Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

29 жовтня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просила визнати припиненою поруку за договором поруки № 151722 від 22 жовтня 2007 року, укладеного між нею та акціонерним комерційним банком "УкрСиббанк" (далі - Банк) з 22 квітня 2015 року. В обґрунтування вимог вказувала, що 22 жовтня 2007 року між Банком та [PERSON] було укладено кредитний договір, за яким останній отримав кошти в сумі 530 тис.грн. та того ж дня в забезпечення виконання цього договору між нею та Банком були укладені договори іпотеки та поруки. Оскільки [PERSON] з 2010 року не виконував своїх зобов`язань за вказаним вище кредитним договором, до неї у червні 2016 року із письмовою вимогою про погашення боргу звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі - Товариство), котре у 2011 році набуло статусу кредитора за договором факторингу. Відтак, 12 квітня 2017 року між нею та Товариством укладено договір про припинення зобов`язання переданням відступного, а в подальшому звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь боргу за договором поруки, у задоволенні котрого їй відмовлено у зв`язку з припиненням поруки на час передачі нею коштів для Товариства. Оскільки про дану обставину на той час їй не було відомо, тому вона змушена звернутися до суду з вказаним позовом. В судове засідання позивач не з`явилася, свої інтереси доручила представляти адвокату Нагнибіді В.І., який позов [PERSON] підтримав та просив її вимоги задовольнити із наведених вище підстав. Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, про що свідчать дані рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення для ТОВ «Кей-Колект» та оголошення про виклик до суду [PERSON] , яке опубліковано на офіційному веб-сайті суду, в засідання не з`явилися, про причини не явки суд не повідомили. У встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження від 15 листопада 2019 року строк, відзив на позовну заяву не подали. При цьому, вручити копії ухвали про відкриття провадження, позовної заяви з додатками та судову повістку для відповідача [PERSON] за адресами місця проживання вказаних ним та позивачем, не представилось можливим у зв`язку з тим, що останній там не проживає,про що свідчать дані довідки відділення Укрпошти та акту, складеного працівниками суду від 18.12.2019 року. Тому, відповідно до ст.280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, проводить заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що 22 жовтня 2007 року між акціонерним комерційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11238695000, згідно якого кредитор надав позичальнику грошові кошти в сумі 530 тис.грн. В забезпечення виконання цього кредитного договору 22 жовтня 2007 року між [PERSON] та Банком укладено договори іпотеки та поруки № 151722, за котрим фактично позивач стала поручителем за вказаним вище кредитним договором. За умовами кредитного договору позичальник (а відтак і поручитель) узяв на себе зобов`язання повернути суму кредиту в повному обсязі у будь-якому випадку не пізніше 21 жовтня 2014 року (п.1.2.2 Договору). Договором також встановлено, що строк сплати процентів з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти. Отже, договором встановлено, крім строку виконання основного зобов`язання з повернення кредиту, також і строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов`язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Якщо умовами кредитного договору передбачено окремі самостійні зобов`язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов`язку, то в разі неналежного виконання позичальником цих зобов`язань давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 цього Кодексу в редакції, яка діяла на час укладення договору) повинні застосовуватись і до поручителя. Таким чином, у разі неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Отже, оскільки кредитним договором передбачено, що чергові платежі боржник повинен був здійснювати не пізніше 10 числа кожного місяця, а за договором поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник за всіма зобов`язаннями останнього за основним договором, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до статті 261 ЦК України починається обрахування встановленого частиною четвертою статті 559 цього Кодексу в редакції, яка діяла на час укладення договору, шестимісячного строку для пред`явлення вимог до поручителя. Якщо кредитор пред`явить вимоги до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання, то в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України в редакції, яка діяла на час укладення договору, порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. В іншій частині щодо основного зобов`язання із повернення кредиту шестимісячний строк згідно положень частини четвертої статті 559 ЦК України в редакції, яка діяла на час укладення договору, слід відраховувати від 21.10.2014 року (кінцева дата повернення кредиту). При цьому на час укладення договору, порука припинялася після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не було встановлено, то порука припинялася, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов`язання не пред`явив вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Договором поруки не визначено строку, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору (пункт 3.1) встановлено, що він діє до повного припинення усіх зобов`язань боржника за кредитним договором. На підставі договору факторингу № 1 від 12 грудня 2011 року статус кредитора за договором про надання споживчого кредиту № 11238695000 від 22 жовтня 2007 року набуло ТОВ «Кей-Колект». 23 червня 2016 року за вих. № 733535/F238 Товариство звернулося до [PERSON] із вимогою про усунення порушень основного зобов`язання та 12 квітня 2017 року між позивачем та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір № 11238695000/733535 про припинення зобов`язання переданням відступного за договором про надання споживчого кредиту № 11238695000 від 22.10.2007 року, за умовами якого [PERSON] передала для Товариства кошти в сумі 475482 грн. 37 коп. Вирішуючи питання законності вимог позивача, суд вказує наступне. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при неналежному виконанні позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором строк пред`явлення кредитором вимоги до поручителя про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку виконання зобов`язання у повному обсязі або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 757/3217/16-ц від 14 березня 2019 року - зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не може. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов`язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред`явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання. Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 372/3/16-ц від 23 січня 2019 року, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов`язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором, строк пред`явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту порушення позичальником строку виконання зобов`язання згідно з такими умовами або у зв`язку із застосуванням банком права на вимогу про повернення кредиту достроково порушення встановленого банком строку дострокового повернення позичальником кредиту. Як зазначено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду № 711/10458/15-ц від 07 листопада 2019 року «… умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов`язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.». Приймаючи до уваги, що [PERSON] припинив виконувати зобов`язання за кредитним договором з 28 травня 2010 року (дата здійснення останнього платежу) та Банк до часу укладення договору факторингу не пред`явив до боржника вимоги про повне дострокове погашення заборгованості, а кінцева дата виконання кредитного договору настала 21 жовтня 2014 року, відтак договір поруки є припиненим з 22 квітня 2015 року та був припинений також на момент передачі коштів [PERSON] для ТОВ «Кей-Колект», відтак суд знаходить підстави для задоволення позову. Згідно ст.137, ч.1 ст.141 ЦПК України Товариством на користь позивача має бути сплачено понесені останньою витрати по оплаті правничої допомоги в сумі 7443 грн. 88 коп. та судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп., що підтверджено документально.

Outcome: approved