Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання двох дітей: дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], щомісячно, в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. В позовній заяві зазначила, що 13.07.2013 р. зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу 12 лютого 2014 року у них народилася дочка [PERSON], а 20 лютого 2015 року у них народилася дочка [PERSON]. На даний час сторони перебувають у шлюбі, однак спільно не проживають. Позивачка стаціонарно навчається в Прикарпатському національному університеті ім. В.Стефаника і за навчання оплачують її батьки. Змоги утримувати дітей у неї немає. Відповідач працює експедитором в торговій компанії «Перламутр» в м. Івано-Франківську та одержує постійну заробітну плату. Проте, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Діти утримуються батьками позивачки. Відповідач по стану здоровя є здоровим і має можливість працювати та утримувати дітей. У звязку з цим позивачка звернулася до суду з даним позовом. Сторони в судове засідання не зявилися. Подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачка позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач позов визнає, заперечень не має. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено. Судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. Згідно представленої копії свідоцтва про шлюб серії І-НМ № 122733, виданого 13 липня 2013 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, шлюб між [PERSON], [INFO], та Гаврилюк (дошлюбне прізвище Франків) Маряною Богданівною, [INFO], зареєстровано 13 липня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 258. Від шлюбу в сторін 12 лютого 2014 року народилася дочка [PERSON], актовий запис № 1 від 18.02.2014 р., що стверджено копією свідоцтва про народження серії І-НМ № 254078, виданого 18.02.2014 р. виконкомом Сороківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, та 20 лютого 2015 року народилася дочка [PERSON], актовий запис № 2 від 25.02.2014 р., що стверджено копією свідоцтва про народження серії І-НМ № 282617, виданого 25.02.2015 р. виконкомом Сороківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, малолітні діти проживають разом з позивачкою, відповідач в достатній кількості коштів на утримання дітей не надає. Конституцією України визначено основні права й обовязки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, ч.2 ст.51 Основного Закону визначено, що батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвеції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до положень ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Обовязок батьків утримувати дітей до досягнення останніми повноліття визначено статтею 180 СК України. Статтею 183 згаданого Кодексу передбачене визначення розміру аліментів у частці від заробітку. При визначенні розміру аліментів суд, з урахуванням обставин, визначених ст.182 СК України, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, стягувати з відповідача в корись позивачки аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO]. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачка звернулася до суду з позовом 07.11.2016 року, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання. Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного, ст.ст. 141, 180-183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved