Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом (а.с.3-7) до Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» (надалі АКІБ «УкрСиббанк») та [PERSON] в якому мотивуючи тим, що 20 лютого 2009р. він не укладав (не підписував) додаткову угоду №1 до договору поруки №216040 від 08 липня 2008р., та строк дії договору поруки №216040, укладений 08 липня 2008 року сплинув, просить суд: - визнати договір поруки №216040, укладений 08 липня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та [PERSON] припиненим з 20 лютого 2009 року. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, пояснила суду, що позивач додаткову угоду №1 від 20 лютого 2009 року (до договору поруки №216040 від 08 липня 2008р) не укладав (не підписував), обсяг його обовязків, укладенням договору з отримувачем кредиту збільшився, а тому договір поруки від 08 липня 2008 року припинив свою дію, а тому просить задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідач АКІБ\~"Укрсиббанк" на судове засідання не прибув не повідомив про причини неявки. Представник третьої особи ПАТ «Дельта Банк» [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позову, стверджуючи, що [PERSON] підписав додаткову угоду №1 від 20 лютого 2009 року, а тому дія договору поруки не припинилась. Окрім того, представник третьої особи [PERSON] просила застосувати строк позовної давності, так як з часу укладення додаткової угоди №1 від 20 лютого 2009 року сплинув строк позовної давності для його оскарження. Просила в задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 08 липня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту №11369130000 з додатком за яким банк надав позивачу в кредит грошові кошти у розмірі 74500,0 дол.США. (а.с.10-16). 08 липня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки №216040 за яким [PERSON] поручився перед кредитором за невиконання [PERSON] зобовязань перед кредитором за кредитним договором №11369130000 від 08.07.2008р. (а.с.23-24). П.2.1 Договору поруки передбачено, Кредитор не вправі без згоди Поручителя змінювати умови Основного договору з Боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності Поручителя. Під «згодою Поручителя» сторони розуміють візування Поручителем змін до Основного договору (шляхом проставлення підпису уповноваженої особи та печатки Поручителя,якщо останній є юридичною особою) та/або отримання його письмової угоди з такими змінами, та/або укладення Поручителем додаткової угоди до цього договору щодо внесення відповідних змін. П.3.1 договору поруки передбачено, цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення всіх зобовязань боржника за основним договором. 20 лютого 2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №1 та №2 до договору про надання споживчого кредиту №11369130000 від 08.07.2008р. (а.с.25-27). З укладенням додаткових угод №1 та №2 до договору про надання споживчого кредиту №11369130000 від 08.07.2008р. було змінено графік погашення кредиту, змінився спосіб нарахування процентів, та їх виплата; змінився місячний платіж, змінився кінцевий термін повернення кредиту з 06 липня 2029р. на 06 липня 2035р. 20 лютого 2009р. між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» була укладена додаткова угода №1 до договору поруки №216040 від 06 липня 2008р. (згода забезпечувати змінене зобовязання) (а.с.130). Згідно висновку експерта №5087/02, складеного 15 вересня 2015 року підпис від імені [PERSON] у Додатковій угоді №1 від 20.02.2009р. до договору поруки №216040 від 06.07.2008р. (згода забезпечувати змінене зобовязання), розміщений у верхній частині оборотної сторони документу, а саме у графі «(підпис)», ліворуч від друкованого запису «[PERSON]І.», виконаний не самим [PERSON], а іншою особою (а.с.202-204). Відповідно до ст.207 ч.2 правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Згідно ст.203 ч.ч.3,4,5 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом та має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ч.3 ст.215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін, або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правчин). На підставі ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи, що 20 лютого 2009р. [PERSON] додаткову угоду №1 до договору поруки №216040 від 06 липня 2008р. (щодо забезпечення зміни зобовязання) не підписував, що підтверджується висновком експерта, то суд дійшов висновку, АКІБ «УкрСиббанк» без згоди [PERSON], в порушення П.2.1 Договору поруки без згоди Поручителя змінив умови Основного договору з Боржником, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності Поручителя. Ч.1 ст.559 ЦК України передбачено, що дія договору поруки припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі змін зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. за №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» п.22. відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. Враховуючи, що: - П.2.1 Договору поруки передбачено, Кредитор не вправі без згоди Поручителя змінювати умови Основного договору з Боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності Поручителя; - АКІБ «УкрСиббанк» без згоди [PERSON] змінив умови Основного договору з Боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності Поручителя, то відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України договір поруки від 08 липня 2008р. №216040 припинив свою дію з 20 лютого 2009р. (з моменту укладення додаткової угоди №1 до кредитного договору внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності [PERSON] без його на те згоди), а тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи, що [PERSON] не підписував додаткову угоду №1 до договору поруки, він не знав про збільшення обсягу відповідальності та зазначена угода є нікчемною, то суд дійшов висновку, що немає підстав для застосування строку позовної давності з питання визнання договору поруки припиненим. Ч.1 ст.88 ЦПК України передбачає, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно квитанції від11.07.2013р. позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 114,71 грн. (а.с.2).

Outcome: approved