Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до Краснокутської селищної ради Харківської області про визнання права на частку земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №026969 та права на земельну частку (пай ) розміром 5,06 умовних кадастрових гектар із земель не витребуваних паїв КСП «Маяк» в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що [INFO] померла їх мати - [PERSON] . Після її смерті залишилася спадщина, яка складається із права на дві земельні частки (паї) із земель колишнього КСП «Маяк» розміром 5,06 умовних кадастрових гектар кожна, що розташовані на території Краснокутської селищної ради Краснокутського району Харківської області, право на яке [PERSON] набула відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 026969, а також згідно рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 12.03.2004 року справа № 2-260/04. На даний час позивачі виявили намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті матері [PERSON] , однак успадкувати його в нотаріальному порядку позбавлені можливості в зв`язку з відсутністю документів на майно померлої, в зв`язку з чим звернулися до суду з даним позовом та прохають: поновити їм строк звернення до суду з даним позовом, визнати за [PERSON] право на 2/4 частки земельної частки (паю) розміром 5,06 умовних кадастрових гектар із земель колективної власності колишнього КСП «Маяк» Краснокутського району Харківської області відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 026969 та право на 2/4 частку земельної частки (паю) розміром 5,06 умовних кадастрових гектар із земель не витребуваних паїв колективної власності колишнього КСП «Маяк», розташованих на території Краснокутської селищної ради Харківської області за межами населених пунктів, а за [PERSON] :право на 1/4 частки земельної частки (паю) розміром 5,06 умовних кадастрових гектар із земель колективної власності колишнього КСП «Маяк» Краснокутського району Харківської області відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 026969; право на 1/4 частку земельної частки (паю) розміром 5,06 умовних кадастрових гектар із земель не витребуваних паїв колективної власності колишнього КСП «Маяк», розташованих на території Краснокутської селищної ради Харківської області, за межами населених пунктів порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Також зазначили, що спадкоємцями майна [PERSON] є: її донька [PERSON] , яка від прийняття спадщини відмовляється на користь свого брата [PERSON] , про що свідчить її заява від 03.02.2017 року та чоловік [PERSON] , однак з ним зв`язок втрачений багато років тому. В судове засідання позивачі не з`явилися, однак надали суду заяву про підтримання позовних вимог та про слухання справи у їх відсутність. Представник відповідача - Краснокутської селищної ради Харківської області в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника, при прийнятті рішення покладався на розсуд суду. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на її майно, що складається з права на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №026969, що підтверджується відповіддю Відділу у Краснокутському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківської області від 01.10.2020 №82/145-20 та копією сертифікату. Окрім цього до спадкового майна уввійшло право [PERSON] на частку земельну частку (пай) розміром 5,06 умовних кадастрових гектар із земель не витребуваних паїв колективної власності колишнього КСП «Маяк», розташованих на території Краснокутської селищної ради Харківської області, за межами населених пунктів, що підтверджується рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 12 березня 2004 року, яке набрало законної сили та відповіддю відділу у Краснокутському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 30.09.2020 №81/145-20. За змістом ст. ст. 1, 9 Закону України від 14 лютого 1992 року «Про колективне сільськогосподарське підприємство» колективне сільськогосподарське підприємство є добровільним об`єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування. Право членів підприємства на пайовий фонд майна залежить від їх трудового внеску. Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельний пай одержали, зокрема, громадяни, які на момент паювання землі були членами сільськогосподарського акціонерного товариства і яких було включено до списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Згідно п. п. 5-6 Указу видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації. На врегулювання земельного питання з метою забезпечення правильного однакового застосування законодавства при розгляді судами земельних та пов`язаних із земельними відносинами майнових спорів Пленумом ВСУ винесено Постанову «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 року, де п.24 зазначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки спадкодавця. Факт, що позивачі являються дітьми спадкодавці [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] та її свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , копії яких маються в матеріалах справи. Також спадкоємцями майна [PERSON] є: її донька - [PERSON] , яка від прийняття спадщини відмовляється на користь свого брата [PERSON] , про що свідчить її заява від 03.02.2017 року, завірена секретарем Новопетрівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області та чоловік [PERSON] , який фактично прийняв спадщину, проживаючи зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, про що свідчить довідка виконавчого комітету Краснокутської селищної ради Краснокутського району Харківської області №559 від 09.04.2020 року. Також, зі спадкової справи №143/2008 року, заведеної на майно померлої [PERSON] вбачається, що позивачі [PERSON] та [PERSON] також фактично прийняли спадщину після смерті матері [PERSON] шляхом подання до Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області заяви про прийняття спадщини, однак прийняти спадщину в нотаріальному порядку позивачі позбавлені можливості в зв`язку з відсутністю документів на майно померлої, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18 червня 2020 року №523. Відповідно до ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, а тому [PERSON] з урахуванням частки [PERSON] має право на 2/4 частки земельних часток (паїв), а [PERSON] має право на 1/4 частку земельних часток (паїв). Право на спадкування 1/4 частини земельних часток (паїв) залишається за [PERSON] як за спадкоємцем спадкодавці [PERSON] . У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод(1950 р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів. Відповідно до п. 6 Постанови №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивачі є спадкоємцями за законом після померлої [PERSON] , до складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай). Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, [PERSON] та [PERSON] пропустили строк для звернення з позовною заявою до суду і просять його поновити. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що відповідно до ст.73 ЦПК України пропущений строк необхідно поновити, оскільки він пропущений з поважних причин. Окрім цього, відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивачі надали суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці після смерті спадкодавці [PERSON] , мають законне право на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Відповідно ст. ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачами при подачі позову не заявлено вимоги про стягнення судових витрат. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved