Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області із заявою в якій заінтересованою особою вказала: Рубіжанська міська рада Луганської області, та просила встановити факт її постійного проживання, у період з березня 2013 року по 21 жовтня 2016 року, із [PERSON],[INFO], за адресою: [ADDRESS]. У судове засідання для розгляду справи по суті сторони не зявились. Через канцелярію Рубіжанського міського суду Луганської області представник заявниці подала заяву в якій просила, справу розглянути без її участі та без участі заявниці, на підставі доказів, які є в матеріалах справи. Представник заінтересованої особи не зявилась, але подала заяву про розгляд справи без її участі. Фактично проти задоволення заяви не заперечувала. Обґрунтовуючи необхідність задоволення своєї заяви, заявниця вказувала на те, що вона має зареєстроване місце проживання у квартирі № 11 будинку №31 про вулиці Смирнова в місті Рубіжне. Але фактично, з початку березня 2013 року вона проживала разом зі своєю матірю, до її смерті, тобто по 21 жовтня 2016 року за адресою: [ADDRESS]. Також повідомила, що метою встановлення зазначеного факту є оформлення права на спадщину. Представник заінтересованої особи просив розглянути справу без його участі, а проти задоволення заяви не заперечував. Суд, на основі всебічного, повного, обєктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, встановив наступні обставини: Відповідно до свідоцтва про народження, заявниця [PERSON] народилась 08 лютого 1959 року, її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Двадцять девятого грудня 1979 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище з «Верещагіна» на «Гончарова», про що свідчить надана суду копія свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕД № 479150 виданого 29 грудня 1979 року в місті Рубіжне відділом РАЦС Луганської області, актовий запис № 724 (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 30 березня 1994 року виданого Бюро приватизації житла РПО «Краситель», квартира [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с.9,10,11). Згідно заповіту від 10 грудня 2008 року зареєстрованого в реєстрі за № 4975, [PERSON] заповіла [PERSON] належну їй квартиру [ADDRESS] (а.с.12,13). А 21 жовтня 2016 року [PERSON] померла (а.с. 6, копія свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 490493). За відомостями наданими центром надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області, [PERSON], зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с.14). А [PERSON], 10 березня 1993 року, мала зареєстроване місце проживання за адресою: [INFO] та проживала там до 21 жовтня 2016 року, дату своєї смерті (а.с.2-4,15,25). У серпні 2017 року, приватний нотаріус Рубіжанського нотаріального округу Луганської області [PERSON] відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належну [PERSON], квартиру [ADDRESS], у звязку з тим, що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини за заповітом, а також не предявила доказів про постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою (а.с.26). Разом з цим, згідно акту від 08 серпня 2017 року щодо встановлення фактичного місця проживання [PERSON], складений депутатом Рубіжанської міської ради, за формою затвердженою Рішенням виконавчого комітету Рубіжанської міської ради від 15 липня 2014 року №203 та підписаний сусідами [PERSON] та [PERSON], [PERSON] з березня 2013 року проживала за адресою: [INFO], разом із [PERSON] (а.с.25,40,41). Із встановлених обставин вбачається, що метою встановлення заявницею факту постійного проживання із [PERSON], за адресою: [ADDRESS], по час її смерті й до нині, є оформлення заявницею права на спадщину. Відповідно до положень частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу (який складає шість місяців з часу відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї. З огляду на положення частини другої статті 1220 цього ж кодексу, часом відкриття спадщини є день смерті особи. З огляду на це, та положення частини другої статті 256 Цивільного процесуального кодексу України, заяву [PERSON] про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на момент його смерті, у зв`язку з відсутністю визначеного законом іншого порядку встановлення такого факту, слід розглянути по суті. Відповідно до положень частини першої статті 33 Конституції України, кожному хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується вільний вибір місця проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно з положеннями статті 29 та 310 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є квартира у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово; фізична особа має право вільно обирати собі місце проживання та змінювати його, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Чинне законодавство України не містить визначення такого поняття як "постійне місце проживання", але з огляду на те, що заявниця довела той факт, що єдиним її місцем проживання, починаючи з березня 2013 року й до цього часу є квартира №78 у будинку №99, що розташований по вулиці Б.Хмельницького у місті Рубіжне Луганської області, в якій вона проживала більше ніж шість місяців на рік, кожного року, зі своєю матір`ю [PERSON], за її життя (тобто по 21 жовтня 2016 року), суд вважає за можливе встановити той факт, що заявниця постійно проживала разом із [PERSON] за зазначеною адресою з березня 2013 року по 21 жовтня 2016 року. Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити заяву [PERSON].

Outcome: approved