Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

19.11.2015 року до суду звернувся [PERSON] до [PERSON]; третя особа: ПАТ «Страхова Компанія «Провідна» про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної події та просив стягнути з відповідача шкоду, завдану автомобілю позивача внаслідок ДТП в розмірі 98151,77 грн. та 1600 грн. витрат на експертне дослідження автомобіля. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] надав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити за відсутності сторони позивача, позов підтримав, прохав задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився та не надав суду дані про причину неявки. Третя особа ПАТ «Страхова Компанія «Провідна» будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася та не надала суду дані про причину неявки. Відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 19 вересня 2015 року близько 14 години 00 хвилин, керуючи автомобілем ВАЗ 2106 державний номер Е9680 ПО, рухався від вул. 23 вересня по вул. К. Шосе в напрямку вул. Алмазної в м. Полтава, і на перехресті вулиць К. Шосе Серьогіна проїхав на заборонений сигнал світлофора, внаслідок чого допустив зіткнення з належним позивачу автомобілем [NUMBER] під керуванням останнього. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження. 22 жовтня 2015 року [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, згідно постанови Октябрського районного суду. Відносини у сфері страхування транспортних засобів на випадок заподіяння шкоди майну третіх осіб врегульовані спеціальним Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У статті 21 цього Закону передбачено, що на території України забороняється експлуатація транспортних засобів без поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно із пунктом 33.1.3 ст. 33 Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до неї зобовязаний повідомити назву та місце знаходження страховика, надати поліс страхування. Згідно п. 9.2 ст. 9 Закону України № 1961 Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Відповідно до ст. 28 Закону України № 1961-IV шкодою, заподіяної в результаті ДТП, є шкода, повязана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідач застрахував свою відповідальність у ПАТ «Страхова компанія» Провідна» за полісом обовязкового страхування власників наземних транспортних засобів АІ/7832630. Ліміт відповідальності Страхової компанії становить 50000 грн. Франшиза за полісом страхування 0 грн. Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові від 01.03.2013 № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду.. Особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Відповідно до Висновку №21-09 експертного автотоварознавчого дослідження від 22 вересня 2015 року вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER], з урахуванням зносу, становить 148 151,77 грн. Вартість експертного дослідження розміру завданої автомобілю позивача шкоди становить 1600 грн. Таким чином, внаслідок неправомірних дій відповідача майну позивача було заподіяно шкоду у розмірі 148\~151,77 грн. Страхова компанія зобовязана виплатити на користь позивача 50000,00 грн., різниця між страховою виплатою та завданою шкодою становить: 148151,77 50000,00 = 98151,77 грн., які необхідно стягнути з відповідача. Також обґрунтованими є вимоги про стягнення з відповідача 1600 грн. вартості експертного дослідження розміру завданої автомобілю шкоди, оскільки ці витрати позивач був змушений зробити для звернення до суду та захисту порушеного права. Ураховуючи вищевикладе, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. Питання судового збору суддя вирішує на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стягнувши його з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: approved