overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

23 травня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 16.05.2012 року Публічне акціонерне товариство Банк "ТРАСТ" отримав від [PERSON] пропозицію (оферту) про укладення договору № R011.0014245, в якій відповідач пропонувала позивачу надати їй споживчий кредит. Позивачем було акцептовано вищезазначену оферту і надано відповідачу кредит в розмірі 16 812,00 грн. Відповідач, в свою чергу, зобов'язалась повернути наданий кредит у повному обсязі до 16.05.2014 року згідно з Графіком погашення кредиту (Додаток № 1 до Кредитного договору) та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 19,99 % річних, строком до 16.05.2014 року. Кредит було отримано Відповідачем 16.05.2012 р., що підтверджується меморіальним ордером № Lоаn-12026 від 16.05.2012 р. про перерахування коштів. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання перед Позивачем чим порушує умови Кредитного договору, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість. Останній раз платіж Відповідачем здійснювався лише 28.02.2013 в сумі 2481,98 грн., надалі та станом по дату подачі позову, щомісячні платежі в термінах та розмірах встановлених Додатком № 1 до кредитного договору Відповідачем не здійснюються. Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 12.05.2016 р. загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем за Кредитним договором № R011.0014245 від 16.05.2012 р. становить 38969,81 грн., із них: 11274,37 грн. - сума заборгованості по кредиту, в т.ч. 10445,94 грн. - прострочена заборгованість з оплати кредиту; 1 552,12 грн. - прострочені відсотки за фактичне користування кредитом; 5774,85 грн. - прострочена комісія за обслуговування кредиту; 20 368,47 грн. - пеня. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подали заяву в якій позов підтримують, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач по справі в судові засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Виходячи з вищенаведеного та зі згоди позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

23 травня 2016 року позивач звернулася з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що 12 грудня 2006 року вона зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 649. Від спільного подружнього проживання у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На протязі останніх років сімейне життя між ними погіршилося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. За таких обставин вважає, що сім'я їх розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати, так як збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач теж подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просить шлюб розірвати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 21 грудня 2006 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 649 /а.с.4/. Від спільного подружнього проживання у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с.5-6/. Позивач з відповідачем виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не змогли дійти згоди навіть при вирішенні простих побутових питань, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, а тому суд приходить до висновку, що необхідно шлюб між [PERSON] та [PERSON]. розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати із матір'ю, після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище "[PERSON]". На підставі ст.,ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

23 травня 2016 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що 23 серпня 2010 року вона в друге зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Пилипівській сільській раді Коломийського районі Івано-Франківській області, актовий запис № 4. Від спільного подружнього проживання у них є двоє дітей які повнолітні. Вони виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не змогли дійти згоди навіть при вирішенні простих побутових питань. Відповідач часто зловживає спиртними напоями, систематично влаштовує безпідставні сварки, скандали, принижує її честь та гідність. За таких обставин вважає, що сім'я їх розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати, так як збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Позивачка подала до суду заяву, згідно якої позов підтримує в повному обсязі та просить справу розглядати без її участі. Відповідач теж подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 23 серпня 2010 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] у Пилипівській сільській раді Коломийського районі Івано-Франківській області, актовий запис № 4. /а.с.3/. Сімейне життя позивачки з відповідачем не склалося. Між ними систематично виникали різного роду непорозуміння та сварки. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, а тому суд приходить до висновку, що необхідно шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати, після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище "[PERSON]". На підставі ст.,ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

23 травня 2016 року, у відповідності до поштового відправлення, [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просили розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 21 липня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 997, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалось, шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведуть, мають різні погляди на життя та на виховання дитини, подальше спільне життя вважає неможливим. В судове засідання позивач не з»явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі та зазначивши про підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав, а тому суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач проти цього не заперечує. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 21 липня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 997. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO] (а.с.6). Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги ч.1 ст.55 СК України. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи досліджені обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені судові витрати у виді судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

23 травня 2017 року [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON], просила постановити рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем 02.03.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Баранівського районного управління юстиції Житомирської області , актовий запис № 9 , після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON], неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] залишити на проживання з нею, стягнути з відповідача судові витрати по справі. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що відповідач залишив її та дітей і пішов проживати до іншої жінки, ображав її та дітей. Вона намагалася зберегти сім'ю, але не може більш терпіти образ щодо неї та дітей, а тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, де вона позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився , про час та місце розгляду справи він повідомлений належно, що підтверджується поштовим повідомленням. Він подав до суду письмову заяву про визнання позовних вимог. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] обгрунтований, а тому підлягає задоволенню. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритись вона не бажає, відповідач позовні вимоги визнав, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Так як спір про місце проживання дітей відсутній, суд залишає неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] на проживання для позивача. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує із відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. 00 коп., так як вони документально підтверджені, а суд вимоги задовольняє повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

23 червня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалась на те, що 09 жовтня 2004 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що вона і відповідач не підтримують шлюбні відносини з вересня 2013 року, у зв'язку з недостатнім взаєморозумінням. Подальше спільне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, спору щодо місця проживання та утримання дитини, а також про поділ спільного майна, не мають. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище "[PERSON]". Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в заяві, поданій суду, просив розглянути справу у його відсутність, позов визнав. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 09 жовтня 2004 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області сторони одружились, актовий запис № 331, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини з вересня 2013 року, не ведуть спільне господарство, позивач подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

23 червня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з 25 жовтня 1990 року, обґрунтовуючи вимоги різними поглядами на життя, у зв'язку з чим не згодна на примирення. Дітей від шлюбу не мають. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище "[PERSON]". Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Суду пояснила, що шлюбні відносини припинені близько 6 років, кожен з подружжя живе своїм життям, втрачено порозуміння і почуття поваги один до одного. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, підстав для примирення не вбачає. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, не заперечується сторонами та підтверджується матеріалами справи, що сторони з 25 жовтня 1990 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснопільського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 107/копія ас. 4/. Відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Правовідносини що склалися між сторонами у справі, виникли із сімейних правовідносин, врегульовані нормами статей 21,24, 56, 110 - 112, 115 Сімейного Кодексу України. Визнані сторонами обставини суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України, тому визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, суд знаходить, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення; з часу знаходження позовної заяви в суді примирення не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, тому позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі. Підстав для надання строку на примирення суд не вбачає. Копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Враховуючи, що позивач змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, і після розірвання шлюбу не бажає його відновлювати, відповідно до ст. 113 СК України при державній реєстрації розірвання шлюбу, суд залишає [PERSON] прізвище «[PERSON]». У порядку ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджений судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

23 червня 2015 року Дубровицький районний суд Рівненської області ухвалив рішення по справі за позовом [PERSON] до Мочулищенської сільської ради Дубровицького району про визнання права власності на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями, яким позов було задоволено повністю. Проте, під час ухвалення вищевказаного судового рішення у справі судом не вирішено питання про розподіл судових витрат. Учасники судового розгляду справи в судове засідання не з'явилися. Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України їхня неявка не перешкоджає вирішенню питання про ухвалення додаткового рішення. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна. З матеріалів справи судом встановлено, що вартість спадкового майна станом на 22.04.2015 року становить - 29153 грн. За вимогами п. 1 ч. 2\~ст. 4 ЗаконуУкраїни "Про судовий збір", в редакції на час ухвалення рішення, за подання до суду позовної заяви справляється судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позивача на підставі п.10 ст.5 Закону України « Про судовий збір», звільнено від сплати судового збору, який на час ухвалення рішення 23.06.2015 року, становив 291,53 грн., а тому відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача. Оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що є всі підстави для ухвалення додаткового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

23 червня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вказаним позовом до відповідача [PERSON], відповідно до якого просить стягнути з відповідача, на її користь, аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі - 1500 гривень, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову та до повноліття сина, посилаючись на те, що дитина проживає з позивачкою та перебуває на її повному матеріальному утриманні, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та не приймає ніякої участі у її вихованні, в звязку з чим вона змушена звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів у примусовому порядку. Сторони в судове засідання не з'явились, надіслали суду заяви у яких просили справу розглянути у їх відсутність. При цьому позивач зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги, викладені у позовній заяві, а відповідач не заперечує проти їх задоволення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про ухвалення рішення виходячи з наступного: 13 липня 2013 року позивачка [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмільнику реєстраційної служби Хмільницького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, про що в книзі реєстрації шлюбів про одруження складено відповідний актовий запис за № 82, що підтверджеється копією свідоцтва про шлюб серії 1-АМ № 133524 від 13 липня 2013 року. Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], батьком якого у копії свідоцтва про народження серії 1-АМ № 262136 записаний відповідач по справі [PERSON] У даний час дитина проживає разом з позивачем по справі [PERSON] в [ADDRESS], та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї за № 343 від 16 червня 2016 року виданою. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Відповідно до ст. ст. 180, 181 ч. 3, 183 ч. 1 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. У звязку з тим, що відповідач записаний батьком неповнолітньої дитини ухиляється від виконання обовязків щодо утримання дитини, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

23 червня 2016 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем з 11 жовтня 2013 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 441. Від шлюбу дітей не мають. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені з липня 2015 року через різні погляди на життя, відсутність взаємоповаги та взаєморозуміння. Крім того, відповідач постійно зловживає спиртними напоями, після чого вчиняє дома сварки. Позивач вважає, що шлюб необхідно розірвати. Просить суд позов задовольнити. У судове засідання позивач нез'явилася, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] у судове засідання нез'явився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно належним чином, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 11 жовтня 2013 року Орджонікідзевського відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 441. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище "[PERSON]". Від шлюбу дітей не мають. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з липня 2015 року. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст.110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст.235 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище позивачу залишити без змін - «[PERSON]».

Outcome: approved