Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

15.03.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті його тітки [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме на 1/4 ідеальну частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 43,7 кв. м., житловою площею 29,3 кв. м. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] померла його тітка [PERSON] , яка була рідною сестрою його матері [PERSON] Після смерті його тітки відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно, а саме на 1/2 ідеальну частку квартири [ADDRESS] , яка належала його тітці та її покійному чоловіку [PERSON] , який помер [INFO] . Спадщину після смерті її чоловіка [PERSON] отримала [PERSON] , успадкувавши 1/2 ідеальну частину вказаного будинку. Звернувшись до приватного нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю у нього документа, який би підтверджував право власності спадкодавця на 1/2 ідеальну частину вказаної квартири. Зазначає, що він та його брат [PERSON] є єдиними спадкоємцями, інших спадкоємців, які б протягом встановленого законом терміну звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, чи на момент смерті проживали разом із спадкодавцем, немає. Просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності на спірне спадкове майно. 15.03.2019 року суддею направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який судом отримано 03.04.2019 року. Ухвалою судді від 18.03.2019 року провадження в зазначеній справі відкрито та призначено до підготовчого судового засідання на 04.04.2019 року. 04.04.2019 року підготовче судове засідання відкладено на 22.04.2019 року, у зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача та відсутністю даних про його належне повідомлення про дату, час і місце підготовчого судового засідання. 22.04.2019 року ухвалою судді підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового розгляду на 14.05.2019 року. 14.05.2019 року розгляд даної справи відкладено за клопотанням відповідача на 03.05.2019 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав суду заяву в якій просить суд проводити розгляд даної справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просить розгляд даної справи проводити його участі, не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на ј ідеальну частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 43,7 кв. м., житловою площею 29,3 кв. м в порядку спадкування за законом після смерті тітки - [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Так, вимогами ч. 1 ст. 81ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть останньої серії [NUMBER] від 04.06.2018 року, якій належала 1/2 ідеальна частина квартири [ADDRESS] , в якій вона проживала до дня своєї смерті, відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 22.06.1994 року, виданого Стебницьким державним гірничо-хімічним підприємством «Полімінерал» та довідки виданої 18.07.2018 року головою ОСББ «Новинка», а.с. 6, 15, 19. Згідно свідоцтва про народження позивача [PERSON] , серії [NUMBER] від 21.09.1962 року вбачається, що батьками останнього були: батько [PERSON] та матір [PERSON] , батьками якої були: батько [PERSON] та матір [PERSON] , а.с. 9, 12. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища вбачається, що матір позивача після одруження змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Натомість, з матеріалів справи вбачається, що батьками померлої [PERSON] також були батько [PERSON] та матір [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження останньої, а.с. 7, 11. Згідно свідоцтва про право на спадщину від 31.03.2015 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером витягу: 35688003, від дати формування 31.03.2015 року вбачається, що 1/2 ідеальна частина квартири [ADDRESS] , вже є успадкованою [PERSON] , після смерті [PERSON] , а.с. 13, 14. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи і часом її відкриття є день її смерті, а відповідно до ст.1218ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок смерті. За правилами статей 1222-1223ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а в разі його відсутності, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Як встановлено матеріалами справи, тітка позивача [PERSON] , яка померла [INFO] та яка фактично була сестрою його матері [PERSON] , за життя заповіту не склала. Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, позивачка по справі є єдиним спадкоємцем. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом, які б прийняли спадщину немає. Відповідно до ч. 1, 5ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявив про відмову від неї, а згідно з ч.5 цієї статті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 66-69 Закону України "Про нотаріат", п. 4.15 Глави 10 Порядку вчинена нотаріальних дій нотаріусами України, затв. наказом Міністерства юстиції У країн 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до п. 23Постанови Пленум Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Водночас, із постанови № 10 приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Куртяк О.О. про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що приватним нотаріусом відмовлено позивачу по справі [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві спільної власності на квартиру [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю у нього оригіналу документа, який підтверджує право власності [PERSON] на вказану квартиру. Пунктом 24 даної Постанови зазначено, що за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вимогами ст. 392 ЦК України та наданих до неї роз`яснень у листі ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Окрім того, у згаданому листі зазначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. З огляду на викладене, а також враховуючи ту обставину, що нотаріусом відмовлено позивачу в оформленні спадкового майна, у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, відповідачем позовні вимоги визнаються, а тому суд не знаходить підстав для неприйняття визнання позову відповідачем [PERSON] , а відтак суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає задоволенню. Враховуючи вище наведене та

Outcome: approved