Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

16 жовтня 2014 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом в інтересах малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні його малолітнього сина - [PERSON], посилаючись на те, що відповідач з моменту народження сина і до теперішнього часу не виявляє будь-якої турботи про дитину, питання виховання сина вирішується нею самостійно без участі та підтримки відповідача, оскільки після розірвання шлюбу став мешкати з іншою жінкою, з якою зареєстрував шлюб, ухиляється від виховання дитини. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. У своїх пояснення посилалась на обставини, викладені у позовній заяві, про що надала суду відповідні докази. Додала, що відповідач у період її вагітності завдавав їй тілесні ушкодження, перебуває на обліку в Лисичанському психіатричному диспансері, що може у подальшому негативно вплинути на дитину. Шлюб з відповідачем було розірвано до народження дитини. З пологового будинку він її з дитиною не зустрічав, матеріальну допомогу не надавав. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила задовольнити позов у повному обсязі, позбавити відповідача батьківських прав щодо його малолітнього сина. Відповідач у судовому засідання позов визнав, не заперечував проти того, щоб його було позбавлено батьківських прав щодо сина. Не приймає участі у вихованні дитини, бо позивачка забороняє йому бачитись з дитиною. До органів опіки з цього приводу він не звертався. Представник служби у справах дітей Гончарова Н.М. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON], посилаючись на те, що позивачка надала докази того, що дитини проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач не приймає участі у вихованні сина, мешкає з іншою жінкою, погодився на позбавлення його батьківських прав. Тому орган опіки та піклування вважає доцільне позбавити відповідача батьківських прав щодо його малолітнього сина. У судовому засіданні на підставі наявних в матеріалах справи доказів було встановлено наступні фактичні обставини спірних правовідносин. Відповідач, [PERSON], є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], та записаний таким у свідоцтві про народження дитини. Органом опіки та піклування Виконавчого комітету Лисичанської міської ради було надано висновок від 11.12.2014 року про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , оскільки батько дитини ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не займається вихованням та розвитком дитини. Побутова характеристика свідчить про те, що відповідач [PERSON] за місцем проживання характеризується позитивно, інвалід 3 групи не працює. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши подані сторонами документи та інші письмові докази, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду даної справи та вирішення спору, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Частиною 1 статті 164 СК України визначені підстави позбавлення батьківських прав, зокрема, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені вище факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можуть розцінюватися як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відтак, оскільки відповідач не піклується про свого неповнолітнього сина, не займається фізичним, духовним та моральним розвитком, суд дійшов висновку, що він фактично самоусунулася від виконання батьківських обов'язків, чим порушує право дитини на належне батьківське виховання. Тому, позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав не суперечать закону та відповідають інтересам дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнений від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі ст. ст. 150, 164, 165, 166, 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved