Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з зазначеними вимогами, мотивуючи їх тим, що 21.01.2012 року [PERSON] продав, а він ([PERSON]Ж.) купив 36/100 частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель по вулиці Роменця (Л. [PERSON]), 24 у м. Кролевець Сумської області, розташованих на земельній ділянці державної власності. 21.01.2012 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] продали, а [PERSON] придбала 1/4 частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель по вулиці Роменця (Л. [PERSON]), 24 у м. Кролевець Сумської області, розташованих на земельній ділянці державної власності. 10.10.2016 року він ([PERSON]Ж.) та [PERSON], будучі співвласниками вищевказаних житлового будинку та земельної ділянки, надали нотаріально засвідчену згоду іншому співвласнику житлового будинку - [PERSON], на проведення реконструкції, будівництва, добудови до вищевказаного житлового будинку. Він (позивач) перебував на заробітках у Російській Федерації, коли повернувся, не зміг потрапити до частини свого будинку по вулиці Роменця (Л. [PERSON]), 24 у м. Кролевець, оскільки відповідачка [PERSON] під час реконструкції вищезазначеного житлового будинку самовільно зайняла частину будинку, яка йому належить на праві приватної власності (врізаний інший замок у вхідні двері будинку, а також була зроблена внутрішня перебудова його частини будинку). Крім того, заявила, що він не має на даний будинок ніяких прав та зажадала, щоб він покинув подвіря будинку. На його неодноразові звернення до відповідачки з пропозицією вирішити дане питання мирним шляхом вона не реагує. В кінці травня 2017 року він звернувся до приватного нотаріуса із заявою про відкликання своєї згоди, яка була надана відповідачці на проведення реконструкції, будівництва та добудови житлового будинку, та 31.07.2017 року звернувся до працівників Кролевецького відділення поліції із заявою про порушення відповідачкою права приватної власності, проте результату не отримав. На даний час він проживає у літній кухні (надвірна будівля даного будинку), доступу до свого житла не має. Відповідачка чинить йому перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні обєктом власності - 36/100 частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, яка йому належить на праві приватної власності, та продовжує реконструкцію будинку. Просить суд зобовязати [PERSON] не чинити перешкод йому ([PERSON]) у користуванні та розпорядженні житловим будинком з відповідною часткою надвірних будівель, що знаходяться під номером 24 по вулиці Л.Українки у м. Кролевець Сумської області та передати ключі від вхідних дверей житлового будинку, що знаходиться за адресою Сумська область, м. Кролевець, вул. Л.Українки, 24. Позивач та його представник в судове засідання зявились, позов підтримали повністю з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON]Ж в судове засідання зявилась, позов не визнала, однак згодна з тим, що житловий будинок та надвірні будівлі за адресою м. Кролевець, вул. Л.Українки, 24 перебувають у спільній частковій власності. 36/100 частки житлового будинку та надвірних будівель належить позивачу, 1/4 (25/100) частки належить їй, 39/100 частки - [PERSON] Співвідповідач [PERSON] в судове засідання зявилась, позов не визнала. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідача, співвідповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач [PERSON] є власником 36/100 частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель по вулиці Роменця, 24 у м. Кролевець Сумської області, що підтверджується договором купівлі - продажу частки житлового будинку ВРП 764303, ВРП 764304 від 21.01.2012р. №81, витягом про державну реєстрацію права власності від 26.01.2012р. (а.с. 8 - 9, 10). Відповідачка [PERSON] є власником 1/4 частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель по вулиці Роменця, 24 у м. Кролевець Сумської області, що вбачається з договору купівлі - продажу частки житлового будинку ВРП 764306, ВРП 764307 від 21.01.2012р. №83 (а.с.11 - 14). За змістом будинкової книги, паспортних даних позивача та довідки про реєстрацію місця проживання відповідачки, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за місцем проживання за адресою [INFO] ([PERSON]), 24, кв.1 (а.с.16 - 18, 21, 27). Представник позивача пояснив, що будинку по вул. Лесі Українки, 24, окремі адреси з розподілом на квартири не присвоювалися. Згідно рішення Кролевецької міської ради від 18 лютого 2016 року "Про перейменування вулиць, провулків, арки та парку в місті Кролевець" назву вул. Роменця перейменовано на вул. [PERSON]. Згідно технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду по вул. Лесі Українки, 24 у м.Кролевець співвласниками будинку зазначені [PERSON] - розмір частки власності 39/100, [PERSON] - розмір частки власності 36/100, [PERSON] - розмір частки власності 1/4 (а.с. 36 - 41). Право власності на нерухоме майно [PERSON], [PERSON], [PERSON] з розподілом часток зареєстровано, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.10, 19). Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. 