Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт його спільного проживання однією сімєю з [PERSON], яка померла 04 січня 2017 року, в період з 2011 по 2017 роки, тобто не менші ніж 5 років до часу відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS]. Вимоги обґрунтував тим, що з 2011 року розпочав спільно проживати однією сімєю зі своїм дядьком [PERSON], [INFO], та його дружиною [PERSON], [INFO], оскільки вони були одинокими і в силу похилого віку та хронічних хвороб потребували стороннього догляду та піклування. Проживали всі разом у квартирі останніх, що по вулиці Жовтневій, 22 в місті Знамянка Кіровоградської області за №16, вели спільний побут та мали взаємні права і обовязки. Він піклувався про дядька та тітку, забезпечував продуктами харчування, одягом, ліками, іншими необхідними речами, підтримував їх житло у належному санітарному та технічному стані, робив поточний ремонт, оплачував комунальні послуги. І взагалі був для них єдиною рідною людиною, так як їх єдиний син ще за часів Радянського Союзу, переїхав на постійне місце проживання до Росії і до батьків не навідувався, сестра дядька (його мати) [PERSON] померла раніше, інших родичів вони не мали. 13 квітня 2013 року [PERSON] помер, після чого він продовжував проживати разом з [PERSON], доглядав та піклувався про неї. 04 січня 2017 року [PERSON] померла, після її смерті залишилася спадщина, проте без встановлення факту проживання їх однією сімєю він позбавлений можливості реалізувати своє право на спадкове майно. Тож, з метою входження до кола спадкоємців [PERSON] четвертої черги, він вирішив звернутися з даною заявою до суду. Заявник та його представник в судове засідання не зявилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника заявника надійшла заява, згідно якої остання просила суд розглядати справу за її відсутності. При цьому, в судовому засіданні, що відбулося за часом раніше, заявник та його представник просили суд встановити факт спільного проживання [PERSON] однією сімєю з [PERSON], яка померла 04 січня 2017 року, в період з 2011 по 2017 роки, тобто не менші ніж 5 років до часу відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS]. Заявник також пояснив, що з 2011 року проживав [INFO]. [PERSON] хворіла, він допомогав їй та доглядав. Вона обіцяла скласти заповіт на його користь. У [PERSON] був син, який вже давно пропав безвісті в гарячій точці - був військовим. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Заслухавши в судовому засіданні пояснення заявника, його представника, свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 квітня 2013 року помер [PERSON], [INFO]. [PERSON], [INFO], померла 04 січня 2017 року. Зі свідоцтва про право приватної власності на квартиру від 02 вересня 1993 року, свідоцтва про право на спадщину за законом та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] належну йому ? частку квартири успадкувала дружина [PERSON] та зареєструвала її на своє імя. Згідно з матеріалами спадкової справи [PERSON] заяву про прийняття спадщини було подано лише його дружиною [PERSON] Інших спадкоємців [PERSON] нотаріусом не виявлено. Відповідно до довідки завідувача Знамянської міської державної нотаріальної контори та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину [PERSON] нахто не звертався. Заповіт останньою не складався. Довідка КП «Знамянський комбінат комунальних послуг» від 28 серпня 2017 року свідчить про те, що [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO], з 06 січня 1971 року по день своєї смерті - 04 січня 2017 року. Інших осіб, в тому числі малолітніх, неповнолітніх, недієздатних та непрацездатних, на час мерті [PERSON] за вказаною адресою зареєстровано не було. Складений 12 травня 2017 року акт про спільне проживання однією сімєю свідчить про те, що в період з 2011 року по 22 лютого 2017 року в квартирі №16, що в будинку 22 по вулиці М.Грушевського в місті Знамянка однією сімєю проживали власники квартири [PERSON], [PERSON] та їх племінник (син рідної сестри [PERSON]Є.) [PERSON], [INFO]. З часу смерті [PERSON], [PERSON] тривало хронічно хворіла, останнім часом була обмежена в пересуванні, самостійно себе обслуговувати не могла. Лікування, забезпечення продуктами харчування та оплату комунальних послуг за неї здійснював [PERSON], який проживав з нею без реєстрації за даною адресою. Вони мали спільний побут, піклувалися одне про одного, проживлаи однією сімєю. [PERSON] поховав [PERSON] за свої кошти згідно обряду та звичаїв. Аналогічна інформація зазначена і у довідці виданій Знамянським КП «Знамянський комбінат комунальних послуг» [PERSON] Відповідно до договору - замовлення