Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

24.07.2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають сина [PERSON] . На даний час син проживає з батьком. Відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання спільного сина, не цікавиться життям дитини, не спілкується та не приймає участі в його вихованні. У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача на його користь аліменти в розмірі ј частини від заробітку (доходу) відповідача на утримання сина, до досягнення ним повноліття. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13.08.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін в судове засідання. 28.09.2020 року, через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому остання зазначила, що з позивачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу у них народився син [PERSON] . Чоловік працював на багатьох роботах, однак коштів в сім`ю він не приносив. Після того, як сину виповнилось 2 місяці вона була змушена залишати сина під доглядом свекрухи та неофіційно працювати для забезпечення утримання дитини. 25.06.2020 року чоловік вигнав її будинку та залишив в себе їх спільного сина, з яким бачитись не дозволяв. Також позивач зазначає, що є сиротою, власного житла придатного для проживання не має. Зароблені кошти витрачає на оренду житла та відповідно на свою дитину. Своєму сину постійно купує продукти харчування, одяг. Оскільки чоловік бачитись з сином не дає, то дані речі вона передає через свекруху. У зв`язку з викладеним, враховуючи що позивачем не виконаний обов`язок доказування обставин на які він посилається, просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23.12.2020 року провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів було зупинено до вирішення справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради про визначення місця проживання дитини. 16.04.2021 року, через канцелярію суду від позивача [PERSON] надійшла заява в якій він просить провадження у справі поновити, у зв`язку з тим, що по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради про визначення місця проживання дитини прийнято рішення. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.04.2021 року провадження у справі поновлено. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві та просив їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнала частково, не заперечувала щодо стягнення з неї аліментів але, як зазначив її представник, оскільки відповідач ніде не працює, знімає житло, просив стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. При розгляді справи судом встановлено, що 22 травня 2018 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Київській області, актовий запис № 114. Від подружнього життя мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 17.10.2018 року Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Київській області, актовий запис № 334. Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов від 14 липня 2020 року, депутатом Фастівської міської ради Бевзою С.А. встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Будинок цегляний, який складає 4 житлових кімнати, кухні, туалету та ванної. В будинку газове опалення, водопровід та каналізація. В будинку проживають, також [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02.04.2021 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради про визначення місця проживання дитини задоволено та визначено місце проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Рішення не оскаржувалось та набрало законної сили 11.05.2021 року. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 141 СК України визначено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини не залежно від того, чи перебувають вони у шлюбі. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України та роз`яснення п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Ст. 182, 200 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки та сина. Задовольняючи позов, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, не заперечувала щоб з неї стягувались аліменти, але в твердій грошовій сумі, однак доказів в обґрунтування своїх доводів суду не надала, відомостей про наявність тяжких захворювань або інших вад здоров`я суду не надано. Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За подання позову до суду про стягнення аліментів позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної вимог, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 840,80 гривень. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місць суд допускає до негайного виконання відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України.

Outcome: approved