Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в обгрунтування якого вказав, що він є власником 1/10 частини будинку за адресою: [ADDRESS],та до вказаної частини протягом 1993-2000 років здійснив прибудову, що складається з коридору 3-1 площею 5,1 м.кв., санвузла 3-2 площею 3,8 м.кв., кухні 3-3 площею 15,8 м.кв. При цьому посилається на те, що відповідачі безпідставно відмовиляють йому надати згоду на введення прибудови в експлуатацію, чим порушено права позивача, як власника новоствореного майна. Вказує, що зроблені ним прибудови не порушують права інших осіб, а тому є підстави для визнання за ним права власності. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з тих же підстав та просили його задовольнити. Відповідачі та їх представники заперечили проти задоволення позову. Суд заслухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи та встановив наступне. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Як встановлено у судовому засіданні, позивачу на праві власності належить 1/10 частини будинку за адресою: [ADDRESS]. Вказане майно належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину від 04.01.1974р. (а.с. 6-8). Протягом 1993-2000рр. позивач здійснив у встановленому законом порядку, на належній йому на праві приватної власності земельній ділянці за адресою [ADDRESS], прибудову літ. А . Вказані обставини стверджуються матеріалами справи, а саме: Державним актом на право приватної власності на землю (а.с. 10), Декларацією про готовність об"єкта до експлуатації, зареєстрованої інспекцією ДАБК у Житомирській області 20.08.2012р (а.с. 11-13), технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 17-18). Заперечуючи проти позову, відповідачі на спростування вказаних вище доказів, а також на підтвердження здійснення добудови саме ними, не надали суду жодного доказу, клопотань про їх витребовування не заявляли, а тому суд не бере до уваги надані ними заперечення. Разом з тим, при зверненні до Реєстраційної служби для оформлення права власності на прибудову, позивач отримав Рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №10451802 від 30 січня 2014 року, яким йому відмовлено в державній реєстрації права власності, оскільки заявником не подано письмової згоди всіх співвласників об»єкта нерухомого майна щодо проведення його реконструкції та письмової заяви співвласників про розподіл часток у спільній власності на реконструйований об"єкт нерухомого майна (а.с. 16). В судовому засіданні встановлено, що відповідачі дійсно не давали письмової згоди щодо проведення добудови. Однак, відповідно до вимог ч.4 ст.357 КПК України, співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Враховуючи те, що відповідачі по справі не надали будь-яких доказів того, що здійснення прибудови позивачем без їх згоди, порушує їх права та законні інтереси, суд приходить до висновку, що ця прибудова є власністю позивача, а тому визнає за позивачем [PERSON] право власності на прибудову за адресою [ADDRESS], позначену на технічному паспорті, виготовленому 20.07.2012 року літерою А-2, що складається з коридору 3-1 площею 5.1 м.кв., санвузла 3-2 площею 3.8 м.кв., кухні 3-3 площею 15.8 м.кв. Разом з тим, при цьому суд враховує, що позовних вимог про зміну часток співвласників у праві спільної часткової власності позивачем не заявлялося. На підставі викладеного ст.ст. 3,10,60,208,209,212-215 ЦПК України ,

Outcome: approved