на організацію та проведення поховання, та накладної, заявник [PERSON] здійснив поховання [PERSON] Відповідно до рішення одинадцятої сесії Знамянської міської ради сьомого скликання від 22 квітня 2016 року №195, вулицю Жовтнева в місті Знамянка перейменовано на вулицю [PERSON]. У довідці Дмитрівської сільської ради від 19 жовтня 2017 року зазначено, що [PERSON] зареєстрований по вулиці Центральна (колишня Фрунзе), 155 в селі Дмитрівка, але фактично з грудня 2011 року по січень 2017 року за місцем реєстрації не проживав, а проживав за адресою: [INFO]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є головою ветеранної організації, один раз на місяць відвідувала [PERSON], остання проживала разом з заявником та розповідала, що має з ним спільний побут, зробить на нього заповіт. Взаємини між ними були як у сина з батьками, догляд нормальний. Свідок [PERSON] пояснила, що іноді заходила провідувати родину [PERSON], бачила, що разом з ними проживав заявник. У письмових поясненнях [PERSON], [PERSON], підтвердили той факт, що [PERSON] з грудня 2011 року по січень 2017 року проживав [INFO]. В свою чергу, [PERSON] у письмових поясненнях вказала, що з родиною [PERSON] знайома, ще з 1970-х років. З Дарєю вони часто зустрічалися, розмовляли також спілкувалися по телефону. В кінці 2011 року вона відвідувала [PERSON], [PERSON], там побачила заявника, якого також добре знала. [PERSON] сказала, що він буде жити разом з ними. В кінці 2013 року [PERSON] помер, а [PERSON] продовжив жити разом з [PERSON], вона розповідала, що хворіє, а [PERSON] за нею доглядає, у квартирі знаходилися його речі. Також [PERSON] казала, що віддячить [PERSON], залишить заповіт, щоб після смерті її квартира залишилася йому. Але зробити цього не встигала, так як померла. [PERSON] у письмових поясненнях пояснила, що проживає [INFO]. Її будинок та будинок, в якому проживала [PERSON], мають спільний двір. Вони часто з останною відпочивали в дворі, спілкувалися. З 2011 року її чоловік [PERSON] захворів і вона рідко почала зявлятися в дворі. Якось при зустрічі, вона їй розповіла, що чоловік хворіє, вона сама не взмозі за ним доглядати, через це до них з села Дмитрівки переїхав жити племінник чоловіка [PERSON], буде за ними доглядати. В квітні 2013 року [PERSON] помер, його поховання здійснив [PERSON] разом зі своєю дружиною. Згодом вона знову побачила [PERSON], яка розповіла, що [PERSON] продовжує проживати у неї, бо їй потрібний догляд. В селі у нього є невелике господарство та город, ним опікується його дружина, а він їй допомогає по мірі можливості. Померла [PERSON] в 2017 році, її поховав [PERSON] за всіма звичаями, інших родичів у неї не було. Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини після смерті дружини його дядька [PERSON], як спадкоємця за законом четвертої черги. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку для його встановлення. Суд не вбачає наявність будь-якого спору про право між заявником та заінтересованою особою. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно зі до ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У пункті 9 листа Вищого спеціалізованного суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 зазначено, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини. Відповідно до положень ст.ст.1217, 1258 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За нормою ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. За приписами ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно врахувати правила ч.2 ст.3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належить не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю за спадкодавцем без шлюбу, таке право також можуть мати інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї. З огляду на досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає доведеним факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю в період з 2011 рік по 04 січня 2017 року, тобто понад пять років. Підстав ставити під сумнів показання свідків у суду не має, оскільки вони узгоджуються з письмовими доказами, що є у матеріалах справи. Сам по собі факт реєстрації заявника за іншою адресою, не спростовує його фактичного проживання за місцем проживання спадкодавця. За таких обставин, суд вважає, що заявником підтверджено належними та допустимими доказами факт проживання з [PERSON] однією сім'єю протягом не менше п'яти років до дня її смерті, а тому є підстави для встановлення такого юридичного факту, що необхідно [PERSON] для оформлення свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON], як спадкоємцем четвертої черги за законом.

Outcome: approved