Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що від сумісного проживання з відповідачкою по справі мають неповнолітню дитину- сина [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Красноармійського міськрайонного суду від 21.08.2013 року з відповідачки на його користь стягнуті аліменти в розмірі ? частини від усіх видів доходу щомісячно на утримання сина [PERSON] до досягнення ним повноліття. Відповідач сплачує аліменти частково, від їх сплати в повному обсязі ухиляється. Відповідно до довідки-розрахунку Покровським міськрайонним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ в Донецькій області за період з 15.07.2013 року по 31.03.2018 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів становить 93547,77 грн. За період з 15.07.2013 року по 31.03.2018 року розмір неустойки згідно наданого розрахунку, становить 28344,04 грн. Позивач просить стягнути з відповідачки на його користь неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 28344,04 грн. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. В подальшому просив справу закінчити слуханням у його відсутність. ( а.с. 51). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, просила справу слухати без її участі ( а. с. 19). Надала суду відзив, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог, у зв'язку з тим, що проживає разом з матір'ю, яка хворіє, знаходиться в тяжкому стані.( а.с. 32). Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO] ( а. с. 8). Рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 21.08.2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], стягнуті аліменти у розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.07.2013 року до досягнення дитиною повноліття ( а. с. 5). Згідно довідки-розрахунку від 19.04.2018 року заборгованість по виконавчому листу № 2/235/1710 від 21.08.2013 року, виданого Красноармійським міськрайонним судом, згідно якого [PERSON] повинна сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO], у розмірі ? частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за період з 15.07.2013 року по 31.03.2018 року складає 93547,77 грн. ( а.с. 9). Відповідно до ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Такий правовий висновок зробив Верховний Суд України у справі № 6-300цс16 від 16 березня 2016 року. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII від 17.05.2017 р., що набрав чинності 08.07.2017 р., було внесено зміни до ст. 196 Сімейного кодексу України саме з метою удосконалення механізму відповідальності за несплату аліментів. Згідно із ч.1 ст.196 СК України із змінами від 17.05.2017р., у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Отже, за період прострочення сплати аліментів з 08.07.2017 року розрахунок пені повинен здійснюватися з урахуванням загальної кількості днів прострочення. У п. 22 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Згідно ч.2 ст. 196 СК України, розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Заперечуючи проти позовних вимог , відповідачкою надані до матеріалів справи довідка з УПФУ про розмір пенсії її матері [PERSON] ( а.с. 20), медичні документи ( епікризи), підтверджуючи факт її хвороби ( а с. 21-26, 33-34,) чеки на придбання медикаментів ( а. с. 35-49). Проте, суду не надано жодного доказу на підтвердження факту сумісного проживання відповідачки разом з матір'ю, докази, які б підтвердили матеріальний або ( та) сімейний стан відповідачки. За таких обставин підстав для зменшення розміру аліментів, відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України судом не вбачається. Долучений до позовної заяви розрахунок пені за прострочення сплати аліментів (а.с.20-21), здійснений позивачем відповідно до норм ч. 1 ст. 196 СК України в редакції закону, яка діяла до 08 липня 2017 року. Тобто положення ч. 1 ст. 196 СК України в редакції закону, яка діяла до 08 липня 2017 року підлягають застосуванню лише під час розрахунку пені за період прострочення сплати відповідачем аліментів по 08.07.2017 року, а з 08.07.2017 року, з урахуванням змін , внесених Законом від 17.05.2017 року. Отже, згідно наданого позивачем розрахунку до 08.07.2017 року розмір неустойки становить 21111,80 грн., а з 08.07.2017 року : (2347х1%х267)+ (2147х1%х243)+(2347х1%х212)+ (2900х1%х182)+(2700х1%х151)+(2900х1%х121)+(2900х1%х90)+(2900х1%х59)+(2600х1%х31)=34450,34 грн., а всього 21111,80+34450,34=55562,14 грн. Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, зокрема той факт, що розмір неустойки був розрахований відповідно до норм діючого законодавства: з урахуванням вказаних вище правових позицій Верховного Суду України та внесених змін до ст. 196 СК України, які набрали чинності з 08.07.2017 року, суд, виходячи з принципу диспозитивності, не виходячи за межі позовних вимог, приймаючи до уваги, що позивачем наданий розмір заборгованості і розрахунок неустойки по березень 2018 року включно, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, а саме про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів у розмірі 55562,14 грн., тобто розмір неустойки з за період з липня 2013 року по березень 2018 року включно. Відповідно до ст. 5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або ос пореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеного в позові вимоги такої ос Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судове рішення у цивільній справі» відповідно до статті 19 Конституції України , статті 1 ЦПК та з урахуванням положення частини четвертої статті 10 ЦПК вийти за межі заявлених вимог вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом. Оскільки з 08.07.2017 року у ст. 196 СК внесені зміни щодо порядку розрахунку неустойки за прострочення виплати аліментів, суд,

Outcome: approved