Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

26 грудні 2016 р. заявник [PERSON] звернулась до суду з даною заявою, зазначивши, що 10 липня 2016 р. в Куйбишевському районі м. Донецьк Донецької області помер [PERSON]. Заявник отримала документи про смерть померлого неналежного зразка, а саме так званої «ДНР». Задля реалізації своїх спадкових та соціальних прав заявниці було необхідно отримати в органах РАЦС України свідоцтво про смерть, у чому їй було відмовлено Приморським РАЦС. У звязку із цим просила встановити факт смерті померлої в м. Донецьк вказаного числа. Заявниця [PERSON], представник заінтересованої особи Приморського ВДРАЦС Маріупольського МУЮ в Донецькій області в судовому засіданні участі не приймали, письмово просили розглянути справу за їх відсутності. Заявник заяву підтримала. Представник заінтересованої особи не заперечував проти задоволення заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню на підставі наступних правових норм та встановлених обставин справи. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до абзацу першого п. 13\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~з наступними змінами та доповненнями, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобовязаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Згідно ч.ч. 2 та 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим тимчасово окупованої території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/ або особами є недійсним і не створює правових наслідків. Місто Донецьк, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085 від 07.11.2014 року, входить до\~переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. Судом встановлено та підтверджується письмовими доказами, що 10 липня 2016 року медичним закладом "Міська клінична лікарня №21 " м. Донецьк було видано лікарське свідоцтво про смерть № 148 [PERSON], який помер 10 липня 2016 року в Куйбишевському районі м. Донецьк Донецької області. Від цього, лікарське свідоцтво про смерть, видане органами так званої «ДНР», є недійсним і не створює правових наслідків. Також встановлено, що заявниця звернулася до Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ММУЮ у Донецькій області аби отримати свідоцтво про смерть, але їй у цьому було відмовлено з-за не легітимності документів, що підтверджують смерть. Тобто, реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті виявилася неможливою. Таким чином, оскільки доводи заявниці знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, то заява підлягає задоволенню, що надасть заявниці можливість отримати свідоцтво про смерть померлої та реалізувати свої спадкові права.

Outcome: approved