Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

[PERSON] громада в особі Лубенської міської ради звернулася до суду з позовом до [PERSON] про виселення, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач [PERSON] незаконно вселився та проживає у [INFO]. Дана квартира відноситься до державного житлового фонду , який згідно ст.. 5 ЖК України перебуває у віданні міської ради. Квартира не має іншого власника, крім Лубенської міської ради, про що свідчить лист КП Лубенського МБТІ від 28.08.2013 року №396 та рішення державного реєстратора реєстраційної служби Лубенського МРУЮ від 13.08.2013 року. Відповідач [PERSON] звертався із позовом до суду до Лубенської міської ради про визнання його членом сім»ї квартиронаймача та переведення на нього прав наймача , однак рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06.03.2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 24.04.2014 року у задоволенні позову [PERSON] було відмовлено. На підставі викладеного, позивач [PERSON] громада в особі Лубенської міської ради прохав суд виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала та прохала його задовольнити, не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідача. Відповідач [PERSON] в судові засідання 29.10.2014 р. та 17.11.2014 р. не з»явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином , про причини неявки суд не повідомляв. Представник третьої особи Лубенського КЖЕУ не з»явився, від третьої особи до суду надійшов лист, у якому вони прохали розглядати справу за відсутності свого представника. Представник третьої особи реєстраційної служби Лубенського МРУЮ в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи третя особа була повідомлена належним чином. Тому, враховуючи, що позивач надав згоду на проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідача, суд вважав за необхідне проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача. З»ясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, судом встановлено, що відповідно до договору найму в будинках державного і комунального житлового фонду № 19 від 12.01.1988 року, [PERSON] являвся квартиронаймачем квартири [ADDRESS], яка відноситься до державного житлового фонду. [PERSON] в даному житловому приміщені був зареєстрований один. 18.05.2013 року [PERSON] – помер. Відповідач по справі, [PERSON] звертався із позовом до суду до Лубенської міської ради про визнання його членом сім"ї квартиронаймача та переведення на нього прав наймача. Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06.03.2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 24.04.2014 року у задоволенні позову [PERSON] до Лубенської міської ради Полтавської області про визнання особи членом сім"ї квартиронаймача та переведення на неї прав наймача відмовлено. Згідно акту будинкового комітету [PERSON] проживає за адресою квартира [INFO]. Згідно довідки Лубенського МВ УДМС України в Полтавській області [PERSON] станом на 14.10.2014 року зареєстрований за адресою [INFO]. Листами позивача від 21.08.2014 року та від 01.09.2014 року відповідачу пропонувалося звільнити квартиру [ADDRESS]. На вказані листи відповідачем позивачу відповідь не надавалася, станом на час розгляду справи відповідач квартиру [ADDRESS] не звільнив. Згідно ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до ст. 116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Таким чином враховуючи, що відповідачем фактично самоправно зайнято жиле приміщення кватири №7 по вулиці Радянська будинок №41 в м. Лубни Полтавської області, оскільки він не має ніяких правових підстав для користування нею, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а відповідач – виселенню з квартири [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення. Враховуючи задоволення позову, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved