Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

30 січня 2017 року ПАТ «СК «Універсальна» звернулося з позовом до [PERSON] про визнання Договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс) №АЕ/5662160 з терміном дії з 07 листопада 2015 року по 06 листопада 2016 року недійсним з моменту його укладення, вирішити питання судових витрат та свої вимоги мотивує наступним. 07 листопада 2015 року агентом позивача у м. Суми по вул. Харківська, 79 було укладено/виписано Договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів, згідно якого було застрахована цивільно-правова відповідальність осіб, які експлуатують на законних підставах забезпечений транспортний засіб автомобіль [NUMBER]. Страхувальником зазначено [PERSON], термін дії полісу з 07 листопада 2015 року по 06 листопада 2016 року. 11 листопада 2015 року [PERSON] звернувся з заявою до відповідача про виплату страхового відшкодування згідно Договору ОСЦПВВНТЗ (Поліса) у звязку з тим, що 07 листопада 2015 року о 14-00 год. на автодорозі Суми-Полтава, поблизу міста Суми, сталося дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу ВАЗ 21124 д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу [PERSON] д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 30 червня 2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Позивач вказує, що оскільки дата укладення договору (поліса) співпадала з датою ДТП, службою безпеки ПАТ «СК «Універсальна» було проведено перевірку факту укладення договору. Внаслідок перевірки було встановлено, що Договір ОСЦПВВНТЗ був укладений на АЗС ПП «ОККО-Нафтопродукт» у м. Суми , вул. Харківська, б. 79 о 15-01 годині 07 листопада 2015 року, а ДТП сталося того ж дня о 14-00 год. За результатами перевірки, що провела служба безпеки позивача, було встановлено, що спірний договір був укладений 07 листопада 2015 року невідомою особою, вже після настання ДТП із забезпеченим транспортним засобом. Посилаючись на ст. 29 закону України «Про страхування», ст. 998 ЦК України, позивач просить визнати недійсним договір ОСЦПВВНТЗ (Поліс) з моменту його укладення, вирішити питання судових витрат. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити. Пояснив, що за розпорядженням Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 14.02.2017 року № 256, ПАТ «СК «Універсальна» була змушена сплатити страхове відшкодування потерпілому в ДТП, оскільки в іншому випадку на страхову компанію були б накладено штрафні санкції. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] [PERSON] позов не визнав, просив відмовити. У судовому засіданні третя особа [PERSON] та його представник [PERSON], позов не визнали, надали письмові заперечення (а.с.55-56). Просили відмовити на тій підставі, що договір страхування укладено, перший платіж внесено, договір набрав чинності. Посилаючись на п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року та ст. 215 ЦК України представник вказує, що підставою недійсності правочину є недодержання сторонами (стороною) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України саме на момент вчинення правочину. Вказує, що не може бути визнано недійсним правочин, який не вчинено. На цій підставі у позивача відсутні підстави для визнання полісу страхування недійсним з підстав несплати страхових платежів. Посилання позивача на те, що поліс було укладено вже після настання страхового випадку (ДТП) є підставою для позивача відмовити у виплаті страхового відшкодування, оскільки на момент ДТП він вважає, що не було внесено страхового платежу. Оскільки позивач виплатив страхове відшкодування, то це підтверджує, що позивач визнав, що підстави для відмови у виплаті відсутні. Треті особи МТСБУ та НАЦКОМФІНПОСЛУГ про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, представників в судове засідання не направили, будь-яких пояснень чи заперечень щодо позову, заяв, клопотань до суду не подавали. Третя особа [PERSON] про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, в судове засідання не зявися, пояснень, заперечень, заяв, клопотань до суду не подавав. Суд, вислухавши представника позивача,\~\~представника відповідача, третю особу та представника третьої особи, дослідивши надані сторонами докази, дослідивши матеріали адміністративної справи № 591/8190/15-п, вважає що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. Захист порушеного права здійснюється на підставі ч. 1 ст. 15, ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України, згідно яких кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» визначено, що Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. З матеріалів справи вбачається, що 07 листопада 2015 року між ПАТ «СК «Універсальна» та [PERSON] укладено Договір обовязкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс) № АЕ/5662160. Даним договором застраховано автомобіль [NUMBER]. Строк дії договору визначено з 07 листопада 2015 року по 06 листопада 2016 року, однак з договору вбачається, що години і хвилини, з яких Договір діє, в Договорі не вказані (а.с.8). Судом також встановлено, що згідно чеку АЗС ПП «ОККО-Нафтопродукт», що розташована в м. Суми, вул. Харківська, 79, вказаний страховий поліс було придбано 07.11.2015 року о 15-01 годині, оплачено готівкою у сумі 475,20 грн., чек №4305 (а.с.9). Відповідно до п. 2.1. ст. 2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. У судовому засіданні встановлено, що Договір ОСЦПВВНТЗ було укладено працівником АЗС ПП «ОККО-Нафтопродукт» в м. Суми, вул. Харківська, буд. 79 07 листопада 2015 року о 15 год. 01 хв. На підтвердження зазначеного позивачем надано копію чеку № 4305 (а.с.9). З довідки, виданої [PERSON] 11 листопада 2015 року старшим слідчим СРВП СВП ГУНП в Сумській області вбачається, що 07 листопада 2015 року о 14-00 год. до чергової частини Сумського районного відділення поліції СВП ГУНП в Сумській області надійшло повідомлення від [PERSON] про ДТП, що сталася поблизу м. Суми (а.с.13). З вивчених в судовому засіданні письмових доказів судом встановлено, що 07 листопада 2015 року близько 14-30 год. на автодорозі Суми-Полтава, поблизу міста Суми, сталося дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу ВАЗ 21124 д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу [PERSON] д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] У відповідності до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа щодо якої встановлено ці обставини. Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 30 червня 2016 року встановлено вину [PERSON] у вчиненні вказаного ДТП, однак на підставі ст. 38 КпАП України закрито провадження відносно [PERSON] за ст. 124 КпАП України, у звязку із закінченням трьохмісячного строку притягнення його до адміністративної відповідальності. Постановою судді Апеляційного суду Сумської області від 18.11.2016 року постанова Зарічного районного суду м. Суми від 30 червня 2016 року залишена без зміни. Постанова набрала законної сили 18 листопада 2016 року. Крім того, як вбачається з службової записки, складеної на підставі проведеного розслідування начальником служби безпеки СК «Універсальна», договір страхової відповідальності укладено о 15-01 год., тобто вже після настання ДТП, невстановленим чоловіком на прохання (в телефонному режимі) [PERSON], який в цей час перебував на місці ДТП поблизу міста Суми (а.с.16). 11 листопада 2015 року [PERSON], як потерпілий в ДТП в рамках ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», звернувся до ПАТ «СК «Універсальна» із заявою про відшкодування матеріальних збитків згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, і 02 березня 2017 року отримав страхове відшкодування у розмірі 49 242,55 грн. (а.с. 10, 33). Дана обставина встановлена в судовому засіданні і не оспорюється сторонами. Крім того, представник позивача пояснив, що таке страхове відшкодування виплачено [PERSON] на підставі розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. Статтею 29 Закону України «Про страхування» договір страхування вважається недійсним з моменту його укладення у випадках передбачених Цивільним кодексом України. Крім того, відповідно до зазначеної норми договір страхування визнається недійсним і не підлягає виконанню також у разі: 1) якщо його укладено після страхового випадку. Договір страхування визнається недійсним у судовому порядку. Аналогічна норма викладена в ст. 998 ЦК України. Згідно зі 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідна до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 58 ЦПК України визначено, що належними є докази, які місять інформацію щодо предмету доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки в судовому засіданні стороною позивача надано належні та допустимі докази щодо укладення спірного договору страхування після страхового випадку, суд вважає, що право ПАТ «СК «Універсальна» порушене та підлягає захисту шляхом визнання Договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс) №АЕ/5662160 з терміном дії з 07 листопада 2015 року по 06 листопада 2016 року недійсним з моменту його укладення. \~ Суд враховує вимоги ст. 88 ЦПК України, а саме: стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «СК «Універсальна» суму судового збору в розмірі 1600,00 грн.

Outcome: approved