Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

[PERSON] від свого імені та в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] і просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 09 жовтня 2012 року на: 1/4 частини квартири [ADDRESS], на 1/4 частини нежитлового приміщення, що знаходить за адресою: м. Одеса, вул.. Зоопаркова, 1; на 1/4 частини автомобіля, марки HYUNDAI моделі SONATA, 2009 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 09 жовтня 2012 року на: 1/4 частини квартири [ADDRESS], на 1/4 частини нежитлового приміщення, що знаходить за адресою: м. Одеса, вул.. Зоопаркова, 1; на 1/4 частини автомобіля, марки HYUNDAI моделі SONATA, 2009 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 17 жовтня 2009 року вона уклала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу є спільна дитина [PERSON], [INFO]. Одразу після укладення шлюбу, [PERSON] вселилася до квартири чоловіка, що знаходиться [ADDRESS], де вони разом проживали з 2009 року. З 2005 року [PERSON] страждав на важкі психічні розлади і знаходився на лікуванні в різних установах. З 31 серпня 2012 р. по 25 вересня 2012 р. він перебував у військово-медичному клінічному центрі Південного регіону з діагнозом: Важкий депресивний епізод з суіцидальними діями. 09 жовтня 2012 року [PERSON] помер та заповіту не залишив. Спадкоємцями першої черги є вона - [PERSON], дитина від шлюбу [PERSON] та батьки померлого - [PERSON] та [PERSON] Таким чином, [PERSON] вважає, що вона та її донька мають право кожна на 1/4 частину майна померлого. Шостою Одеською державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа №650/2012 року щодо майна померлого 09 жовтня 2012 року [PERSON]. У рамках даної справи, 22 жовтня 2012 року [PERSON] подала до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини від свого імені та від імені неповнолітньої доньки. 14 лютого 2013 року відповідні заяви подали [PERSON] та [PERSON] При цьому [PERSON] відмовився від спадщини на користь [PERSON] Після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини, Шоста Одеська державна нотаріальна контора повідомила, що для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка [PERSON], позивачці необхідно надати до нотаріальної контори правовстановлюючі документи. Однак, [PERSON] не має можливості подати оригінали правовстановлюючих документів до нотаріальної контори, так як дані документи перебувають у відповідача [PERSON], яка перешкоджає позивачці у реалізації права отримати Свідоцтво про право на спадщину за законом. Ці факти дають позивачеві підстави вважати, що вказані дії відповідача порушують законні права позивача та її доньки. Представник [PERSON]- [PERSON] до суду не зявився, був належним чином повідомлений про час та дату судового засідання, надав заяву, якою вимоги довірителя підтримав, просив їх задовольнити та закінчити розгляд справи за своєї відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилась, причину неявки суду не повідомила, про час i місце судового засідання була сповіщена належним чином. Третя особа: представник Шостої Одеської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час i місце судового засідання був повідомлений належним чином. Суд у звязку з неявкою представника відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки у судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у порядку ст. ст. 224-225\~ ЦПК України\~ при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст.197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється. Суд на місці вирішив закінчити розгляд справи заочно, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи, витребувані матеріали спадкової справи №650/2012 до майна померлого 09.10.2012 року [PERSON], зясувавши всі суттєві обставини, суд знаходить позов [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] є обґрунтованим, доказаним і таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного. 17 жовтня 2009 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу є спільна дитина [PERSON], [INFO]. Одразу після укладення шлюбу, [PERSON] вселилася до квартири чоловіка, що знаходиться [ADDRESS], де вони разом проживали з 2009 року. З 2005 року [PERSON] страждав на важкі психічні розлади і знаходився на лікуванні в різних установах, а 09 жовтня 2012 року [PERSON] помер, не залишивши заповіту, що підтверджено матеріалами справи. Судом встановлено, що після смерті [PERSON], мати померлого - відповідач [PERSON] - забрала усі документи на квартиру та інше майно спадкодавця, перешкоджає позивачам в користуванні ним. Суд знаходить, що спадкоємцями першої черги у даному випадку є [PERSON], дитина від шлюбу [PERSON] та батьки померлого - [PERSON] та [PERSON], що дозволяє [PERSON] та її доньці претендувати на 1/4 частину спірної квартири кожній. Шостою Одеською державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа № 650/2012 року щодо майна померлого 09 жовтня 2012 року [PERSON]. У рамках даної справи, 22 жовтня 2012 року [PERSON] подала до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини від свого імені та від імені неповнолітньої доньки. 14 лютого 2013 року відповідні заяви подали [PERSON] та [PERSON] При цьому [PERSON] відмовився від спадщини на користь [PERSON] З матеріалів спадкової справи № 650/2012 вбачаться, що на день смерті спадкодавця залишилось спадкове майно: квартира [ADDRESS] С. (кол. вул. Піонерська) у м. Одесі; квартира [ADDRESS]; нежитлове приміщення за адресою м. Одеса, вул. Зоопаркова, 1; автомобіль марки HYUNDAI, 2009 року випуску. Однак, після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини, Шоста Одеська державна нотаріальна контора листом від 11.02.2014 року №352/02-14 повідомила позивачці, що для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка [PERSON] їй необхідно надати до нотаріальної контори оригінали правовстановлюючих документів на майно на ім'я спадкодавця, що позивач зробити не в змозі через створювані відповідачем перешкоди. Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від28.10.2014 року по справі №522/13410/14-ц було задоволено позов [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON]. Визнано за [PERSON] право власності на 1/4 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 09 жовтня 2012 року. Визнано за [PERSON] право власності на 1/4 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 09 жовтня 2012 року. Відповідно до ч. 2-3 ст. 13 ЦК України При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Згідно із положеннями ст. 15 ЦК України Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно до вимог\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців). На підставі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця , у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Стаття 41 Конституції України наголошує на праві кожної людини володіти, розпоряджатись та користуватись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набуває в порядку, визначеному законом. Ніхто не можу бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до положень частини 5\~статті 1268 Цивільного кодексу України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до норм ч. 5\~ст. 1268 ЦК\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3\~ст. 1296 ЦК\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до вимог\~ст.1268 ЦК України\~позивач є таким, що прийняв спадщину, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою у встановлений законом строк. У відповідності до ст. 1298 ЦК України встановлено, що Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно положень пункту 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від\~\~30.05.2008р. "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно абзаців 1, 15, 16 п. 3.1. ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013р. №24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Враховуючи те, що позивачка та її донька є спадкоємцями майна померлого 09 жовтня 2012 року [PERSON] за законом першої черги, звернулась у встановленому законом порядку та строк до нотаріальної контори з заявою на отримання спадщини, проте отримала відмову в оформленні спадщини з підстав відсутності у неї оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, натомість, в матеріалах справи наявні належні і беззаперечні докази того, що спадкодавець був власником спірного майна, суд приходить до висновку, що право позивачки, яка діє в своїх інтересах та інтересах доньки, на спадкування за законом підлягає судовому захисту шляхом визнання за ними права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Згідно ч. 2 ст. 267 ЦК України до заяв про захист цивільного права або інтересу позовна давність не застосовується. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved