Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

19.08.2020 року на розгляд суду пред`явлено вказану заяву, в якій заявлено вимогу встановлення факту належності заповіту, складеного [PERSON] , посвідчений 10.04.1997 року державним нотаріусом Першої красноармійської державної нотаріальної контори, р/р за № 740, яким заповідано [PERSON] квартиру [ADDRESS] [PERSON] , який помер [INFO] . Заявлені вимоги обґрунтовано наступним. Заявник [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Заявником вжито заходи для юридичного оформлення прав на спадкове майно, а саме 01.07.2020 року подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, з причини наявності розбіжностей в документах, а саме прізвище спадкодавця в свідоцтві про смерть « [PERSON] », що є відмінним від зазначеного прізвища в заповіті « [PERSON] ». Можливість усунення технічної описки прізвища спадкодавця в заповіті відсутня. З огляду таких обставин, заявник [PERSON] звернулася до суду за захистом оспорюваних прав в спосіб встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності правовстановлюючого документу (а.с. 2-5). Ухвалою суду від 26.08.2020 року за заявою [PERSON] відкрито провадження, розгляд справи призначено в порядку окремого провадження, що узгоджується зі ст. ст. 293, 315-318 ЦПК України (а.с. 33). Заінтересованою особою Покровською міською радою Донецької області пояснень, заперечень на заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення подано не було. Судом розглянуто справу за наявними письмовими матеріалами. Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином з дотриманням ст. ст. 128, 130 ЦПК України. Заявник [PERSON] , її представник адвокат Таранюк О.Л. (уповноважений ордером) суду адресували заяви про розгляд справи в їх відсутність, заявлені вимоги підтримано, просять ухвалити рішення по справі на підставі поданих доказів. Заінтересованою особою Покровською міською радою Донецької області заявлено письмове клопотання про проведення судового розгляду в відсутність представника органу місцевого самоврядування. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. Матеріалами справи підтверджено такі факти та відповідні правовідносини. Заявник [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Покровськ (до перейменування Красноармійськ) Донецької області, громадянка України, адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] (відомості підтверджено копією паспорта а.с. 6). 01.07.2020 року [PERSON] до приватного нотаріуса Покровського міського нотаріального округу Донецької області Михайленко О.В. подано заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , однак в реалізації юридичних прав спадкоємця виникли певні перешкоди. \~ \~ \~ \~Постановою приватного нотаріуса Покровського міського нотаріального округу Донецької області Михайленко О.В. від 08.07.2020 року заявнику [PERSON] у вчинення нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] відмовлено, оскільки при перевірці документів нотаріусом виявлено факт розбіжності прізвища спадкодавця, в заповіті зазначено « [PERSON] » (а.с. 13). Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Зокрема суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документа (п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Згідно абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Відповідно до Листа Верхового суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, які мають юридичне значення» від 01.01.2012 року коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки громадяни мають право звертатися до суду із заявою про встановлення факту належності документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. З матеріалів справи вбачається, що 10.04.1997 року складено заповіт за яким, [PERSON] на випадок смерті зроблено розпорядження залишення всього майна, яке буде належне йому на день смерті, в тому числі квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] [PERSON] ; заповіт посвідчений 10.04.1997 року старшим державним нотаріусом Першої красноармійської державної нотаріальної контори, р/р за № 740, бланк серія ААЕ № 054529 (а.с. 11). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти / спадкові договори) № 60752848 від 01.07.2020 року за параметрами пошуку «Н*зж_й [PERSON] » наявні відомості про заповіт, посвідчений 10.04.1997 року Першою покровською державною нотаріальною конторою, стан чинний, номер у Спадковому реєстрі 2720942, бланк ААЕ 054529, заповідач [PERSON] (а.с. 12). Згідно свідоцтва про смерть серійний номер [NUMBER] [PERSON] , [INFO] помер [INFO] (а.с. 8). Після смерті [PERSON] , в силу ст. 1220 ЦК України, відкрилася спадщина. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До складу спадщини після смерті [PERSON] входить нерухоме майно квартира [ADDRESS] . З свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , видане 19.03.1997 року Красноармійським представництвом Фонду держмайна України вбачається, що квартира за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності належить (далі мовою оригіналу): « [PERSON] » (а.с. 10). На квартиру [ADDRESS] . Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на ім`я власника (далі мовою оригінаду): [PERSON] (а.с. 17-20). 29.03.2009 року Комунальним підприємством «Красноармійський центр єдиного замовника» видано довідку про забезпеченість житловою площею, з якої вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстрований (далі мовою оригіналу) - [PERSON] (а.с. 21). 01.04.1997 року укладено договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території з побутовим споживачем, власником житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] (далі мовою оригіналу): « [PERSON] » (а.с. 22-24). До матеріалів справи долучено особовстановлюючі документи на ім`я спадкодавця [PERSON] , дані в яких, зокрема, прізвище, ім`я, по-батькове, заповнені російською мовою: - відповідно до свідоцтва про народження серійний номер [NUMBER] 29.03.1935 року народжений (далі мовою оригіналу) « [PERSON] » (а.с. 25); - відповідно до пенсійного посвідчення № [NUMBER] « [PERSON] » з 13.03.1985 року призначена пенсія за віком (а.с. 26); - відповідно до військового квитка серійний номер [NUMBER] « [PERSON] » є військовозобов`язаним (а.с. 26). Суду надано також документи, в яких особисті дані спадкодавця викладено українською мовою: - довідка Комунальної установи «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» № 3892 від 23.07.2020 року на підтвердження проживання [PERSON] , [INFO] з 21.03.1997 року по день смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9); - довідка про причину смерті (відривна частина лікарського свідоцтва про смерті) № 03, видана Комунальним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Покровської міської ради Донецької області, згідно якої [PERSON] помер [INFO] , причина смерті церебральний атеросклероз (а.с. 16); - довідка Комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Покровської міської ради Донецької області від 15.01.2020 року, з якої вбачається, що смерть [PERSON] , [INFO] , який проживає: [ADDRESS] наступила до приїзду фельдшера, слідів насильницької смерті немає (а.с. 27). Сукупність вказаних доказів свідчить, що помилка в написані прізвища спадкодавця в заповіті допущена при здійснені перекладу з російської на українську мову. Листом Першої покровської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Харків) № 372/01-16 від 08.07.2020 року, наданого у відповідь на заяву [PERSON] , - роз`яснено, що відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України внесення виправлень у заповіті можливо лише у присутності заповідача; у разі смерті заповідача вирішення питання здійснюється виключно у судовому порядку (а.с. 14). Відповідно до листа Донецького обласного державного нотаріального архіву Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Харків) № 487/01-12, наданого у відповідь на заяву [PERSON] , - надання будь-якої інформацію щодо заповіту, посвідченого 10.04.1997 року Першою красноармійською (покровською) державною нотаріальною конторою не виявляється можливим, оскільки всі документи нотаріальної контори за 1944-2001 року прийняті на зберігання в Донецький обласний державний нотаріальний архів залишилися в архівосховищах нотаріального архіву в м. Донецьку, доступ до яких відсутній (а.с. 15). За таких обставин, захист прав заявника [PERSON] підлягає в судовому порядку. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа спадкодавцю для заявника має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, пов`язані з реалізацією права заявника на отримання спадщини. Можливість встановлення юридичного факту в адміністративному (не судовому) порядку на час розгляду справи відсутня. Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. 13 Конвенції кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий стороною на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року № 2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». При вирішенні даного цивільно-правового спору суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004. Отже, суд, в сукупності письмових документальних матеріалів, наданих заявником на підтвердження заявлених вимог про встановлення факту належності правовстановлюючого документу (заповіту), проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, з урахуванням принципу юридичної визначеності, - вважає, що заява є законною та обґрунтованою, та підлягає задоволенню. Приймаючи такий висновок, суд наголошує, що встановлення юридичного факту належності документа (заповіту) спадкодавцю, - не породжує наступного спору про право, рішення не встановлює відносин зобов`язального характеру видачі заявнику [PERSON] свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно ст. ст. 4, 13, 18, 293, 315, 316, 352, 354 ЦПК України суд, -

Outcome: approved