overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

24 лютого 2015 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій зазначила, що 20 жовтня 2007 року уклала шлюб з відповідачем. У даному шлюбі [INFO] народився син [PERSON]. [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, добровільно надавати відмовляється. Зазначила, що самостійно забезпечувати дитину вона не взмозі, тому просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі по 400 грн. щомісячно або в розмірі ? частки зі всіх видів його заробітків та доходів, але не менше як 30% прожиткового мінімуму для осіб відповідного віку на місяць, починаючи з дня звернення до суду з позовом до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у заяві. Пояснила, що вона з дитиною проживає окремо від відповідача протягом останніх п'яти років. Матеріальну допомогу відповідач надає дуже рідко, востаннє - в листопаді минулого року. Просить позов задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав. Пояснив, що він є фізично здоровим, інших утриманців не має, отримує дохід на сезонних роботах, однак такі роботи мають не постійний характер. Позов підлягає до задоволення. Судом установлено, документально підтверджено свідоцтвом про народження [NUMBER], що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ст.141 згаданого Кодексу мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дітей. Як вбачається із довідки Замшанівської сільської ради Ратнівського району від 20.02.2015 року №149, дитина сторін знаходиться на утриманні матері [PERSON]. У силу ст.141 СК України відповідач як батько дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні поряд з позивачкою, а його проживання окремо від дитини не впливає на обсяг його прав і не звільняє від обов'язків щодо сина. Зважаючи на відсутність у відповідача систематичного офіційного доходу, що не дає змоги відстежити та проконтролювати його розмір, суд на підставі ст.184 ч.1 СК України доходить до висновку про необхідність визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України беручи до уваги матеріальне становище платника аліментів, а саме те, що він отримує мінливий дохід, працюючи на сезонних роботах, враховуючи задовільний стан здоров`я відповідача та відсутність у нього інших утриманців, суд з урахуванням прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", визначає аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі по 400 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, вважаючи, що такий розмір буде достатнім для задоволення її розумних матеріальних потреб. На підставі ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць. Суд, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь держави 243,60 грн судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

24 лютого 2015 року позивач, ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору № PLXYGK00000014 від 25 лютого 2008 року. Посилався на те, що 25 лютого 2008 року по вказаному кредитному договору відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 12000 Доларів США на термін до 25 лютого 2018 року. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом у сумі 49590,21 Долара США, яка складається із заборгованості за кредитом - 12220, 27 Долара США, заборгованості по процентам за користування кредитом - 8903,15 Долара США, заборгованість по комісії за користування кредитом - 269,06 Долара США, пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 25821, 18 Долара США, штраф (фіксована частина) - 15, 86 Долара США, штраф (процентна складова) - 2360,68 Долара США. Просили стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість по кредитному договору та судові витрати по справі. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимог підтримав, просив розглядати справу у заочному провадженні у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у її відсутність не надавала. Враховуючи заяву позивача, суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача, у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що між банком та відповідачем [PERSON] 25 лютого 2008 року укладено кредитний договір № PLXYGK00000014. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 12000 Доларів США на термін до 25 лютого 2018 року. Відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору, має заборгованість за кредитом у сумі 49590,21 Долара США, яка складається із заборгованості за кредитом - 12220, 27 Долара США, заборгованості по процентам за користування кредитом - 8903,15 Долара США, заборгованість по комісії за користування кредитом - 269,06 Долара США, пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 25821, 18 Долара США, штраф (фіксована частина) - 15, 86 Долара США, штраф (процентна складова) - 2360,68 Долара США. Оскільки позичальник, [PERSON], не виконує умови кредитного договору, суд приходить до висновку про задоволенню позовних вимог. Підлягають також задоволенню вимоги про стягнення судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

24 лютого 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 24.09.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 212. Під час спільного проживання у них народився син - [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося в зв'язку з різними поглядами на життя. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, повністю втрачено почуття любові і взаємоповаги. Вважає, що збереження шлюбу суперечить його інтересам. Позивач у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги визнає повністю, проти їх задоволення не заперечує. При чому, просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що сторони написали заяви про слухання справи у їх відсутності, не бажають зберегти шлюб, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Майнового спору та питань щодо утримання дитини у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сім'ї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сім'ю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Залишити відповідачу прізвище "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

24 лютого 2021 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшов позов акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06 вересня 2018 року відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву від 6 вересня 2018р. Відповідно до умов кредитного договору, відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Однак, вказані зобов`язання за кредитним договором відповідачем не виконуються, внаслідок чого, станом на 15 лютого 2021 року за відповідачем обліковується заборгованість, яка в загальному розмірі складає 35618,59 грн., з яких 30596,95 грн. заборгованість за тілом кредита, 1407,60 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, у зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені ним судові витрати. Ухвалою Святошинського районного суду від 03 березня 2021 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги, підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, відзиву на позов не надавав та не просив розглядати справу за його відсутності. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

