Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

17.07.2018 року позивач звернулась до суду з позовом та просила ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів, стягуваних за рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської\~ області №2н-808 від 25.04.2006 року, та стягнути з відповідача на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення донькою повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що за рішенням суду з відповідача стягуються аліменти на утримання їхньої спільної дитини в розмірі 250 грн. щомісячно. Відповідач\~ сплачує вказані кошти нерегулярно та не у повному обсязі. Станом на 01.04.2018 року заборгованість по аліментах становить 28 293,60 грн. На сьогоднішній день 250 грн. на місяць категорично не вистачає для утримання дитини. Позивач не взмозі забезпечити донці належне харчування, навчання, оздоровлення. Розмір аліментів, які сплачує відповідач, занадто низький. Тому вона змушена звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. В судове засідання позивач не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю з підстав, у ньому зазначених. Відповідач в судове засідання не зявився також. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно відмітки на конверті відповідач [PERSON] від отримання судового повідомлення відмовився. Відповідно до ч.9 ст.130 особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання; не надіслав відзив на позов; не надав доказів про поважність причини неявки в судове засідання, а також з метою забезпечення розгляду протягом розумного строку, суд відповідно до положень ст. 223 ЦПК України не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, судом встановлено наступне. Сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Після розірвання шлюбу донька проживає разом з позивачем в м. Новограді-Волинському та повністю перебуває на її утриманні (а.с. 11). Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини, вони зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст.ст. 141, 180 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу\~України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Положеннями ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та обмежено мінімальний\~розмір аліментів та встановлено, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. ЗУ «Про державний бюджет України» встановлений розмір прожиткового мінімуму для дітей до шести років з 01.01.2018 року - 1492 грн., з 01.07.2018 року 1559, з 01.12.2018 року 1626 грн.; для дітей віком від шести до вісімнадцяти років з 01.01.2018 року 1860 грн., з 01.07.2018 року 1944 грн., з 01.12.2018 року 2027 грн. Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 pоку встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що у позивача змінився матеріальний стан в сторону погіршення, оскільки зросли витрати на утримання дитини у зв'язку із ростом цін на продукти та одяг. Суд зважає на ту обставину, що відповідач є здоровим, працездатним (інших відомостей на спростування - не надав), а тому має можливість утримувати свою неповнолітню дитину. Також суд враховує, що позивач просить збільшити розмір аліментів до мінімального гарантованого їх розміру. Суд розглядає справу на підставі доказів наявних у справі, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та\~ обмежений вимогами закону щодо мінімального розміру аліментів, та приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Збільшений розмір аліментів слід стягувати згідно положень п.23 ПП ВСУ "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року з дня набрання рішенням законної сили. Відтак встановлені підстави для задоволення позову у повному обсязі. Судові витрати по судовому збору у розмірі 704,80 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved