної вірогідності повторного вчинення домашнього насильства кривдником, потребує захисту в порядку, передбаченому ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству». В судовому засіданні заявниця підтримала вимоги своєї заяви та просила їх задовольнити. Додатково пояснила, що [PERSON] застосовує до неї психологічне та фізичне насильство, нецензурно лається на її адресу, доньки та онуки, вимагає гроші, викручує руки, хватає за обличчя, в цілому поводить себе неадекватно, періодично зникає на декілька діб і ніхто не знає його місце перебування. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви. Пояснив, що викладені заявником у заяві та надані нею пояснення є наклепом на нього, брехнею. Вважає, що винесення заборонних приписів є наслідком неправомірних дій працівників поліції, у зв`язку із чим він звернувся до відповідних органів з метою реагування на такі дії. На момент прийняття заборонних приписів, поводив себе нормально, ніяких насильницьких дій щодо [PERSON] не вчиняв. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, дослідивши всі зібрані у справі докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.ст.350-2, 350-3 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана: 1) особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству". Заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису. З пояснень учасників справи та з матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] є чоловіком [PERSON] та вони проживають за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 25.07.2012, квартира [ADDRESS] належить на праві власності у рівних частках [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] В заяві [PERSON] посилається на те, що її чоловік [PERSON] вчиняє домашнє насильство щодо неї. 22.03.2021 відносно [PERSON] винесено терміновий заборонний припис № 089400 строком на п`ять діб з 23:00 22.03.2021 до 23:00 27.03.2021 у зв`язку із скоєнням ним домашнього насильства, а саме: 22.03.2021 близько 20:00 за адресою: [ADDRESS] гр. [PERSON] виражався брутальною лайкою, чіплявся, погрожував [PERSON] 15.04.2021 відносно [PERSON] винесено терміновий заборонний припис № 092210 строком на п`ять діб з 21:00 15.04.2021 до 21:00 20.04.2021 у зв`язку із скоєнням ним домашнього насильства, а саме: 15.04.2021 близько 15:30 за адресою: [ADDRESS] гр. [PERSON] ображав брутальною лайкою, погрожував розправою [PERSON] . За змістом ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», 3) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; 6) кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; 7) обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи; 8) особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; 9) оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи; 14) психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; 17) фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до п.1 ч.2 ст.3 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на подружжя. Також, за змістом положень ст.21 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», постраждала особа має право на: 1) дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства; 10) звернення до правоохоронних органів і суду з метою притягнення кривдників до відповідальності, застосування до них спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству; 11) своєчасне отримання інформації про остаточні рішення суду та процесуальні рішення правоохоронних органів, пов`язані з розглядом факту вчинення стосовно неї домашнього насильства, у тому числі пов`язані з ізоляцією кривдника або його звільненням. У відповідності до ст.24 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Як зазначено у ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають, зокрема: постраждала особа або її представник. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб (ч.2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Відповідно до ч.ч.3,4 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та наведені норми чинного законодавства України, оцінюючи пояснення учасників справи, суд приходить до висновку, що [PERSON] обґрунтовано звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису і її права мають бути захищені судом шляхом видачі відповідного обмежувального припису, оскільки вона дійсно є постраждалою особою від домашнього насильства, а її кривдником є заінтересована особа - чоловік [PERSON] . На переконання суду, заборона заінтересованій особі перебувати у місці проживання заявниці та наближатись на відстань 0,5 км до місця проживання заявниці надасть можливість [PERSON] усвідомити свою поведінку та переглянути її по відношенню до своєї дружини [PERSON] . Відповідно до ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оцінюючи ризики, тобто вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, з урахуванням двічі винесеного термінового заборонного припису, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, суд приходить до висновку про необхідність заборони заінтересованій особі перебувати у місці проживання заявниці строком на 6 місяців, а також наближатись на відстань 0,5 км до місця проживання заявниці. Зважаючи на викладене, заява [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ст.350-7 ЦПК України, за заявою осіб, визначених ст.350-2 цього Кодексу, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з ч.2 ст.350-6 цього Кодексу. На підставі викладеного,

Outcome: approved