Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

18 квітня 2018 року Львівське міське комунальне підприємство "Львівтеплоенерго" звернулося в суд із позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води. 25 травня 2018 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява від представника позивача Джуса Б. Г. про уточнення позовних вимог, в якій просить вилучити відповідача [PERSON] у цивільній справі за позовом ЛМКП «Львівтеплоенерго» до [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води з числа відповідачів та стягнути з [PERSON], [INFO] заборгованість за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 4900,90 грн., інфляційні втрати у розмірі 725,58 грн. та 3% річних у розмірі 127,88 грн., всього - 5754,36 грн., а також стягнути з відповідача на користь позивача 1762,00 грн. сплаченого судового збору. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що з довідки, виданої ЛКП «Тополя-406» № 7879 від 17.11.2016 року вбачається, що відповідач [PERSON], [INFO] зареєстрована та проживає в [ADDRESS], і відповідно, користується послугами з централізованого опалення та послугами з централізованого постачання гарячої води. Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією - суб'єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії. Частиною 7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення з використанням внутрішньобудинкових систем, що укладається виконавцем із споживачем фізичною особою, яка не є суб'єктом господарювання, є договір приєднання. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Відповідно до закону, ЛМКП «Львівтеплоенерго» був підготовлений та направлений на адресу відповідачки [PERSON] для підписання два примірники договору приєднання, однак, станом на 17.04.2018 року договір приєднання відповідачем не підписаний, оскільки повернено виконавцю назад у зв'язку із закінченням терміну зберігання. З 01 липня 2014 року відповідачу для здійснення оплати за надані послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води був відкритий особовий рахунок [NUMBER], а також щомісячно направлялися квитанції про нарахування вартості даних послуг з метою їх оплати. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, проте всупереч даної норми закону, відповідач не виконав свого зобов'язання щодо сплати послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, а тому зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановлення індексу інфляції за весь час прострочення та три відсотки річних від простроченої суми. Станом на 17.04.2018 року за квартирою [ADDRESS], де проживає відповідач, утворилась заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.07.2014 року по 30.11.2016 року у розмірі 4900,90грн.: централізоване опалення - 2072,15 грн. та централізоване постачання гарячої води - 2828,75 грн., оскільки відповідач неналежно виконувала свої обов'язки, зокрема, не вносила виконавцю плату за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, внаслідок чого й утворилась заборгованість. Таким чином, на час звернення позивача до суду із позовною заявою, відповідачем заборгованість не оплачена, інфляційні нарахування складають 725,58 грн., 3% річних - 127,88 грн., разом сума заборгованості становить: сума основного боргу - 4900,90 грн., інфляційні витрати - 725,58 грн, 3% річних - 127,88 грн., всього - 5754,36 грн. В судовому засіданні представник позивача надав пояснення, аналогічні викладені у позовній заяві, позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відомостей про причину його неявки немає. Зі згоди представника позивача, суд у відповідності до вимог ст. ст. 280-285 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно довідки, виданої ЛКП «Тополя-406» № 7879 від 17.11.2016 року (а. с. 9) вбачається, що відповідач [PERSON], [INFO] зареєстрована та проживає в [ADDRESS], і відповідно, користується послугами з централізованого опалення та послугами з централізованого постачання гарячої води З 01 липня 2014 року відповідачу для здійснення оплати за надані послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води був відкритий особовий рахунок [NUMBER], а також щомісячно направлялися квитанції про нарахування вартості даних послуг з метою їх оплати. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, проте всупереч даної норми закону, відповідач не виконав свого зобов'язання щодо сплати послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, а тому зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановлення індексу інфляції за весь час прострочення та три відсотки річних від простроченої суми. Станом на 17.04.2018 року за квартирою [ADDRESS], де проживає відповідач, утворилась заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.07.2014 року по 30.11.2016 року у розмірі 4900,90грн.: централізоване опалення - 2072,15 грн. та централізоване постачання гарячої води - 2828,75 грн., оскільки відповідач неналежно виконувала свої обов'язки, зокрема, не вносила виконавцю плату за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, внаслідок чого й утворилась заборгованість. Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією - суб'єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії. Частиною 7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення з використанням внутрішньобудинкових систем, що укладається виконавцем із споживачем фізичною особою, яка не є суб'єктом господарювання, є договір приєднання. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Відповідно до закону, позивачем ЛМКП «Львівтеплоенерго» був підготовлений та направлений на адресу відповідачки [PERSON] для підписання два примірники договору приєднання, однак, станом на 17.04.2018 року договір приєднання відповідачем не підписаний, оскільки повернено виконавцю назад у зв'язку із закінченням терміну зберігання. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до п. 1.1 договору приєднання предметом договору є те, що виконавець зобов'язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води за встановленими відповідними уповноваженими органами тарифами для відповідних категорій споживачів, у строки і на умовах, що передбачені договором приєднання. Всупереч п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач не виконав свого зобов'язання щодо сплати послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, а тому зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних від простроченої суми. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається і не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. На підставі ст. 625 ЦК України боржники повинні сплатити позивачу на його вимогу інфляційні та 3% річних. Таким чином, на час звернення позивача до суду із позовною заявою, відповідачем заборгованість не оплачена, інфляційні нарахування складають 725,58 грн., 3% річних - 127,88 грн., разом сума заборгованості становить: сума основного боргу - 4900,90 грн., інфляційні витрати - 725,58 грн, 3% річних - 127,88 грн., всього - 5754,36 грн. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. У зв'язку із задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі.

Outcome: approved