Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Державного підприємства «Волинський експертно-технічний центр Держпраці» ( далі ДП «Волинський ЕТЦ») про скасування наказів про застосування дисциплінарного стягнення, про скасування наказу про звільнення, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. З врахуванням поданого в ході розгляду справи заперечення на відзив, свої вимоги обґрунтовує тим, що працював на посаді заступника директора ДП «Волинський ЕТЦ»і наказом відповідача №55-К від 19.09.2019 року «Про звільнення [PERSON] » його було звільнено з займаної посади за систематичне невиконання ним без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором та Правилами внутрішнього трудового розпорядку, відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України, а також відсутністю акредитації в зв`язку з затягуванням процесу підготовки документів по акредитації, що призвело до настання негативних наслідків для підприємства. Вказує, що підставою винесення вищезазначеного наказу стали наказ № 51-К від 17.09.2019 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до [PERSON] », наказ №52-К від 17.09.2019 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до працівників підприємства», наказ № 54-К «Про застосування дисциплінарного стягнення до [PERSON] » та погодження на звільнення Голови Державної служи України з питань праці від 19.09.2019 року. Зокрема, наказом № 51-К від 17.09.2019 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до [PERSON] » оголошено догану [PERSON] за неодноразові порушення трудової дисципліни, вчинені при виконанні своїх службових обов`язків щодо не забезпечення проведеної акредитації ДП «Волинський ЕЦТ» відповідно до вимог ISO/IEC 17020:2014 та ISO/IEC 17025:2017 та за порушення правил внутрішнього трудового розпорядку і режиму роботи під час перебування у відрядженні в ДП «Чорноморський ЕТЦ». Наказом № 52-К від 17.09.2019 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до працівників підприємства» разом з іншими оголошено догану [PERSON] за неналежне виконання посадових обов`язків, передбачених посадовими інструкціями, відсутність контролю та якості ведення договірної роботи, недотримання Положення про порядок ведення договірної роботи на підприємстві та наказів директора підприємства. Наказом № 54-К від 18.09.2019 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до [PERSON] » оголошено догану [PERSON] за порушення трудової дисципліни вчинене при виконанні своїх службових обов`язків, покладених на нього наказом №190 від 30.12.2016 року та №60 від 05.07.2019 року. Однак, він не погоджується з викладеними обставинами та підставами звільнення, оскільки, вважає оскаржувані накази необґрунтованими, оскільки, вони належним чином не вмотивовані, не підтверджено його вину у неналежному виконанні своїх посадових обов`язків. Просить суд, визнати незаконними та скасувати накази ДП «Волинський експертно-технічний центр Держпраці», а саме: наказ № 51-К від 17.09.2019 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до [PERSON] », наказ №52-К від 17.09.2019 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до працівників підприємства», наказ № 54-К «Про застосування дисциплінарного стягнення до [PERSON] », наказ №55-К від 19.09.2019 року «Про звільнення [PERSON] »; поновити його на роботі, а також стягнути з відповідача в його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та судові витрати по справі. Відповідач позов не визнав, подав відзив на позовну заяву, письмові заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначив, що звільнення позивача було проведено у відповідності до вимог закону. Зокрема, вказує на наступні обставини. Щодо наказу №51-К від 17.09.2019 року, то [PERSON] всупереч покладеним на нього обов`язкам, щодо проведення акредитації ДП «Волинський ЕТЦ» відповідно до вимог ISO/ІЕС 17020:2014 не лише не вчиняв всіх можливих та необхідних дій, спрямованих на якнайшвидше проведення акредитації, а й сприяв затягуванню цього процесу, зокрема відкликавши лист НААУ для прискорення процедури, що на погляд відповідача свідчить про порушення ним трудової дисципліни. Також, перебуваючи у відрядженні не дотримувався правил внутрішнього трудового розпорядку ДП «Чорноморський ЕТЦ». Щодо наказу №52-К від 17.09.2019 року, то як вбачається з протоколу засідання комісії з перевірки порядку ведення договірної роботи на підприємстві, низка підписаних підприємством документів, що перевірялись та затверджувались заступником директора [PERSON] , в тому числі і звіт за результатами експертизи та висновки експертизи містять невідповідності із укладеними договорами. Щодо наказу №54-К від 18.09.2019 року, то [PERSON] не виконано наказ №190 від 30.12.2016 року, яким останнього було призначено відповідальним за забезпечення пожежної безпеки на підприємстві, проведення навчань і перевірки знань з питань пожежної безпеки, проведення протипожежних інструктажів. Згідно з приписом УДСНС України у Волинській області від 05.07.2019 року №39 ДП «Волинський ЕТЦ» було зобов`язано вжити низку заходів на усунення порушень щодо додержання виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки. Разом з тим, наказом № 60 від 05.07.2019 року «Про усунення порушень згідно припису ДСНС» Сидорчуку І.Г. було безпосередньо доручено ряд робіт, які ним не було виконано. Щодо наказу 55-К від 19.09.2019 року, то відповідач вважає, що при звільненні [PERSON] були дотриманні всі передбачені трудовим законодавством умови та жодних порушень допущено не було. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.10.2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, наведених в позовній заяві, запереченні на відзив. Просили суд позов задовольнити. Додатково позивач суду пояснив, що з більшістю наказів, на підставі яких до нього були застосовані дисциплінарні стягнення він не був ознайомлений, а обов`язок щодо забезпечення пожежної безпеки не передбачений його посадовою інструкцією. Представник позивача додатково пояснив, що при вирішенні спору необхідно стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу по день вирішення справи у суді. Представник відповідача Іваницький Я.О. в судовому засіданні позов не визнав з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву, письмових запереченнях на відповідь на відзив. Просив суд, відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників справи, оцінивши та дослідивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Відповідно до ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 23 постанови №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом для звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору, зокрема за п. 3 ст. 40 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України, правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок і попередня робота працівника. Відповідно до\~правової позиції,\~яка висловлена\~Верховним Судом\~України в\~постанові від\~19\~жовтня 2016\~року у\~справі N\~6-2801цс15,\~відповідно до\~статті 149\~КЗпП України\~до застосування\~дисциплінарного стягнення\~власник або\~уповноважений ним\~орган повинен\~зажадати від\~порушника трудової\~дисципліни письмові\~пояснення.\~Пояснення порушника\~трудової дисципліни\~є однією\~з важливих\~форм гарантії,\~наданих порушнику\~для захисту\~своїх законних\~прав та\~інтересів,\~направлених проти\~безпідставного застосування\~стягнення. Разом з тим правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами Судом встановлено, що [PERSON] з 07.05.2015 року по 19.09.2019 року працював на посаді заступника директора ДП «Волинський ЕТЦ» (а.с.73). Як вбачається з матеріалів справи, щодо заступника директора ДП «Волинський ЕТЦ» Сидорчука І.Г. було винесено наказ № 51-К від 17.09.2019 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до [PERSON] » (далі - наказ № 51-К) (а.с. 6) , наказ №52-К від 17.09.2019 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до працівників підприємства» (далі - наказ № 52-К) (а.с. 25), наказ № 54-К «Про застосування дисциплінарного стягнення до [PERSON] » (далі - наказ № 54-К) (а.с. 36). Наказом №55-К від 19.09.2019 року «Про звільнення [PERSON] » позивача було звільнено з займаної посади за систематичне невиконання ним без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором та Правилами внутрішнього трудового розпорядку, відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України, а також відсутністю акредитації в зв`язку з затягуванням процесу підготовки документів по акредитації, що призвело до настання негативних наслідків для підприємства (далі - наказ № 55-К) (а.с. 38). Із змісту зазначеного наказу вбачається, що підставою для його винесення стали вищезазначені накази №№ 51-К, 52-К, 54-К. Аналізуючи підставність та законність вищезазначених наказів, суд зазначає наступне. Щодо наказу №51-К. Наказом № 51-К від 17.09.2019 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до [PERSON] » оголошено догану [PERSON] за неодноразові порушення трудової дисципліни, вчинені при виконанні своїх службових обов`язків щодо не забезпечення проведеної акредитації ДП «Волинський ЕЦТ» відповідно до вимог ISO/IEC 17020:2014 та ISO/IEC 17025:2017 та за порушення правил внутрішнього трудового розпорядку і режиму роботи під час перебування у відрядженні в ДП «Чорноморський ЕТЦ» (а.с.6). Із змісту зазначеного наказу, з яким був позивач ознайомлений, вбачається, що підставою для його винесення стали пояснення [PERSON] , службові записки працівників [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , пояснення [PERSON] , та лист «Чорноморського ЕТЦ». Як пояснив суду представник відповідача в судовому засіданні, підставою для винесення наказу №51-К стало не виконання [PERSON] наказів № 39 від 02.04.2018 року «Про проведення підготовчих дій щодо впровадження в діяльність підприємства стандартів ISO/IEC 17020:2014 та ISO/IEC 17025:2017» (далі - наказ №39) та № 99 від 03.09.2018 року «Про проведення дій щодо впровадження в діяльність підприємства стандартів ISO/IEC 17020:2014 та ISO/IEC 17025:2017» (далі - наказ №99), які за змістом є ідентичними. Відповідно до цих наказів призначено відповідальними особами за акредитацію відповідно до вимог ISO/IEC 17020:2014 заступника директора [PERSON] та в.о. начальника відділу експертизи експерта технічного Козака [PERSON] .Т. Крім того, наказом № 109 від 28.09.2018 року «Про розподіл відповідальності в органі з інспектування», яким позивачу надано повноваження щодо забезпечення встановлення, впровадження і підтримування процесів і процедур, необхідних для системи управління ОІ ДП «Волинський ЕТЦ» та звітування перед найвищим керівництвом про функціонування системи менеджменту ОІ ДП «Волинський ЕТЦ» і будь-які потреби щодо поліпшення (далі - наказ №109) (а.с. 52-54). Відтак, догана, яка була оголошена позивачу відповідно до наказу №51-К, стосувалася двох порушень: невиконання вимог щодо забезпечення проведення акредитації та порушення вимог Правил внутрішнього трудового розпорядку під час відрядження до ДП «Чорноморський ЕТЦ». Із матеріалів справи вбачається, що від часу видання наказів №№39, 99, між ДП «Волинський ЕТЦ» та Національним агентством з акредитації України (далі НААУ) було укладено два договори №70427-07-Р-18 на виконання робіт з розгляду заявки на акредитацію органу з оцінки відповідності від 05.11.2018 року та № 70427-07-Ао-19 на виконання робіт з акредитації (підготовка до оцінки) від 13.03.2019 року (а.с. 46-51). Рішенням НААУ від 29.03.2019 року за результатами розгляду акту аналізу документів органу з інспектування на відповідність вимогам ДСТУ EN ISO/IEC 17020:2014, відповідачу відмовлено в проведенні подальших робіт з акредитації до усунення невідповідностей вказаних в акті (а.с. 98-103). Разом з тим, між ДП «Волинський ЕТЦ» та [PERSON] 01.04.2019 року укладено договір №39 цивільно-правового характеру, для підготовки документів та усунення недоліків документації системи якості органу інспектування у відповідності до ДСТУ EN ISO/IEC 17020:2014, відповідно до якого остання зобов?язувалася надати відповідачу консультації з питань документації системи якості органу інспектування у відповідності до вимог ДСТУ EN ISO/IEC 17020:2014 (а.с. 104). Таким чином, на виконання наказів №39, №99 на підприємстві було організовано роботу по збору, оформленню та перевірці документів щодо акредитації та усуненню відповідних недоліків, визначених рішенням НААУ від 29.03.2019 року. При цьому, наявність листа голові НААУ №654 від 22.08.2019 року щодо відкликання листа №592 від 16.08.2019 року про вжиття заходів щодо прискорення процедури акредитації органу з інспектування підприємства на відповідність вимогам ДСТУ EN ISO/IEC 17020:2014 (а.с.80-81) не спростовують вищезазначених висновків суду, а свідчить про вчинення [PERSON] дій щодо акредитації підприємства, оскільки, такі документи готував саме позивач. Відповідачем не доведено, що сам факт відкликання попереднього листа негативно вплинув на підготовку проведення робіт щодо акредитації підприємства. Крім того, наказ №109, яким [PERSON] та [PERSON] визначено відповідальними особами за акредитацію, носить інформативний характер, оскільки, ним не покладено конкретних обов`язків на відповідальних осіб, не визначено часові межі заходів по акредитації. Крім того, із змісту даного наказу вбачається, що [PERSON] не був із ним ознайомлений. Суд не бере до уваги службові записки від експертів технічних [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8-10) щодо усних звернень до [PERSON] про відсутність акредитації в НААУ, оскільки, як встановлено судом, заходи щодо її надання підприємству вживалися позивачем в межах наданих йому повноважень, що також описано у службовій записці [PERSON] (а.с. 7). Щодо порушення [PERSON] . Правил внутрішнього трудового розпорядку та режиму роботи під час перебування у відрядженні в ДП «Чорноморський ЕТЦ», то наказом № 49-К від 13.09.2019 року «Про надання пояснень» зобов`язано [PERSON] надати письмові пояснення щодо обставин вказаних у листі ДП «Чорноморський ЕТЦ» від 13.09.2019 року (а.с. 15, 82). Листом ДП «Чорноморський ЕТЦ» від 13.09.2019 року підтверджено порушення [PERSON] . Правил внутрішнього трудового розпорядку даного підприємства (а.с.13). Такі пояснення були наданні позивачем у строк встановлений наказом № 49-К, за змістом яких вбачається, що [PERSON] порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку мотивував відсутністю необхідності повний робочий день ознайомлюватися із документацією, що зазначила працівник ДП «Чорноморський ЕТЦ» [PERSON] , а також раннім від`їздом до міста Луцька (а.с. 17). На думку суду, зазначені позивачем у своїх поясненнях причини порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку ДП «Чорноморський ЕТЦ» не підтвердженні жодними належними доказами, а, відтак, є неповажними. Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження факт недотримання позивачем без поважних причин Правил внутрішнього трудового розпорядку ДП «Чорноморський ЕТЦ», а відтак невиконання ним наказу відповідача №169 від 04.09.2019 року (а.с. 82). Однак, судом не здобуто належних доказів невиконання [PERSON] вимог щодо забезпечення проведення акредитації, про що було зазначено вище. Крім того, обґрунтовуючи наявність порушень з боку позивача щодо невиконання обов`язків щодо проведення атестації, відповідач не довів належними і допустимими доказами факт заподіяння будь-якої шкоди для підприємства внаслідок цього. Відтак, суд приходить до висновку, що законних та обґрунтованих підстав для винесення наказу № 51-К від 17.09.2019 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до [PERSON] » у відповідача саме за не виконання позивачем своїх обов`язків щодо забезпечення акредитації підприємства не було, а тому цей наказ підлягає скасуванню. Щодо наказу №52-К. Наказом № 52-К від 17.09.2019 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до працівників підприємства» разом з іншими оголошено догану [PERSON] за неналежне виконання посадових обов`язків, передбачених посадовими інструкціями, відсутність контролю та якості ведення договірної роботи. Із змісту зазначеного наказу, з яким був позивач ознайомлений, вбачається, що підставою для його винесення в частині що стосується позивача, стали протокол від 13.09.2019 року, пояснювальна записка [PERSON] від 17.09.2019 року (а.с. 25). Згідно п. 3.4. Посадової інструкції заступника директора ДП «Волинський ЕТЦ» в редакції від 29.09.2017 року (далі посадова інструкція), заступник директора зобов`язаний організовувати та контролювати роботу по оформленню та видачі висновків (а.с. 43 зворот). Наказом №114 від 29.11.2017 року «Про посилення контролю за оформленням висновків експертизи» [PERSON] було доручено посилити контроль за дотриманням порядку оформлення висновків експертизи експертами технічними (а.с.83). З даним наказом позивач не був ознайомлений (а.с. 83 зворот). За наслідками перевірки комісією було зроблено, зокрема, висновок про відсутність контролю за оформленням висновків експертизи (не дотримується наказ №114 від 29.11.2017 року; п. 3.4 посадової інструкції заступника начальника) (а.с. 29). Наказом № 50-К від 16.09.2019 року, разом з іншими, зобов`язано [PERSON] надати письмові пояснення щодо виявлених невідповідностей та порушень в роботі (а.с. 27). Такі пояснення були надані позивачем, за змістом яких, позивач не погодився із висновками комісії, вважаючи їх некомпетентними (а.с. 30). Як вбачається з протоколу засідання комісії з перевірки порядку ведення договірної роботи на підприємстві від 13.09.2019 року, комісією встановлено, що низка підписаних підприємством документів, що перевірялись та затверджувались заступником директора [PERSON] , в тому числі і звіт за результатами експертизи та висновки експертизи містять невідповідності із укладеними договорами (а.с. 28-29). Разом з тим, зі змісту вищезазначеного протоколу від 13.09.2019 року не вбачається, в чому саме полягає порушення вимог п. 3.4 посадової інструкції [PERSON] та чому саме до таких висновків прийшла комісія. Зазначений протокол не містить також висновків щодо вини позивача у недотриманні вимог п.3.4. посадової інструкції, а також щодо наявних негативних наслідків для підприємства. Крім того, на засіданні цієї комісії [PERSON] присутній не був та судом не здобуто доказів того, що зміст цього протоколу був належним чином доведений до відому [PERSON] . Заперечуючи проти позову, відповідач не надав суду для ознайомлення будь-яких заяв із відповідними візами [PERSON] , договорів, які ним затверджувалися, які були предметом дослідження комісії. Відтак, суд вважає, що вказаний наказ про застосування дисциплінарного стягнення до [PERSON] є необґрунтованим, не відповідає вимогам закону, а тому підлягає скасуванню. Щодо наказу №54-К. Наказом № 54-К від 18.09.2019 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до [PERSON] » оголошено догану [PERSON] за порушення трудової дисципліни вчинене при виконанні своїх службових обов`язків, покладених на нього наказом №190 від 30.12.2016 року та №60 від 05.07.2019 року, а саме за незабезпечення додержання пожежної безпеки на підприємстві (а.с. 36). Із змісту зазначеного наказу, з яким був позивач ознайомлений, вбачається, що підставою для його винесення стали пояснення [PERSON] , пояснення [PERSON] , приписи УДНС у Волинській області від 05.07.2019 року №№39, 60, накази підприємства №№190, 60. Відповідно до наказу № 190 від 30.12.2016 року «Про призначення відповідальних за забезпечення пожежної безпеки» [PERSON] було призначено відповідальним за забезпечення пожежної безпеки на підприємстві, проведення навчань і перевірки знань з питань пожежної безпеки, проведення протипожежних інструктажів (далі наказ №190) (а.с. 37). В ході судового розгляду позивачем та відповідачем були надані, кожним зокрема, були надані для суду копїї та відповідні оригінали наказу №190 (а.с.37, 105). Із змісту примірника наказу, наданого позивачем, вбачається, що він не був із ним ознайомлений (а.с.37 зворот), а із змісту примірника наказу, наданого відповідачем, вбачається, що позивач був ознайомлений (а.с. 105 зворот). В судовому засіданні позивач заперечив факт підписання ним графи про ознайомлення з наказом, а тому з врахуванням вищевикладеного, у суду наявні обґрунтовані сумніви щодо обізнаності позивача із даним наказом. Згідно з приписом УДСНС України у Волинській області від 05.07.2019 року № 39 директора ДП «Волинський ЕТЦ» Міцевського А.П. зобов`язано вжити низку заходів на усунення порушень щодо додержання виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки (а.с. 19-20). Зазначений припис не містить відміток щодо проведення перевірки його виконання (а.с.20). Підпунктом 1.1 наказу № 60 від 05.07.2019 року «Про усунення порушень згідно припису ДСНС» Сидорчука І.Г. зобов`язано посилити контроль за додержанням вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки; організувати роботу з обладнання приміщення підприємства системою пожежної сигналізації в термін до 01.12.2019 року; забезпечити світильники ковпаками (розсіювачами) у підвальному приміщенні в термін до 01.09.2019 року; пройти функціональне навчання у сфері цивільного захисту в термін до 01.08.2019 року (а.с. 21). Пунктом 2 наказу № 60 від 05.07.2019 року «Про усунення порушень згідно припису ДСНС» Сидорчука І.Г. визначено відповідальним за організацію іншої роботи, встановленої цим наказом. Із змісту зазначеного наказу вбачається, що [PERSON] із його змістом не був ознайомлений, про що свідчить відсутність підпису останнього у наказі (а.с.21). В обґрунтування своїх заперечень в частині обізнаності позивача із вказаним наказом, відповідач посилався на письмові пояснення працівника [PERSON] , за змістом яких вона пояснює, що наказ №60 принесла на ознайомлення [PERSON] та припускає, що останній наказ повернув у нарад, не підписавши його (а.с.106). Зазначений доказ суд оцінює критично та не бере його до уваги, так як ці письмові пояснення ґрунтуються лише на припущеннях [PERSON] . Отже, судом не здобуто належних доказів ознайомлення позивача із обов`язками, покладеними на нього наказом №60. Водночас, із матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог наказу № 60 від 05.07.2019 року, позивачем пройдене навчання, що підтверджується посвідченням про функціональне навчання підвищення кваліфікації цільового призначення у сфері цивільного захисту серії [NUMBER] , розроблено інструкцію, що підтверджується повторним приписом із зміною часового проміжку виконання недоліків до 05.12.2019 року (а.с. 22, 23-24). Строки щодо усунення решти недоліків (05.12.2019 року) на момент оголошення догани позивачу, не настали. Як вбачається з припису УДСНС України у Волинській області від 05.09.2019 року №268, який вручено директору ДП «Волинський ЕТЦ» [PERSON] ., деякі заходи не були виконані своєчасно, а тому повторно було запропоновано вжити відповідних заходів, зокрема, щодо забезпечення світильників ковпаками (розсіювачами) у підвальному приміщенні в термін до 05.12.2019 року, у той же строк визначено необхідність усунення нових недоліків (а.с. 23-24). Надаючи пояснення з приводу вищезазначеного припису у відповідності до наказу №46-К від 06.09.2019 року, позивач у своїх письмових поясненнях вказав, що ним виконані усі вимоги припису, окрім, тих, які потребують виділення коштів з боку підприємства відповідно до рішення директора (а.с.16, 26). Відтак, оголошуючи догану позивачу відповідно до наказу №54-К, на думку суду, відповідач не врахував фактів неналежного ознайомлення [PERSON] із наказами №№60, 190, не визначив чи завдана шкода підприємству внаслідок неповного виконання вимог припису УДСНС від 05.07.2019 року № 39, зокрема, в частині заходів щодо світильників, не врахував, що виконання цього обов?язку було визначено на новий строк до 05.12.2019 року відповідно до припису УДСНС №268 від 05.09.2019 року, а відтак [PERSON] мав змогу завершити усунення недоліків. Таким чином, суд вважає, що наказ № 54-К від 18.09.2019 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до [PERSON] » підлягає скасуванню, оскільки, є передчасним та не відповідає вимогам закону. Щодо наказу №55-К. Наказом №55-К від 19.09.2019 року «Про звільнення [PERSON] » позивача звільнено із займаної посади за систематичне невиконання ним без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором та Правилами внутрішнього трудового розпорядку, відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України (а.с.38). Наказ мотивований тим, що [PERSON] систематично не виконував обов`язки, покладені на нього посадовою інструкцією, наказами директора, що в свою чергу призвело до негативних наслідків для підприємства, зокрема, таких як відсутність акредитації у зв`язку із затягуванням процесу підготовки документів, а також порушення правил внутрішнього трудового розпорядку. Із змісту зазначеного наказу, з яким був позивач ознайомлений, вбачається, що підставою для його винесення стали погодження за звільнення від 19.09.2019 року, та накази підприємства №№51, 52, 54. Оскільки, накази підприємства №№51, 52, 54 визнані судом такими, що не відповідають вимогам закону, то, на думку суду, оскаржуваний позивачем наказ №55-К про звільнення, винесений без відповідних правових підстав, а відтак, підлягає скасуванню. При цьому суд додатково враховує ту обставину, що відповідно до наказу №54/1-К від 19.09.2019 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до [PERSON] », позивачу оголошено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення за невиконання п.4 припису УДСНС від 05.07.2019 року №39 та вирішено підготувати наказ про звільнення позивача на підставі п.3 ст.40 КЗпП у зв?язку із відсутністю пояснень щодо неповного виконання припису УДСНС у строк до 01.09.2019 року (далі наказ №54/1-К) (а.с.87). Однак, наказ №54/1-К не був зазначений відповідачем в якості підстави для винесення оскаржуваного позивачем наказу №55-К, відповідно до якого позивача звільнено із займаної посади. Крім того, судом не здобуто доказів того, що [PERSON] належним чином ознайомлений із наказом №54/1-К, що вбачається із його змісту, та що йому надавалася можливість надати пояснення з приводу застосування такого дисциплінарного стягнення. Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що звільнення позивача проведено з порушенням чинного законодавства про працю, оскільки накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності, які передували наказу про звільнення, не містять фактичних та конкретних даних щодо допущених порушень, загальні формулювання не пояснюють суть порушень трудової дисципліни, які допустив в роботі позивач, не містять посилання на конкретні обставини вчинення порушення, пояснення перед звільненням у позивача не відбиралися, навіть не пропонувалося їх надати, що свідчить про відсутність систематичних порушень та систематичного невиконання позивачем, як працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, що могло бути підставами для застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення за пунктом 3 частини статті 40 КЗпП. За таких обставин, [PERSON] слід поновити на посаді заступника директора ДП «Волинський ЕТЦ». У зв`язку із незаконним звільненням позивача з роботи на підставі ч. 2 ст. 235 КЗпП України, до задоволення також підлягають вимоги позивача про стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 19.09.2019 року по день винесення судового рішення. Із змісту довідки про заробітну плату позивача вбачається, що середньомісячний заробіток позивача за липень-серпень 2019 року становить 33401,17 грн. (липень 15280,01 грн. + серпень 18121,16 грн.) (а.с. 123). Отже, з врахуванням вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100, середньоденна заробітна плата позивача складала 759,12 грн. (33401,17 грн. : 44 дні), а тому сума коштів середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 19.09.2019 року по 03.03.2020 р. включно становить 86539,68 грн. (759,12 грн. х 104 робочих дні). Враховуючи зазначені обставини, позовні вимоги підлягають до задоволення. Доводи представника відповідача щодо безпідставності вимог про стягнення заробітку по день вирішення справи в суді суд вважає безпідставними, оскільки, вони суперечать вимогам ч.2 ст.235 КЗпП України, відповідно до якої орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Крім того, відповідно до ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] понесено витрати за правничу допомогу адвоката у розмірі 8100 грн., на підтвердження розміру якої позивачем надано договір про надання правничої допомоги від 01.10.2019 року, акт наданих послуг від 12.02.2020 року до договору №01-10 про надання правової допомоги від 01.10.2019 року, квитанцію до прибуткового касового ордера № 11/10 від 11.10.2019 року у розмірі 5000 грн. та прибутковий касовий ордер № 18/02 від 18.02.2020 року (а.с. 142-146). У акті наданих послуг від 12.02.2020 року до договору №01-10 про надання правової допомоги від 01.10.1029 року зазначено, які саме роботи виконав адвокат: вивчення та підготовка матеріалів, збір документів на обґрунтування позову, підготовка позовної заяви 3000 грн., участь у судових засіданнях 2500 грн., ознайомлення з матеріалами справи (двічі) 600 грн., підготовка заперечення на відзив 1500 грн., підготовка до судових дебатів 500 грн. (а.с. 144). З огляду на викладене, враховуючи принцип співмірності витрат на правничу допомогу адвоката, із врахуванням заперечень з цього приводу представника відповідача, суд приходить до висновку, що до стягнення підлягають витрати на правничу допомогу в розмірі 7600 грн. Зокрема, не підлягає до задоволення 500 грн. витрат за підготовку до судових дебатів, оскільки, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження не містить такої стадії судового процесу як судові дебати. В решті, суд погоджується із наданими стороною позивача розрахунками щодо витрат на правову допомогу та відхиляє за безпідставністю заперечення представника відповідача з цього приводу. Також, у зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 768,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. Згідно п. 2, 4 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved