overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

19.05.2016 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 05.02.2007 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 5000 грн. зі сплатою 36,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 30.04.2016 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 27093,37 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У зв'язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом ухвалено розглядати справу в заочному порядку у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 05.02.2007 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 5000 грн. зі сплатою 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Кінцевий термін повернення кредиту відповідає строку дії картки. Обслуговування кредитної лінії здійснюється за тарифами і правилами банку. Одночасно сторони дійшли згоди, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна з сторін не поінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк.(а.с. 9-15) Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 30.04.2016 року виникла прострочена заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту - 2873,55 грн.; по відсоткам за користування кредитом - 19353,47 грн.; по комісії - 3100,00 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 1266,35 грн. (а.с. 6-8) Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором разом зі штрафними санкціями в загальній сумі - 27093,37 грн., а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

19.05.2016 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 16.03.2012 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2500 грн. зі сплатою 36,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 31.03.2016 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 14366,96 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У зв'язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом ухвалено розглядати справу в заочному порядку у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 16.03.2012 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2500 грн. зі сплатою 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Кінцевий термін повернення кредиту відповідає строку дії картки. Обслуговування кредитної лінії здійснюється за тарифами і правилами банку. (а.с. 8-34) Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 31.03.2016 року виникла прострочена заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту - 1200,53 грн.; по відсоткам за користування кредитом - 9206,10 грн.; по комісії - 2800,00 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 660,33 грн. (а.с. 6, 7) Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором разом зі штрафними санкціями в загальній сумі - 14366,96 грн., а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

19.05.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 19 будинку № 73 по вул. Ак. Вільямса в м. Одесі. При цьому позивач посилається на те, що вона є власником квартири, в якій зареєстрований відповідач, але не проживає з 07.09.2010 року. Факт реєстрації відповідача призводить до збільшення розміру комунальних послуг, які позивач оплачує особисто, у зв'язку із чим змушена звернутися до суду. До судового засідання позивач не з'явилася, повідомлялася належним чином, до суду надано заяву представника позивача про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] судового засідання повторно не зявився, повідомлявся належним чином у відповідності зі ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до судового засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що вбачається із договору № 23529 купівлі-продажу нерухомого майна від 22.09.1998 року, який визнано дійсним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26.04.2016 року по справі № 520/4011/16-ц /а.с. 7-9/. Згідно довідки № 621 від 11.04.2016 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] та [PERSON], [INFO] /а.с. 10/. Матеріали справи містять також акт, складений 17.05.2016 року сусідами позивача, про те, що [PERSON], [INFO], у квартирі [ADDRESS] не проживає з 07.09.2010 року, його особистих речей у квартирі немає, на місце проживання невідоме. Вказаний акт належним чином засвідчений керівником ЖКС "Чорноморський" /а.с. 11/. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 ст. 405 ЦК України встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

19.05.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: доньки [PERSON] та доньки [PERSON], які продовжують навчання в Одеському державному університеті внутрішніх справ в розмірі 1/3 частини всіх доходів відповідача щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення дітьми двадцятитрьохрічного віку - у зв»язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Позов мотивовано тим, що з відповідачем перебувала у шлюбних відносинах, шлюб розірвано рішенням суду 2005 року. Від шлюбу мають двох дочок - [PERSON] та [PERSON], [INFO], які на даний час є курсантами Одеського державного університету внутрішніх справ, денної форми навчання. Зазначає, що відповідач працює, але добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач в судове засідання позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Треті особи в судове засідання не з»явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано. Від шлюбу мають повнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON], [INFO], батьками яких вони являються (а.с.8). Згідно довідок від 12.04.2017 року №№ 262, 263, [PERSON] та [PERSON] з 15.08.2016 зараховані на денну форму навчання до Одеського державного університету внутрішніх справ для здобуття освітнього ступеню «бакалавр» за спеціальністю «Право» і на теперішній час є курсантами 1-го курсу факультету № 2. Строк навчання 4 роки (а.с. 9, 10). Як вбачається із матеріалів справи, відповідач працює вчителем школи № 21 м. Чернігова, отримує заробітну плату (21-23, 24). Крім того знаходиться на обліку в Чернігівському об»єднаному УПФУ та отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІІ групи (а.с.25), а тому має можливість надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров»я та матеріальне становище повнолітніх дітей, позивача та відповідача, спільний обов»язок батьків щодо матеріального утримання дітей, виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь позивача на утримання повнолітніх дочок аліменти у розмірі 1/3 з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня подання позову до суду і до закінчення навчання. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

19.05.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 квітня 2012 року, шлюб зареєстрований Таврійським міськвиконкомом Новокаховської міської ради Херсонської області, актовий запис № 07, про що видано свідоцтво серії 1-кг № 070143. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, у звязку з чим вони втратили почуття поваги та любові один до одного, шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають близько одного року , спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер, а тому подальше його збереження вважає за неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, та місце проживання дитини не має. Просила суд шлюб розірвати, та залишити прізвище "Рижова" обране нею під час реєстрації шлюбу. Позивачка в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, з підстав зазначених в позові. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, наполягав на розірванні шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 27 квітня 2012 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають понад 1 рік, спільного господарства не ведуть. Спір про місце проживання дитини та поділ майна подружжя відсутній. Сторони вживали заходи для примирення, але вони були безрезультатними. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. Згідно ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112, 113, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

19.05.2017 року представник заявника звернулася із заявою до суду та просить встановити факт належності [PERSON] державних актів про право власності на земельну ділянку серії ЖТ №146947 та серії ЖТ №146946 виданих на ім»я [PERSON] 16 січня 2006 року на підставі розпорядження голови Овруцької райдержадміністрації №392 від 24.12.2003 року на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,2761 га та площею 1,0781 га, які знаходяться на території Нововелідницької сільської ради Овруцького району Житомирської області, кадастрові номери земельних ділянок №1824285200:16:000:0069 та №1824285200:23:000:0255. Мотивує це тим, що чоловікові заявника було видано державні акти на земельні ділянки серії ЖТ № 146947 та ЖТ № 146946, в яких неправильно зазначено прізвище чоловіка, а саме вказано «Торгонський» замість "Таргонський". Встановлення даного факту необхідно для оформлення спадщини. Заявник надала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи надав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер 04.05.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП № 241885 та є чоловіком заявника, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії І-ТП №101437. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельні ділянки. З копії державних актів на земельну ділянку серії ЖТ №146947 та серії ЖТ №146946 видно, що прізвище [PERSON] зазначено «Торгонський», в той час як у свідоцтві про смерть прізвище вказано «Таргонський». Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Овруцької ДНК від 05.05.2017 року №652/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON], оскільки у державних актах на право власності на земельні ділянки, померлий вказаний як «Торгонський Олексій Захарович», а у свідоцтві про смерть «Таргонський Олексій Захарович». Згідно повідомлення Овруцької ДНК №913/01-16 від 08.06.2017 року, після померлого 04.05.2014 року [PERSON], заведена спадкова справа №252/2014 у звязку з подачею заяви про прийняття спадщини за законом від дружини померлого [PERSON]. З огляду на це суд дійшов висновку, що від встановлення факту належності правовстановлюючого документу [PERSON] на нерухоме майно залежить виникнення права спадкоємця [PERSON] на оформлення спадщини, а саме земельних ділянок після смерті [PERSON]. Вказані обставини не викликають у суду сумнівів в належності вищевказаних документів [PERSON], а тому суд вважає факт належності правовстановлюючих документів доведеним. Заявником сплачено судовий збір в сумі 640 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

19.05.2021 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 11.06.2011 року він з відповідачкою зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Єланецького районного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . З початку 2020 року шлюбні відносини з відповідачкою припинилися, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, поновлювати шлюбні відносини не бажає, на примирення не згоден, тому просив суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив задовольнити, строк на примирення просив не надавати. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 11.06.2011 року сторони зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Єланецького районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №16. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зіст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, не бажають примиритись, що свідчить про дійсність їх намірів щодо розірвання шлюбу та дає підстави для задоволення позову. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає за необхідне залишити відповідачці прізвище " [PERSON] ". На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

19.06.2010 року виконавчим комітетом Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької обл. був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER]. Подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В період спільного життя між позивачем та відповідачем склалися неприязні стосунки, вони втратили повагу одне до одного в зв'язку з чим припинили шлюбні стосунки та разом не живуть. 21.01.2015 року [PERSON] пред'явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач підтримавши позов і давши пояснення по справі, просить розірвати шлюб з відповідачем та залишити їй прізвище "[PERSON]" Відповідач [PERSON] позов визнав і, давши пояснення по справі, просить позов задовольнити. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст., ст. 105, 110 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

19.06.2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документу та факт родинних стосунків, вказує, що 01 жовтня 1983 року вона одружилась. ЇЇ дошлюбне прізвище [PERSON]. При видачі свідоцтва про шлюб її прізвище було записане «[PERSON]»- російською мовою. При внесенні змін до її трудової книжки в зв»язку зі зміної прізвища її помилково записали «[PERSON]». В данний час вона звернулась до управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області для оформлення пенсії. У зв»язку з такими розбіжностями в написанні її прізвища їй потрібно встановити факт належності їй трудової книжки [NUMBER] від 03 квітня 1981 року на прізвище «[PERSON]». Крім того, при народженні її доньки в її свідоцтві про народження вона «[PERSON]», а заявник вказана як «[PERSON]». Також просить встановити юридичний факт родинних відносин з її донькою, [PERSON], [INFO]. Це потрібно для начислення до стажу півтора роки, які вони доглядала за дитиною. Вказані факти заявнику необхідно встановити для оформлення пенсії. Заявник [PERSON] та представник зацікавленої особи у судове засідання не з'явилися, письмово просять суд розглянути справу в їх відсутності. Суд ухвалив розглядати справу за відсутністю заявника та зацікавленої особи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO]. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 01 жовтня 1983 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] після укладення шлюбу заявникові присвоєно прізвище - «[PERSON]» (прізвище вказано російською мовою) (арк. справи 8) Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого Ізюмським МРВ УМВС України в Харківській області 20 серпня 1997року, дублікату картки фізичної особи-платника податків Ізюмської ОДПІ в Харківській області від 24.01.2006 року , прізвище заявника вказано «[PERSON]». (арк. справи 4,5) Як вбачається з трудової книжки [NUMBER] прізвище власника після зміни прізвища відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 01.10.1983 року вказано російською мовою «[PERSON]», але у свідоцтві про шлюб вказано російською мовою «[PERSON]». (арк. справи 10-12) Відповідно до свідоцтва [NUMBER] від 18 травня 1999 року про народження [PERSON], [INFO], її мати вказана «[PERSON]», але відповідно до паспорта вона «[PERSON]».(арк. справа 7) Таким чином суд встановив факт, що має юридичне значення, що трудова книжка [NUMBER] оформлена 03 квітня 1981 року видана на ім'я "[PERSON]" фактично належать [PERSON], [INFO] та факт , що [PERSON], [INFO] є матір»ю [PERSON], [INFO] . Встановленя вказаних фактів необхідно заявнику з метою оформлення пенсіЇ. Таким чином є підстави для задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, передбаченого пунктом 6 частини 1 статті 256 ЦПК України.

Outcome: approved