Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Братської селищної ради Братського району Миколаївської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним. В своєму позові позивач зазначає, що 14 березня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями № 19, по вул. Тобілевича в смт. Братське Братського району Миколаївської області, договір у цей же день було зареєстровано товарною біржею «РІКо-АЛЬЯНС» в журналі реєстрації біржових угод № 3-37. Відповідно до п. 9 даного договору, даний договір нотаріальному посвідченню не підлягає. Зобов'язання по договору позивачем було виконано в повному обсязі. Право власності на даний житловий будинок позивач зареєстрував в КП "Вознесенське МБТІ". Однак, у зв'язку з оформленням субсидії позивач дізнався, що вказаний договір не оформлений нотаріально та не являється документом, який засвідчує право власності на квартиру, оскільки даний договір укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Однак [PERSON] помер, у зв'язку з чим, немає можливості нотаріально посвідчити вказаний договір. Ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 08 серпня 2017 року було залучено до участі у справі за позовною заявою [PERSON] до Братської селищної ради Братського району Миколаївської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним як співвідповідача [PERSON]. Позивач до початку судового засідання звернувся із письмовою заявою, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив справу слухати без його участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відстуності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши надані докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. 14 березня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями № 19, по вул. Тобілевича в смт. Братське Братського району Миколаївської області, який зареєстровано товарною біржею «РІКо-АЛЬЯНС» в журналі реєстрації біржових угод № 3-37 (а.с. 6). Зобов'язання по договору позивачем було виконано в повному обсязі: він сплатив оговорену суму 11327 грн. за купівлю вказаного майна, а відповідач віддав всі документи на квартиру та ключі від неї. Відповідно до реєстраційного напису Вознесенського міжміського бюро технічної інвентаризації від 27 березня 2002 року, засвідчено, що житловий будинок, який розташований по вулиці Тобілевича в смт. Братське Братського району Миколаївської області, зареєстрований за [PERSON], за реєстровим № 75 (а.с. 7). 28 січня 2017 року [PERSON] помер. Після його смерті приватним нотаріусом Братського районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] була заведена спадкова справа № 5/2017 за заявою [PERSON], яка є спадкоємцем за заповітом після смерті останнього (а.с. 44). При оформлені субсидії позивач дізнався, що вказаний договір не оформлений нотаріально та не являється документом, який засвідчує право власності на квартиру. Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а саме договір купівлі-продажу квартири було укладено 16 грудня 2002 року, тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року. Відповідно до ст. 224 ЦК Української РСР (в редакції 1963 р., який діяв на час укладення угоди), за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 1 ст. 227 ЦК Української РСР (в редакції 1963 р.) передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Зобовязання за договором купівлі-продажу житлового будинку сторонами були виконанні. Проте, в порушення вищевказаних вимог оформлення обумовленого договору купівлі-продажу нерухомого майна в нотаріальному порядку не відбулося. Згідно з ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР (в редакції 1963 р.), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне визнати укладений між сторонами договір дійсним. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України, слід залишити за позивачем.

Outcome: approved