Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилась спадщина, що складається з середньої земельної частки (паю) площею 2,20 умовно кадастрових гектарів, що розташована на території Олеської селищної ради Буського району Львівської області (правонаступник Буська міська рада Золочівського району Львівської області). Позивач є спадкоємцем до даного майна згідно закону, фактично прийняв спадщину, однак не може юридично завершити оформлення спадщини, оскільки втрачений сертифікат на землю, а видача дублікату такого спадкоємцям, законодавством не передбачена. Тому просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно. Позивач, до початку судового засідання, подав заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі, просить позов задовольнити. Представник відповідача також подав суду письмову клопотання про розгляд справи у їх відсутності, проти позовних заперечив, просив відмовити у задоволенні такого у зв`язку з пропуском строку давності на зверення з таким позовом, однак відзив на позов, пояснень обгрунтування своєї позиції, не подав. Представник третьої особи, за викликом суду, не з`явився, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, представника третьої особи, суд у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку про доцільність позову, виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Свідоцтвом серії [NUMBER] , виданим Олеською селищною радою Буського району Львівської області 09.03.2000 року, підтверджується факт смерті [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 9. Померлому, на праві власності належала, зокрема, земельна частка (пай) із земель НААГ «Теребежівське» площею 4,50 умовних кадастрових га, розташована на території Олеської селищної ради Буського району Львівської області (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 455 від 06.03.1997 р.). Згідно листа Відділу Держгеокадастру у Буському районі, за розпорядженням голови Буської райдержадміністрації від 06.03.2000 р. «Про затвердження технічної документації «Про внесення змін до проекту роздержавлення та приватизації земель», на [PERSON] розрахована частка 2,20 умовних кадастрових га, з них ріллі - 1,00 га, кормових угідь - 1,20 га. Така і входить до складу спадщини. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] заповіту не залишив. Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування визначається в порядку черговості, згідно ст. 1258 ЦК України. Позивач є сином померлого, що підтверджується матеріалами справи та спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Інших спадкоємців немає, оскільки сестра позивача [PERSON] на спадкове майно після смерті батька не претендує, про що подала письмову заяву від 24.09.2020. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. ст. 529 - 532 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємцями за законом у рівних частках є діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого, онуки і правнуки померлого, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем (перша черга), а також брати і сестри, дід та бабка померлого (друга черга). Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Суд приходить до переконання, що позивач фактично прийняв спадшщину після смерті батька [PERSON] , вступив у володіння і розпорядження спадковим майном. Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Обставин, які б спростовували твердження позивача в позовній заяві, суд не знаходить, тому кладе їх в основу рішення. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позивач набув права власності на спадкове майно на законних підставах, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved