Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до Старогнилицької сільської ради Чугуївського району Харківської області, Управління Держземагентства у Чугуївському районі Харківської області, про встановлення права на земельну частку (пай). В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він 01.08.1994 року був прийнятий в члени колгоспу «40 років Жовтня». 08.01.1998 року він був звільнений з КСП «40 років Жовтня» за власним бажанням. У 1998 році відбулося розпаювання майна КСП «40 років Жовтня» і членам підприємства, видавались документи, що підтверджують право власності на майновий пай. Він не був внесений до списку громадян - членів КСП «40 років Жовтня». Так як він, був членом КСП «40 років Жовтня», враховуючи стаж роботи, він мав право на земельну частку (пай), але з невідомих причин не був включений до списку до державного акту на право колективної власності на землю, і відповідно не отримав сертифікат на право власності на земельну частку (пай). Позивач надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав, та просив суд позов задовольнити. Представник Старогнилицької сільської ради Чугуївського району Харківської області, надав заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник Управління Держземагентства у Чугуївському районі Харківської області надав заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON], [INFO] 01.08.1994 року був прийнятий в члени колгоспу «40 років Жовтня» Чугуївського району Харківської області. 13.10.1995 року був прийнятий водієм третього класу у КСП «40 років Жовтня». 12.12.1995 року [PERSON] був звільнений у зв'язку зі службою в рядах Української армії. 20.06.1997 року позивач був знову прийнятий до колгоспу «40 років Жовтня» водієм третього класу. 08.01.1998 року [PERSON] був звільнений з КСП «40 років Жовтня» за власним бажанням (а.с. 9). В 1996 році колгосп імені «40 років Жовтня» було реорганізовано в КСП «40 років Жовтня». КСП «40 років Жовтня» з 28.02.2000р. було реформовано в Агрофірму «Надія» ТОВ, яка є правонаступником КСП «40 років Жовтня», що підтверджується листом Агрофірми «Надія» ТОВ від 05.12.2014 № 98 (а.с.13). Як працівник КСП «40 років Жовтня» [PERSON] став членом КСП «40 років Жовтня» про що він на добровільній основі писав заяву про вступ до членів колгоспу. За час членства у КСП «40 років Жовтня» [PERSON] своєю працею зробив дуже багато для даного колгоспу. У весь цей час він сумлінно виконував покладені на нього обов'язки, жодного разу не порушував дисципліни, виконував всі розпорядження керівництва. На нього за увесь час роботи жодної скарги від членів трудового колективу не надходило. [PERSON] своєю працею сприяв збільшенню капіталу КСП «40 років Жовтня» та майна, а тому як член колгоспу повинен був отримати земельний пай. Заяви про вихід з членів КСП «40 років Жовтня» [PERSON] не писав. Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про колективне сільськогосподарське підприємство» членство в підприємстві грунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів. Отже, не писавши заяви про вихід із членів КСП «40 років Жовтня», [PERSON] залишився його членом.Також відсутній будь-який доказ того, що [PERSON] не є членом КСП «40 років Жовтня». Крім того, КСП «40 років Жовтня» Загальних зборів щодо виключення [PERSON] зі списку членів колгоспу КСП «40 років Жовтня» не проводило. У 1998 році відбулося розпаювання майна КСП «40 років Жовтня» і членам підприємства, на підставі списків власників майнових паїв, видавались документи, що підтверджують право власності на майновий пай. Згідно Державного акта на право колективної власності на землю сер ХР - 26-00-000514, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю №5 від 17.07.1998 року [PERSON] не був внесений до списку громадян - членів колективної сільськогосподарського підприємства «40 років Жовтня», що підтверджується відповіддю Управління Держземагенства у Чугуївському районі Харківської області від 07.10.2014 року №29-04-1619/0-14 (а.с.14). Згідно розпорядження Чугуївської районної державної адміністрації №343/1 від 25.06.1997 року «Про затвердження розрахунку вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах колгоспу «40 років Жовтня», розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах - 5,72 га, що підтверджується відповіддю Управління держземагенства у Чугуївському районі Харківської області від 30.10.2014 №29-04-1736/0-14 (а.с.15). Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. [PERSON], був членом КСП «40 років Жовтня», враховуючи стаж роботи, він мав право на земельну частку (пай), але з невідомих причин не був включений до списку до державного акту на право колективної власності на землю, і відповідно не отримав сертифікат на право власності на земельну частку (пай). Відповідно до ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, захист прав громадян здійснюється шляхом визнання прав. Згідно з ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» пай є власністю члена підприємства, і у разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або іншій, за згодою сторін формі. Статтею 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" передбачено, що право на земельну частку (пай) мають громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно ст.2 вищезазначеного Закону України, до документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) відносяться рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). На підставі викладеного,

Outcome: approved