Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом та просив стягнути з [PERSON] , матеріальну шкоду в сумі 60 040,76 грн. заподіяну дорожньо-транспортною пригодою (далі ДТП) в тому числі витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 1 500, 00 грн., та суму шкоди завдану здоров`ю в сумі 3 111,57 грн. В обґрунтування вимог, посилався на те, що 29.08.2016р. сталася ДТП за участю автомобілів «Honda Civik», р/н [NUMBER] під керуванням позивача та «ДАФ», р/н [NUMBER] з напівпричепом «Ванхол» р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] Винним у вчиненні злочину, який передбачено ч.1 ст. 286 КК України, визнано [PERSON] [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з ПрАТ «Європейський страховий союз». 12жовтня 2017 р. Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг ПрАТ «Європейський Страховий Союз» було виключено із державного реєстру фінансових установ у зв`язку з анулюванням свідоцтва на провадження страхової діяльності та 24 листопада 2017 р. на офіційному сайті Моторно-транспортного страхового бюро України (далі МТСБУ) було опубліковано повідомлення про те, що МТСБУ розпочинає врегулювання страхових випадків за зобов`язаннями ПрАТ «Європейський страховий союз». 16 лютого 2018 р. до МТСБУ [PERSON] було подано заяву про відшкодування, заподіяної [PERSON] дорожньо - транспортною пригодою шкоди, з необхідним пакетом документів. 19 квітня 2018 р. МТСБУ листом № 3.1- 10/12275 повідомило [PERSON] про те, що [PERSON] не є потерпілою особою у дорожньо-транспортній пригоді, а тому МТСБУ не було компенсовано шкоду, яку позивач отримав внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини [PERSON] . Таким чином, представник позивача, просив задовольнити позов в повному обсязі. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, надавши до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність (а.с. 155). Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце та час його проведення повідомлений належним чином (а.с.153), причини неявки не повідомляв, заява про розгляд справи у його відсутність не надходила, відзив на позов не подавав. Третя особа в судове засідання не з`явилась, про місце та час його проведення повідомлялась належним чином (а.с. 154), причини неявки не повідомляла, заява про розгляд справи за її відсутності не надходила. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача (а.с. 155). Судове рішення ухвалено за відсутності учасників справи. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що 29.08.2016 року о 08 годині 50 хвилин водій [PERSON] , в порушення вимог п.п. 10.4 і 10.6 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, будучи не уважним, не стежачи за дорожньою обстановкою, керуючи вантажним автопотягом, який складався з вантажного сідлового тягача «ДАФ», р/н [NUMBER] з напівпричепом «Ванхол» р/н [NUMBER] , здійснював рух по другому ряду (рахуючи зліва направо) вул. От. Головатого, з боку пров. П. Кравцова в напрямку вул. Церковна, на проїзній частині якої організовано односторонній рух. Наближаючись до регульованого перехрестя з вул. М.Плигуна, будучи не уважним, не зайнявши вчасно крайнє ліве положення на проїзній частині, продовжуючи рух по другому ряду, не переконавшись в тому, що маневр не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху, при в`їзді на зазначене перехрестя почав виконувати маневр лівого повороту, в наслідок чого відбулося зіткнення з легковим автомобілем «Honda Civik», р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався в попутному прямому напрямку по крайньому лівому ряду вул. От. Головатого. В результаті зіткнення автомобіль «Honda Civik», р/н [NUMBER] почав рухатись в заносі та допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ-21099» р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався в прямому напрямку у третьому ряду та автобусом «I-VAN» р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який зупинився за перехрестям у правого краю проїзної частини вул. От. Головатого. Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження та водій [PERSON] , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 2854 від 10.10.2016 року отримав тілесні ушкодження легкої та середньої тяжкості. Винним у порушенні ПДР, що призвели до зіткнення та пошкодження транспортних засобів визнано [PERSON] Зазначені обставини встановлені вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 28.11.2017р., справа № 523/17691/16-к (а.с. 10), а отже в силу ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Також встановлено, що [PERSON] , уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з ПрАТ «Європейський страховий союз» (а.с. 51,52), строк дії договору з 14.06.2016р., по 13.06.2017р. 13жовтня 2017 р. Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг ПрАТ «Європейський Страховий Союз» було виключено із державного реєстру фінансових установ у зв`язку з анулюванням свідоцтва на провадження страхової діяльності (а.с 59). 24 листопада 2017 р. на офіційному сайті Моторно-транспортного страхового бюро України (далі МТСБУ) було опубліковано повідомлення про те, що МТСБУ розпочинає врегулювання страхових випадків за зобов`язаннями ПрАТ «Європейський страховий союз» (а.с.60). 16 лютого 2018 р. до МТСБУ [PERSON] було подано заяву про відшкодування, заподіяної [PERSON] дорожньо - транспортною пригодою шкоди, з необхідним пакетом документів (а.с. 53). 13 березня 2018 р. [PERSON] було отримано лист від МТСБУ № 3.1-05/5840 від 26 лютого 2018 р., яким повідомлено, що для отримання відшкодування за отриману шкоду, [PERSON] до 28 лютого 2018 р. необхідно до справи долучити документи (а.с.55). 14березня 2018 р. [PERSON] до МТСБУ було відправлено лист, яким повідомлено, що 16 лютого 2018 року [PERSON] на адресу Моторно-транспортного страхового бюро України було направлено оригінал заяви встановленого зразку з усіма доданими додатками, які були зазначені на сайті МТСБУ, а тому вимоги МТСБУ, викладені у листі № 3.1-05/5840 щодо надання додаткових матеріалів - безпідставні (а.с. 56). Відповідно до листа МТСБУ № 3.1- 10/12275 від 19.04.2018р. повідомлено, що [PERSON] не є потерпілою особою у дорожньо-транспортні пригоді, а тому МТСБУ не вбачає підстав для здійснення [PERSON] відшкодування отриманої шкоди (а.с. 62). Таким чином МТСБУ [PERSON] не було компенсовано шкоду, яку останній отримав внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини [PERSON] Водночас, правовим висновком Верховного Суду України у справі № 6-2808цс15 від 20.01.2016 року встановлено, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Крім того, встановлено, що розмір матеріальної шкоди заподіяної власнику автомобіля «Honda Civik», р/н [NUMBER] становить 58 540,76 грн., що підтверджується Звітом № 1617 від 29.08.2016р. (а.с. 13), вартість послуг за виготовлення експертного дослідження у розмірі 1 500,00 грн. (а.с.43). Також встановлено, що внаслідок скоєння [PERSON] дорожньо-транспортної пригоди було завдано шкоди здоров`ю [PERSON] та згідно з висновком судово-медичної експертизи № 2854 від 10.10.2016 р., отримав тілесні ушкодження легкої та середньої тяжкості (а.с.33). Відповідно до Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 13429 з 29 серпня 2016 року по 19 вересня 2016 року [PERSON] перебував на стаціонарному медичному лікуванні в Комунальній установі «Міська клінічна лікарня № 11 (а.с.44) та на лікування [PERSON] було витрачено суму коштів в розмірі 3 111,57 грн., що підтверджується фіскальними чеками (а.с.46). В силу частин 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, предбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами першою - другою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За приписами п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб). При розгляді таких спорів суд має вирішити питання про залучення до участі у справі власника майна як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача у порядку, передбаченому статтями 35, 36 ЦПК, оскільки рішення у справі може вплинути на його права та обов`язки щодо однієї зі сторін. [PERSON] здійснював керування автомобілем ««Honda Civik», р/н [NUMBER] , що належить його сину - [PERSON] - на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СКТ 361792 (а.с.50). Таким чином, згідно із п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», [PERSON] має право на відшкодування [PERSON] шкоди, завданої автомобілю «Honda Civik», р/н [NUMBER] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана майну одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно із ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала (ч.1 ст.1166 ЦК України). Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон 1961-ІV), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно до ст. 28 Закону 1961-ІV, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що порушення Правил дорожнього руху відповідачем [PERSON] , знаходиться в безпосередньому причинному зв`язку із заподіянням матеріальної шкоди майну та шкоди завданої здоров`ю [PERSON] , отже вимоги [PERSON] до [PERSON] , обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. При зверненні до суду позивача на підставі п. 6 ч.1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" він звільнений від сплати судового збору, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує його з відповідача на користь держави. На підставі ст. ст. 1166, 1188, 1192 ЦК України,

Outcome: approved