Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

17.11.2016 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] міської ради про визначення розміру часток співвласників у спільній сумісній власності, в якому просять визначити, що розмір частки [PERSON], [INFO], у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0660 га, розташовану в м. Вінниці по вул. Івана Виговського (колишня вул. Руднєва), 14, кадастровий номер 0510100000:03:043:0044, становить 14/25 ідеальних часток земельної ділянки; визначити, що розмір частки [PERSON], померлої 04.11.2015 року, у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0660 га, розташовану в м. Вінниці по вул. Івана Виговського (колишня вул. Руднєва), 14, кадастровий номер 0510100000:03:043:0044, на момент її смерті становив 11/25 ідеальних часток земельної ділянки. Позов мотивовано тим, що позивач [PERSON] успадкувала після смерті матері [PERSON], померлої 04.11.2015 року, 11/25 часток житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами №14 по вул. Виговського (Руднєва) в м.Вінниці, своє право власності зареєструвала належним чином у встановленому законом порядку. Позивач [PERSON] є власником 14/25 часток житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами №14 по вул. Виговського (Руднєва) в м.Вінниці. Домоволодіння за адресою: м. Вінниця, вул. Виговського (Руднєва), 14 розташоване на земельній ділянці загальною площею 0,0660 га, кадастровий номер 0510100000:03:043:0044, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Дана земельна ділянка належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №825521. Перед приватизацією земельної ділянки співвласники земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] встановили порядок користування земельною ділянкою, за яким частки ділянки, які перебували в користуванні кожного співвласника, відповідали їх часткам у праві спільної часткової власності на домоволодіння (14/25 та 11/25 відповідно), однак договору чи угоди про порядок користування земельною ділянкою між власниками укладено не було. Після смерті [PERSON] її спадкоємиця позивач [PERSON] користується тією ж частиною земельної ділянки, якою при житті користувалася померла. При оформленні спадщини після смерті [PERSON] на частину земельної ділянки, яка була обєктом спільної сумісної власності її та [PERSON], нотаріусом було видане [PERSON] письмове розяснення, згідно якого її право на спадщину на належну померлій частину земельної ділянки не може бути оформлене нотаріусом, оскільки частка померлої в спільній сумісній власності на земельну ділянку не визначена. Крім того, без визначення частки в спільній сумісній власності на земельну ділянку, в майбутньому, неможливе укладення будь яких угод щодо належної [PERSON] частини земельної ділянки. Викладене стало підставою для звернення позивачів до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав, зазначений в позовній заяві, просили їх задоволити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] з приводу вирішення позовних вимог поклалась на розсуд суду. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозвязку, зважає на наступне. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] (до одруження «Костюк») Н.П. є донькою [PERSON], померлої 04.11.2015 року (а.с.9-11). За життя померлій [PERSON], на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі продажу від 05.06.1998 року, належало 11/25 часток житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами №14 по вул. Виговського (Руднєва) в м. Вінниці (а.с.79). Власником 14/25 часток житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами №14 по вул. Виговського (Руднєва) в м. Вінниці, на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 26.12.1991 року є [PERSON] (а.с.12-13). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Згідно матеріалів спадкової справи №1/2016 заведеної до майна померлої 04.11.2015 року [PERSON] позивач по справі [PERSON] у встановлений законом шестимісячний термін звернулась до приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої заведено спадкову справу (а.с. 43-98). Як встановлено судом з матеріалів спадкової справи інші особи до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертались. 27.05.2016 року приватний нотаріус [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] видала [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 11/25 часток житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами №14 по вул. Виговського в м. Вінниці (а.с.15). Згідно інформаційної довідки №60284404 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 31.05.2016 року житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами №14 по вул. Виговського в м.Вінниці на праві спільної часткової власності належить [PERSON] (14/25 часток) та [PERSON] (11/25 часток) (а.с.16). 10.11.2005 року спадкодавець [PERSON] та [PERSON] набули на праві спільної сумісної власності земельну ділянку площею 0,0660 га, кадастровий номер 0510100000:03:043:0044, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, за адресою: м. Вінниця, вул. Руднєва,14, що належала співвласникам на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №825520 від 10.11.2005 року. (а.с. 17). Стосовно можливості видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Івана Виговського (колишня вулиця Руднєва), 14, після смерті [PERSON] приватний нотаріус [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] надала [PERSON] письмові розяснення, в яких зазначено, що нотаріус не може вчинити таку нотаріальну дію, оскільки нотаріус не може визначити склад спадкового майна, а саме на яку частку земельної ділянки необхідно видати свідоцтво про право на спадщину (а.с.23). Встановленим судом фактичним обставинам у справі відповідають правовідносини, визначені нормами спадкового права, а також нормами ЦК України щодо спільної власності. При цьому, суд враховує, роз'яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Зі змісту ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п. 5\~постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до положень\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Зі змісту\~ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Відповідно до ч. 1\~ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 120 ЗК України при переході права власності на будівлю або споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі чи споруди. Позивачі, заявляючи вимогу про визначення часток померлої [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, посилаються на те, що кожному із співвласників земельної ділянки належить така її частка, яка відповідає розміру їх часток у праві власності на будинок, що розташований за адресою м. Вінниця, вул. Виговського, 14. Фактичний порядок користування між співвласниками склався ще за життя [PERSON] Визначаючись щодо позовних вимог, суд враховує положення вказаних вище норм законодавства, а саме ч. 4 ст. 120 ЗК України, а також ту обставину, що між співвласниками був встановлений порядок користування земельною ділянкою, згідно якого кожна з них користувалася земельною ділянкою в розмірі, що відповідає їх часткам в домоволодінні, жодних доказів щодо інших домовленостей суду не надано, а невизначення часток не дає можливості позивачу [PERSON] реалізувати своє право на спадкування, позивачу [PERSON] в майбутньому перешкоджатиме реалізації її права власності на належну їй частку земельної ділянки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Тому, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визначення частки [PERSON] в розмірі 14/25 та частки померлої [PERSON] в розмірі 11/25 у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0660 га, розташовану в м.Вінниці по вул. Івана Виговського (колишня вул. Руднєва), 14, кадастровий номер 0510100000:03:043:0044, підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved