Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

\~ 22 липня 2015р. [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визначити йому додатковий строк в три місяці для звернення до [PERSON] державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про прийняття спадщини після [PERSON], який помер 15 жовтня 2014 року. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що його брат [PERSON] помер 15 жовтня 2014 року. Заповіту останній не залишив. На час смерті брата позивачу не було достовірно відомо про існування будь-якого спадкового майна, тому до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався, вважаючи це недоцільним. Лише у березні 2015 року [PERSON] стало відомо, що його брат [PERSON] за життя володів земельною ділянкою сільськогосподарського призначення площею 3, 9218 га. Позивач неодноразово приїздив до [PERSON] державної нотаріальної контори Харківської області для подання заяви про прийняття спадщини, проте державний нотаріус був відсутній і на прийом потрапити не вдалося. В подальшому сімейні обставини та хворобливий стан здоров"я стали перешкодою для звернення до нотаріуса. Крім того, в період з 20 березня 2015 року по 25 квітня 2015 року [PERSON] А знаходився у службовому відрядженні. Лише 13 липня 2015 року позивач отримав можливість звернутися до державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку було відмовлено з огляду на пропуск строку звернення із заявою про прийняття спадщини. Вважаючи причину пропуску строку поважною, просив позов задовольнити. В судове 23 вересня 2015 року позивач не зявився, надав через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] селищної ради в судове засідання 23 вересня 2015 року не зявився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника відповідача. Представник третьої особи - [PERSON] державної нотаріальної контори Харківської області в судове засідання не з"явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника нотарільної контори. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 04 липня 1953 року у родині [PERSON] та [PERSON] народився [PERSON], про що 09 липня 1953 року бюро записів актів громадянського стану у книзі записів актів громадянського стану про народження вчинено актовий запис № 15, свідоцтво серії ІІ-АВ № 488874, видане 21 січня 1972 року (а.с. 7). 22 квітня 1956 року у родині [PERSON] та [PERSON] народився [PERSON], про що 07 травня 1956 року бюро записів актів громадянського стану в книзі записів актів громадянського стану про народження вчинено актовий запис № 7, свідоцтво серії ІІ-АВ № 488873, видане 21 січня 1972 року (а.с. 6). 26 листопада 2002 року на підставі розпорядження [PERSON] райдержадміністрації Ради народних депутатів від 18 листопада 2002 року № 305 [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 3 9218 гектарів у межах згідно з планом\~ для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території [PERSON] селищної ради Харківської області, дане право засвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку\~ серії ІІ-ХР № 096649, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 149 (а.с.9). 17 жовтня 2014 року у віці 61 рік помер [PERSON], про що 17 жовтня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] районного управління юстиції Харківської області зроблено відповідний актовий запис № 158 та того ж дня видано відповідне свідоцтво серії І-ВЛ № 464854 (а.с.8). 13 липня 2015 року постановою державного нотаріуса Сьомої Харківської державної нотаріальної контори в порядку виконання обовязків завідувача [PERSON] державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку брата [PERSON], який помер 15 жовтня 2014 року, у звязку із тим, що [PERSON] звернувся поза межами шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України (а.с. 10). Відповідно до довідки, виданої 07.07.2015 року генеральним директором ТОВ «Виробничо-технічний центр « ІСЖМ», [PERSON] дійсно був у службовому відрядженні з 20 березня 2015 року і по 25 квітня 2015 року в с. Борова Балаклійського раону Харківської області. При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані положеннями Конституції України та ЦК України. Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 1217 ЦК України\~встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Положеннями ч. 2 ст. 1223 ЦК України\~ \~встановлено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1262 ЦК України, перелічено коло осіб, що входять до другої черги спадкоємців, так\~ право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так із боку матері. Частинами 1, 5 статті 1268 ЦК України встановлено умови прийняття спадщини. Так, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. \~Статті 1269, 1270\~ ЦК України обумовлюють порядок та строки прийняття спадщини за законом, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України передбачені наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, так якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її, але за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відтак, судом встановлено, що позивач відповідно до положень ст. 1262 ЦК України є спадкоємцем другої черги після смерті [PERSON] як його рідний брат. Враховуючи те, що позивачу не було достовірно відомо про наявність спадкового майна [PERSON], перебування [PERSON] у службовому відрядженні з 20 березня 2015 року по 25 квітня 2015 року, зміну нотаріусів, що ускладнювало роботу нотаріальної контори, суд вважає, що доводи позивача є обґрунтованими та приходить до висновку, що позивач своєчасно не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини через поважні причини та задовольняє позовну заяву, встановлюючи позивачу три місяці додаткового строку для прийняття спадщини, відповідно до положень ст. 1272 ЦК України, який\~ є достатнім для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved