Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

21.04.2015 позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обгрунтовує тим, що з 14 листопада 1992 року з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований в Просянській сільській раді Марківського району Луганської області, актовий запис №10. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини, в звязку з чим між ними часто виникають сварки та непорозуміння. На даний час їхні шлюбні відносини фактично припинилися, проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Дитина буде проживати з нею. В судове засідання позивач не з'явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином (а.с.11), проте надала суду заяву, в якій підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі, просила не надавати строк для примирення (а.с.13) В судове засідання відповідач не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином (а.с.12), проте надав суду заяву, в якій позов визнав, просив не надавати строк для примирення (а.с.14) У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до статей 10, 11 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.4ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії ІІІ-ЕД № 283055, виданого 14 листопада 1992 року просянською сільською радою Марківського району Луганської області, сторони з 14 листопада 1992 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 10 (а.с.3) Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1- ЕД № 110346 виданого виконкомом Просянської сільської ради Марківського району Луганської області, актовий запас №6 (а.с.4). З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сторони не бажають примиритися і строк для примирення їм не потрібен. Неповнолітня дитина після розірвання шлюбу залишаються проживати із позивачем. Відповідач позов визнав повністю і це не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам , в зв'язку з чим вважає за необхідне задовольнити заявлений позов та розірвати шлюб. Відповідно до вимог ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв'язку з цим, суд вважає за доцільне [PERSON] залишити шлюбне прізвище "Клименко", оскільки вона не зверталася до суду з вимогою про зміну прізвища. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 1/1 від 21.04.2015 про сплату судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., у зв'язку із чим суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму судових витрат.

Outcome: approved