Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. 21.11.2019, зареєстрований в реєстрі за № 7871 (далі Виконавчий напис), про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Женева» (далі відповідач) заборгованості за кредитним договором № 006-99955-221213 від 22.12.2013 (далі Кредитний договір), укладеним між позивачем та ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є відповідач, у загальному розмірі 24325,65 грн. В обґрунтування позову зазначено, що Виконавчий напис вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів. Нотаріус не перевірив факту наявності або відсутності спору щодо заборгованості, розмір заборгованості є необґрунтованим. Виконавчий напис вчинено поза межами строку позовної давності. Кредитний договір не був посвідченим нотаріально, у зв`язку з чим, виходячи з практики Верховного Суду, у нотаріуса були відсутні підстави для вчинення Виконавчого напису. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 09.07.2020 цивільну справу передано на розгляд до Московського районного суду м. Харкова. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 11.09.2020 відкрито провадження в справі, її призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 23.02.2021 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні 07.06.2021 позовні вимоги та доводи, викладені ва підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов, а також заяви про розгляд справи за його відсутності, суду не надав. Треті особи в судове засідання не з`явились. Оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, суд проводить заочний розгляд справи та вирішує її на підставі наявних у ній доказів. Суд,\~заслухавши пояснення\~представника позивача,\~дослідивши матеріали\~справи,\~приходить до\~висновку щодо наявності підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Згідно Виконавчого напису, вчиненого 21.11.2019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А., зареєстрованого в реєстрі за № 7871, запропоновано звернути стягнення з позивача, який є боржником за Кредитним договором № 006-99955-221213 від 22.12.2013, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є відповідач. Стягнення заборгованості проводиться за період з 11.05.2018 по 28.10.2019, сума заборгованості складає 24323,65 грн. Також судом досліджено заяву № 99955-221213 від 22.12.2013, оформлену між позивачем та ПАТ «Дельта Банк», згідно якої останнім надано позивачу споживчий кредит. У постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі № 158/2157/17 висловлено наступні висновки щодо застосування норм права. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою\~статті 39 Закону України «Про нотаріат»\~(далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом\~та іншими актами законодавства України. Відповідно до\~статті 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону\~визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,\~законом\~встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною\~Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом\~27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.\~Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені в постанові Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц. Суд під час розгляду даної цивільної справи не вбачає підстав для відступлення від вказаних вище висновків щодо застосування норм права Верховного Суду. Кредитний договір № 006-99955-221213 від 22.12.2013, укладений між позивачем та ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є відповідач, не був посвідчений нотаріально. Враховуючи наведене та вказані вище висновки щодо застосування норм права Верховного Суду, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для визнання Виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оцінюючи інші доводи та аргументи позивача, викладені в позовній заяві, а також інші надані позивачем докази, суд керується практикою Європейського суду з прав людини, викладеною зокрема в рішенні від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», відповідно до якої хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29). Враховуючи підстави, з яких суд задовольняє позовні вимоги, суд не вбачає необхідності надавати оцінку по суті іншим доводам і аргументам позивача, а також іншим наданим позивачем доказам. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved