Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до Автозаводського районного суду м.Кременчука з дійсним позовом. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що у період з 17.11.2001р. по 17.05.2011р. вона перебувала у шлюбі з відповідачем. За час шлюбу у них народився син, [PERSON], [INFO]. З початку 2007 р. відповідач життям сина не цікавиться, не приймає участі у його вихованні. Посилаючись на вказані обставини, просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні неповнолітнього сина [PERSON]. Сторони в судове засідання не з'явились, надіслали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідач в своїй заяві зазначив, що проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, приходить до наступних висновків. Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 зазначеної постанови роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]., що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 21.01.2003р.н. відділом реєстрації актів цивільного стану Автозаводського районного управління юстиції м.Кременчука Полтавської області. [PERSON] проживає разом з матір'ю, [PERSON], яка з 30.08.2013 року, перебуває у шлюбі з [PERSON]. Відповідач по справі не виявляє бажання спілкуватись з дитиною та не приймає участі у її вихованні, матеріальної допомоги на утримання сина також не надає. Сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 31.08.2015р. складає 40500 грн.. Орган опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації 07.07.2016р. надав суду висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні його малолітнього сина [PERSON]. Вказаний висновок було надано з урахуванням думки малолітнього [PERSON]. Також суд приймає до уваги ту обставину, що [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його малолітнього сина [PERSON], про що свідчить його заява, посвідчена приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] Встановлені судом обставини свідчать про те, що позбавлення батьківських прав буде відповідати інтересам дитини і не буде порушувати прав відповідача. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору у сумі 551,20 грн.

Outcome: approved