Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Явтухівської сільської ради Деражнянського району, із урахуванням уточнених позовних вимог, про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та зобовязання повернути спадкоємцю сертифікат на право на земельну частку (пай). В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 11 грудня 1997 року в с. Явтухи Деражнянського району помер його дядько [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, яким є земельна ділянка, площею 2,60 га, розташована на території Явтухівської сільської ради Деражнянського району, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ХМ, номер 065350, виданого на підставі розпорядження Деражнянської райдержадміністрації №325 від 23 вересня 2003 року. Після смерті [PERSON] фактично в управління спадковим майном вступив його рідний брат, батько позивача, [PERSON], проте він помер 4 вересня 2014 року, не оформивши своїх спадкових прав. Позивач, будучи спадкоємцем до майна померлих [PERSON] та [PERSON] за законом, звернувся до нотаріальної контори із заявою про оформлення своїх спадкових прав, проте в цьому йому було відмовлено у звязку з тим, що правовстановлюючий документ на вказану земельну ділянку, яким є державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ХМ, номер 065350, виданий на підставі розпорядження Деражнянської райдержадміністрації №325 від 23 вересня 2003 року, був виданий після смерті спадкодавця. Враховуючи наведене, позивач просить визнати вказаний державний акт недійсним, а також зобовязати відділ Держгеокадастру у Деражнянському районі повернути йому, як спадкоємцю до майна померлого [PERSON], сертифікат на право на земельну частку(пай), на підставі якого був виданий вказаний державний акт. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Представник відповідача позов визнав, не заперечуючи в його задоволенні. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, відділу Держземагенства у Деражнянському районі в задоволенні позову не заперечує. Вислухавши доводи сторін, представника третьої особи та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Факт смерті [PERSON] 11 грудня 1997 року підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Явтухівською сільською радою Деражнянського району. Померлий був власником земельної ділянки, площею 2,60 га, розташованої на території Явтухівської сільської ради Деражнянського району, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ХМ, номер 065350, виданого на підставі розпорядження Деражнянської райдержадміністрації №325 від 23 вересня 2003 року. Проте, як вбачається із вказаного державного акта, він був виданий 23 вересня 2003 року, тобто після смерті [PERSON] Судом встановлено, що фактично в управління спадковим майном [PERSON] вступив його рідний брат [PERSON], проте він помер 4 вересня 2014 року, не оформивши своїх спадкових прав. Статтями 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який був чинним на час відкриття спадщини, було передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Аналізуючи наведені положення закону, суд доходить висновку про те, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв [PERSON] Позивач є сином померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження. Інших спадкоємців як до майна померлого [PERSON], так і до майна померлого [PERSON] немає. Згідно з письмовим повідомленням Першої Хмельницької державної нотаріальної контори №75/02-14 від 14 квітня 2016 року [PERSON] відмовлено в оформленні його спадкових прав на належну померлому [PERSON] земельну ділянку, площею 2,60 га, у звязку з тим, що правовстановлюючий документ на неї був виданий після смерті спадкодавця. Відповідно до положень статей 22, 23 чинного на час відкриття спадщини Земельного кодексу в редакції Закону України від 18 грудня 1990 року право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що у [PERSON], як у спадкодавця, право власності на вищенаведену земельну ділянку не виникло, у звязку з чим наявні підстави для визнання державного акта на право власності на земельну ділянку недійсним у звязку з його видачею після смерті спадкодавця. Судом встановлено, що державний акт на право власності на земельну ділянку був виданий [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай), серії ХМ, номер 050645, виданого 22 січня 1997 року згідно з розпорядженням Деражнянської райдержадміністрації №257 від 25 липня 1996 року та зареєстрованого 24 січня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за номером 150. Факт видачі [PERSON] вказаного сертифіката на право на земельну частку (пай) підтверджується наявною в матеріалах справи його копією, а також копією державного акта на право колективної власності на землю по Явтухівській сільській раді та Додатком №1 до нього, з якого, зокрема, вбачається, що померлий [PERSON] був включений до списку громадян-членів вказаного підприємства. Разом із цим, зясовано, що вказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) [PERSON] отриманий не був, що підтвердила представник відділу Держгеокадастру у Деражнянському районі. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру, виданою Хмельницьким обласним державним нотаріальним архівом 12 вересня 2016 року. Пунктом першим Розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України встановлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Враховуючи наведене, а також беручи до уваги те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) був переданий за життя спадкодавцем до Деражнянської райдержадміністрації, яка надавала відповідний дозвіл на розроблення землевпорядної документації для отримання державного акта, суд доходить висновку про наявність підстав для зобовязання відділу Держгеокадастру у Деражнянському районі повернути позивачу, як спадкоємцю після смерті [PERSON], сертифікат на право на земельну частку (пай).

Outcome: approved