Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

25 листопада 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати їхній з відповідачем шлюб, що зареєстрований 14 серпня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №42, а також відновити їй дошлюбне прізвище «Гергеліджива». В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 14 серпня 2010 року перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого подружжя має доньку [PERSON], 17.11.2010року народження. Зазначила також, що у звязку із втратою почуттів любові та пошани між подружжям часто виникали сварки, в результаті чого сумісне поживання було припинено приблизно три роки тому. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме їх інтересам, [PERSON] вважала, що є підстави для розірвання шлюбу судом. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглядати справу без її участі. Відповідач та його представник, належним чином сповіщені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання також не з'явилися. Представник відповідача подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій визнала позовні вимоги у повному обсязі. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Як вбачається з долученого до матеріалів справи свідоцтва про шлюб [PERSON], 06.11.1979року народження, та [PERSON], 11.09.1988року народження, перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 серпня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №42, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - "Ванькова" (а.с.5). Від шлюбу подружжя має малолітню доньку [PERSON], 17.11.2010року народження. В підтвердження цього факту до матеріалів справи долучено копію свідоцтва про народження від 07.12.2010 року серії 1-ЖД №247352 (а.с.6). Вирішуючи спір, що виник між сторонами з сімейних правовідносин, суд виходить з такого. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до вимог статті 110 цього Кодексу, якою закріплено право одного з подружжя на подання позову про розірвання шлюбу. Обмеження права на подання позову, визначені ч.2 ст.110 СК України, судом не встановлені. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Досліджені матеріали справи дають підстави вважати, що подальше збереження шлюбу між позивачем та відповідачем суперечитиме їхнім інтересам, порушуватиме принцип добровільності шлюбу, визначений ст.24 СК України, а також не відповідатиме інтересам їхньої доньки. Крім того, за змістом ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Частиною 2 ст.114 СК України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, беручи до уваги те, що розірвання шлюбу у позасудовому порядку є не можливим, подружні стосунки фактично припинені, суд вважає, що вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] обґрунтованими, відповідають нормам сімейного законодавства і тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до ст.79 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 551грн.20коп. (а.с.1). Докази на підтвердження понесення позивачем інших витрат в матеріалах справи відсутні. За таких обставин, сплачений [PERSON] судовий збір у розмірі 551грн.20коп., підлягає стягненню з відповідача на її користь. З огляду на викладене,

Outcome: approved