Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача та просить суд: встановити факт сумісного проживання [PERSON], який помер 16.04.2006 року, та [PERSON], в період з 2000 року по квітень 2006 року; визнати втраченим Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 081512, виданого 12.01.2004 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 496/10, виданий на імя [PERSON]; визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 2,57 га, яка розташована на території Крутоярівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив № 19, ділянка № 40, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 081512, виданого 12.01.2004 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 496/10. Позивач у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи сповіщався, його представник [PERSON], надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Представник Старокозацької сільської ради, яка є правонаступником Крутоярівської сільської ради, у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи сповіщався належним чином, надав до суду клопотання з проханням справу розглянути без його участі, заперечення на позовну заяву відсутні. У відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 16 квітня 2006 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 059751 видане виконкомом Крутоярівської сільської ради, актовий запис № 13. Свідоцтво про народження позивача серії І-АГ № 626351 видане виконкомом Крутоярівської сільської ради 05.09.1969 року, підтверджує родинні відносини. 12 січня 2004 року [PERSON], який мешкає в селі Крутоярівка, на підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області від 11.03.2003 року № 309/2003, була передана у приватну власність земельна ділянка площею 2,57 га на території Крутоярівської сільської ради масив № 19, ділянка № 40, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ ОД № 081512, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 496/10. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.01.2018 року було встановлено факт належності Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 081512, виданого Білгород-Дністровською РДА 12.01.2004 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 496/10 на право власності на земельну ділянку площею 2,57 га, масив № 19, ділянка № 40, яка розташована на території Крутоярівської сільської ради Білгород-Дністровського району [PERSON], який помер 16.04.2006 р. 14 квітня 2006 року [PERSON], [INFO], який мешкав в селі Крутоярівка по вул.. Пушкіна, 80, склав Заповіт, посвідчений секретарем виконкому Крутоярівської сільської ради [PERSON], згідно з яким земельну ділянку № 40 площею 2,57 га, що розташована на території Крутоярівської сільської ради в масиві № 19 він заповів [PERSON] позивач. Право на спадкування мають особи визначені в заповіті (ч.1 ст. 1223 ЦК України). Відповідно до положень\~ст. 34 Закону України "Про нотаріат"\~видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється державними нотаріальними конторами. Відповідно до п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» № 7\~за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Згідно з довідкою виконкому Крутоярівської сільської ради від 28.09.2017 року № 1222, [PERSON] позивач, на момент смерті батька [PERSON], померлого 16.04.2006 року, проживав разом з ним за адресою: с. Крутоярівка, вул.. Пушкіна, 80 з дня народження по день його смерті. Такі обставини підтверджують вимоги позивача про встановлення факту сумісного проживання з спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 19.10.2017 року державний нотаріус [PERSON] відмовив позивачу в оформленні спадкових прав через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивач пояснює, що оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ОД № 081512 наразі втрачений, наявна лише його копія, Білгород-Дністровська РДА відмовила у видачі дублікату. Про втрату державного акту та вважати його втраченим, позивач надав оголошення в газету. 11 листопада 2017 року на запит суду державний нотаріус [PERSON] повідомив, що спадкова справа до майна померлого 16.04.2006 року [PERSON] не заводилась. У пункті 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Беручи до уваги викладене, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] (спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку на спадщину немає), та має право на отримання спадщини за заповітом після його смерті, однак позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки був втрачений оригінал правовстановлюючого документу державного акту. Таким чином права позивача,\~ як спадкоємця підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved