Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

31.01.2017 року [PERSON]В.(надалі позивач) звернулася до суду із позовом до Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області, відділу Держгеокадастру у Білогірському районі Хмельницької області, Вільшаницької сільської ради про скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом, державного акта на право власності на земельну ділянку та визнання права на земельну частку (пай). В обґрунтування позову зазначає, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 1,0874 га. з кадастровим номером 6820386500:03:004:0021, розташована на території Вільшаницької сільської ради Білогірського району Хмельницької області, яку вона успадкувала після смерті баби [PERSON], яка померла 06 листопада 2009 року, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №029142, виданий на підставі розпорядження Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області №17/2008-р. від 22.01.2008 року. Позивачка зазначає, що позбавлена можливості передати в оренду згадану земельну ділянку та оформити договір оренди, в зв'язку з тим, що, за повідомленням Держегокадастру, на належну їй земельну ділянку виявлено дублювання земельної ділянки та кадастрового номера. Зокрема на земельну ділянку кадастровий номер 6820386500:03:004:0021 зареєстровано право власності за [PERSON], а тому у позивачки не має можливості отримати витяг із документації землеустрою та інші документи необхідні доля оформлення договору оренди. Таким, чином право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належну [PERSON] оформлено раніше 02.11.2007 року, а право власності за її бабою [PERSON] на ту ж земельну ділянку оформлене пізніше, що змусило позивача звернутися в суд з даним позовом за захистом своїх прав. В судове засідання [PERSON] не зявилася. В поданій до суду заяві представник позивача [PERSON] просила розгляд справи проводити у її відсутності та відсутності позивачки, позов підтримала. Представник Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. У вирішенні спору поклався на розсуд суду. Представники відповідачів, відділу Держгеокадастру у Білогірському районі Хмельницької області та Вільшаницької сільської ради, належним чином і своєчасно повідомлені про дату розгляду справи, в судове засідання не зявилися, згідно поданих до суду клопотань просили розгляд справи проводити у їх відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнали. Ознайомившись із письмовими доводами сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом обєктивно встановлено, що [PERSON] на підставі заповіту, посвідченого Вільшаницькою сільською радою Білогірського району Хмельницької області 27 серпня 2009 року, успадкувала після смерті [PERSON], яка померла 06 листопада 2009 року земельну ділянку розміром 1,0874 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій на підставі державного акта на право власності на землю серії ЯЕ №029142, розташовану на території Вільшаницької сільської ради Білогірського району Хмельницької області. Згідно довідки відділу держгеокадастру у Білогірському районі №07-05/17 від 19.01.2017 року [PERSON] отримала сертифікат серії ХМ №0082238 (реєстраційний номер 239) від 31.12.1996 року у КСП спілці селян «Лесі Українки» с. Вільшаниця площею 3,24 умовних кадастрових гектари. На підставі розпорядження голови Білогірської РДА №17/2008-р від 22.01.2008 року взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) було видані державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЕ №029142 на площу 1,0874 га (рілля), кадастровий номер 68206500:03:004:0021 та серії ЯЕ №029143 на площу 2,8262 га (рілля), кадастровий номер 6820386500:03:007:0041 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вільшаницької сільської ради. Згідно отриманої відповіді з відділу Держгеокадастру у Білогірському районі Хмельницької області за № 31-28-99.2-58/15-17 від 16.01.2017 року вбачається, що [PERSON] неможливо видати [PERSON] з державного земельного кадастру на земельну ділянку кадастровий номер 6820386500:03:004:0021, в звязку з тим, що було виявлено дублювання кадастрового номеру та земельної ділянки, а саме дана земельна ділянка зареєстрована на [PERSON]. Зміни до Національної кадастрової системи неможливо внести, позивачці рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до ч.2 ст.90 Земельного кодексу України, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Як вбачається із ст. 153 Земельного кодексу України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Відповідно до ч.1 ст.155 Земельного кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного суду України від 22 травня 2013 року в справі № 6-33цс13, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. За таких підстав, суд вбачає, що відносно субєктивного земельного права створюється неможливість реалізації позивачем свого права на земельну ділянку через дублювання кадастрового номера, позивачем вичерпані всі засоби досудового врегулювання даного спору, в звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved