Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

23 вересня 2014 року [PERSON] звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Одеська товарна біржа, про визнання договору купівлі-продажу дійсним, в якому просив суд ухвалити рішення, яким визнати дійсним договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON], як покупцем та [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діяла від свого імені та в інтересах неповнолітнього [PERSON]., [INFO] як продавцями, зареєстрований на товарній біржі "Одеська товарна біржа" 25 квітня 1995 року за №7007, посилаючись на те, що сторони вказаного вище договору купівлі-продажу квартири дійшли згоди по усіх суттєвих умовах угоди, матір позивача [PERSON] оплатила її вартість та відкрито користувалася нею. [INFO] року, мати позивача [PERSON] померла. Після смерті матері позивач як спадкоємиць першої черги у встановлений законом строк звернувся до Сьомої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини на квартиру [ADDRESS], яка належала матері [PERSON], померлій [INFO] р. Проте, нотаріусом Сьомої Одеської Державної нотаріальної контори було роз'яснено позивачу, що Договір №7007 купівлі-продажу нерухомого чайна, зареєстрований Одеською товарною Біржею 25.04.1995 року не відповідає правовим нормам законодавства, які діяли на час реєстрації договору. В вищезазначеному договорі в числі учасників правочину є неповнолітні діти, які не можуть бути членами біржі, у зв'язку з чим позивач змушений звернутись до суду із зазначеним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник не з'явилися, до суду надано заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином за останньою відомою суду адресою, а також в порядку передбаченому ч. 9 ст. 74 ЦПК України, тому з опублікуванням оголошення про виклик відповідачі вважаються повідомленими про час і місце розгляду справи. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Одеської товарної біржі в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення фактичних відносин сторін, суд, зі згоди представника позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 25 квітня 1995 року між [PERSON], як покупцем та [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діяла від свого імені та в інтересах неповнолітнього [PERSON]., [INFO] як продавцями укладений письмовий договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], який був зареєстрований Одеською товарною біржею відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу» за № 7007. Сторони вказаного вище договору купівлі-продажу квартири дійшли згоди по усіх суттєвих умовах угоди. Підтвердженням наміру сторін, досягнення домовленості щодо всіх істотних умов договору, а також змісту умов домовленості про передачу права власності на зазначену квартиру є договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений 25 квітня 1995 року між [PERSON], як покупцем та [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діяла від свого імені та в інтересах неповнолітнього [PERSON]., [INFO] як продавцями, зареєстрований Одеською товарною біржею за №7007 від 25.04.1995 р. Як вказано в тексті договору від 25.04.1995 р., він не підлягає нотаріальному посвідченню, в зв'язку з чим [PERSON], та [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діяла від свого імені та в інтересах неповнолітнього [PERSON], [INFO] як продавці та покупець, не звертались до нотаріальної контори. Домовляючись про укладення договору купівлі-продажу, між сторонами були обумовлені усі істотні умови угоди, в тому числі вартість квартири, яка повністю передана відповідачам до укладання угоди, що вбачається із п.12 договору. Зазначена квартира належала відповідачам на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКХ Одеської міської ради народних депутатів 19 липня 1994 року за № 3-4861 та зареєстрованого у ОМБТІ 15.09.1994 року під № 353 на стор. 25 в кн.78 пр. [INFO] року, [PERSON] померла, що вбачається із Свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого 25 лютого 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 2227. [PERSON] є матір'ю позивача, що вбачається із свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданого Одеським міським бюро ЗАГС 29 серпня 1954 року, актовий запис № 2102. Після смерті матері позивач у встановлений законом строк звернувся до Сьомої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини на квартиру [ADDRESS], яка належала його матери [PERSON], померлій [INFO] р., що вбачається із витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №37160626 від 15.04.2014 р. Листом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори № 1560/02-14 від 22.04.2014 р., було роз'яснено позивачу що Договір № 7007 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований Одеською товарною Біржею 25.04.1995 року не відповідає правовим нормам законодавства, які діяли на час реєстрації договору. У зв'язку з тим, що у вищезазначеному договорі в числі учасників правочину є неповнолітні діти, які не можуть бути членами біржі. Згідно ст.227 ЦК України в редакції 1963 року договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Аналогічна норма міститься у ст. 657 ЦК України, що діє станом на теперішній час. Таким чином, договори щодо придбання на біржових торгах об'єктів нерухомого майна підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч.2 ст. 47 ЦК України в редакції 1963 р., а також ч.2 ст. 220 ЦК України в редакції 2004 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд праві за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. На сьогоднішній момент нотаріально посвідчити договір, вчинений на товарній біржі, сторони не можуть, оскільки згідно зі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 317 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють задовольнити позов [PERSON] в повному обсязі На підставі викладеного,

Outcome: approved