Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Луцької міської ради про збільшення розміру аліментів та позбовлення батьківських прав. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 09.08.2007 року між нею та [PERSON], був розірваний шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу скрії [NUMBER] від 09.08.2007 року. Зазначає, що з відповідачем по справі має спільну дитину [PERSON], [INFO]. 29.11.2014 року між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб, 27.06.2013 року у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], [INFO]. Зазначає, що вихованням та утриманням обох дітей займається вона з чоловіком [PERSON] Відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітньої дочки, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не піклується про здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток неповнолітньої. Крім того зазначає, що 28.03.2013 року Кіровським районним судом міста Донецька у справі за її позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини було прийнято рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] починаючи від 27.12.2012 року в розмірі ? частини з усіх видів доходів, але не менше ніж 30 % неоподаткованого мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, і до повноліття [PERSON] Дане рішення суду [PERSON] ігнорує, свій обов'язок утримувати свою малолітню доньку [PERSON] З врахуванням вищенаведеного, просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], та збільшити розмір стягуваних на її користь з [PERSON] на утримання малолітньої [PERSON] визначивши їх розмір - ? частини з усіх видів доходів, але не менш ніж 30 % неоподаткованого мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, і до повноліття [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, щодо постановлення заочного рішення не заперечувала, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та мічце розгляду справи, зокрема через розміщення оголошення в пресі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Луцької міської ради в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до вимог частин 1 і 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь - яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню неповнолітньої дитини. Із письмового висновку про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно малолітньої [PERSON], [INFO], затвердженого рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 29 грудня 2015 року № 793-3, вбачається що з моменту розлучення гр. [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, а тому з врахуванням інтересів дитини, служба у справах дітей вважає за доцільне просити суд позбавити гр. [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Пленум Верховного Суду України в пп. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Крім того, вирішенні питання, що торкаються дітей, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, суд має виходити з принципу максимального забезпечення інтересів дитини, її захисту і забезпечення турботою про нього. При вирішенні такого спору суд повинен виходити не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дітей та умов їх нормального виховання. З врахуванням вищенаведеного вимога позивача про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO] підлягає до задоволення. Також судом встановлено, що 28.03.2013 року Кіровським районним судом міста Донецька у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини було прийнято рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] починаючи від 27.12.2012 року в розмірі ? частини з усіх видів доходів, але не менше ніж 30 % неоподаткованого мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, і до повноліття [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи, а саме свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] 29 листопада 2014 року зареєстрували шлюб, в результаті чого [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. З матеріалів справи встановлено, що відповідач аліменти не сплачує, в добровільному порядку ніякої допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки є здоровим та працездатним. Таким чином, суд приходить до висновку, що з моменту постановлення вищезазначеного рішення у позивача суттєво змінились обставини, за яких суд виходив при встановлені такого розміру аліментів, зокрема збільшився прожитковий мінімум, та вимушено змінилось місце проживання. А тому, з врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що слід збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача з ? частини усіх видів його доходів на ? частину, щомісячно, але не менш ніж 30 % неоподаткованого мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, і до повноліття [PERSON] При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, стягувача аліментів. На підставі п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь держави судовий збір в розмірі - 551 грн. 20 коп., а також на користь позивача судовий збір в розмірі - 551 грн. 20 коп Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного,

Outcome: approved