Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

15 червня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обгрунтовує тим, що від спільного шлюбу подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю - позивачем [PERSON] та перебуває на її утриманні. Сімейне життя між сторонами не склалося через різні погляди на шлюб та сім'ю, спільне подружнє життя та ведення спільного господарства припинено. Позивач зазначає, що відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини, а також не бере участі в вихованні сина, що ставить позивача у вкрай скрутне становище. Позивач вказує, що забезпечувати дитину самотужки не має можливості, оскільки здійснює догляд за дитиною, якій не виповнилось трьох років. Всі витрати на утримання дитини позивач несе самостійно. Відповідач працює в ТОВ Завод "Промлит", інших утриманців немає. Тому, позивач вважає, що відповідач має можливість та повинен сплачувати в її користь аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частки його щомісячного заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду із позовом та до досягнення дитиною повноліття. Крім того позивач посилаючись на ст.84 СК України, просить суд стягувати з відповідача в її користь на її утримання аліменти в розмірі 500,00 грн. до досягнення сином [PERSON] трьохрічного віку. Також просить стягнути з відповідача витрати понесені з оплати правової допомоги. Позивач [PERSON] до проведення судового засідання подала до суду письмову заяву, просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, не заперечує проти задоволення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомив. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Зясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, зокрема: копію свідоцтва про народження дитини (а.с.2), копію свідоцтва про шлюб (а.с.3), довідку з місця проживання (а.с.4), довідки про доходи позивача, відповідача (а.с.5, 6), копію паспорта та коду позивача (а.с.7), суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані брати участь в утриманні дитини до її повноліття. Згідно частини першої статті 184 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до стаття 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконує свої обов'язки по утриманню малолітнього сина [PERSON], [INFO], має постійний дохід у виді заробітної плати (а.с.5), позивач з 01.03.2016 року по 28.02.2019 року отримує допомогу при народженні дитини на сина в розмірі 860,00 грн. (а.с.6), тому немає можливості сама утримувати малолітнього сина, який потребує матеріальної допомоги та догляду зважаючи на його вік, тому суд приходить до висновку про можливість присудження до стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частки його щомісячного заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про можливість присудження до стягнення щомісячно з відповідача аліменти на утримання позивача в розмірі 500,00 гривень до досягнення дитиною трирічного віку. До стягнення з відповідача в користь позивача підлягає 500,00 грн. понесених витрат за надання правової допомоги, що підтверджується документально (а.с.8, 10-11). Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення в дохід держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved