Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-03 00:00:00

20 жовтня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 72 у будинку № 3а по вул.Ленінградській в місті Павлограді Дніпропетровської області. Позов обґрунтовано тим, що з 03 лютого 2007 року позивач перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який на підставі заочного рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2012 року розірвано. 14 травня 2008 року на підставі нотаріально посвідченого договору дарування, позивач набула право власності на квартиру [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстровано відповідача, який з 2012 року не проживає у ній. Добровільно знятись з реєстрації відповідач не бажає, тому позивач змушений звернутись до суду. В судове засідання позивач не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Зясувавши обставини справи, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, та дослідивши письмові докази по справі в підтвердження вказаних обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що місце проживання [PERSON], [INFO] зареєстровано за адресою: [INFO] (а.с.17). Згідно договору дарування квартири від 14 травня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого за № 1437, позивач є власником квартири № 72 у будинку № 3а по Ленінградській в місті Павлограді Дніпропетровської області (а.с.8-9). Згідно довідки від 05.10.2016 року, вих.№18, виданої головою ОСЖБ [PERSON], [PERSON] не проживає [INFO] з 2012 року та не веде спільного господарства з позивачем( а.с.6). Відповідно до \~ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що відповідач\~\~був зареєстрований в квартирі \~позивача та проживав в ній, як чоловік позивача. Відповідно до ч.2\~ст. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла. Оцінюючи всі докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач\~\~[PERSON] втратив право користування\~вищевказаним жилим приміщенням. Ст. 7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"\~передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі\~\~судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. На підставі вищевикладеного, суд вважає доцільним усунути перешкоди у здійсненні позивачем [PERSON] свого права користування та розпорядження майном шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою №72 у будинку №3а по вул.Західнодонбаській(Ленінградській) в місті Павлограді Дніпропетровської області, що буде слугувати підставою для зняття його з реєстраційного обліку за даною адресою. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стороні, на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені і документально підтвердженні судові витрати.

Outcome: approved