Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

22.02.2019 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , та просить суд стягувати з відповідача аліменти в її користь на утримання дочки в розмірі по 1700,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В огрунтування позову посилається на те, що перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. За період шлюбних відносин у неї з чоловіком народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . На даний момент вона з чоловіком проживає окремо, а в провадженні Галицького районного суду Івано-Франківської області знаходиться справа за її позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Дитина проживає з нею та повністю перебуває на її утриманні. Батько не виділяє коштів на утримання дитини. Просила позов задоволити. 21.11.2019 року до суду шляхом поштового відправлення надійшла заява позивачки про розгляд справи без її участі. Не заперечує щодо винесення заочного рішення (а.с. 34). Відповідач в судові засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки реомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с. 22,26). А також, шляхом розміщення оголошення через офіційний веб-портал судвоої влади (а.с. 44,45). Причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не скерував. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи без участі сторін. У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 141 СК України визначено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини не залежно від того, чи перебувають вони у шлюбі. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із матеріалів справи встановлено, що строни перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтвердужється копією сілдоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 07.03.2014 (а.с. 4). [INFO] у них народилася дочка - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.12.2014 (а.с. - 5). На даний час сторони проживають окремо. Дочка проживає разом з позивачкою, яка повністю її утримує. Добровільно матеріальної допомоги відповідач на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1\~ст. 184 СК України, та роз`яснень, викладених в п. 17\~Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. А тому,\~суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачем. При визначенні розміру аліментів, суд враховує відповідно до\~ст. 182 СК України\~матеріальне становище платника аліментів, те, що відповідач перебуває в працездатному віці, і може працювати, обов`язок обох батьків приймати участь в утриманні своєї дитини. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з обов`язку батька брати обов`язкову участь в утриманні дитини та право дитини на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити у повному обсязі та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки у розмірі 1700,00 грн. щомісячно і до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Позивач звільнений від сплати судового збору, згідно\~ст.5 ч.1 п.3, Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року\~за\~№3674-VІ. У відповідності до\~ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір. На підставі вищенаведеного, ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved