Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

26.10.2020\~року позивач\~звернувся до\~суду з\~ позовом\~до Болградського\~районного відділу\~державної виконавчої\~служби Південного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.Одеса)\~про звільнення\~майна з-під\~арешту,\~посилаючись в\~обґрунтування своїх\~вимог на\~те,\~що він,\~на підставі\~договору купівлі-продажу\~від 29.12.2005\~року,\~є власником\~житлового будинку\~за адресою:\~ [ADDRESS] . Після звернення до державного реєстратора для реєстрації свого права власності на будинок, йому, по-перше, - було відмовлено, а по друге - у зв`язку з тим, що, виявилося, - його будинок знаходиться під арештом - реєстраційний номер обтяження: 8244940 від 01.12.2008року, підстава обтяження - постанова №974091 від 16.01.2006р., об`єкт обтяження - невизначене майно, адреса - [ADDRESS] , власник - [PERSON] , додаткові дані - архівний номер - 4350627ODESSA9, архівна дата : 02.06.2004, дата виникнення - 02.06.2004р. № реєстра: 63-2004р., внутр. №321F82327F5302C3F5B, коментар: [PERSON] , все майно. Власником будинку, таким чином, у реєстрі зазначається [PERSON] , про яку йому, позивачу, нічого не відомо, і йому не зрозуміло, чому її вказано власником будинку, оскільки така особа ніколи не була власником цього нерухомого майна, а також ніколи не була в ньому зареєстрована (прописана). На його, позивача, думку, вбачається якась незрозуміла помилка, адже така особа йому невідома, і він впевнений, що вона ніколи не була власником цього будинку і ніколи не проживала в ньому. Проте, арешт на будинку може йому, позивачу, завадити у реалізації його права на розпорядження будинком, тому йому необхідно скасувати цю заборону на відчуження, і, оскільки в іншому порядку це не вдалося здійснити, він змушений звернутися до суду за захистом свого права власності. Позивач надав суду заяву, якою підтримав позовні вимоги, просив суд розглянути справу за його відсутності, задовольнивши позов в повному обсязі, погоджуючись на ухвалення судом рішення заочно, що відповідає положенням\~ ст.280 ЦПК України. Представник відповідача начальник Болградського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Івашинський В.І. надіслав суду заяву про те, що відповідач копію позовної заяви отримав, вимоги позивача визнає, просить розглянути справу без участі її представника. Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що справа підлягає заочному розгляду, а позовні вимоги - підлягають задоволенню за наступних підстав. В ході розгляду справи та дослідження судом доказів були встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: - згідно договору купівлі-продажу від 29.12.2005р., що бувпосвідчений приватним нотаріусом Агбун М.І. та зареєстрований у реєстрі за №7640, власником будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] - є позивач [PERSON] , який придбав будинок у гр. [PERSON] (а.с.8); - згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №9561713 від 13.01.2001 року, - позивач [PERSON] є власником будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] ); - рішенням Болградської міської ради Одеської області від 19.06.2016 року за №112-VІІ вулиця Георгія Трайкова перейменована на вулицю Поштова (а.с.18); - згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, - житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , - перебуває під арештом - з 01.12.2008р., р.номер обтяження - 8244940, підстава обтяження - постанова №974091, від 28.05.2004р., Болградське районне управління юстиції, власником є [PERSON] , архівний номер: 4350627JDESSA9, архівна дата: 02.06.2004р., дата виникнення: 02.06.2004р., № реєстрації: 63-2004, внутр.№3201F82327F5302C3F5B, комментар: нотаріус Станєва В.Б., все майно (а.с.11); тобто, арешт був накладений рішенням суду у 2004 році, але був зареєстрований в реєстрі лише у 2008-му році - після сплину чотирьох років з часу, як будинок змінив власника; місце знаходження попереднього власника та особи з прізвищем [PERSON] - йому, позивачу, - невідоме; - з технічного паспорту на садибний житловий будинок вбачається, що спірний житловий будинок дійсно розташований на [ADDRESS] (а.с.14-17); - рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно від 02.03.2020р. за №51412923, позивачу відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] - через то що будинок знаходиться під арештом, реєстраційний номер обтяження -8244940 (а.с.20); - згідно відповіді завідувача Одеського державного нотаріального архіву щодо надання належним чином завірених копій матеріалів на підставі яких зареєстровано заборону на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , - що належить [PERSON] , судом отримана відповідь, що відомості щодо зняття арешту в матеріалах справи відсутні, підстава - розпорядження, яким накладено заборону (арешт) на нерухоме майно - Болградської районної державної нотаріальної контори за 2004р. (а.с.51-53); - нотаріальним архівом суду надано копію рішення Болградського районного суду Одеської області від 19.03.2004р., згідно якого був задоволений позов гр. [PERSON] до [PERSON] про стягнення 7420грн. (спр. №2-315/2004р.), та відповідо до якого відповідач заборгувала позивачу за договором купівлі-продажу житлового будинку, що розташований у [ADDRESS] , - який на початку 2002 року відповідачка мала намір придбати, позивач вніс завдаток за це, але вона передумала; крім того, цей же адресат надав суду копію постанови державного виконавця від 05.2004р., згідно якого, за ухвалою Болградського району Одеської області від 04.03.2004р. накладено арешт на майно [PERSON] , а саме, - яке знаходиться за адресами: [ADDRESS] , та на [ADDRESS] (а.с.52); - згідно довідки начальника Болградського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (від 11.12.2020 року за №40-53/19124), відкритих виконавчих проваджень зі стягнення з [PERSON] у відповідача на виконанні не перебуває; - згідно відповіді приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. за №20/01.16 від 12.01.2021р., позивач [PERSON] має іпотечний договір, але від 29.12.2005р., зареєстрований 16.01.2006 року (р.№241, а.с.10зв.-11; 37-49); - згідно наданої суду представником позивача довідки АТ КБ "ПриватБанк" від 04.08.2020р., - заборгованості за іпотечним договором номер ODO0GK01420148 від 29.12.2005р. (а.с.10зв.-11) - немає, дата закриття кредиту - 05.08.2008р. - відповідно до заяви представника відповідача -\~керівника Івашинського В.І., - відповідач вимоги позивача визнає, не заперечує проти їх задоволення, та повідомляє, що відкритих виконавчих проваджень по стягненню з [PERSON] та [PERSON] - на виконанні не перебуває (а.с.33). Таким чином, не вбачається достовірної інформації про те, що домоволодіння на [ADDRESS] належить іншій особі, а не позивачу, а також відомостей щодо наявності у позивача інших зобов`язань перед іншими особами, окрім іпотечного договору з Приватбанком від 29.12.2005, що зареєстрований нотаріусом 16.01.2006 року, і зобов`язання за яким позивачем погашене. Відповідно до ч.2\~ст.30 ЦПК України, \~позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Стаття 16 ЦК України \~передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст.ст.\~316,317,319 ЦК України \~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно\~ст.321 ЦК України, \~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Статтею 391 ЦК України\~передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ч.ч.1,2ст.56 Закону України «При виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. В разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника, арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. В разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. \~Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження»\~передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. В разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. \~Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення із заявою до суду за наявності арешту (обтяження,) накладеного на майно позивача, порушується його право власності, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна, оскільки суду не надано відомостей щодо правомірності накладення арешту на майно позивача, або ж наявності стосовно нього виконавчого провадження, в якому він є боржником. Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі у зв`язку з відсутністю підстав вважати правомірним арешт, що накладений на його вищевказане домоволодіння. На підставі викладеного,

Outcome: approved