Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого нотаріусом Тиврівської державної нотаріальної контори Зданевич С.А. 29 травня 1999 року на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS] Він в даному житлі не проживає, так як у нього є інше житло в [ADDRESS]. 24.07.2008 року він надав дозвіл на реєстрацію в належному йому будинку в с. Договгополівка Тиврівського району своїй знайомій [PERSON], [INFO]. Вона деякий час проживала в даному будинку. 09.10.2014 року [PERSON] за її заявою знято з реєстрації за даною адресою. Під час проживання в будинку [PERSON] 30.07.2010 року зареєструвала в належному йому будинку свого сина [PERSON], який народився [INFO] року в м. Горис Вірменія. Реєстрація була здійснена при видачі йому паспорта серія [NUMBER] по досягненню шістнадцятирічного віку за місцем реєстрації матері, так як він був іще неповнолітнім. [PERSON] в належному йому житлі ніколи не проживав і не проживає на даний час, що стверджується довідкою сільської. Оскільки [PERSON] отримав паспорт громадянина України, він є військовозобов'язаним . На адресу його реєстрації приносять повістки з військкомату, представники військкомату та сільської ради вимагають від нього, як власника житла, повідомити про місце перебування [PERSON]. Всі ці обставини порушують його спокій і душевну рівновагу. Крім того, у нього виникла необхідність провести відчуження житлового будинку [PERSON] Наявність реєстрації відповідача в належному йому будинку перешкоджає йому розпорядитися належною нерухомістю, так як покупці не бажають купувати житло, право на проживання в якому має стороння особа. Так як відповідач не бажає знятися з реєстрації добровільно, змушений звернутися до суду з даним позовом. Просить визнати [PERSON], [INFO] р народження, таким, що втратив право на користування житлом в будинку [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, пояснив, що відповідач зареєстрований в його будинку з 2010 р., але жодного дня в ньому не проживав. У нього виникла необхідність розпорядитися належним йому будинком, однак через реєстрацію відповідача в будинку не може цього зробити. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоч про слухання справи повідомлений в установленому порядку, відповідно до п. 5 ст. 74 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів ( ч.4 ст. 169 ЦПК України) . Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що [PERSON] в житловому будинку, що належить позивачу, [PERSON], ніколи не проживав і вони, живучи по - сусідству, ніколи [PERSON] не бачили. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, свідків, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого нотаріусом Тиврівської державної нотаріальної контори Зданевич С.А. 29 травня 1999 року належить житловий будинок [PERSON] Згідно довідки Довгополівської сільської ради № 208 від 17.02.2015 року в будинку [PERSON] що належить [PERSON] зареєстрований відповідач у справі [PERSON], однак він за вказаною адресою не проживає з 2010 року. Реєстрація відповідача у належному позивачеві будинку перешкоджає позивачеві у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.6 ЗУ " Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація громадянина України є місцем його проживання. Отже реєстрація відповідача в належному позивачу будинку визначається як місце його постійного проживання. Право відповідача на проживання в дану будинку виникло внаслідок того, що в даному будинку була зареєстрована його мати, тобто право користування чужим майном виникло на підставі закону, так як відповідач на момент реєстрації був неповнолітнім і був зареєстрований за місцем проживання своєї матері. Згідно ч. 1 ст. 402 ЦК України право користування чужим майном виникає на підставі закону. Згідно ст. 406 ЦК України право користування чужим майном припиняється, якщо особа не користується цим правом на протязі трьох років підряд. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Outcome: approved