overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

20 липня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 10 жовтня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 2079, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалось, шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведуть, часто виникають сварки та суперечки, подальше спільне життя вважає неможливим. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити, оскільки примирення між подружжям не відбулось, останні проживають окремо тривалий час, всі намагання відповідача вселитись до позивача закінчились безрезультатно та встановлено рішеннями судів, що сторони припинили шлюбні відносини, відповідач добровільно змінила місце свого проживання. Відповідач, будучи повідомленою належним чином про день та час розгляду справи, в судове засідання не з»явилась, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надала. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 10 жовтня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 2079. Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги - ч.1 ст.55 СК України. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Судом вжито заходів до примирення подружжя шляхом надання строку на примирення, але після спливу чотирьох місяців примирення між подружжям не відбулось, позивач наполягає на розлученні та не бажає примирятись і проживати в подальшому разом з відповідачем. В ході судового розгляду судом встановлено, що сторони проживають окремо, можливе примирення, на якому наполягала відповідач не відбулось, а отже суд приходить до висновку, що між сторонами втрачені почуття взаємопорозуміння та поваги, на яких базуються шлюбні відносини, шлюбні стосунки припинились та протягом часу розгляду даної справи з липня 2016 року відносини між подружжям не відновились, а отже перебування у шлюбі носить формальний характер і примирення між подружжям неможливо. Враховуючи досліджені обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

20 липня 2018 року [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON], просила постановити рішення про розірвання шлюбу між нею та [PERSON], зареєстрованого 17 травня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Баранівського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 25, неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON], стягнути судові витрати. В обгрунтування вимог [PERSON] зазначила, що вона з відповідачем перебувають у шлюбі , зареєстрованому 17 травня 2011 року . Від спільного проживання у них народилася дочка [PERSON], [INFO] . Протягом останніх семи років вона та відповідач не підтримують шлюбні відносини, оскільки відповідач порушив подружню вірність, зустрічався з іншою жінкою і має з останньою дитину. Тому вона прийшла до висновку, що їх сімя розпалася і шлюб необхідно розірвати, миритися з відповідачем не бажає. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явилась, згідно поданої заяви вона просить суд розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився , про час та місце розгляду справи він повідомлений належно, згідно поштового повідомлення. Крім цього, він подав до суду письмову заяву про визнання позовних вимог та про розгляд справи у його відсутності . При таких обставинах фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Оскільки відповідач позов визнав, про що подав письмову заяву , що не протирічить вимогам закону, не порушує права та законні інтереси інших осіб , тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, суд постановляє рішення у підготочому судовому засіданні , що відповідає вимогам ч. 3 ст. 200 ЦПК України . Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритись вона не бажає, відповідач в судове засідання не зявився , подав письмову заяву про визнання позовних вимог , тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Так як спір про місце проживання дитини відсутній, суд залишає неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] на проживання для позивача. Встановлені судом обставини є підставою для задоволення позовних вимог. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги позивача, а тому відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України позивачу з державного бюджету підлягає повернення 50% судового збору, сплаченого при подачі позову. По даній справі позивачем сплачено судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. , а тому з державного бюджету підлягає поверненню 50% від вказаної суми, тобто 352 грн. 40 коп. \~ \~ \~ \~Решту суми 352 грн. 40 коп. судового збору на підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує із відповідача на користь позивача , так як ці витрати документально підтверджені, а суд вимоги задовольняє повністю. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

20 липня 2018 року позивач звернулася до суду з відповідним позовом до відповідача в якому зазначила, що з [PERSON] уклала шлюб 24 січня 2017 року, який зареєстровано Березнегуватським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №1. В шлюбі в них народилася донька, [PERSON], [INFO]. Подружнє життя в сторін не склалося, шлюбні стосунки припинені з серпня 2017 року. Позивач вважає, що сімю зберегти неможливо, оскільки примирення між ними бути не може, в зв'язку з чим просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, доньку залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище "Дяченко". Позивач в судове засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, а справу просила розглянути без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не направив. Судом, у відповідності до ст.280 ЦПК України, за згоди позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. З свідоцтва про шлюб серії 1-ФП № 135222 вбачається, що сторони уклали шлюб 24 січня 2017 року, який зареєстрували у Березнегуватському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про що зроблено відповідний актовий запис №1 (а.с.6). В шлюбі в них народилася дитина, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ФП № 271067, виданого Березнегуватським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №32 (а.с.5). З серпня 2017 року шлюбносімейні відносини між сторонами фактично припинені через несумісність характерів та різних поглядів на життя, на примирення вони не згодні та проживають окремо, що вбачається з довідки про склад сім'ї позивачки, виданої виконавчим комітетом Березнегуватської селищної ради Миколаївської області 20 липня 2018 року №1714 (а.с.7). Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 3 ст.105 СК України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача обов'язок по відшкодуванню позивачу судового збору в розмірі 704 грн 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

20 липня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з цим позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визначити їй, [PERSON] , [INFO] , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась [INFO] після смерті [PERSON] , терміном три місяці з дня набрання рішенням законної сили. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, але остання надала до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі з наведених обставин у позовній заяві та просила суд їх задовольнити. Представник Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, відповідача по справі, у судове засідання не з`явився, але позовні вимоги визнав повністю та просить суд розглядати справу без його участі, про що надав до суду відповідну письмову заяву. Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У зв`язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст. 1269 Цивільного Кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 Цивільного Кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В установлений законом шестимісячний термін, після відкриття спадщини, позивач не звернуласяся до нотаріальної контори про наміри прийняти спадщину, а це в свою чергу, унеможливлює в даний час оформити право на спадкове майно. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На думку суду, позивач з поважних причин пропустила установлений законом шестимісячний термін для звернення до нотаріальної контори про наміри прийняти спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

20 липня 2020 року року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною - дочкою [PERSON] , [INFO] , трьох років, у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) щомісячно. В обґрунтування цих вимог вказувала, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 11 травня 2019 року, від шлюбу народилася донька [PERSON] [INFO] , батьком якої є відповідач. Однак з травня 2020 року відповідач залишив їх постійне місце проживання, проживає окремо, відносини між нею та відповідачем припинені, при цьому відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання, хоча вона потребує такої, адже перебуває у скрутному матеріальному становищі, оскільки не працює у зв`язку із доглядом за дитиною до трьох років. Позивач [PERSON] в ході розгляду справи по суті позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила про їх задоволення. Відповідач [PERSON] в ході розгляду справи не заперечував проти обставин вказаних у позовній заяві, однак позов не визнав та заперечував проти його задоволення, вказавши, що не бачить необхідності сплачувати аліменти на утримання дружини, так як вона проживає у власному будинку. Інших аргументів своїх заперечень не навів, вказав, що на даний час не працює, аліментних зобов`язань не має. Зі змісту письмових доказів слідує, що сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 5), яка за даними Воскресенської селищної ради від 05.07.2020 року проживає разом із матір`ю [PERSON] та перебуває на її утриманні (а.с. 6-7). Щодо заявлених вимог, то судом встановлено, що позивач потребує матеріальної допомоги, оскільки не працює у зв`язку з доглядом за ддитиною та досягненням нею трьох років. За положеннями ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За частиною 4 даної статті дружина, з якою проживає дитина, має право на таке утримання незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища. З огляду на наведене, враховуючи що, після припинення між сторонами шлюбних відносин, їх малолітня донька проживає із матір`ю, та не досягла трьох років, то за положеннями вище вказаних норм за позивачкою передбачено право на матеріальну допомогу (аліменти) від батька дитини до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку, а тому позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та, виходячи з розміру аліментів, про який просить позивач (1/ 6 частина від доходу відповідача) підлягають задоволенню в повному обсязі. Окрім цього, згідно зі ст. 141 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

20 листопада 2005 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Летичівського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №112, в якому у них 12 липня 2006 року народилася донька Софія. У звязку із різними поглядами на життя між подружжям почали виникати непорозуміння, конфлікти, що привело до припинення сімейно-шлюбних відносин, тому позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просить задовольнити. Вказав, що примирення не відбулось, проживають окремо близько 4 років, спільне господарство не ведуть. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Вказала, що примирення не відбулось, проживають окремо близько 4 років, спільне господарство не ведуть. У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи розгляд справи проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 105, 110-112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, при цьому суд вживає заходів щодо примирення подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що сторони припинили шлюбні відносини та наполягають на розірванні шлюбу, а тому, приходить до висновку, що подальше їх спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них і за встановлених обставин його необхідно розірвати. Спору щодо місця проживання дитини немає. Після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище "Похила".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

20 листопада 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Подорожненської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області та просить ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,14 га, що знаходиться на території Подорожненської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що відповідно до Державного акта серії КР № 012027 від 06 червня 2007 року у її власності перебуває земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Проте, в зв'язку з втратою оригінала цього акту вона не має можливості вільно розпорядитися належною їй земельною ділянкою, тому, в порядку ст.. 392 ЦК України просить суд підтвердити її право власності. В судове засіданні позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача Подорожненської сільської ради Світловодського району в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі та визнання позову.(а.с. 22) Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як підтверджується інформацією управління Держземагенства у Світловодському районі Кіровоградської області № 1954/03/01-12 від 02 квітня 2014 року, у власності [PERSON] перебуває земельна ділянка площею 2,14 га № 0003 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Подорожненської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області згідно Державного акта на право власності на земельну серії КР № 012027 від 06 червня 2007 року, кадастровий номер 3525287600:02:000:0003. (а.с. 45) Ч. 1 ст. 126 ЗК України в редакції від 5 березня 2009 року визначено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч. 2 цієї статті. Позивач заявляє про втрату оригінала державного акта про право власності на вищевказану земельну ділянку, що позбавляє її можливості до реалізації прав, наданих ст.. 319 ЦК України при здійсненні права власності. За правилами ст.. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки відновити державний акт, який посвідчує право власності на земельну ділянку немає можливості, так як на даний час відповідно до положень ст. 126 ЗК України в редакції Закону № 3613-VI від 07 липня 2011року право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

20 листопада 2013 року позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк "Приватбанк" звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що відповідно до кредитного договору № б/н від 14.05.2008 року [PERSON] отримав від позивача кредит у розмірі 2 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Вказаним договором передбачався порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків та інших витрат. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав у зв'язку з чим станом на 31.10.2013 року виникла заборгованість на загальну суму 9 465,86 грн.: заборгованість за кредитом - 1 997,90 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 6 779,11 грн., а також штрафи відповідно до умов договору: штраф (фіксована частина) - 250,00 грн., штраф (процентна складова) - 438,85 грн. Так як відповідач не бажає в добровільному порядку сплатити заборгованість, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість на загальну суму 9 465,86 грн., а також судовий збір у сумі 229,40 грн. Представник позивача Трачук Є.В. у судове засідання з'явився, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі на підставах, викладених у позові. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місто слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved