Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до Липовецького районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. Свої позовні вимоги позивачка обгрутовує тим, що 11 листопада 1995 року з відповідачем уклали шлюб. Від цього шлюбу вони мають спільних дітей - сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO], батьком яких записаний відповідач [PERSON]. Відповідач працює, добровільно сплачувати аліменти відмовляється, незважаючи на те, що у відповідності до змісту ст.180 СК України, зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Дитина проживає біля позивачки та перебуває повністю на її утриманні, проте самотужки забезпечити достатній рівень утримання сина вона не може, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає та не приймає участі у вихованні дітей, тому вона змушена звернутись до суду про примусове стягнення із відповідача аліментів в розмірі по 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 09 квітня 2014 року і до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Правовідносини, що є предметом спору регулюються Главою 15 "Обов'язок батьків утримувати дитину та його виконання" Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що 11 листопада 1995 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 66, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.8). Від цього шлюбу сторони мають спільних дітей - сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO], батьком яких записаний відповідач [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.6-7), Як вбачається із довідки виданої виконкомом селищної ради Липовецького району Вінницької області від 08 квітня 2014 року № 768 (а.с.13), [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] разом зі своїми синами: [PERSON] та [PERSON], які перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Разом з тим, відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, суду пояснив, що згоден сплачувати аліменти по 1/3 частини, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на утримання дитини щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. Отже, враховуючи вимоги чинного законодавства, позивачка має право на присудження їй аліментів на утримання малолітньої дитини в частці від заробітку (доходу) батька. Відповідач працює, одержує заробітну плату, тому суд вважає, що він спроможний сплачувати аліменти у запропонованому позивачкою розмірі. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого був звільнений позивач при зверненні до суду. На підставі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання даного рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 181-183, 191 СК України,

Outcome: approved