overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

15 квітня 2014 р. ПАТ комерційний банк "ПриватБанк" звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON], ТОВ «Донвест 2004» про стягнення заборгованості за договором № 25-В/08 від 27.06.2008 р. в cyмі 8 056 413 грн. 49 коп. та покласти на відповідачів судові витрати в сумі 3654 грн. 00 коп. У судовому засіданні представник позивача не з'явився, у наданому суду клопотанні просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON], ТОВ «Донвест 2004» до суду не з'явилися. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору від 27.06.2008 року [PERSON] 27.06.2008 року отримав кредит у розмірі 390000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 29.06.2015 року. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 10 квітня 2014 року має прострочену заборгованість - 638890,84 Доларів США. Дана заборгованість складається з наступного: заборгованість за кредитом - 0,0 доларів США; прострочене тіло 0,0 Доларів США, заборгованість за відсотками 340084.04 доларів США, заборгованість за простроченими відсотками 340084,04 Доларів США, заборгованість з комісії 173675,44 доларів США, заборгованість з простроченої комісії 173675,44 доларів США, заборгованість з пені 268303,19 доларів США,всього боргу за кредитом 608387,23 доларів США, штраф (фіксована частина) 84, 25 Доларів США, штраф ( відсоток від суми заборгованості) 30419, 36 Доларів США, разом 638890,84 Доларів США. Забов'язання за за договором забезпечено договором поруки укладеним з поручителем [PERSON]. Забов'язання за договором забезпечено договором поруки укладеним з поручителем - ТОВ «Донвест 2004» Відповідно до вимог умов договору та вимог Цивільного Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином. Банк повністю виконав свої обов'язки, надавши грошові кошти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем забов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Суми залишку боргу та прострочених процентів перевірені судом. Суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути суму заборгованості за кредитним договором, а також покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 3654 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

15 квітня 2016 року до Любешівського районного суду із позовом звернулася [PERSON]. Просить ухвалити рішення, яким розірвати її шлюб з [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що стосунки між подружжям не склались, відповідач часто вчиняє сварки тощо. За таких обставин вважає недоцільним подальше збереження шлюбу. Позивач в судове засідання не з'явилася. Подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання також не з'явився, хоча належним чином був сповіщений про час і місце розгляду справи. Про причини своєї неявки не повідомив, будь-яких клопотань суду не подавав. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі -- ЦПК). На підставі частини 2 статті 197 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідженням доказів по справі суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 13 лютого 2007 року у Залізницькій сільській раді Любешівського району Волинської області, про що зроблено актовий запис № 06. У подружжя народилось четверо дітей. Позивач бажає розірвати шлюб. Відповідно до частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 статті 112 СК визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обґрунтування позову, суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, а тому позов слід задовольнити. Згідно з частиною 1 статті 88 ЦПК понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до статті 15 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", частини 2 статті 115 СК рішення після набрання ним законної сили слід надіслати у Любешівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області для внесення відомостей про розірвання шлюбу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відповідної відмітки в актовому записі про шлюб. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

15 квітня 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що 08.10.2013 року уклала шлюб з [PERSON], який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березнегуватського районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 44. Від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя в сторін не склалося, з грудня 2013 року шлюбні стосунки між ними фактично припинені. Проте відповідач не бажає розривати шлюб в органах РАЦС. В зв'язку з викладеним позивачка просить суд розірвати шлюб, укладений з [PERSON], після розірвання шлюбу залишити прізвище "Андрєєва", стягнути на свою користь з відповідача витрати по сплаті судового збору. Позивачка свої вимоги підтримала, на розірванні шлюбу наполягала, а справу просила слухати за її відсутності, про що зазначила в позовній заяві. Відповідач в судове засідання надав заяву про слухання справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, оскільки від позивача та відповідача надійшли заяви про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази доходить наступного. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 08 жовтня 2013 року між позивачкою та відповідачем\~ укладено шлюб, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березнегуватського районного управління юстиції у Миколаївській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 44 ( а.с.2). Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбно сімейні відносини між сторонами фактично припинені з грудня 2013 року, на примирення вони не згодні. Таким чином, суд доходить висновку, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими, це суперечить їх інтересам. На підставі викладеного вище, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, суд доходить висновку про можливість задоволення позову про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однак виходячи з характеру спірних правовідносин, згоди відповідача на розірвання шлюбу, суд вважає, що судові витрати сторони мають нести в рівних частках, тому з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню половина сплаченого нею при подачі позову судового збору, в розмірі 275 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

15 квітня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який зареєстрований з відповідачем [PERSON] 08.11.1999 року у Нововолинському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Волинської області, актовий запис №349. Від спільного шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що подружнє життя з відповідачем не склалось, через різні погляди на сімейні відносини та обов`язки. Позивач вважає, що спільне проживання і збереження сім`ї не можливе та суперечить їхнім інтересам. Просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] до проведення підготовчого засідання подала до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності, позов задовольнити, судові витрати залишити за нею. Відповідач [PERSON] до проведення підготовчого засідання подав до суду письмову заяву, просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо задоволення позову. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задовольняє і розриває шлюб між позивачем та відповідачем. Позивач при подачі позову до суду згідно Закону України "Про судовий збір" понесла судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн., що підтверджується документально (а.с.1), які просила залишити за нею.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

15 липня 2014 р. Зарічним районним судом м. Суми було ухвалено рішення по цивільній справі за позовом ПАТ по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» до [PERSON] про усунення перешкод доступу до внутрішньо будинкової системи газопостачання. Вказаним рішення суду позов ПАТ по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» було задоволено: зобов'язано [PERSON] надати безперешкодний доступ представникам публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Сумигаз" до систем газопостачання та газових приладів розташованих за адресою [ADDRESS]..Стягнуто з [PERSON] судовий збір на користь держави в сумі 243,60 грн.. Однак, при ухваленні судового рішення не було вирішення питання щодо відключення газових приладів від систем газопостачання та помилково стягнуто судовий збір з відповідача на користь держави, а не на користь позивача, представник позивача просить ухвалити додаткове рішення яким вирішити питання про надання доступу до систем газопостачання для відключення та питання про стягнення судового збору на користь позивача, а не на користь держави. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що по справі необхідно ухвалити додаткове рішення, виходячи з наступного: Відповідно до п. 1,4 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати, стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Як вбачається з матеріалів справи судом не вирішено питання про надання позивачеві доступу до системи газопостачання та газових приладів за адресою відповідача для відключення. Також судом помилково стягнуто судовий збір з [PERSON] на користь держави, а необхідно на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

15липня 2014 року [PERSON] звернулася до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що з відповідачем по справі перебуває в шлюбі з 30 листопада 1991 року, який зареєстровано Висунською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис №19. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя в сторін не склалося. Шлюбні стосунки між ними припинені з 2010 року. Добровільно розірвати шлюб в органах РАЦС відповідач не бажає. Позивачка вважає, що зберегти сім'ю не можливо, так як це суперечить її інтересам та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивачка надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, а справу просила розглянути у заочному порядку. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся рекомендованим листом з повідомленням, причини своєї неявки суду не сповістив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у справі докази, доходить наступного. Позивачка та відповідач уклали шлюб 30 листопада 1991 року, який зареєстровано Висунською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис №19, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.6). Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя в сторін не склалося, подружніх стосунків не підтримують. Добровільно розірвати шлюб в органах РАЦС відповідач не бажає, в зв"язку з чим позивачка змушена звернутися до суду. Згідно ч.2 ст.104 СК шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 3 ст.105 СК України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з цього суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача обов"язок на відшкодування позивачці витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

15 липня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 25 вересня 2013 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 885. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 2013 року. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, через різні погляди на життя та ведення спільного господарства, в зв'язку з чим, втрачене почуття любові та поваги. Сторони проживають окремо. Примирення та збереження сім'ї неможливе. Оскільки відповідач проживає в іншій державі, сторони позбавлені можливості розірвати шлюб через органи Державної реєстрації актів цивільного стану, тому позивач змушена звернутися до суду позовом. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй дівоче прізвище - [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, направив до суду листа з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши письмові докази матеріалів справи, які надані сторонами, судом встановлено наступне. 25 вересня 2013 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 885 (а.с. 7). Частиною 1 статті 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 55 Закону України "Про міжнародне приватне право" право на шлюб визначається особистим законом кожної з осіб, які подали заяву про укладення шлюб. У разі укладення шлюбу в Україні застосовуються норми Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 63 вказаного Закону припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Розірвання шлюбу між громадянами України та іноземцем , а також шлюбу іноземців між собою в Україні здійснюється за законом України. В своїй заяві, поданій до суду, позивачка просить розірвати шлюб, відповідач в своїй заяві також не заперечує проти задоволення позову, що є свідченням того, що він також втратив будь-який інтерес до шлюбу з позивачем. Таким чином, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер, і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, які не бажають зберегти сім'ю, у зв'язку з чим позов [PERSON] слід вважати таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

15 липня 2014 року позивачка звернулася до Глобинського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, в якій просить суд винести рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 14 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. Свій позов позивач обґрунтувала тим, що вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 27 вересня 2008 року. Від даного шлюбу мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Заявою до суду позивач [PERSON]. просить справу розглядати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує і прохає суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 169, 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітню дитину. Як з'ясовано, 27 вересня 2008 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Бреусівською сільською радою КозельщИнського району Полтавської області, актовий запис № 4. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Відповідач не надає допомоги на утримання спільної малолітньої дитини, яка проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Про способи виконання обов'язку утримувати дитину в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини аліменти присуджуються у частці від доходу її батьків і або у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня подання позову. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На цій підставі з [PERSON] в дохід держави стягується 243 грн. 60 коп., згідно ставки встановленої п.п.1 п.1 ч.2 статті 4 Закону України "Про судовий збір".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

15 липня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. У позовній заяві посилається на ту обставину, що з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач по справі. Останній ніякої допомоги на дитину не надає, не бере участі у вирішення побутових проблем, син знаходиться на повному її утриманні. Відповідач працює мийником ПАТ "Володимир-Волинська птахофабрика", отримує стабілний дохід, тому може і повинен надавати кошти на утримання сина. Просить стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частки всіх його видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні під час судового розгляду справи позивачка [PERSON] позов підтримала, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві, і просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі, визначеному позивачкою. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити повністю з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач по справі. Дані обставини стверджуються свідоцтвом про шлюб та свідоцтвом про народження дитини. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки судом встановлено, що відповідач працює, має постійний дохід, з врахуванням даних про стан здоров»я дитини та відповідача, то розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини відповідно до ст.ст.181, 183 СК України, визначає у частці, а саме по 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно з дня подачі заяви в суд і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача. На підставі ст. ст.180-183 СК України,

Outcome: approved