Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

23.07.2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, якими (з урахуванням уточнення від 01.10.2020) просить, відповідно до висновку будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 18.09.2020р. за №113: виділити в натурі в окремий об`єкт нерухомості 2/5 частки, належні [PERSON] , із житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] , у складі літ. А ? житловий будинок, загальною площею 83,5 кв.м, в т.ч. житлова 36,3 кв.м., №1 ворота та хвіртка, №3 огорожа, №4 водопровід, який знаходиться у спільній частковій власності; визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою [ADDRESS] , до складу якого входить: літ. А ? житловий будинок, загальною площею 83,5 кв.м, в т.ч. житлова 36,3 кв.м., №1 ворота та хвіртка, №3 огорожа, №4 водопровід; припинити право спільної часткової власності між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову позивач зазначає, що йому на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області (справа №500/3544/19 від 15.07.2019) належить 2/5 часток житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . В цілому житловий будинок складається із : літ. А ? житловий будинок, загальною площею 83,5 кв.м, в т.ч. житлова 36,3 кв.м., літ. В ? житловий будинок, загальною площею 69,4 кв.м, в т.ч. житлова 44,9 кв.м., літ. Г сарай, літ. Д вбиральня, літ. Ж гараж, № 1-9 надвірні споруди. До 2/5 частки житлового будинку належить літ. А ? житловий будинок, загальною площею 83,5 кв.м, в т.ч. житлова 36,3 кв.м., №1 ворота та хвіртка, №3 огорожа, №4 водопровід. Іншим співвласником по [ADDRESS] , є [PERSON] , який успадкував після смерті матері [PERSON] 3/5 часток вказаного будинку. Не зважаючи на встановлений порядок користування житловим будинком та земельною ділянкою, вільно розпоряджатися майном, позивач не може, оскільки, повинен всі дії узгоджувати з співвласником. Взаєморозуміння щодо спільного володіння з співвласниками не вдається досягнути шляхом укладення договору про виділ частки. Позивач у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, представник надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі та визнання позовних вимог у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/, проте надала письмову заяву про визнання позовних вимог [PERSON] повністю, згоду з висновком експерта та розгляд справи без її участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником на праві приватної, спільної часткової власності 2/5 часток житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.07.2019 по справі №500/3544/19, що підтверджено технічним паспортом на будинок та довідкою ПП «Бюро технічної інвентаризації та оцінки» від 16.09.2020. Згідно довідки КП «Ізмаїльське МБТІ» за вих. №1089 від 22.09.2020 року, відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи на об`єкт нерухомості по [ADDRESS] , [PERSON] належить 2/5 частки на підставі рішення Ізмаїльської міської ради народних депутатів №1332 від 09.07.1992р. та 1/5 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.04.1987р. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.09.2006 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до заповіту, посвідченого 24.03.2000р. державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №4/3138, [PERSON] заповіла жилий будинок по [ADDRESS] [PERSON] , а квартиру [ADDRESS] [PERSON] , яка спадщину прийняла та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказану квартиру від 15.07.2009р., зареєстровано в реєстрі за №3-3245. Відповідно до висновку будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №113 від 18.09.2020р. існує технічна можливість виділу в окремий об`єкт нерухомості 2/5 частки житлового будинку, господарський будівель та споруд, які належні [PERSON] на праві спільної часткової власності, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , та складається з літ. А житловий будинок, загальною площею 83,5 кв.м., в т.ч. житлова 36,3 кв.м., №1 ворота та хвіртка, №3 огорожа, №4 водопровід, що розташовані на фактично відокремленій земельній ділянці, площею 0,0246 га, в зв`язку з тим, що: - має окремий вхід та в`їзд на відокремлену земельну ділянку, площею 0,0246 га (згідно геодезичної зйомки - плану встановлення меж земельної ділянки, виконаної ФОП [PERSON] (додаток 3); - може самостійно функціонувати (має житлові та підсобні приміщення згідно нормативних вимог); - виділення даної частки в окремий об`єкт нерухомості відповідає вимогам ДБН; - підключена до самостійних інженерних мереж з індивідуальними лічильниками; - будівлі частини, що пропонується до виділу, знаходяться в доброму технічному стані та має 100% готовності. До виділу в окремий об`єкт нерухомості пропонуються наступні приміщення, будівлі та споруди, які знаходяться в фактичному користуванні та володінні [PERSON] та є фактично відокремлені: 1. Житловий будинок літ. «А», який складається з наступних приміщень: - кухні, площею 27,0 кв.м.; - санвузлу, площею 6,1 кв.м.; - коридору, площею 12,1 кв.м.; - житлової кімнати, площею 10,8 кв.м.; - житлової кімнати, площею 11,0 кв.м.; - гардеробної, площею 2,0 кв.м.; - житлової кімнати, площею 14,5 кв.м., всього загальна площа 83,5 кв.м., в тому числі житлова площа 36,3 кв.м. Господарські споруди: №1 ворота та хвіртка, №3 огорожа, №4 водопровід. Житловий будинок літ. «А» та споруди, що знаходяться в фактичному володінні та користуванні [PERSON] розташовані на відокремленій земельній ділянці, площею 0,0246 га (згідно геодезичної зйомки - плану встановлення меж земельної ділянки, виконаної ФОП [PERSON] (додаток 3). Межі фактично відокремленої земельної ділянки наступні: - фасадна межа: від лівої бокової межі, по прямій лінії, в сторону правої бокової межі з довжиною відрізків: 7,79 м + 13,74 м.; - правостороння бокова межа: від фасадної межі, в сторону задньої межі, по прямій лінії, з довжиною відрізків: 7,47 м + 0,82 м.; - лівостороння бокова межа: від фасадної межі, в сторону задньої межі, по прямій лінії, довжиною 14,05м.; - задня межа: від лівої бокової межі, в сторону правої бокової межі, по ламаній лінії з довжиною відрізків: 5,0м + 1,67м + 5,92м + 2,93м + 11,52 м. Задня межа є лінією розподілу земельної ділянки по [ADDRESS] . Графічно відокремлена земельна ділянка обстежуваної 2/5 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] наведена в додатку 4. Відповідно до вимог ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання його у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як зазначено у роз`ясненнях, викладених у п.6,7,12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991р. (з подальшими змінами і доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту\~ст.115 ЦК України, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до\~ст. 119 ЦК\~України ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст.364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України та п. 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року №1117 "Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них". Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна № 55 від 18.06.2007 року, затвердженою в Мінюсті України від 06.07.2007 року. Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Згідно п.п. 3.1.-3.3. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, розрахунок часток у спільній власності на об`єкти нерухомого майна виконується за заявами всіх співвласників об`єктів нерухомого майна. У разі невідповідності розмірів часток, указаних у правовстановлювальних документах, реальним часткам за згодою всіх співвласників здійснюється розрахунок відповідних часток нерухомого майна з метою отримання відповідних правовстановлювальних документів. Право кожного співвласника в спільній частковій власності визначається часткою, яка виражається в простих правильних дробах (1/2; 1/3; 3/5 тощо). При цьому вказані в правовстановлювальних документах розміри часток співвласників на об`єкт нерухомого майна в сумі повинні становити одиницю. За відсутності згоди всіх співвласників щодо зміни часток питання вирішується в судовому порядку. Відповідно до вимог частини 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав - офіційне визнання фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно. Державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Частиною 1 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом; свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно проводиться на підставі документів, що посвідчують виникнення чи перехід речових прав на конкретний об`єкт нерухомості, одним із яких є рішення суду, що набрало законної сили. Згідно з п.п. 54, 56 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 року №1127, для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу, виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, подаються , зокрема, договір про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду, документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Згідно з ч.1 ст.88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. При цьому, питання формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав визначено у ст.79-1 ЗК України. Суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved