Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

20 березня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги фактичним припиненням подружнього життя і неможливістю збереження сім'ї. У судовому засіданні [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги, в обґрунтування яких послалася на факти і обставини, викладені у заяві та зазначила, що з 15 вересня 1998 року перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки у кожного з них різні, не співпадаючи погляди на питання подружніх взаємовідносин і поведінки у сім'ї. З січня 2013 року вони припинили шлюбні відносини і з цього ж часу вони з відповідачем проживають за різними адресами, не ведуть сумісне господарство, мають окремий бюджет і майже не спілкуються між собою. Вона проживала з іншим чоловіком з яким потрапила в ДТП унаслідок якого останній загинув, а вона отримала тілесні ушкодження і стала інвалідом 2 групи. Відповідач також фактично утворив нову сім*ю і до теперішнього часу проживає з іншою жінкою. Вона втратила до [PERSON] почуття любові. За наведених обставин вважає, що збереження шлюбу з [PERSON] неможливе, суперечить інтересам кожного із них. Посилаючись на наведені обставини, позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], на зміні її прізвища на дошлюбне „[PERSON]" не наполягає і просить залишити прізвище „[PERSON]". Судові витрати покласти на відповідача, оскільки вона є інвалідом 2-ї групи. Відповідач [PERSON] позов [PERSON] визнав, погодившись з викладеними у ньому обставинами та поясненнями позивачки в суді. При цьому відповідач [PERSON] пояснив, що з січня 2013 року вони з [PERSON] мешкають окремо, не ведуть спільне господарство, мають окремий бюджет та між собою майже не спілкуються. З березня 2013 року він проживає з іншою жінкою, фактично утворивши нову сім*ю. За наведених обставин вважає, що їх сім*ю зберегти не можливо. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15 вересня 1998 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Макіївки Донецької області, актовий запис № 1368. Подружжя має неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який на теперішній час проживає з матір*ю і на утримання якого відповідач у добровільному порядку надає матеріальну допомогу. Даний шлюб для обох сторін перший. Наведені факти та обставини визнані сторонами під час розгляду справи, вони підтверджені наявними у справі документами, тому відповідно до положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою статті 112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] з січня 2013 року припинили шлюбні відносини, не проживають однією сім'єю, мешкають за різними адресами, мають окремий бюджет і не ведуть сумісне господарство. З цього ж часу подружжя проживає за різними адресами. З березня 2013 року по теперішній час [PERSON] проживає з іншою жінкою, фактично утворивши нову сім*ю. Враховуючи викладене, суд визнає, що надання подружжю строку для примирення у даному випадку суперечить моральним засадам суспільства. Згідно до положень статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, строк, протягом якого сторони проживають окремо, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] та [PERSON], збереження їх сім'ї є неможливе та суперечить їх інтересам. Заява відповідає дійсній волі дружини, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Позивачка не наполягає на відновленні її дошлюбного прізвища. Відповідно до статей 81, 88 ЦПК України, оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат при звернені з даним позовом до суду, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved