Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

29.11.2016 року позивач [PERSON] акціонерне товариство «Криворіжгаз» (далі ПАТ «Криворіжгаз») звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. В обґрунтування своїх вимог\~ послалися на те, що відповідач є споживачем природного газу за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Водопянова, 2/52. В підпункті 2 п. 1 гл. 2 Розділу 11 Кодексу ГРМ, зазначено, що до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ ( крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих обємів ( обсягів) природного газу, належить, зокрема, несанкціоноване відновлення газопостачання. Відповідно п. 2 ч. 3 Розділу 11 Кодексу ГРМ, у разі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газопостачання або використання природного газу спожитий обєм природного газу визначається за граничними обємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня припинення газопостачання ( або у разі здійснення попередньої перевірки відключення стану з дня такої перевірки, що має підтверджуватися відповідним актом перевірки), а при використанні газу без договору з дня його закінчення ( розірвання ) до дня виявлення порушення ( але не більше ніж за 6 місяців ) та з урахуванням строку на його усунення. 04.11.2015 року газопостачання за адресою відповідача було відключено шляхом перекриття крану на вводі та встановлення пломби за борги в розмірі 1\~415,61 гривень. 02.03.2016 року за адресою відповідача представниками ПАТ «Криворіжгаз» було складено акт про порушення № 1842, відповідно до якого було встановлено порушення Кодексу ГРМ, а саме: «несанкціоноване підключення газових приладів на обєкті споживача, прокручений кран на плиті газовій з встановленою пломбою». На підставі вищевикладеного, за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Водопянова, 2/52, було здійснено нарахування не облікованого обєму та обсягу природного газу з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв відповідача та кількості зареєстрованих осіб за період з 04.11.2015 року ( відключення газопостачання) до дня виявлення порушення. Згідно акта про порушення від 02.03.2016 року відповідачу була нарахована сума заборгованості за період з 04.11.2015 року по 02.03.2016 року в розмірі 2\~371,27 гривень. З супровідними листами від 07.06.2016 року відповідачу було направлено рахунок на оплату не облікованого (донарахованого) обєму та обсягу природного газу і його вартості від 25.04.2016 року. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, а саме: 45,05 гривень інфляційні витрати та 29,64 гривні 3 відсотки річних. Загальна сума заборгованості становить 2\~445,97 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також сплачений судовий збір. У судове засідання сторони не зявилися, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: представник позивача [PERSON] на позовних вимогах наполягала, відповідач [PERSON] проти позовних вимог не заперечує ( а.с. 20,21 заяви). Відповідно до\~ст.169 ЦПК України\~суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі матеріалів справи,\~\~без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2\~ст. 197 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована та є власником квартири за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Водопянова, 2/52 ( а.с. 7 довідка). В підпункті 2 п. 1 гл. 2 Розділу 11 Кодексу ГРМ, зазначено, що до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ ( крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих обємів ( обсягів) природного газу, належить, зокрема, несанкціоноване відновлення газопостачання. Відповідно п. 2 ч. 3 Розділу 11 Кодексу ГРМ, у разі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газопостачання або використання природного газу спожитий обєм природного газу визначається за граничними обємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня припинення газопостачання ( або у разі здійснення попередньої перевірки відключення стану з дня такої перевірки, що має підтверджуватися відповідним актом перевірки), а при використанні газу без договору з дня його закінчення ( розірвання ) до дня виявлення порушення ( але не більше ніж за 6 місяців ) та з урахуванням строку на його усунення. 04.11.2015 року газопостачання за адресою відповідача було відключено шляхом перекриття крану на вводі та встановлення пломби за борги в розмірі 1\~415,61 гривень ( а.с. 12 копія акту). 02.03.2016 року за адресою відповідача представниками ПАТ «Криворіжгаз» було складено акт про порушення № 1842, відповідно до якого було встановлено порушення Кодексу ГРМ, а саме: «несанкціоноване підключення газових приладів на обєкті споживача, прокручений кран на плиті газовій з встановленою пломбою» ( а.с. 8 копія акту). На підставі вищевикладеного, за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Водопянова, 2/52, було здійснено нарахування не облікованого обєму та обсягу природного газу з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв відповідача та кількості зареєстрованих осіб за період з 04.11.2015 року ( відключення газопостачання) до дня виявлення порушення. Згідно акта про порушення від 02.03.2016 року відповідачу була нарахована сума заборгованості за період з 04.11.2015 року по 02.03.2016 року в розмірі 2\~371,27 гривень. З супровідними листами від 07.06.2016 року відповідачу було направлено рахунок на оплату не облікованого (донарахованого) обєму та обсягу природного газу і його вартості від 25.04.2016 року ( а.с. 10, 11). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, що становить\~ 45,05 гривень інфляційні витрати та 29,64 гривень 3 % річних ( а.с. 5, 6, 7 - розрахунок станом на 01.10.2016 року). Відповідно до положень ст. 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) сплачується, окрім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифам. Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити кошти тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання свого обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" (далі - Закону) передбачено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, встановлених\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Згідно зі\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. При цьому зазначена норма не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов'язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу, оскільки чинним законодавством не передбачено припинення зобов'язання ухваленням такого рішення. В цих випадках діє загальне правило про припинення зобов'язання проведенням належного виконання. За таких обставин, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги щодо стягнення суми заборгованості у розмірі 2\~371,27 гривень, інфляційні витрати в сумі 45,05 гривень та 3 % річний в сумі 29,64 гривень за період з 04.11.2015 року по 02.03.2016 року. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України\~ стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов\~ задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частині позовних вимог у задоволені яких відмовлено. Відповідно ст. ст.\~88,\~89 ЦПК України\~слід стягнути з відповідача на користь позивача, понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1\~378,00 гривень.

Outcome: approved