Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування за законом. Позивач просить суд встановити факт прийняття нею, [PERSON], [INFO], спадщини у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], та визнати в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що вона є спадкоємцем після смерті свого батька, [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневої районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис № 3586. Після смерті батька залишилось спадкове майно, яке в цілому складається з житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], жилою площею 43,4 кв./м., загальною площею 83,3 кв./м., надвірних споруд: гаражів під літерою «Б» та «В», вимощення - І, ІІ та огорожі 1-5, який розташований на земельній ділянці розміром 0,068 га. Згідно з довідкою від 15.11.2012 р. №125, земельна ділянка у розмірі 0,068 га, а також переселенський будинок, які розташовані за адресою: [ADDRESS], виділявся [PERSON], який помер [INFO], радгоспом «Авангард» (нині ТОВ «Авангард-Д»), про що є запис в земельній шнуровій книзі арк. № 265, запис №429. Згідно з актом від 30.06.1970 року, затвердженого головою райвиконкому Овідіопольського району Одеської області [PERSON] переданий будинок та надвірні споруди. Довідкою від 17.03.2014 року № 20 підтверджується те, що [PERSON] повністю погасив плату за виділений йому переселенський будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], і заборгованості по виплатам немає. За життя [PERSON] не встиг зареєструвати будинок, а лише володів ним на підставі права власності. В установлений шестимісячний термін заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини [PERSON] не подала, так як не знала про необхідність подання такої заяви і вважала, що вона фактично прийняла спадщину, оскільки на час смерті свого батька і по теперішній час вона проживала та проживає в будинку. Спадкоємцем першої черги за законом є також відповідач по справі [PERSON], який відмовився від спадщини на користь [PERSON]. З метою оформлення права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, [PERSON] звернулася до нотаріальної контори, де їй було повідомлено, що оформлення спадкових прав є неможливим, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. На підставі наведеного, [PERSON] просить суд встановити факт прийняття нею спадщини у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], та визнати за нею, в порядку спадкування за законом, право власності на спадкове майно. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідно до п. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на яки вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, яки мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яки беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] народилася [INFO], батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER], 27.10.1984 року відділом Іллічівського ЗАГС зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище [PERSON]. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 20.02.2007 року, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 84. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER], 23.03.2007 року Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №113. Згідно з актом від 30.06.1970 року, затвердженого головою райвиконкому Овідіопольського району Одеської області, [PERSON] переданий будинок та надвірні споруди. Згідно відомостей переселенського квітка [NUMBER] від 18.03.1969 року, [PERSON] разом з сім'єю (дружиною [PERSON], 1948 року народження та дочкою [PERSON], 1966 року народження) дійсно є переселенцем до радгоспу «Авангард» Овідіопольського району Одеської області. Згідно акту від 30.06.1970 року переселенцю [PERSON] від радгоспу «Авангард». передано будинок разом з надвірними спорудами, побудований в 1970 році, розташований за адресою: [ADDRESS]. Згідно з довідкою від 08.07.1980 року № 45 радгоспу «Авангард» переселенець [PERSON] з позикою по переселенському будівництву повністю розрахувався. Згідно з довідкою від 15.11.2012 року №125, земельна ділянка у розмірі 0,068 га, а також переселенський будинок, які розташовані за адресою: [ADDRESS], виділявся [PERSON] радгоспом «Авангард» (нині ТОВ «Авангард-Д»), про що є запис в земельній шнуровій книзі арк. № 265, запис №429. Згідно довідки головного бухгалтера ТОВ «Авангард-Д. від 17.03.2014 року № 20 підтверджується те, що [PERSON] повністю погасив плату за виділений йому переселенський будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], і заборгованості по виплатам немає. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневої районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради, [PERSON] помер [INFO], про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис № 3586. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневої районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради, [PERSON] померла 07.02.1996 року, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис № 1508. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщини у вигляді житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яке в цілому складається з житлового будинку під літерою «А», жилою площею 43,4 кв.м., загальною площею 83,3 кв.м., надвірних споруд: гаражів під літерою «Б» та «В», вимощення - І, ІІ та огорожі 1-5, який розташований на земельній ділянці розміром 0,068 га. Померлий [PERSON] за життя не встиг отримати свідоцтва права власності на вказаний житловий будинок з надвірними спорудами. Стаття 182 Цивільного кодексу України не ставить державну реєстрацію як умову виникнення права власності, а лише вказує на те, що факт виникнення, переходу або припинення права власності має бути зареєстрований.. Подібний висновок зробив Верховний Суд України, який у своїй ухвалі від 03.12.2008 у аналогічній справі № 6-2687св08 (номер рішення в ЕДРСР -2610904 ) відмітив : "Нормами ЦК УРСР 1963 року не було передбачено такої виключної підстави для виникнення у фізичної особи права власності на нерухоме майно як обов'язкова державна реєстрація права власності". Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого КП «ОМБТІ та РОН» станом на 23.11.2012 року, на земельній ділянці розміром 0,068 га, за адресою: [ADDRESS], розташований будинок під літерою «А», разом з надвірними спорудами: гаражами під літерою «Б» та «В», вимощенням - І, ІІ та огорожею 1-5. Загальна площа житлового будинку [ADDRESS] складає 83,3 кв.м., з яких житлова площа складає 43,4 кв.м., допоміжна (підсобна) площа складає 39,9 кв.м. Згідно довідки за підписом голови селищної ради №3144 від 13.11.2013 року, [PERSON], 1966 року народження, зареєстрована та постійно проживає з 1986 року за адресою: [ADDRESS]. Разом з нею був зареєстрований та проживав її батько [PERSON], з 1974 року по день смерті [INFO]. Згідно копії паспорта громадянина України, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], з 09.06.1997 року. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини)від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивачка [PERSON] є рідною дочкою померлого [PERSON] та є спадкоємцем першої черги, разом з відповідачем [PERSON], який відмовився від спадщини на користь [PERSON], про що в матеріалах справи є його заява. Статтею 1218 ЦК України, передбачено, що до складу спадщини, входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві, та не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Згідно п.1 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК), законами України: від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Частини 1 та 3 ст.1268 ЦК України передбачають, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Норми статті 548 ЦК України в редакції 1963 року передбачають, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно статті 549 ЦК України в редакції 1963 року, визнається, що «спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном …». Позивач [PERSON] фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала та проживає та зареєстрована в спірному будинку. Вказане підтверджується квитанціями по оплаті комунальних послуг на утримання будинку. На підставі вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності у порядку спадкування за законом, обґрунтованими, та такими що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Outcome: approved