Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

28.07.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.07.2016р. і до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 28.07.2016 р. і до досягнення донькою - [PERSON], [INFO], трьохрічного віку. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначає, що під час співмешкання у сторін [INFO] народилась донька - [PERSON], про що 13.04.2016 року Зарічним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис за №491 та видано свідоцтво про народження Серія [NUMBER]. На час народження дитини сторони мешкали разом, однак через різні погляди на сімейне життя, постійне непорозуміння та відсутність будь-якої допомоги з боку відповідача на час звернення до суду подружні відносини припинились і позивач разом з донькою почала мешкати окремо. На даний час позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, не має будь-якого доходу, однак відповідач не допомагає їй навіть в утриманні доньки. Інших дітей, окрім доньки [PERSON], а також непрацездатних батьків, відповідач немає, аліментних зобов'язань також не має. Позивач в судове засідання не з'явилась, представник позивача [PERSON] надав заяву з проханням розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує щодо ухвалення рішення в заочному порядку. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін з урахуванням доказів, що є у справі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення в заочному порядку, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд , вивчивши письмові докази , що є у справі, вважає, що позов є обгрунтованим та таким , що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьками дитини записані [PERSON] - батько, [PERSON] - мати (а.с.4). Неповнолітня донька проживає з матір'ю-позивачем по справі та знаходиться на її утриманні, що не спростовується сторонами. Частина 1 ст. 180 СК України передбачає обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного; право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 ст. 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Частинами 2, 4 ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. ст. 10, 60 ч. 1 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. ст. 57, 58, 60 ч. ч. 2-3 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Задовольняючи позов суд виходить з обовязку батька утримувати дитину до досягнення повноліття, в тому числі шляхом сплати аліментів на підставі рішення суду. Визначаючи розмір аліментів , суд враховує істотні обставини, що мають значення для справи, зокрема, стан здоров"я і матеріальне становище дитини, а також матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним,аліментних зобов"язань не має, і вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача щомісяця, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Незалежно від працевлаштування, наявності постійного заробітку чи розміру доходу чоловік зобов'язаний утримувати дружину, яка доглядає за дитиною до досягнення нею трьох років. Така особа не може бути визнана неспроможною сплачувати аліменти, якщо вона, будучи працездатною, не працює без поважних причин. Кошти на утримання дружини, відповідно до положень ст. ст. 75, 80, 84 СК України, є аліментами. В даний час сторони спільно не проживають. Позивач ніде не працює, оскільки доглядає за дитиною до досягнення нею трирічного віку і потребує матеріальної допомоги, яку працездатний відповідач їй в змозі надавати. Враховуючи матеріальний стан відповідача та обов'язок останнього утримувати дружину, суд вважає, що на утримання дружини підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ст. ст. 191, 79 СК аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551.20 грн.

Outcome: approved