Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

[PERSON] , в особі представника адвоката Дик С.І., звернулась до суду з цією заявою посилаючись на те, що [INFO] померла мати заявниці [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, належне померлій. Спадкоємцем за законом є дочка померлої - [PERSON] , яка спадщину прийняла, подавши 13.04.2021 року відповідну заяву до нотаріуса, однак не може оформити належним чином свої спадкові права, оскільки при вирішенні питання успадкування майна, що належало покійній матері заявниці, було виявлено що написання по батькові її матері у державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 039552, де її по батькові записано як « [PERSON] » не збігається з по батькові цієї особи, зазначеному у свідоцтві про смерть -« [PERSON] ». Отже, право власності на земельну ділянку площею 1,306 га, для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Сусолівської сільської ради Самбірського району Львівської області (село Задністряни), підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії III-ЛВ№ 039552, що виданий на підставі рішення Сусолівської сільської ради Самбірського району Львівської області від 04.02.2002 року № 3. Однак, у вищевказаному документі по батькові померлої [PERSON] записано « [PERSON] », у той час, як згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] та у Витязі про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 64323471 від 13.04.2021 року, остання записана як « [PERSON] ». Виправлення помилки у державних актах та видача нових державних актів неможлива, оскільки згідно діючого законодавства з 2013 року видача та реєстрація державних актів на право власності на земельні ділянки припинена. Вищевказані розбіжності у зазначенні персональних даних особи спадкодавиці створили перешкоди заявниці в оформленні права на спадщину, які позбавляють її можливості оформити спадщину в частині земельної ділянки після смерті матері [PERSON] . Із врахуванням наведеного просить суд встановити факт належності померлій [INFO] [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю серії III-ЛВ №039552, виданого на підставі рішення Сусолівської сільської ради Самбірського району Львівської області від 04.02.2002 року № 3, на право приватної власності на земельну ділянку площею 1,306 Га для ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території с. Задністряни Сусолівської сільської ради Самбірського району Львівської області, який був виданий на ім`я « [PERSON] ». Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилась, представник заявника адвокат Дик С.І. подала заяву про підтримання поданої заяви та розгляд справи у відсутності заявника і її представника. Представник заінтересованої особи Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій підтримав заяву, не заперечував проти ухвалення судом рішення без участі представника. З наслідками визнання позову ознайомлений в повному обсязі. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Із копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 22.02.1999 року відомо, що [INFO] у с. Задністряни Самбірського району Львівської області померла [PERSON] . (а.с. 7). Згідно довідки Рудківської міської ради № 767 від 26.02.2021 року відомо, що [PERSON] , 1914 р.н., проживала та була зареєстрована до дня смерті в [ADDRESS] і разом з нею на день смерті була зареєстрована та проживала зокрема її дочка [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Як вбачається із копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , [PERSON] народилась [INFO] і її матір`ю зазначена [PERSON] (а.с. 5). Після одруження [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 5). Із повідомлення Рудківської державної нотаріальної контори Самбірського району Львівської області від 13.04.2021 року відомо, що причиною відмови нотаріуса у видачі заявнику свідоцтва про право на спадщину є те, що написання по батькові матері заявника у державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 039552, де її по батькові записано як « [PERSON] » не збігається з по батькові цієї особи, зазначеному у свідоцтві про смерть -« [PERSON] » (а.с. 9). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЛВ №039552 та даних Витягу з книги реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку відомо, що вказаний Державний акт видано [PERSON] в тому, що на підставі рішення Сусолівської сільської Ради народних депутатів від 04.02.2002 року № 3 їй передається у приватну власність земельна ділянка площею 1.306 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території с.Задністряни Сусолівської сільської ради. Землю передано для ведення особистого підсобного господарства (а.с. 12-13). Із довідки виданої виконавчим комітетом Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області від 24.06.2021 року відомо, що [PERSON] , 1914 року народження, проживала та була зареєстрована до дня смерті (померла [INFO] ) в [ADDRESS] . У Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 039552, який виданий на підставі рішення Сусолівської сільської ради Самбірського району Львівської області від 04.02.2002 року № 3, на право приватної власності на земельну ділянку площею 1,306 Га для ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території с.Задністряни Сусолівської сільської ради Самбірського району Львівської області, який був виданий [PERSON] , було помилково вказано її по батькові як « [PERSON] ». Отже, [PERSON] та [PERSON] є однією і тією самою особою. Відповідно до ч. 1 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсугності неоспорюваних прав. У пункті 5 частини 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. У пункті постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 "Про судову практику в справах провстановлення фактів, що мають юридичне значення", при розгляді справ про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 12 Постанови № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. При співставленні усіх наявних у справі доказів, суд доходить висновку, що подана [PERSON] заява обгрунтована та підлягає до задоволення. Встановлення наведеного факту має для заявника юридичне значення, так як необхідне для оформлення спадщини.

Outcome: approved