overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

26 грудня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову та до повноліття дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки, дитина повністю перебуває на утриманні позивача, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач позов визнав у повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. З урахуванням вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України та роз'яснень пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 квітня 2007 року (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 7), який мешкає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Судом встановлено, що спільне подружнє життя у сторін не склалося через несумісність характерів, вони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства з вересня 2014 року, поновлювати їх не мають наміру, примирення та збереження сім'ї вважають неможливим. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін та дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексуУкраїни, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд приймає до уваги проживання дитини сторін разом з матір'ю, перебування на її утриманні, обов'язок відповідача утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, враховуючи обставини справи та визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про необхідність його задоволення. Відповідно до положень ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави та позивача в розмірі по 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

26 грудня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що 31.10.1986 року уклала шлюб з [PERSON], який зареєстровано Центральним райвідділом ЗАГС м.Миколаєва, актовий запис № 416. Від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя в сторін не склалося, вісім років вони проживають окремо, шлюбні стосунки між ними фактично припинені. Відповідач утворив нову сім'ю, проживає з іншою жінкою, проте не бажає розривати шлюб в органах РАЦС. [PERSON] вважає, що примирення неможливе та просить суд розірвати шлюб, укладений з [PERSON], після розірвання шлюбу залишити прізвище "[PERSON]". Позивачка свої вимоги підтримала, надавши до суду письмову заяву, на розірванні шлюбу наполягала, а справу просила слухати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, оскільки від позивача та відповідача надійшли заяви про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази доходить наступного. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 31 жовтня 1986 року між позивачкою та відповідачем укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Центральним райвідділом ЗАГС м.Миколаєва, про що зроблено відповідний актовий запис № 416 ( а.с.3). Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбно - сімейні відносини між сторонами фактично припинені, відповідач змінив місце проживання окремо від позивачки, на примирення вони не згодні. Таким чином, суд доходить висновку, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими, це суперечить їх інтересам. На підставі викладеного вище, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, суд доходить висновку про можливість задоволення позову про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

26 грудня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем [PERSON] 07 жовтня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського районного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 92, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалось, шлюбні відносини припинені майже рік, спільного господарства не ведуть, між ними втрачено почуття взаємоповаги, подальше спільне життя вважає неможливим. В судове засідання позивач не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши про підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши про визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 07 жовтня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського районного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 92 (а.с.7). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги - ч.1 ст.55 СК України. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи досліджені обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

26 грудня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт родинних відносин, а саме, що він є сином [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Кізел Пермської області, яка померла [INFO] . Заява обґрунтована тим, що [INFO] померла матір заявника - [PERSON] , [INFO] , після смерті якої відкрилася спадщина. Наявність розбіжностей в прізвищах матері - « [PERSON] » та заявника - « [PERSON] » перешкоджають вирішити питання щодо належного оформлення спадкових справ. В судове засідання заявник не з`явився. Представником заявника подано до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи - Павлоградської міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, покладався на розсуд суду. З`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази у справі в підтвердження вказаних обставин, суд приходить до висновку, що вимоги заявника підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [INFO] померла [PERSON] у віці 61 років, згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 29 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1177. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01 листопада 1973 року та складеного на російській мові, заявник « [PERSON] родился [INFO] , мать - [PERSON] ». Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на житло від 25 січня 2007 року, виданого в м. Павлограді відділом по обліку та розподілу житлової площі, квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної часткової власності: гр. [PERSON] - 1/2 ч., та членів її сім`ї - [PERSON] - 1/2 ч. Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Враховуючи наведене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що відмінність у написанні прізвищ заявника - [PERSON] та його померлої матері - [PERSON] , зумовлена неоднаковим перекладом з російської на українську мову. Встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для отримання свідоцтва про право на спадщину. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне встановити факт, що померла [INFO] [PERSON] є рідною матір`ю [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

26 жовтня 2009 року [PERSON] звернувся в суд з позовом ЗАТ „Діброва" про стягнення заборгованості по заробітній платі. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 2005 року працював верстатником у Закритому акціонерному товаристві «Діброва». За час роботи підприємство заборгувало виплату заробітної плати з червня по серпень 2006 року в сумі 1361 грн. 39 коп , згідно довідки № 17 від 21 серпня 2009 року. Позивач неодноразово звертався до голови правління [PERSON] за заробітною платою, але коштів не отримав. Позивач [PERSON] позов підтримав, зіславшись на обставини викладені, в позовній заяві, просить поновити йому строк звернення до суду та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача у судове засідання не заявився, хоча про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, що стверджується відміткою в журналі вихідної кореспонденції, заперечень на позовну заяву відповідачем в суд подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляд) справи без участі відповідача, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], з 2005 року працював верстатником у Закритому акціонерному товаристві „Діброва". За час роботи підприємство заборгувало виплату заробітної плати з червня по серпень 2006 року в сумі і361 грн. 39 коп , згідно довідки № 17 від 21 серпня 2009 року. Позивач неодноразово звертався до голови правління [PERSON] за заробітною платою, але коштів не отримав. Дані правовідносини регулюються КзпП України і згідно ст. 116, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред»явлення звільненим працівником вимог про розрахунок. Отже, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення - стягнути з ЗАТ «Діброва» на користь [PERSON] 1361 грн. 39 коп. заборгованість по невиплаченій заробітній платі, 903 грн. 48 коп. компенсацію за затримку виплати заробітної плати На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

26 жовтня 2015 року [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON], просила постановити рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем 28 квітня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Баранівського районного управління юстиції у Житомирській області за № 13, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. В обгрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що їх спільне життя не склалося , сімейно-шлюбні стосунки припинили рік тому, оскільки відповідач не працює , безвідповідально ставиться до сім'ї, вживає спиртні напої, її не розуміє, матеріально сім'ю забезпечувати не бажає, що призводило до постійних сварок. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не з"явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, де вона позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про час та місце рогляду справи він повідомлений належно, що підтверджується поштовим повідомленням. Він подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності , де він позовні вимоги визнав повністю. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] обгрунтований, а тому підлягає задоволенню. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу; миритись вона не бажає, відповідач позовні вимоги визнав, ніяких заперечень не надав, миритись він не бажає, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Спільних дітей сторони не мають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

26 жовтня 2015 року [PERSON], звернулась до суду з даною позовною заявою. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстровано 23.08.2007 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Бердичеву Бердичівського МРУЮ, актовий запис №570. Від шлюбу мають дітей: доньку Марину, [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Відповідач, як батько дітей, працює офіційно, може і повинен надавати матеріальну допомогу на їх утримання, тому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (доходу) щомісячно, на утримання доньки Марини, [INFO], та сина [PERSON], [INFO], починаючи з дня подачі заяви до суду і до їх повноліття. В судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву з проханням розглянути справу в її відсутності, заявлені позовні підтримує повністю, і просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутності. Позовні вимоги визнав повністю. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, від якого мають доньку Марину, [INFO], та сина [PERSON], [INFO], батьком яких згідно свідоцтва про народження є відповідач. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивачка в поданій позовній заяві зазначила, що діти проживають з нею, тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

26 жовтня 2015 року [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], з даним позовом. В заяві вказала, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 березня 2014 року. Від спільного проживання мають п"ятеро дітей сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], доньку Анастасію [INFO] та доньку Дарію, [INFO]. Відповідач працездатний, має тимчасові заробітки, інших утриманців не має, але добровільно не бажає надавати допомогу дітям. Просить постановити рішення про стягнення аліментів у розмірі 1/2 частини, щомісячно і до повноліття дітей.. У судовому засіданні позивач, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав повністю. Суду пояснив, що постійного місця роботи не має, живе за рахунок тимчасових заробітків, згоден на стягнення аліментів на утримання дітей. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, що сторони пепребувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано в Баратівській сільській раді Снігурівського району Миколаївської області 12 березня 2004 року , актовий запис №2 (а.с.5). Від шлюбу мають п"ятеро дітей сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], доньку Анастасію [INFO] та доньку Дарію, [INFO], що підтверджується Свідоцтвами про народження дітей. (а.с.6-10) Відповідач працездатний, має тимчасові заробітки, інших утриманців не має, та бажає надавати матеріальну допомогу на утримання дітей в розмірі 1/2 частини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на одну дитину, визначається судом. У звязку з наведеним вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок по сплаті на користь держави судового збору у сумі 487,20 гривень

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

26 жовтня 2016 року на адресу суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, яка здана позивачкою на пошту 21 жовтня 2016 року. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем протягом п'яти років. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає їй матеріальну допомогу, хоча має таку можливість оскільки працює на ВП «Шахта «Родинське», має постійну заробітну плату, крім того є пенсіонером і отримує пенсію. Вона не працює, доглядає малолітню дитину,є інвалідом другої групи за зором. У зв'язку з тим, що між ними не досягнуто угоди про добровільну сплату аліментів, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у зв'язку з проживанням із нею дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву в якій підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про одержання судової повістки, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надавав. На підставі ст.224 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частково. Судом встановлені такі обставини та відповідні до них правовідносини. Сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із матір'ю. Відповідно до ч. ч.2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення трьох років, є інвалідом другої групи за зором. Відповідач працює на ВП «Шахта «Родинське» електрослюсарем підземним, має стабільний заробіток, отже може надавати матеріальну допомогу. За таких обставин позивачка, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у зв'язку із тим, що позивачку, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ст.84 України,

Outcome: approved