Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

23 березня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу. У належному їй будинку зареєстровані її донька - [PERSON], [INFO], однак з 2008 року по теперішній час фактично там не проживає, оплату за житлово - комунальні послуги не проводить. Місце фактичного проживання відповідача їй невідоме, у житловому будинку відсутні будь-які речі відповідача. Через реєстрацію відповідача, вона змушена нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг, тому просить суд визнати [PERSON], такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] У судове засідання сторони та треті особи не з'явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені (а.с. 27- оголошення в газеті "Вісті Придніпров'я", 23, 26- повідомлення). Позивач [PERSON] до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 29 - заява). Третя особа представник виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради [PERSON] до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заперечень щодо вимог позивача не мають ( а.с. 30 - заява, а.с. 31 - копія довіреності). Відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі матеріалів справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2 ст. 197 ЦПК України). Дослідивши наявні у справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власницею житлового будинку [ADDRESS] на праві приватної власності на підставі ухвали Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 03.03.1998 року (а.с. 8- копія ухвали суду). У вказаному будинку зареєстрована відповідач - [PERSON], яка фактично з 2008 року за вказаною адресою не проживає ( а.с.9,10 - копія домової книги, а.с. 12- акт ). Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Згідност. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 386 ЦК України передбачає, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом в разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки судом встановлено, відповідач [PERSON], обрала інше місце проживання та за місцем реєстрації не проживає з 2008 року, тому суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову та визнання відповідача такою, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю в ньому без поважної причини понад один рік. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved