Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

22 грудня 2015 року заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, який має для неї юридичне значення, посилаючись на наступні обставини. 16 листопада 2012 року померла мати заявниці, [PERSON], в м.Татарбунари Одеської області у віці 71 рік. За життя [PERSON] вчинила заповіт на імя заявниці та на імя її брата, [PERSON], яким заповіла [PERSON] належний їй державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №036114, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю, виданий [PERSON] [PERSON] районною державною адміністрацією 12 липня 2005 року, на земельну ділянку площею 3,79 га, що розташована на території Струмківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, а брату заявниці спадкодавця заповіла житловий будинок №86 по вулиці Кірова в с.Струмок Татарбунарського району Одеської області. Вищезазначену земельну ділянку заявниця має право успадкувати як спадкоємець за заповітом. Після смерті [PERSON] заявниця звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено з причини втрати нею шестимісячного строку для прийняття спадщини та ненадання доказів сумісного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У звязку з цим заявниця звертається до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, який має для неї юридичне значення. Представник заявниці, адвокат [PERSON], в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, повністю підтримуючи вимоги заяви (а.с.16). Представник Струмківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, [PERSON], в судове засідання не з'явився, але надіслав до суду заяву з проханням заслухати справи у його відсутність, проти вимог заяви не заперечує, вважаючи їх законними (а.с.21). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-ЖД №325664 від 21.11.2012 року (а.с.4), [PERSON] померла 16 листопада 2012 року в м.Татарбунари Одеської області у віці 71 років. Згідно з копією свідоцтва про народження серії І-ЖД №443821 від 28.07.1975 року (а.с.5), матірю [PERSON], [INFO], значиться [PERSON]. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії І-ЖД №008653 від 12.08.2005 року (а.с.6), [PERSON] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб, після чого прізвище дружини змінено на «Драгульська». Відповідно до копії заповіту від 30.10.2009 року, який зареєстровано в реєстрі за №100 (а.с.7), [PERSON] належний їй державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №036114, зареєстрований в книзі державних актів на право приватної власності на землю за №01055300087, заповідає своїй дочці, [PERSON], [INFO]. Копією державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №036114 від 12.07.2005 року (а.с.8) підтверджується, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,79 га, розташованої на території Струмківської сільської ради, масив №59, ділянка №20, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Із довідки №1239 від 03.12.2015 року, №1309 від 30.12.2015 року (а.с. а.с.10,23), виданої Струмківською сільською радою Татарбунарського району Одеської області, видно, що з березня 2012 року по день смерті 16 листопада 2012 року [PERSON], [INFO], дійсно була зареєстрована і постійно проживала за адресою: [INFO] разом з донькою, [PERSON], [INFO], яка здійснювала догляд за хворою матірю. Крім останньої за вищевказаною адресою проживав співмешканець [PERSON], [INFO], який помер 30.03.2015 року, що також підтверджується витягом з погосподарської книги №9, особовий рахунок 07001 (а.с.22). З листа нотаріуса вбачається, що [PERSON] було відмовлено у прийомі заяви та відкритті спадкової справи у звязку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини та ненадання доказів сумісного проживання зі спадкодавцем на день її смерті (а.с.9). Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що [PERSON] дійсно постійно проживала разом зі спадкодавцем, [PERSON], на день її смерті за адресою: вул.Кірова, №86 в с.Струмок Татарбунарського району Одеської області, що не заперечується представником Струмківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області у направленій до суду заяві (а.с.21) і підтверджується наданими до суду довідками (а.с.10,23) та витягом з погосподарської книги №9, особовий рахунок 07001 (а.с.22). Встановлення зазначеного юридичного факту для заявниці необхідне для можливості вирішення питання про прийняття та оформлення спадщини після смерті матері [PERSON]. У звязку з вищевикладеним, суд вважає можливим встановити юридичний факт постійного проживання заявниці зі спадкодавцем [PERSON] на день відкриття спадщини, а саме 16 листопада 2012 року.

Outcome: approved