Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення штрафних санкцій за несвоєчасність повернення грошових коштів, посилаючись на те, що між ним та відповідачем було укладено договір позики від 10 січня 2011 року. У відповідності до вказаного договору [PERSON] надав відповідачу грошові кошти в сумі 39777 грн. 67 коп. як позику для купівлі житла, які відповідач зобов'язався повернути. Позивач звернувся до відповідача з вимогою від 10 грудня 2013 року про негайне повернення отриманої позики. В добровільному порядку вимоги позивача відповідач не задовільнив. [PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовною заявою, якою просив стягнути з [PERSON] 50 410 грн. 97 коп. заборгованості по договору позики від 10 січня 2011 року. Рішенням Рівненського міського суду від 10 лютого 2014 року у справі №569/305/14-ц позовні вимоги задоволено повністю. Рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області від 7 квітня 2014 року рішення першої інстанції в частині стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 38 777 грн. 67 коп. залишено без змін. Згідно п. 8 договору позики в разі прострочення повернення позики позивач має право нарахувати відповідачу пеню в розмірі 1% від несплаченої суми за кожен день прострочення. З врахуванням заборгованості з неповернення позики в розмірі 38 777 грн. 67 коп. Позивач нарахував відповідачу пеню за несвоєчасність розрахунків за період з 12 січня 2014 року по 21 травня 2014 року в розмірі 50 410 грн. 97 коп. Просить стягнути з [PERSON] пеню в розмірі 50 410 грн. 97 коп. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить стягнути з [PERSON] пеню в розмірі 50 410 грн. 97 коп. та судові витрати. Відповідач належним чином викликався до суду для розгляду справи, а саме на 08 липня 2014 року об 10 год., на 02 жовтня 2014 року о 10 год., 30 хв., на 28 жовтня 2014 року о 10 год. 30 хв., що підтверджується рекомендованими листами з повідомленням з відповідними розписками "Укрпошти", однак до суду не з'явився. Від відповідача заперечень на позов чи додаткових доказів не надходило. Заслухавши думку позивача, суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для проведення заочного розгляду справи і ухвалення заочного рішення у відсутності відповідача, який повторно не з'явився і був достовірно повідомленим про час і місце розгляду справи, проти чого не заперечує позивач. Заслухавши позивача, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 січня 2011 року між [PERSON] та відповідачем - [PERSON] був укладений Договір позики , згідно умов якого позивачем було передано відповідачу суму у розмірі 39 777 грн. 67 коп. З врахуванням часткового повернення позики в розмірі 1000 грн. сума заборгованості за отриманою позикою зменшилась і становить 38 777 грн. 67 коп. Заборгованість підтверджується наданими суду доказами та рішенням Рівненського міського суду від 10 лютого 2014 року у справі №569/305/14-ц, яке вступило в законну силу. У відповідності з частиною першою статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 58 ЦПК України). Відповідно до частини третьої статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, обставини виникнення заборгованості та її розмір в сумі 38 777 грн. 67 коп. встановлено судом на підставі належних доказів. Сторонами договору позики від 10 січня 2011 року було оговорено, що у разі прострочення повернення позики Позивач має право нарахувати пеню в розмірі 1% (один відсоток) від несплаченої суми за кожен день прострочення. Таким чином, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу пеню в розмірі 1% від несплаченої суми за кожен день прострочення, що обчислюється з загальної суми боргу у 38 777 грн. 67 коп. та складає 50 410 грн. 97 коп. Дана сума обчислена відповідно до прострочення починаючи з 12 січня 2014 року по 21 травня 2014 року за формулою 38777,67 грн. (сума боргу) Х 1% Х 130 (кількість днів прострочення) = 50 410 грн. 97 коп. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 і ч. 2 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день простроченная виконання. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж саму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 2 ст. 1046 ЦК України , договір позики є укладеним з моменту передавання грошей або інших речей, визначених родовим ознаками. Факт передавання позивачем грошей відповідачу підтверджується належними доказами, наявними в матеріалах справи. Відповідно до ч. 1 ст. ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності домовленості сторін проценти виплачуються щомісячно до дня повернення позики. Ціллю договору позики для позичальника є набуття ним права власності на грошові кошти або інші речі позикодавця, визначені родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або інші речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку встановленому договором. Частина 2 ст. 1050 ЦК України передбачає, що в разі якщо договором встановлений обов'язок позичальника повертати отриману позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась не сплаченою та сплати процентів. Конституція України у ст. 55 гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина, незважаючи на наявність у правових нормах вказівки на можливість такого захисту (ст. 8 Конституції України). Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а отже з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору у сумі 504 гривні 10 копійок. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved