Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

25.03.2014 року [PERSON] в особі представника [PERSON], що діє на підставі довіреності, звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з позовною заявою до дочірнього підприємства Агрофірма «Шахтар» орендного підприємства «Шахта ім. О.Ф. Засядька» про розірвання договору оренди землі, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 03.07.2007 року між ним та ДП АФ «Шахтар» орендного підприємства «Шахта ім. О.Ф. Засядька» було укладено договір оренди земельної ділянки, що знаходиться на території кол. КСП «Орджонікідзе» у м. Краматорську з терміном дії договору до 2018 року включно. Відповідно до державного акту вищезазначена земельна ділянка належить позивачуна праві приватної власності. Оскільки відповідач належним чином не виконує обов'язки за договором, утворилась заборгованість з орендної плати. У зв'язку з наведеним просить суд розірвати договір орендної земельної ділянки, що знаходиться у громадянина, укладений між [PERSON] та дочірнім підприємством Агрофірма «Шахтар» орендного підприємства «Шахта ім. О.Ф. Засядька». Представник позивача у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, у якій просив справу слухати у його відсутність та просив позов задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, заперечення до позовної заяви суду не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разi неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений i вiд якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначенi ним причини визнанi неповажними, суд може ухвалити заочне рiшення на пiдставi наявних у справi доказiв, якщо позивач не заперечує проти такого вирiшення справи. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 03.07.2007 року між [PERSON] та дочірнім підприємством Агрофірма «Шахтар» орендного підприємства «Шахта ім. О.Ф. Засядька» було укладено договір оренди землі, що знаходиться у громадянина та зареєстрований у Краматорському міському відділі ДРФ ДП «ЦДЗК», про що учинено запис №040715800421 від 03.07.2007 року (а.с.5-7). Відповідно до п. 9 та п. 11 Договору орендна плата вносить орендарем у розмірі 471 грн. 72 коп. з 01.01 по 31.12 кожного року. Внаслідок неналежного виконання обов'язків щодо сплати орендної плати утворилась заборгованість за 2011 - 2013 роки у розмірі 1178,44 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Згідно акту прийому - передачі земельної ділянки від 05.07.2007 року [PERSON] передав земельну ділянку, розташовану у м. Краматорську, Агрофірмі «Шахтар» орендного підприємства «Шахта ім. О.Ф. Засядька», а останній у свою чергу прийняв зазначену земельну ділянку (а.с. 8). Відповідно до положень ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі», істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України. Згідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яку орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Строк дії договору згідно п. 8 Договору - до 2018 року включно. Статтею 598 ЦК України, передбачено, що зобов'язання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором. У відповідності до ч.2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, передбачених ст. 141 Земельного кодексу України - є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Пунктом 35 договору оренди землі, укладеного між сторонами спору, передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у наслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором. Земельна ділянка загальною площею 2,910 га згідно державного акту на право власності на земельну ділянку належить позивачу (а.с. 10). Право власності позивача на спірну земельну ділянку ніким із сторін по справі не оспорюється. Таким чином, позовні вимоги про дострокове розірвання договору оренди землі у зв'язку із систематичною несплатою орендної плати підлягають задоволенню, а укладений між сторонами договір оренди землі - розірванню. Відповідно до п. 9 та п. 11 Договору орендна плата вноситься орендарем у розмірі 471, 22 грн. з 01.01. по з1.12. кожного року. На час звернення до суду за відповідачем існує заборгованість за 2010-2013 роки у розмірі 1178,24 грн., а саме заборгованість за 2011 рік - 235,80 грн., за 2012 рік - 471,22 грн., за 20132 рік - 471,22 грн., яка підлягає стягненню. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд ухвалює рішення на користь позивача, то з відповідача на користь позивача потрібно стягнути понесені ним по справі і документально підтверджені судові витрати, а саме: витрати по сплаті судового збору у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved