Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс траст груп» в якому просить витребувати нерухоме майно: Будівлю торгово-реабілітаційного центру, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Олени Теліги, буд. 12, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1073918356101 від добросовісного набувача [PERSON] на користь [PERSON] та визнати припиненим Договір іпотеки №1524 від 03.11.2016 р. укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Онофрейчук С.Й. та скасувати запис про державну реєстрацію іпотеки №17271903. В обґрунтування позову позивач покликається на те, що 25 березня 2003 року [PERSON] (надалі по тексту Позивач) зареєстрував право приватної власності на нежитлову будівлю торгово-реабілітаційного центру, що розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі Договору купівлі-продажу, АЕІ №353008 від 28.12.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Ковальчук Н.Г. Рівненського міського нотаріального округу. В якості забезпечення належного виконання зобов`язання за Кредитним договором №01410615/4/4461 від 25.04.2008 року укладеним між Позивачем та ПАТ «Ерсте Банк», Позивач передав в іпотеку вказане вище нерухоме майно згідно договору іпотеки № 1594 від 25.04.2008 року. У зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором, ПАТ «Ерсте Банк» звернувся з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Рівненського міського суду по справі №2-1913/11 задоволено позовні вимоги ПАТ «Ерсте Банк» про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішення суду вступило в законну силу, на його підставі видано виконавчий лист №2-1913/11 від 24.04.2013 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Ересте Банк» заборгованості в розмірі 2\~919 163,49 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. В подальшому, на підставі правочинів, право вимоги за кредитним договором було передано для ТОВ «Фінанс траст Груп». 03.11.2016 року позивачу стало відомо про те, що рішенням державного реєстратора приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Онофрейчук С.Й. №32188277 від 03.11.2016 року здійснено державну реєстрацію права власності за іпотекодержателем ТОВ «Фінанс Траст Груп» на нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю торгово-реабілітаційного центру, що знаходиться за адресою: м. Рівне вул. О. Теліги, 12 на підставі договору іпотеки р.№ 1594 від 25.04.2008 року, договору про відступлення права вимоги р.№ 457 від 15.04.2015 року, іпотечного повідомлення /вимоги/ №2179 від 27.07.2016 року. Вважаючи перехід права власності від Позивача до ТОВ «Фінанс Траст Груп» незаконним, [PERSON] звернувся до суду із позовом до державного реєстратора приватного нотаріуса Онофрейчук С.Й., ТОВ «Фінанс траст груп», третя особа Відділ примусового виконання рішень управління ДВС ГТУ юстиції у Рівненській області, [PERSON] , [PERSON] про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно та зобов`язання вчинити певні дії. В ході судового засідання Позивачу стало відомо, що 03.11.2016 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Онофрейчук С.Й. новим власником нежитлового приміщення став [PERSON] . Також, стало відомо, що в той ж день, 03.11.2016 р., вказаним вище приватним нотаріусом було посвідчено договір іпотеки №1524, згідно якого іпотекодержателем є [PERSON] . Рішенням Рівненського міського суду від 06.02.2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 30 травня 2017 року у позові [PERSON] було відмовлено. 22 травня 2019 року постановою Верховного Суду у справі №569/14315/16-ц касаційну скаргу представника [PERSON] [PERSON] задоволено. Рішення Рівненського міського суду від 06.02.2017 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 30 травня 2017 року в частині відмови у задоволені позову [PERSON] було скасовано та прийнято нове рішення яким позов задоволено. Верховним Судом було вирішено скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Онофрейчук С.Й. від 03.11.2016 року №32188277 про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Фінанс Траст Груп» на нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю торгово-реабілітаційного центру, що знаходиться за адресою: м. Рівне вул. О. Теліги, 12 на підставі договору іпотеки р.№ 1594 від 25.04.2008 року, договору про відступлення права вимоги р. № 457 від 15.04.2015 року, іпотечного повідомлення /вимоги/ №2179 від 27.07.2016 року. У вказаній постанові Верховного Суду було зазначено, що порушене право іпотекодавця (Позивача) підлягає захисту шляхом скасування державної реєстрації права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем. Однак, у зв`язку із тим, що на підставі відплатного договору, іпотекодержатель (ТОВ «Фінанс Траст Груп») відчужив нерухоме майно на користь [PERSON] , який є добросовісним набувачем, Позивач з метою відновлення права власності на нерухоме майно змушений звернутися до суду із віндикаційним позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння на підставі ст.ст. 387, 388 ЦК України, з цих підстав просив позов задовольнити. Представник позивача адвокат Станкевич В.О. всудовому засіданні позовні вимоги підтримав в межах доводів позовної заяви та просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися повторно, повідомлялися про час та дату розгляду справи належним чином, що підтверджується матеріалами справи, причину неявки суду не повідомили. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник третьої особи ТОВ «Фінанс Траст Груп» в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, причину неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Заслухавши представника позивача адвоката Станкевича В.О., дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 березня 2003 року [PERSON] (надалі по тексту Позивач) зареєстрував право приватної власності на нежитлову будівлю торгово-реабілітаційного центру, що розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі Договору купівлі-продажу, АЕІ №353008 від 28.12.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Ковальчук Н.Г. Рівненського міського нотаріального округу. В якості забезпечення належного виконання зобов`язання за Кредитним договором №01410615/4/4461 від 25.04.2008 року укладеним між Позивачем та ПАТ «Ерсте Банк», Позивач передав в іпотеку вказане вище нерухоме майно згідно договору іпотеки № 1594 25.04.2008 року. У зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором, ПАТ «Ерсте Банк» звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Рівненського міського суду по справі №2-1913/11 задоволено позовні вимоги ПАТ «Ерсте Банк» про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішення суду вступило в законну силу, на його підставі видано виконавчий лист №2-1913/11 від 24.04.2013 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Ересте Банк`заборгованості в розмірі 2\~919 163,49 грн., шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. В подальшому, на підставі правочинів, право вимоги за кредитним договором було передано для ТОВ «Фінанс траст Груп». 03.11.2016 року позивачу стало відомо про те, що Рішенням державного реєстратора приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Онофрейчук С.Й. №32188277 від 03.11.2016 року здійснено державну реєстрацію права власності за іпотекодержателем ТОВ «Фінанс Траст Груп» на нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю торгово-реабілітаційного центру, що знаходиться за адресою: м. Рівне вул. О. Теліги, 12 на підставі договору іпотеки р.№ 1594 від 25.04.2008 року, договору про відступлення права вимоги р.№ 457 від 15.04.2015 року, іпотечного повідомлення /вимоги/ №2179 від 27.07.2016 року. Вважаючи перехід права власності від Позивача до ТОВ «Фінанс Траст Груп» незаконним, [PERSON] звернувся до суду із позовом до державного реєстратора приватного нотаріуса Онофрейчук С.Й., ТОВ «Фінанс траст груп», третя особа Відділ примусового виконання рішень управління ДВС ГТУ юстиції у Рівненській області, [PERSON] , [PERSON] про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно та зобов`язання вчинити певні дії. Рішенням Рівненського міського суду від 06.02.2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 30 травня 2017 року у позові [PERSON] було відмовлено. 22 травня 2019 року постановою Верховного Суду у справі №569/14315/16-ц касаційну скаргу представника [PERSON] [PERSON] задоволено. Рішення Рівненського міського суду від 06.02.2017 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 30 травня 2017 року в частині відмови у задоволені позову [PERSON] було скасовано та прийнято нове рішення яким позов задоволено. Верховним Судом було вирішено скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Онофрейчук С.Й. від 03.11.2016 року №32188277 про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Фінанс Траст Груп» на нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю торгово-реабілітаційного центру, що знаходиться за адресою: м. Рівне вул. О. Теліги, 12 на підставі договору іпотеки р.№ 1594 від 25.04.2008 року, договору про відступлення права вимоги р.№ 457 від 15.04.2015 року, іпотечного повідомлення /вимоги/ №2179 від 27.07.2016 року. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі ст.ст.\~317,\~321,\~330,\~386,\~387 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Якщо майно відчужене особою, яка не має на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до\~ст. 388 цього Кодексу\~майно не може бути витребуване у нього. Держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Норми\~ст. 388 ЦК України\~визначають перелік випадків витребування власником майна від набувача, коли майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач). Зокрема у разі, якщо це майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Вказане узгоджується з правовим висновком, що викладений у постанові Верховного Суду України від 2 березня 2016 року у справі №6-3090цс16, де зазначено про необхідність встановити, чи вибуло майно з володіння власника в силу обставин, передбачених ч. 1\~ст. 388 ЦК України, зокрема, чи з волі власника вибуло це майно з його володіння. З роз`яснень, даних пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пунктах 19 і 21 своєї постанови "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" від 7 лютого 2014 року № 5, вбачається, що застосовуючи положення\~статті 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Майно може бути повернуте за позовом власника про його витребування на підставі\~статті 387 ЦК України, якщо позивач надасть докази, що підтверджують наявність обставин, зазначених в цій статті, а саме підтвердження права власності позивача на витребовуване майно, факт вибуття майна з його володіння поза його волею, наявність майна у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном. За змістом вказаної статті право на витребування майна належить лише власнику та лише у особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, і може мати місце лише за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза його волею. Якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню за правилами статей\~387,\~388 ЦК України. Отже, факт вибуття майна з володіння позивача поза його волею, підтверджується належними доказами та матеріалами справи. Окрім того, суд погоджується з висновками представника Позивача, що метою відновлення порушених прав на нерухоме майно [PERSON] підлягає скасуванню державна реєстрація іпотеки №17271903 від 03.11.2016 р. на підставі Договору іпотеки №1524 від 03.11.2016 р. у зв`язку із тим, що після витребування майна з чужого незаконного володіння відсутні необхідні умови до предмету іпотеки передбачені ст. 5 Закону України «Про іпотеку», а саме таких умов: нерухоме майно\~належить іпотекодавцю\~на праві\~власності або\~на праві\~господарського відання,\~якщо іпотекодавцем\~є державне\~або комунальне\~підприємство,\~установа чи\~організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення. Разом з тим, за наслідком скасування державної реєстрації права власності за іпотекодержателем (ТОВ «Фінанс Траст Груп) в порядку позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки та витребування майна Позивачем від добросовісного набувача, грошове зобов`язання Позивача перед ТОВ «Фінанс Траст Груп» на суму 2\~919\~163, 49 грн. не припиняється (стор. 13-14 Постанови Верховного Суду від 22.05.2019 р.). Вказане грошове зобов`язання забезпечене договором іпотеки між Позивачем та ТОВ «Фінанс Траст Груп», за яким ТОВ «Фінанс Траст Груп», як правонаступник ПАТ «Ерсте Банк» звернув стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку. Договір іпотеки укладений між [PERSON] та [PERSON] , не зважаючи на те, що не був узгоджений з ТОВ «Фінанс Траст Груп», відповідно до ст. 13 Закону України «Про іпотеку» набуває статусу наступної іпотеки. Отже, у зв`язку із судовим зверненням стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки укладеним між [PERSON] та ТОВ «Фінанс Траст Груп», наступна іпотека припиняється на підставі ч. 2 ст. 17 Закону України «Про іпотеку». Отже, сам по собі спосіб судового захисту порушеного права, який обраний позивачем, - про витребування майна з чужого незаконного володіння (віндикаційний позов) є правильним, відповідає вимогам\~ст. 16 ЦК України\~та обставинам справи. Справедливість, добросовісність та розумність відповідно до п. 6\~ст. 3 ЦК України\~є одними із загальних засад цивільного законодавства. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\\2003). Таким чином, заявлені позовні вимоги суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 частиною 2 ст. 141 ЦПК України, визначено, що у разі задоволення позову витрати пов`язані з розглядом справи покладається на відповідача. Оскільки при подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 10\~757,60 гривень згідно квитанції дані судові витрати слід стягнути з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved