Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача 10 тис. дол. США, що по курсу НБУ становить 157600,00 грн. боргу, 37666,40 грн. - інфляційних (2390 дол. США) та 4728,00 грн. (300 дол. США) - 3% річних, всього 199994,40 грн., що по курсу НБУ становить 12690,00 дол. США та судових витрат по оплаті судового збору в сумі 2000,00 грн. та витрати на оплату адвоката в сумі 5000 грн. В позовній заяві [PERSON] покликається на те, що 01 серпня 2012 року [PERSON] позичив в нього 10 тис. дол. США, що за курсом НБУ по відношенню до гривні становить 157600,00 грн. для своїх потреб, про що дав відповідну розписку. Відповідач зобов'язувався у розписці повернути позивачу гроші до 31.11.2012 року, що ним не зроблено по даний час. Після терміну повернення грошей [PERSON] усно звертався до відповідача з вимогою повернути йому борг, на що отримав відповідь, що він в даний час не може повернути борг, бо в нього немає таких коштів і обіцяв це зробити пізніше. [PERSON] на даний час не повернув позивачу боргу за розпискою. Таке становище змушує [PERSON] за захистом порушених матеріальних прав звернутися до суду. В судове засідання позивач не з'явився. Подав до суду уточнену позовну заяву, в якій просить стягнути з відповідача 230868,00 грн., що по курсу НБУ станом на 16.04.2015 р. становить 10 600 дол. США боргу та 13852,08 грн. (636 дол. США) - 3% річних, всього 244720,08 грн., що по курсу НБУ станом на 16.04.2015 р. становить 11236 дол. США та судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2447,20 грн. та витрати на оплату послуг адвоката в сумі 5000 грн. Крім того, позивач подав заяву про розгляд цивільної справи за уточненим позовом без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення за результатами розгляду даної цивільної справи. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час і місце судового розгляду був належним чином повідомленим, що підтверджується матеріалами справи, а саме оголошенням у газеті "Галичина" № 60-61 (5013-5014) від 23.04.2015 року про виклик відповідача в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передавання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 1 ст. 1047 ЦК). Згідно ст. 1047 ч. 2 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що між сторонами в письмовій формі був укладений договір позики, підтвердженням його укладення є розписка позичальника [PERSON] В розписці від 01.08.2012 р. зазначено, що [PERSON] позичив у [PERSON] 85860 грн. (вісімдесят п'ять тисяч вісімсот шістдесят гривень 00 коп.), що складає 10 600,00 дол. США (десять тисяч шістсот дол. США) по курсу НБУ та зобов'язується повернути до 31.11.2012 року. Розписка підписана відповідачем. Також в розписці зазначені дані з його паспорта: СС 288430, вид. Городенківським РВ УМВС 29.03.1997 року. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У встановлений в розписці термін відповідач позику [PERSON] не повернув. Як зазначено в ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання. Згідно ст. 625 ЦК України відповідальність за порушення грошового зобов'язання у виді трьох відсотків річних від простроченої суми, які визначені позивачем становить 13852,08 грн. Про стягнення інфляційних втрат в уточненому позові позивач не заявляв. Згідно вимог ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. Наявність у позивача боргового документу відповідача свідчить про невиконання останнім зобов'язання. Оригінал розписки, доданий позивачем до матеріалів справи, стверджує факт невиконання відповідачем зобов'язання. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача боргу позики за розпискою підлягають до задоволення. Суд приходить до переконання, що з відповідача, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, в користь позивача слід стягнути 2447,20 грн. судового збору та документально підтверджені витрати позивача на оплату послуг адвоката в сумі 5000 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 526,527,530,545,546, 610-612, 625, 1046-1050 ЦК України,

Outcome: approved