Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

26 серпня 2020 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області про визнання у порядку спадкування за законом за позивачем права на дві земельні ділянки площею 2,86 умовно кадастрових гектарів кожна для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які перебували у КСП "Південний", та розташовані в межах Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, що підтверджується сертифікатами на право на земельну частку (пай) серії МК №0220911, реєстраційний №13096 та серія МК №0170412, реєстраційний №11328 після смерті батька [PERSON] . В обґрунтування позову позивач вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої залишилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) площею 2.86 умовно кадастрових гектарів, які перебували у КСП «Південний» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої у межах Шевченківської сільської ради (колишня Котляревська), відповідно до сертифікату серії МК №0220911, реєстраційний №13096. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її чоловік (батько позивачки), який на день смерті дружини проживав разом з нею. [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) площею 2.86 умовно кадастрових гектарів, які перебували у КСП «Південний» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої у межах Шевченківської сільської ради (колишня Котляревська), відповідно до сертифікату серії МК №0170412, реєстраційний №11328, та права земельну частку (пай) площею 2.86 умовних кадастрових гектарів, які перебували у КСП «Південний», отриманого ним в порядку спадкування після смерті [PERSON] . Спадщину після його смерті прийняла позивач [PERSON] як дочка та єдиний спадкоємець. У визначений законом строк позивач звернулась до Вітовської державної нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено в зв`язку з відсутністю правоустановлююючого документу на спадкове майно та рекомендовано звернутись до суду. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Представник відповідача Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області в у судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву, в якій відповідачем позовні вимоги визнано повністю та зазначено про розгляд справи за відсутності представника. У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року №1377-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 23 травня 2000 року, виданого Котляревською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області (а.с.12). Згідно частини 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно роз`яснень, що містяться в пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року» застосовується чинне на той час законодавство. Спадкові правовідносини виникли в 2000 році, тому судом при вирішені справи застосовані норми ЦК УРСР від 1963 року (далі - ЦК УРСР). Спадкоємцями першої черги за законом, у відповідності до частини 1 статті 529 ЦК УРСР є в рівних частках діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Позивач [PERSON] відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12 листопада 1965 року районним РАГС м.Макіївки Донецької області (а.с.71) та свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 11 жовтня 1980 року Микільською сільською радою Полтавського району Полтавської області (а.с.72) є дочкою померлого [PERSON] . Згідно приписів частини 1 статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо вiн фактично вступив в управлiння або володiння спадковим майном та якщо він звернувся до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до спадкової справи №422/2000 до майна померлого [INFO] [PERSON] з заявою про прийняття спадщини [INFO] звернулась [PERSON] . Крім неї на день відкриття спадщини право на спадщину мав син померлого [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується Повним витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с.78). Відповідно до довідки №2-494/02-30/20 від 09.06.2020 року, виданої Шевченківською сільською радою Вітовського району Миколаївської області, [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На день відкриття спадщини [INFO] за вказаною адресою крім нього ніхто не був зареєстрований (а.с.82). Оскільки після смерті [PERSON] ніхто крім позивача з заявою про прийняття спадщини не звертався, на день його смерті зареєстрований з ним не був, то позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом майна померлого [PERSON] , яка станом на день розгляду справи прийняла спадщину. Як вбачається з довідки №300/109-20 від 12.06.2020 року, виданої відділом у Вітовському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області у «Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» на підставі розпорядження Жовтневої районної державної адміністрації від 21.02.1997 року №85-р за [PERSON] зареєстровано право на земельну частку (пай), яка перебувала у КСП «Південний» площею 2,86 умовно кадастрових гектарів за реєстраційним номером 13096 серії МК №0220911 та за [PERSON] зареєстровано право на земельну частку (пай), яка перебувала у КСП «Південний» площею 2,86 умовно кадастрових гектарів за реєстраційним номером 11328 серії МК №0170412 (а.с.18). Вказане підтверджується також витягами з зазначеної книги (а.с.22-23). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 17.09.2020 року спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , не заводилась (а.с.57-58). [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] , виданого 27 листопада 1962 року Тишківською сільською радою Новомиргородського району Кіровоградської області (а.с.13). На день відкриття спадщини після смерті [PERSON] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] разом із нею був зареєстрований та проживав її чоловік [PERSON] , що підтверджується довідкою Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області №2-495/02-30/20 від 09.06.2020 року (а.с.79). У відповідності до абзацу 1 пункту 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Мін`юсту України від 14 червня 1994 року № 18/5, зареєстрованого в Мін`юсті України 07 липня 1994 року за № 152/361, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Таким чином, відповідно до статей 548, 549 ЦК УРСР, [PERSON] як спадкоємець за законом прийняв спадщину після смерті дружини [PERSON] . За життя [PERSON] право на земельну частку (пай) після смерті [PERSON] не оформив. Однак, виходячи з вищевикладеного, суд уважає що спадкодавець [PERSON] на момент своєї смерті фактично прийняв спадщину - земельну частку (пай) після смерті дружини [PERSON] , яка включається до складу його спадкового майна. Стосовно визнання відповідачем позову, то відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних пістав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання представником відповідача даного позову слід прийняти, так як воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З огляду на вищевказане, суд приходить до переконання, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, що відповідає способам судового захисту, передбаченого статтею 16 ЦК України.

Outcome: approved