overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

28.01.2015 р. в суд поступила позовна заява позивача ПАТ КБ "Приватбанку", який просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість по кредитному договору 1 923 634,78 грн. заборгованості та судові витрати в сумі 3654 грн., оскільки умови кредитного договору не виконував. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 19 липня 2007 року з відповідачем по справі [PERSON] було укладено кредитний договір та він отримав кредит в сумі 29 434,84 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 19 липня 2014 року на купівлю автомобіля. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором заборгованість станом на 11 грудня 2014 р. має заборгованість 122 759,08 доларів США, 32 386,26 доларів США заборгованість за кредитом, 24 735,69 доларів США заборгованість по процентах за користування кредитом, 2 225,34 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом та 63 411,79 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором. Просять позовні вимоги задовольнити та стягнути суму позову та судові витрати. Представник позивача Вус А.П. двічі на 24 лютого 20915 року та 26.03.2015 року подав суду двічі письмові заяви, якими просив задовольнити позовні вимоги повністю без його присутності. Просить двічі ухвалити заочне рішення. А.с. 16-28.. Відповідач [PERSON] також будучи двічі належним чином повідомлена про час та місце слухання справи на 24 лютого 2015 року та 26.03.2015 року в судові засідання не з'явився про причини неявки не повідомив про зміну свого місця перебування, неявка без поважних причин, а тому згідно вимог ст. 169 ч. 4 ЦПК України суд має право прийняти заочне рішення по справі. Дослідженими доказами по справі доведено, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Крім того, згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язанням є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до кредитного договору від 19 липня 2007 року вбачається, що відповідач [PERSON] отримав кредит в сумі 26 992,97 доларів США до 19 липня 2014 року на придбання автомобіля а.с. 9-10. На підставі довідки розрахунку вбачається, що станом на 11 грудня 2014 р. заборгованість за кредитним договором не тільки не погасив, оскільки строк повернення боргу завершився, а борг становить 122 759,08 доларів США, 32 386,26 доларів США заборгованість за кредитом, 24735,69 доларів США заборгованість по процентах за користування кредитом, 2225,34 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом та 63 411,79 доларів США а.с. 3-4, 7. Отже, в суді встановлено, що відповідач [PERSON] 19 липня 2007 року уклав кредитний договір до 19 липня 2014 року на придбання автомобіля. З умовами кредитного договору ознайомлений, однак станом на 11 грудня 2014 р. має заборгованість в сумі 1923634,78 грн.. які просять стягнути та сплачені ними при подачі позову судові витрати в сумі 3654 грн. у вигляді судового збору

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

28.01.2019 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу(а.с. 3-4). Позивач [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, суду надала заяву, в якій просить справу розлянути без її участі в підготовчому засіданні, на позовних вимогах наполягає та просить позов задовольнити (а.с. 19). Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, надав суду заяву, в якій позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розлянути без його участі в підготовчому засіданні (а.с. 20). На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18.07.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області, відповідний актовий запис № 122 (а.с. 9). Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачем, знаходиться на утриманні батьків. Сторони припинили шлюбні відносини з грудня 2018 року з причин різних поглядів на життя, нерозуміння один одного. Сторони не підтримують шлюбні відносини та однією сім"єю не мешкають. Майнового спору та спору відносно виховання та місця мешкання дитини сторони не мають. Відповідно до ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає збереження сім'ї сторін неможливим, позов законним, обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню у зв'язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, на примирення не згодні, позивач наполягає на розлученні, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

28.02.2012 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Бершадського районного управління юстиції Вінницької області за актовим записом №6. Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалося в наслідок несумісності характерів та поглядів на життя. В результаті наведеного сторони понад три місяці проживають окремо, не підтримують стосунків один з одним. В даний час спору з приводу спільнонажитого майна та місця проживання дитини між ними немає. Враховуючи вищенаведене, позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON]. зареєстрований 28.02.2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бершадського районного управління юстиції Вінницької області за актовим записом №6, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]" В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, однак звернулась до суду із заявою, в якій просила справу розглядати без її участі та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак до початку розгляду справи по суті надав на адресу суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують сімейних відносин, наполягають на розірванні шлюбу між ними, що свідчить про те, що їх сім'я розпалась і зберегти її неможливо. Крім того, питання про поділ майна між ними не виник, а дочка від шлюбу проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст. 113 Сімейного кодексу України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до п.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

