Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

31 липня 2018 року [PERSON] звернулась до Центрально-Міського районного суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, шляхом зміни способу їх стягнення. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 09 жовтня 1998 року уклала шлюб з [PERSON], який в подальшому був розірваний рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.08.2011 року. Після розірвання шлюбу позивачці було залишено прізвище "[PERSON]". Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження батьком дитини зазначений [PERSON]. 17 листопада 2017 року позивач уклала шлюб з [PERSON]. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 24 грудня 2012 року з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання спільної дитини в розмірі 700,00 грн. щомісячно. Після цього відповідач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, на підставі якого 12.11.2013 року Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу виніс рішення про зменшення розміру аліментів і призначив стягнення з відповідача аліментів на утримання спільної дитини в розмірі 600,00 грн., але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно. На підставі рішення був виданий виконавчий лист від 12.11.2013 року. На теперішній час даної суми недостатньо для повноцінного утримання дитини та її гармонійного розвитку, збільшився розмір прожиткового мінімуму для дитини, збільшилися видатки на утримання сина, який росте і потребує додаткових витрат. Відповідач є особою працездатного віку, важкими хворобами він не страждає. Домовленості щодо утримання дитини вони не дійшли. Визначений у 2013 році розмір аліментів 600 грн., є таким що не може в повній мірі забезпечити на даний час належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного і соціального розвитку їх спільної дитини. Позивач працює в дитячому садку, отримує мінімальну заробітну плату, яку вона витрачає на сплату комунальних послуг, придбання їжі та одягу. Вважає, що саме такий розмір призначених аліментів буде виправданий дійсними потребами, а тому просила стягнути на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON], яка належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, не використала наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, у судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява, в якій вона просить суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був сповіщений належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи телефонограма за № 815. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Матеріалами справи підтверджено, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, а позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у заочному порядку. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України), встановив наступне. 09 жовтня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 456 (а.с.8). Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 30 травня 2006 року Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, [INFO] року народився [PERSON], та її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.08.2011 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Разом із тим, рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.12.2012 року з [PERSON] на користь матері дитини - [PERSON], стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісячно у твердій грошовій сумі 700 (сімсот) гривень, з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 листопада 2013 року зменшено розмір аліментів визначений рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 24 грудня 2012 року, та стягнуто щомісячно з [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 600 грн. з усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на утримання сина [PERSON], [INFO], на користь матері дитини - [PERSON], починаючи з дня набрання чинності зазначеного судового рішення (а.с. 15-16). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Разом із тим, вимогами ч. 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Частиною 2 ст. 191 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Разом із цим, як вбачається з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи вищенаведені факти та встановлені судом обставини, які мають істотне значення, матеріальне та соціальне становище сторін; а також те, що статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня - 2027 гривень, суд приходить до висновку про необхідність зміни розміру аліментів, що стягуються з відповідача [PERSON] на користь позивачки на підставі рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 листопада 2013 року до 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved