overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

16 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просив про розірвання шлюбу з [PERSON], що його було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області 01 грудня 1995 року за актовим записом № 498. Відповідач відмовляється від розірвання шлюбу в органах РАЦС, тому виникла необхідність звернутись до суду з відповідним позовом. Позивач [PERSON] та його представник в судове засідання не з'явились. Представник позивача надіслав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали повністю та просили про його задоволення. Проти розгляду справи у заочному порядку не заперечували. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена у відповідності до ч. 9 ст. 74 ЦПК України через оголошення в газеті "Урядовий кур'єр" від 20.01.2016 року № 11 (5631). Правом надання заперечень та доказів на їх підтвердження відповідач не скористалась, тому справу розглянуто у заочному порядку у межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих позивачем. Судом встановлено, що 01 грудня 1995 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області було зареєстровано шлюб між сторонами за актовим записом № 498 (а.с. 3). З 2014 року вони припинили подружні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Миритись сторони не бажають, їх сім`я фактично розпалась. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положення ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

16 листопада 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що 26.02.2000 року уклала шлюб з [PERSON], який зареєстровано у Брускинській сільській раді Великоолександрівського району Херсонської області, актовий запис № 02. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей, доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя в сторін не склалося, на даний час шлюбні стосунки між ними фактично припинені, більше трьох років вони сумісно не проживають. У позивачки на даний час склались сімейні відносини з іншим чоловіком. [PERSON] вважає, що примирення неможливе та просить суд розірвати шлюб, укладений з [PERSON], дітей залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити прізвище "Щербачук", стягнути з відповідача на її користь сплочений судовий збір. Позивачка свої вимоги підтримала, надавши до суду письмову заяву, на розірванні шлюбу наполягала, а справу просила слухати за її відсутності. Відповідач в судове засідання надав заяву про слухання справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, оскільки від позивача та відповідача надійшли заяви про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази доходить наступного. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 26 лютого 2000 року між позивачкою та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано у Брускинській сільській раді Великоолександрівського району Херсонської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 02 ( а.с.5). Від шлюбу сторони мають двоє неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою (а.с.6, 7). Шлюбно сімейні відносини між сторонами фактично припинені, на примирення вони не згодні. Таким чином, суд доходить висновку, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими, це суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення. На підставі викладеного вище, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, суд доходить висновку про можливість задоволення позову про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

16 листопада 2016 року позивач, ПАТ КБ "ПриватБанк", звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору № б/н від 13.03.2012 року. Посилався на те, що 13 березня 2012 року по вказаному кредитному договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 2 500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом у сумі 30 247 грн. 71 коп., яка складається із заборгованості за кредитом - 2 260 грн. 09 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 23 071 грн. 06 коп., заборгованість за пенею та комісією - 3 000 грн. 00 коп.; штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) - 1416 грн. 56 коп. Просили стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість по кредитному договору та судові витрати по справі. Представник позивача надав заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимог підтримав, просив розглядати справу у заочному провадженні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність не надавав. Враховуючи клопотання представника позивача, суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача, у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що між банком та відповідачем [PERSON] 13 березня 2012 року укладений кредитний договір № б/н. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 2 500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору, має заборгованість за кредитом у сумі 30 247 грн. 71 коп., яка складається із заборгованості за кредитом - 2 260 грн. 09 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 23 071 грн. 06 коп., заборгованість за пенею та комісією - 3 000 грн. 00 коп.; штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) - 1416 грн. 56 коп. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Оскільки позичальник, [PERSON], не виконує умови кредитного договору, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Підлягають також задоволенню вимоги про стягнення судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

16 листопада 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 14 травня 2011 року Виконавчим комітетом Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис № 03, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалось, шлюбні відносини припинені, проживають окремо, між ними втрачено почуття взаємоповаги, подальше спільне життя вважає неможливим. В судове засідання позивач не з»явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі та зазначивши про підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши про визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як слідує з положень ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідачем позов визнається, про що надана письмова заява, суд вважає можливим розглянути справи у підготовчому засіданні. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 14 травня 2011 року Виконавчим комітетом Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис № 03 (а.с.4). Від даного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO] (а.с.6). Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги ч.1 ст.55 СК України. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи досліджені обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

16 листопада 2017 року [PERSON]подав до суду заяву, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON], який помер [INFO] року був його батьком. Заявник у судове засідання не з"явився, але надав до суду заяву у якій заяву про встановлення факту родинних відносин підтримав та просив задовольнити. Представник зацікавленої особи у судове засідання не з"явився, але надіслав до суду заяву , у якій просив слухати справу без його участі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [INFO] року, помер [PERSON] [INFO] у селі Миколаївка Овідіопольського району Одеської області . [PERSON] на день смерті, згідно довідки виконкому Надлиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області за № 432 від 27.07.2017 року, був зареєстрований та проживав за адресою : [ADDRESS] з 1954 року по день смерті. Відповідно до заповіту від 18 жовтня 2007 року, посвідченого секретарем Надлиманської с/р Овідіопольського району Одеської області [PERSON], [PERSON] заповідав все майно, яке йому належало [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному. Провівши аналіз вищевказаних документів у їх сукупності, зіставивши їх дані між собою, суд дійшов однозначного висновку, що [PERSON], являється сином [PERSON], померлого [INFO] року. Встановлення даного факту породжує юридичні наслідки - оформлення спадкового права. Отже, заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

16 листопада 2017 року позивач, ПАТ КБ "ПриватБанк", звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору № б/н від 22.12.2010 року. Посилався на те, що 22 грудня 2010 року по кредитному договору № б/н відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 2 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом у сумі 17 486 грн. 74 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом - 1 902 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 14 275 грн. 85 коп., штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) - 808 грн. 89 коп. Просили стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість по кредитному договору та судові витрати по справі. Представник позивача надав заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимог підтримав, просив розглядати справу у заочному провадженні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність не надавав. Враховуючи клопотання представника позивача, суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача, у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 280 - 283 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 22 грудня 2010 року по кредитному договору № б/н відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 2 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору, має заборгованість за кредитом у сумі 17 486 грн. 74 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом - 1 902 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 14 275 грн. 85 коп., штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) - 808 грн. 89 коп. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Оскільки позичальник, [PERSON], не виконує умови кредитного договору, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Підлягають також задоволенню вимоги про стягнення судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

16 листопада 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 05 березня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №60. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 05 березня 2015 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] В шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося, причиною цьому стала різниця у поглядах на сімейне життя, відсутність між ними взаєморозуміння. Їй також стала незрозуміла поведінка чоловіка, оскільки останній приховує від неї якусь інформацію, всіляко уникає прямого спілкування і її намагання зберегти сім'ю не дали позитивного результату. Вони фактично проживають порізно, не підтримують шлюбних стосунків. Оскільки шлюб носить формальний характер, кожен з них живе окремим життям та інтересами, просить розірвати шлюб між нею і відповідачем в судовому порядку. У підготовче засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити (а.с.17). У підготовче засідання відповідач [PERSON] не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав, просив його задоволити (а.с. 18). Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та наявність законних підстав, шлюб між позивачем та відповідачем суд розриває. Також, враховуючи вимоги ст.141, ст.142 ЦПК України та те, що позивач будучи на підставі п.9 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" звільненою від сплати судового збору, при подачі позову до суду судовий збір не сплатила, суд стягує з відповідача [PERSON] 50% судового збору, що становить 384,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

16 листопада 2020 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сім`я розпалася і поновлена бути не може. В судове засідання позивач не з`явилася, подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити (а.с.25). Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги позивача визнав (а.с. 26). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову. З досліджених письмових доказів судом встановлено, що сторони одружились 30 січня 2018 року, місце реєстрації: Полтавський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 9). Від цього шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину 2018 року народження (а.с. 8). Позивач та відповідач по справі заяв, клопотань щодо примирення до суду не подали. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між ними склалися і існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сім`я поновлена бути не може. Позивач не бажає відновити своє дошлюбне прізвище " [PERSON] " після розірвання шлюбу, право на що передбачене ст. 113 СК України (а.с. 4).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

16 лютого 2015 року до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області суду надійшла заява комунальної лікувально-профілактичної установи міської психіатричної лікарні № 7 міста Маріуполя про примусову госпіталізацію до психіатричної лікарні [PERSON], [INFO], у якого виявлено ознаки, що свідчать про необхідність його примусової госпіталізації до психіатричної лікарні з посиланням на те, що він спостерігається лікарем психіатром з 1983 року з приводу шизофренії пароноїдної безперервної. Є інвалідом ІІ групи з психічного захворювання безстроково, багаторазово лікувався стаціонарно. Останнє лікування проходив з 11 травня 2011 року по 17 червня 2011 року. Після виписки приймав підтримуючі ліки, однак протягом останніх півроку категорично відмовлявся від прийому медикаментів. Став тривожним, підозрілим, конфліктним, агресивно ставитися до родичів. Тому просить госпіталізувати хворого до психіатричної лікарні. Представник міської психіатричної лікарні № 7 міста Маріуполя Божко О.О., що діє на підставі довіреності, підтримала доводи заяви. Зацікавлена особа - Сарри В.П. у судовому засіданні пояснила, що є матір'ю хворого, не заперечує проти примусової госпіталізації до психіатричної лікарні її сина [PERSON], так як він в зв'язку із своїм психічним станом здоров'я потребує такої госпіталізації. Суд, заслухавши пояснення сторін, думку прокурора, який вважає, що хворого необхідно примусово госпіталізувати до психіатричної лікарні, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.14 Закону України „Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особі тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих або неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно акту комісійного огляду № 16 від 16 лютого 2015 року лікарів-психіатрів міської психіатричної лікарні № 7 міста Маріуполя, у [PERSON] виявляються ознаки психічного захворювання у вигляді шизофренії параноїдної безперервної, в зв'язку з чим він не може дати усвідомлену згоду на лікування в умовах психіатричної лікарні і при ненаданні йому такої медичної допомоги може становити реальну небезпеку як для себе, так і для оточуючих, тому він підлягає примусовій госпіталізації до психіатричної лікарні. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для примусової госпіталізації до психіатричного закладу [PERSON], [INFO] та задоволення заяви міської психіатричної лікарні № 7 міста Маріуполя. На підставі ст.14 Закону України „Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved