Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

16.04.2018 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Новобузького району Миколаївської області про визнання\~права власності за набувальною давністю на нежитлову будівлю свинарника, будівлею площею 600 кв.м., загальною площею 540 кв.м., розташованої по вул. Зелена, 1 «Б»\~в с. Володимиро-Павлівка Новобузького району Миколаївської області. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначила, що з березня 2007 року вона, з дозволу [PERSON] сільської ради Новобузького району, з метою запобігання руйнування вищевказаної нежитлової будівлі, яка нікому не належала та перебувала у аварійному стані, стала відкрито та безперервно нею користуватися, тому посилаючись на бажання мати у власності цю будівлю, яке у позасудовому порядку здійснити не можливо, вона і звернулася до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON], посилаючись на обставини викладені у позові, заявлені [PERSON] вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Вислухавши пояснення представника позивача, суд приходе наступного висновку. Згідно довідки [PERSON] сільської ради Новобузького району від 02.04.2018 року № 231, на території сільської ради по вул. Зелена, 1 «Б»\~в с. Володимиро-Павлівка Новобузького району Миколаївської області розташована безхозна нежитлова споруда, яка на балансі сільської ради не стоїть, але знаходиться на її обліку. Раніше, на підставі рішення цієї ж сільської ради від 28.03.2018 року № 122, вищевказаному житловому приміщенню було присвоєно дану юридичну адресу. Відповідно до даних Інформаційної довідки, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про реєстрацію права власності на вищевказану нежитлову будівлю відсутні. Згідно акту, складеного 30.03.2018 року комісією у складі депутата та землевпорядника [PERSON] сільської ради, а також мешканців цієї сільської ради [PERSON], [PERSON] та [PERSON], з 2007 року по день складання цього акту, громадянка [PERSON], вільно, безперервно та відкрито користується у власних господарських потребах нежитловою будівлею по вул. Зелена, 1 «Б»\~в с. Володимиро-Павлівка Новобузького району Миколаївської області. Відповідно до висновку експерта оцінювача, ринкова вартість нежитлової будівлі свинарника, будівлею площею 600 кв.м., загальною площею 540 кв.м., розташованої по вул. Зелена, 1 «Б»\~в с. Володимиро-Павлівка Новобузького району Миколаївської області, станом на 10.04.2018 року становить 30 550 грн. Відповідно до ч. 4 та ч. 1\~ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Виходячи зі змісту\~ст. 344 ЦК України, обставинами, які мають значення для справи, і які повинен довести сам позивач (ч. 1\~ст. 81 ЦПК України), є законний об'єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (тобто, строк володіння). Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п. 9.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 7 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав" при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: -володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; -володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя\~ст. 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга\~ст. 344 ЦК України). Окрім того, викладена у ч. 3\~ст. 397 ЦК України\~презумпція добросовісності та правомірності фактичного володіння майном у комплексі з тими фактами, та протягом тривалого часу до позивача не пред'являлось будь-яких вимог про витребування вказаної будівлі та про оспорення правомірності і добросовісності володіння нею, з урахуванням визнання позову органом місцевого самоврядування (що вказує на те, що така нерухомість не набувала статусу безхазяйної речі згідно вимог ст. 335 ЦК України) - свідчить про добросовісність набуття позивачем чужого нерухомого майна нежитлової будівлі свинарника, розташованої по вул. Зелена, 1 «Б»\~в с. Володимиро-Павлівка Новобузького району Миколаївської області. Під час судового розгляду справи достеменно встановлено та не заперечувалося сторонами, що [PERSON] з березня 2007 року добросовісно, відкрито і безперервно користується вищевказаною нежитловою будівлею, а тому предявлений [PERSON] позов про визнання права власності на таку будівлю за набувально давністю, ґрунтується на законі і підлягає задоволенню. Вимоги щодо стягнення з відповідача судового збору, понесеного позивачкою у зв'язку з розглядом справи, остання не заявляла, тому суд відносить ці витрати на її рахунок.

Outcome: approved