316 ЦК України). За змістом ст.ст.317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 321 ЦК України). Житловий будинок визначено статтею 380 ЦК України як обєкт права власності. За змістом ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Позивачем заявлені вимоги про\~зобов'язання відповідачки не чинити перешкоди у користуванні та розпорядженні житловим будинком з відповідною часткою надвірних будівель та передати ключі від вхідних дверей житлового будинку, що знаходиться під номером 24 по вулиці Лесі Українки у м. Кролевець Сумської області. Відповідно до розяснень, які містяться у п.33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року за №5 « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення\~статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей\~391,\~396 ЦК\~позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57 - 59 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Судом встановлено та не оспорюється відповідачами, що позивач є співвласником нерухомого майна за адресою м. Кролевець, вул. Лесі Українки, 24. За змістом договору купівлі - продажу частки житлового будинку ВРП 764303, ВРП 764304 від 21.01.2012р. №81 позивач є власником 36/100 частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель (а.с. 8 - 9, 10). Позивач підтвердив, що у нього відсутні ключі від вхідних дверей будинку і він позбавлений можливості користуватися будинком. Відповідач [PERSON] підтвердила , що у позивача відсутні ключі від вхідних дверей будинку, і вона їх не зобовязана йому передавати та не згодна, щоб останній користувався та володів будинком. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути серед інших і визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом , що встановлений договором або законом. Виходячи з вимог ст. 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту, зобовязавши відповідачку [PERSON] усунути перешкоди [PERSON] в користуванні та розпорядженні житловим будинком з відповідною часткою надвірних будівель шляхом передачі ключів від вхідних дверей житлового будинку за адресою Сумська область, м. Кролевець, вул. Лесі Українки, 24. Відповідачка [PERSON] як на підставу своїх заперечень проти позову, посилається на те, що згідно ухвали суду від 28.06.1972 року [PERSON] передав у власність [PERSON], 36/100 частки домоволодіння, яке складається з кухні, сіней, кладової, погребу та літньої кухні. [PERSON] вказане майно було подаровано [PERSON], який продав його позивачу [PERSON] Позивачу відомо про існування вказаного рішення. З моменту отримання майна (36/100 частки домоволодіння) він не бере участі у витратах на управління, утримання, збереження спільного майна, у сплаті податків. Він проживає за іншою адресою у своєї співмешканки, оскільки його частка домоволодіння складається з допоміжних приміщень. Вказані заперечення відповідачки спростовуються договором купівлі - продажу частки житлового будинку ВРП 764303, ВРП 764304 від 21.01.2012р. №81, згідно якого позивач є серед іншого власником 36/100 частки житлового будинку (а.с. 8-9, 10) без зазначення кімнат. Майно в натурі не виділялось. Порівнянням технічних паспортів на житловий будинок від 7 лютого 2017 року та 25 липня 1986 року (а.с.36-48) встановлено, що відповідачка здійснила прибудову кімнат 1-1, 1-2 на місці сіней, кладової та кухні. Доказів того, що сіни, кладова та кухня були розібрані позивачем, відповідачка не надала. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Розгляд справи відкладався, відповідачка приймала участь в судовому розгляді, користувалась правовою допомогою, від якої відмовилась за змістом її пояснень. Розгляд справи відбувався з дотриманням вимог ЦПК України, сторонам, зокрема відповідачці, надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їй законом, в тому числі надати докази. На відповідачку покладений обовязок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх заперечень. Тобто, відповідно до вимог\~ст.10 ЦПК України\~- відповідачка повинна була довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.\~ст. 57-59 ЦПК України, зазначені нею обставини. Відповідачка не надала доказів тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень проти позову, а зазначені заперечення відповідачки проти позову не обґрунтовано мотивами, які заслуговують на увагу суду. Суд вважає, що вказане заперечення проти позову повністю спростовується проаналізованими в ході судового розгляду законодавчими актами та доказами. Судом не встановлено підстав для відмови в задоволенні позовних вимог . Таким чином, проаналізувавши вищезазначені нормативні акти, а також ознайомившись із зібраними по справі доказами, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню . Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з [PERSON] підлягають стягненню на користь [PERSON] фактично ним понесені та документально підтверджені (а.с. 3) витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн. Відповідно до ст.ст. 41 Конституції України, ст. ст.16, 316, 317, 319, 321, 380, 391 ЦК України,

Outcome: approved