24 січня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 листопада 2003 року Чемужівською сільською радою Зміївського району Харківської області, актовий запис №16, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через непорозуміння та різні погляди на життя. Шлюбні відносини між сторонами припинено з березня 2011 року, після чого відповідачем було створено нову сім'ю. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який за згодою сторін буде проживати разом із [PERSON] Спору про поділ майна сторони не мають. Оскільки подальше сумісне життя і збереження сім'ї неможливе, а перебування в шлюбі з відповідачем суперечить інтересам [PERSON], позивач просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]" та стягнути з відповідача на її користь понесені при поданні позову судові витрати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволені позовних вимог наполягала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.11.2003 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], виданого Чемужівською сільською радою Зміївського району Харківської області, актовий запис № 16./а.с. 4/ Як вбачається з копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER], виданого 25.11.2003 року Чемужівською сільською радою Зміївського району Харківської області, сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. /а.с.7/ Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не згодні на примирення, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача. Спору про майно сторони не мають. За взаємною згодою батьків, син залишається проживати з матір'ю [PERSON] Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] належить стягнути судові витрати у справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

24 січня 2017 р. Жовківським районним судом Львівської області було ухвалено рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, позов задоволено повністю. Однак, при постановленні рішення, судом не вирішено питання про розподіл судових витрат. Позивачка в судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце його проведення. Відповідно до ст. 220 ч. 3 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 220 ч. 1 п. 4 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У п. 20 постанови "Про судове рішення у цивільній справі" від 18.12.2009 № 14 Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. Як вбачається із рішення від 24.01.2017 року питання про розподіл судових витрат не вирішено. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За таких обставин з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

24 січня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого виконавчим комітетом Наркевицької селищної ради Волочиського району Хмельницької області 09 серпня 2011 року, актовий запис № 6, посилаючись на те, що їхні шлюбні відносини припиненні, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явився, позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить прийняти рішення в підготовчому засіданні. Проти примирення з відповідачем заперечує. Відповідачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає повністю, просить прийняти рішення у підготовчому засіданні, проти примирення з позивачем заперечує. Окрім цього подала заяву про відновлення їй дошлюбного прізвища "[PERSON]". Враховуючи те, що відповідачка визнає позов повністю, суд, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За змістом ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого неповнолітніх дітей не мають. Сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного побуту та господарства не ведуть, проти примирення заперечують. Дані обставини підтверджуються даними паспортів сторін, свідоцтвом про шлюб, довідкою про склад сім'ї позивача і не оспорюються сторонами. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась, їх подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам. Судовий збір відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

24 січня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 22 вересня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у місті Донецьку, за актовим записом № 638. У шлюбі, [INFO] у них народилася донька, [PERSON] . На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, повністю втрачено почуття любові і взаємоповаги. Позивач у судове засідання не з`явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, заявлені позовні вимоги визнає повністю, проти їх задоволення не заперечує. Згідно ч. 1, ч. 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що сторони написали заяви про слухання справи у їх відсутності, не бажають зберегти шлюб, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Майнового спору та питань щодо утримання дитини у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сім`ї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сім`ю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Залишити відповідачу прізвище "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

24 травня 2014 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Бугринської сільської ради Гощанського району Рівненської області за актовим записом № 3, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24.05.2014 року. Після одруження дружині присвоєно прізвище - [PERSON]. Сторони мають неповнолітню дочку: [PERSON], [INFO], яка за твердженням позивача проживає з нею та перебуває на її утриманні. Позивач стверджує, що спору про місце проживання дитини та про поділ спільного майна на час звернення з позовом до суду між сторонами не існує. Шлюбні відносини між подружжям припинені з 2016 року, сторони проживають нарізно, спільне господарство не ведуть. Причиною цьому стало те, що подружжя мають різні погляди на сімейне життя, із-за чого між ними виникали часті непорозуміння. Оскільки сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, а тому вважаючи, що примирення неможливе, [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, направивши до суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягала, просила суд розглядати справу без неї, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище "[PERSON]". Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про дату, час та місце судового розгляду ставився до відому належним чином. Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, та беручи до уваги неодноразові неявки відовідача до суду, суд проводить судовий розгляд справи за відсутності позивача та відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Оскільки у підготовчому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують тривалий час, мір до примирення не приймають, вільної згоди дружини на проживання у шлюбі немає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам позивача, і за таких обставин приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Суд також приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судових витрат. На підставі зазначеного та

Outcome: approved