Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить визнати недійним кредитний договір №1501/0408/57-005 від 04.04.2008 року укладений між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк», визнати недійним Іпотечний договір №1501/0408/57-005-Z-1 від 04.04.2008 року посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І. реєстраційний №3027 укладений між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк», скасувати запис №6947327 від 04.04.2008року 11:24:57 про реєстрацію заборони на нерухоме майно зареєстрований Приватним нотаріусом Криворотенко Л.І. стосовно земельної ділянки площею 0,0141га кадастровий номер 5110136900:26:004:0051 цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також скасувати запис №6947444 від 18.07.2012 року 12:10:26 зареєстрований Приватним нотаріусом Мироник О.В. про наявність іпотеки стосовно земельної ділянки площею 0,0141га кадастровий номер 5110136900:26:004:0051 цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . При цьому позивач посилається на те, що при укладанні 04.04.2008 року Кредитного договору №1501/0408/57-005 між ним та ВАТ«Сведбанк» були істотно порушені норми діючого на той час законодавства, що призвело до порушення прав та інтересів [PERSON] , а тому він вимушений звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача до судового засідання призначеного на 18.08.2020 року не з`явився, надав заяву в якій зазначив, що просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача до судового засідання призначеного на 18.08.2020 року не з`явився, повідомлявся, надав до суду відзив на позов в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав викладених у відзиві. Також просив застосувати строки позовної давності до заявлених [PERSON] позовних вимог. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» був укладений Кредитний договір №1501/0408/57-005 від 04.04.2008 року (далі Кредитний договір). Відповідно до повідомлення про відступлення №40882-23 б\\б від 18.06.2012 року Відкрите акціонерне товариство «Сведбанк» відступило свої права вимоги за Кредитним договором, договором іпотеки до ПАТ «Дельта Банк», а той в свою чергу відступив права вимоги за зазначеними договорами ПАТ «Альфа Банк». Зазначені обставини не оспорюють ся та визнаються сторонами справи. Відповідно до п 1.1. Банк надає позичальнику грошові кошти у розмірі 70000,00 доларів США на строк до 04.04.2018 року включно, а Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у терміни, передбачені цим Договором. п.1.2. Кредит надається Банком у готівковій формі через касу Банку або у безготівковій формі на підставі заяви Позичальника. Розмір процентної ставки за користування кредиту становить 13,5% річних за весь строк фактичного користування кредитом. п. 1.4. встановлює, що кредитні кошти призначені на споживчі потреби. Розділ 3 Кредитного договору встановлює, порядок нарахування процентів, комісій та погашення заборгованості. Відповідно до нього Кредит погашається ануїтетними платежами у сумі 1066,00 доларів США в термін до 10 числа кожного місяця. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між Позивачем та Відповідачем був укладений Іпотечний договір №1501/0408/57-005-Z-1 від 04.04.2008р. посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І. реєстраційний №3027. В забезпечення виконання зобов`язань була передана земельна ділянка площею 0,0141га кадастровий номер 5110136900:26:004:0051 цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Київського райсуду м.Одеси від 17.01.2018 року за клопотанням представника позивача - Чукітової В.В., призначалась судова економічна експертиза, відповідно до висновку якої підтвердити або спростувати документально видачу 04.04.2008 року кредитних коштів в іноземній валюті у сумі 70 000,00 дол. США за кредитним договором №1501/0408/57-005 від 04.04.2008 готівкою через касу банку без відкриття позичальнику поточного рахунку, не надається за можливе, оскільки: - у копії Заяви на видачу готівки № 2493129/1245 від 04.04.2008 (дод.мат.2 а.с.237) відсутня відмітка штампу Банку, що не відповідає вимогам п. 2.16. Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління НБУ від 18.06.2003 № 254; - на дослідження не наданні та в матеріалах справи відсутні оригінали первинних документів, які містять відомості про операцію з видачі кредиту за кредитним договором №1501/0408/57-005 від 04.04.2008, що за формою, змістом та повнотою заповнення реквізитів відповідають вимогам нормативно-правових актів НБУ; - видача кредиту в іноземній валюті готівкою через касу банку без відкриття позичальнику поточного рахунку та попереднього зарахування кредитних грошових коштів в іноземній валюті на цей поточний рахунок, не відповідає вимогам Національного банку України, зокрема вимогам Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою НБУ від 14.08.2003 № 337 та вимогам Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою НБУ від 12.11.2003 № 492; - порядок видачі кредиту за кредитним договором №1501/0408/57-005 від 04.04.2008, а саме, готівкою через касу банку у сумі 70 000,00 дол. США (еквівалент у гривнях 353 500,00 грн.) без відкриття позичальнику поточного рахунку та попереднього зарахування кредитних грошових коштів на цей поточний рахунок, згідно вимог Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою НБУ від 14.08.2003 № 337, відповідає порядку видачі готівки національної валюти. Згідно із частинами першою, третьою статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Оскільки відповідно до умов Кредитного договору, що укладений між сторонами, банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі, особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України «Про захист прав споживачів». Конституційний Суд України у справі від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 про захист прав споживачів кредитних послуг у мотивувальній частині рішення зазначав, що держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб`єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через установлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно до вимог ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, яка діяла станом на дату укладання кредитного договору) у договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: 1) сума кредиту; 2) детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача; 3) дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; 4) право дострокового повернення кредиту; 5) річна відсоткова ставка за кредитом; 6) інші умови, визначені законодавством. Згідно вимог п. 3.2. Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління НБУ від 10.05.2007 № 168 (у редакції від 12.11.2007) кредитний договір має містити графік платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов`язань споживача за кожним платіжним періодом з урахуванням даних, передбачених у додатку до цих Правил. У графіку платежів має бути докладно розписана сукупна вартість кредиту за кожним платіжним періодом. Також, згідно вимог п. 3.3. Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління НБУ від 10.05.2007 № 168 (у редакції від 12.11.2007) банки зобов`язані в кредитному договорі зазначати сукупну вартість кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань споживача, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту, а також зазначити її в процентному значенні та в грошовому виразі у валюті платежу за кредитним договором, у вигляді: а) реальної процентної ставки (у процентах річних), яка точно дисконтує всі майбутні грошові платежі споживача за кредитом до чистої суми виданого кредиту; б) абсолютного значення подорожчання кредиту (у грошовому виразі), розрахунок якого здійснюється шляхом підсумовування всіх платежів (проценти за користування кредитом, усі платежі за супутні послуги, пов`язані з наданням кредиту, його обслуговуванням і погашенням), здійснених споживачем як на користь банку, так і на користь третіх осіб під час отримання, обслуговування та погашення кредиту. При цьому, за наданим матеріалами справи та додатковими матеріалами не надається за можливе обґрунтувати дотриманням банком (ВАТ «Сведбанк»), при укладанні кредитного договору №1501/0408/57-005 від 04.04.2008, а також, договорів про внесення змін та доповнень до кредитного договору №1501/0408/57-005 від 04.04.2008 №2 від 18.11.2009 (т.1 а.с.53, дод.мат.2 а.с.11), №3 від 18.11.2009 (т.1 а.с.54, дод.мат.2 а.с.12), №4 від 19.11.2009 (т.1 а.с.55-57, дод.мат.2 а.с.13-15), №6 від 15.04.2010 (т.1 а.с.59-60, дод.мат.2 а.с.17-18), додаткових угод №5 від 07.04.2010 (т.1 а.с.58, дод.мат.2 а.с.16) та №4 від 18.04.2012 (т.1 а.с.61, дод.мат.2 а.с.19), вимог ст. 11 Закону України «Про захист справ споживачів» та вимоги пунктів 3.2 та 3.3 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою НБУ від 10.05.2007 № 168 (далі - Правила НБУ № 168), оскільки, у кредитному договорі №1501/0408/57-005 від 04.04.2008 та у додаткових угодах до нього не зазначено: графіки платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов`язань споживача за кожним платіжним періодом (п. 3.2 Правил НБУ №168); сукупну вартість кредиту в процентному значенні та в грошовому виразі у валюті платежу, у вигляді: реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту (п. 3.3 Правил НБУ №168). Крім того, з матеріалів справи не можливо встановити відповідність застосованої банком методики обчислення Ануїтетних платежів, відповідно до умов кредитного договору № 1501/0408/57-005 від 04.04.2008 року, методикам, що передбачені та узгодженні до використання банком під час кредитування фізичних осіб, оскільки на дослідження не надані та в матеріалах справи відсутні внутрішні нормативні документи банку, що регламентують порядок обчислення, формули та методи розрахунку Ануїтетних платежів за операціями з кредитування фізичних осіб в іноземній валюті, а за умовами вказаного кредитного договору не встановлено порядок обчислення, формули та методи розрахунку Ануїтетних платежів, що унеможливлює самостійне визначення їх позичальником. Зі змісту Правил НБУ №168, зокрема встановлено, що розрахунок реальної процентної ставки рекомендується здійснювати з використанням функції ЧИСТВНДОХ програмного продукту Microsoft Excel за даними щодо дати платежу та суми платежу за розрахунковий період. В такому разі чиста сума кредиту (ЧСК) вноситься в розрахунок зі знаком мінус. При цьому чиста сума кредиту (ЧСК) розраховується як основна сума кредиту, що визначена згідно з умовами договору, мінус сума коштів, які утримуються банком під час видачі кредиту, а також мінус усі платежі за рахунок власних коштів споживача, що здійснені ним для виконання умов отримання кредиту. Розмір абсолютного значення подорожчання кредиту (у грошовому виразі), розраховується шляхом підсумовування всіх платежів (проценти за користування кредитом, усі платежі за супутні послуги, пов`язані з наданням кредиту, його обслуговуванням і погашенням), здійснених позичальником як на користь банку, так і на користь третіх осіб під час отримання, обслуговування та погашення кредиту. З метою надання відповіді на поставлене на вирішення судово-економічної експертизи четверте питання експертом було здійснено, відповідно до рекомендацій Правил НБУ №168, розрахунок реальної процентної ставки, розміру абсолютного значення подорожчання кредиту та сукупної вартості кредиту станом на дату укладання кредитного договору №1501/0408/57-005 від 04 квітня 2008 року. Розрахунки реальної процентної ставки, абсолютного значення подорожчання кредиту (у грошовому виразі) та сукупної вартості кредиту станом на дату укладання кредитного договору №1501/0408/57-005 від 04 квітня 2008 року та на дати укладання змін та доповнень до нього, наведені у Додатку 1 «Розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту, реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту за кредитним договором №1501/0408/57-005 від 04.04.2008 станом на 04.04.2008 (мінімальні значення додаткових комісій і витрат)» та Додатку 2 «Розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту, реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту за кредитним договором №1501/0408/57-005 від 04.04.2008 станом на 04.04.2008 (максимальні значення додаткових комісій і витрат)». Згідно вимог п. 2.3. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, що затверджена Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5), зі змінами та доповненнями, експерту забороняється самостійно збирати матеріали, які підлягають дослідженню, а також вибирати вихідні дані для проведення експертизи, якщо вони відображені в наданих йому матеріалах неоднозначно. А тому, для розрахунку реальної процентної ставки, розміру абсолютного значення подорожчання кредиту та сукупної вартості кредиту станом на дату укладання кредитного договору №1501/0408/57-005 від 04 квітня 2008 року, експертом також враховувались встановлені п.10 Додатку 1 до кредитного договору №1501/0408/57-005 від 04.04.2008 (т.1 а.с. 16, дод.мат.2 а.с.22) такі значення (у тому числі граничні мінімальні та максимальні значення) додаткових комісій і витрат (див. дані Таблиці 1). Отже, за результатами проведених розрахунків за кредитним договором №1501/0408/57-005 від 04.04.2008 р., станом на 04.04.2008 р., з урахуванням мінімальних значень додаткових комісій і витрат за надані супутні послуги, встановлено наступне: - Реальна процентна ставка становить 16,41% (Дод. 1, ряд. 121, ст. 13), - Абсолютне значення подорожчання кредиту (у грошовому виразі) становить 65 437,44 дол.США (Додаток 1, ряд. 121, ст. 14), - Сукупна вартість кредиту становить 135 437,44 дол.США (Дод.1, ряд. 122, ст. 4). За результатами проведених розрахунків за кредитним договором №1501/0408/57-005 від 04.04.2008 року, станом на 04.04.2008 року, з урахуванням максимальних значень додаткових комісій і витрат за надані супутні послуги, встановлено наступне: - Реальна процентна ставка становить 17,48% (Дод.2, ряд. 121, ст. 13), - Абсолютне значення подорожчання кредиту (у грошовому виразі) становить 69 512,05 дол.США (Додаток 2, ряд. 121, ст. 14), - Сукупна вартість кредиту становить 139 512,05 дол. США (Дод. 2, ряд. 122, ст. 4). Зазначені обставини та висновок експерта підтверджують доводи позивача про те, що при видачі кредиту [PERSON] не було роз`яснено усіх суттєвих вимог кредитування. Верховний Суд України у правовому висновку від 11 вересня 2013 року у справі № 6-40цс13 зазначав, що, аналізуючи норму ст. 18 Закону, можна дійти висновку, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України від 25 вересня 2013 року (справа № 6-80цс13) за положеннями ч. 5 ст. 11, ст. 18 Закону України від "Про захист прав споживачів" до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту та плати за дострокове його погашення є несправедливими і це є підставою для визнання таких положень договору недійсними. Так, відповідно до п.п. 1.3, 6.1,8.4 договору передбачено право банку змінити розмір процентної ставки без укладання додаткової угоди до кредитного договору в разі ряду порушень, та/або змін. Також п. 6.3. передбачено право Банку стягувати плату за надані послуги пов`язані з оформленням і видачею кредиту відповідно до тарифів Банку. П. 3.4. Кредитного договору передбачено, що за перевірку документів згідно цього Договору Позичальник сплачує Банку в день фактичної видачі кредиту комісію у розмірі 1% від розміру кредиту без ПДВ шляхом сплати через касу Банку в національній валюті по офіційному курсу НБУ на день такої сплати. Зазначені умови Кредитного договору є несправедливим по відношенню до споживача. Отже з вищенаведеного вбачається, що умови кредитного договору є несправедливими, суперечать принципу добросовісності, що є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршання становища споживача. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» суди повинні з`ясувати виконання банками чи іншими фінансовими установами положення статей 11, 18, 21 Закону України «Про захист прав споживачів», а також пункту 3.8 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 25 травня 2007 року № 541/13808 (щодо договорів, укладених після набрання постановою чинності), де передбачено обов`язок банків у разі надання кредиту в іноземній валюті під час укладення кредитного договору попередити споживача, що валютні ризики під час виконання зобов`язань за цим договором несе споживач. Пунктом 14 Постанови № 5 від 30.03.2012 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», визначено, що при вирішенні спорів про визнання кредитного договору недійсним суди мають враховувати вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема ЦК (статті 215,1048- 1052,1054- 1055), статті 18- 19 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст.236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою є вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до частини 5 статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК України недійсне зобов`язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов`язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину, щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Таким чином, також підлягають визнанню недійсним і Іпотечний договір №1501/0408/57-005-Z-1 від 04.04.2008р. посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І. реєстраційний №3027, оскільки він є забезпеченням зобов`язань за кредитом та має похідний характер від основного зобов`язання. Відносно позовних вимог щодо зобов`язання скасування запису №6947327 від 04.04.2008р.11:24:57 про реєстрацію заборони на нерухоме майно зареєстрований Приватним нотаріусом Криворотенко Л.І. та скасування запису №6947444 від 18.07.2012р. 12:10:26 зареєстрований Приватним нотаріусом Мироник О.В. про наявність іпотеки стосовно земельної ділянки площею 0,0141га кадастровий номер 5110136900:26:004:0051 цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] слід зазначити наступне. Згідно із частиною першою статті 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. Правові, економічні та організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень визначені Законом України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV). Частиною 2 статті 26 Закону № 1952-ІV встановлено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Щодо строків позовної давності, суд звертає увагу на те, що відповідно до Договору про внесення змін і доповнень від 29.12.2015року до Кредитного договору №1501/0408/57-005від 04.04.2008р., Договору про внесення змін і доповнень від 04.12.2015р. до Кредитного договору №1501/0408/57-005від 04.04.2008р., Договору про внесення змін і доповнень від 21.09.2015р. до Кредитного договору №1501/0408/57-005від 04.04.2008р., Договору про внесення змін і доповнень від 25.06.2015р. до Кредитного договору №1501/0408/57-005від 04.04.2008р., Договору про внесення змін і доповнень від 13.05.2015р. до Кредитного договору №1501/0408/57-005 від 04.04.2008р., Договору про внесення змін і доповнень від 15.04.2015р. до Кредитного договору №1501/0408/57-005від 04.04.2008р., пунктом 7 кожної угоди, сторони погодили продовжити строк позовної давності до 50 років. Статтею 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. При таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані, доведені та підлягають задоволенню.

Outcome: approved