28.02.2014 р. Обласне Комунальне підприємство «Миколаївоблтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за спожиті послуги теплопостачання, відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, просив стягнути на свою користь з відповідачів у солідарному порядку суму боргу у сумі 1275,29 грн., індексацію суми боргу в розмірі 61,46 грн., три проценти річних в сумі 94,31 грн., що разом з основною сумою боргу становить 1431,06 грн., та сплачені ним судові витрати. Позивач вказує на те, що відповідачі є споживачами послуг з теплопостачання, яку постачає ОКП «Миколаївоблтеплоенерго». До судового засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідачі до судового засідання не з'явились, поважної причини своєї неявки суду не повідомили, про час та дату розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Як встановлено у судовому засіданні, згідно з рішенням Миколаївської міської Ради №1078 від 26.05.2006 року ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» з 01.06.2006 року визнано виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та проведення розрахунків із населенням та бюджетними організаціями міста. Правовідносини позивачем та відповідачами, які мешкають за адресою: [ADDRESS] є зобов*язальними, позивач повинен надавати відповідачам послуги з теплопостачання, відповідачі повинні за них сплачувати. Згідно ст.ст.64, 67, 68 ЖК України, ст.ст.509, 526 ЦК України відповідач повинен виконувати зобов'язання по оплаті послуг, наданих ОКП "Миколаївоблтеплоенерго". Але на теперішній час заборгованість відповідачів перед позивачем за спожиті послуги теплопостачання не сплачена. Борг за період з 01.12.2008 року до 01.10.2013 року становить 1275,29 грн. Згідно ст..ст.525,526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином і у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. На підставі ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобовязанийф сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. За період з 01.01.2009 року по 01.11.2013 року згідно розрахунків боржнику нарахована індексація суми боргу в розмірі 61,46 грн. та три проценти річних в сумі 94,31 грн., що разом з основною сумою боргу становить 1431,06 грн. На день розгляду справи у суді вказана сума відповідачами не сплачена, тому з них необхідно стягнути заборгованість у розмірі 1431,06 грн. Також на підставі ст.88ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню судові витрати у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

28.02.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що 06.09.2011 року зареєстрував з нею шлюб. Від спільного проживання дітей не має. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим. Із-за непорозумінь, різних поглядів та відношення до життя, спільне проживання з нею стало неможливим. В судовому засіданні 13.02.2014 року позовні вимоги підтримував, в судове засідання 18.03.2014 року не з'явився. В поданій до суду заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачка, належним чином повідомлена про дату розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, просила не надавати строк для примирення. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ознайомившись з доводами позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, зв'язків не підтримують. Намірів зберегти шлюб не мають обидві сторони. У частині 4 ст.174 ЦПК України вказано, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При таких обставинах підстав для відмови у прийнятті визнання позову відповідачем судом не встановлено. Позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

28.03.2014 року до суду заявлено позов, у якому позивач просить розірвати їх з відповідачкою шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, протягом останнього року з відповідачкою подружніх стосунків не підтримує. Позивач письмово просив розглянути справу без його участі, позов задовольнити (а.с.13). Відповідачка письмово просила розглянути справу без її участі, вимоги позову визнає, не заперечує проти їх задоволення, після розірвання шлюбу вибрала прізвище "[PERSON]" (а.с.14). Відповідно до положень ч.2 ст.158, ч.2 ст.197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси, спільно не проживають протягом останнього року, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

28.03.2014 року позивач звернулася до Голосіївського районного суду м.Києва до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що 04.06.1993 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Тривалий час вона та відповідач проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Припинення шлюбних відносин із відповідачем вважає необхідним через відсутність між ними близьких відносин, проживання окремо один від одного, втрати почуття поваги та любові, шлюб носить формальний характер. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без її участі, на позові наполягала на підставі викладених у ньому обставин, просила його задовольнити та не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час і місце судового розгляду. Жодних клопотань про відкладення розгляду справи до суду завчасно не надходило. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 04.06.1993 року зареєстровано шлюб між сторонами у Палаці одруження "Дарницький" за актовим записом №970 /а.с.3/. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] /а.с.4/ Згідно ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 Сімейного кодексу України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд не вбачає підстав для надання додаткового строку для примирення сторін. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ст.114 ч.2 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

28.03.2014 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 07.06.1995 року, шлюбні відносини з відповідачем припинені, через постійні сварки та непорозуміння, подальшого сумісного життя і збереження сім'ї не бажає. Позивач в судове засідання не з"явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення. 07.06.1995 року між сторонами було укладено шлюб. Шлюбні відносини припинили в 2013 році, через різні характери, непорозуміння, розірвання шлюбу відповідає інтересам позивача, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

28.03.2016 р. [PERSON] звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісяця, вказуючи, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.04.2010 року. Під час шлюбу [INFO] року у них народилась донька [PERSON], який проживає з нею та знаходяться на її повному утриманні. Відповідач проживає окремо та матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка в судове засідання не з"явилась, до суду надала заяву в якій просить слухати справу у її відсутність, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, до суду надав заяву в якій просить слухати справу у його відсутність, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов слідуючого. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, з 24.04.2010 року , який було зареєстровано відділі реєстрації актів цивільного стнау по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції. Під час шлюбу [INFO] р. у сторін народилась донька [PERSON] , який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач проживає окремо. Таким чином, враховуючи вище викладене, те, що відповідач визнав позов, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved