Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулась 30.03.2020 р. до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві вказує, що вона є опікуном неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . З 05.03.2020 р. [PERSON] проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] , та повністю перебуває на її утриманні та вихованні. Батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідачі від виконання своїх обовязків ухилилися, не цікавляться життям доньки, не піклуються про її фізичний та духовний розвиток, зокрема: не забезпечують необхідним харчуванням, медичним оглядом, лікуванням дитини, взагалі не спілкуються з нею. Посилаючись на те, що відповідачі систематично свідомо нехтують батьківськими обов"язками по відношенню до доньки, та на ст.ст.164, 165, 180, 181 СК України, за позовом [PERSON] просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою від 06.04.2020 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 19.05.2020 р. 19.05.2020 р. підготовче судове засідання відкладено на 05.08.2020 р. на підставі п.2 ч.2 ст.198 ЦПК України. 05.08.2020 р. закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 31.08.2020 р. 31.08.2020 р. розгляд справи відкладено на 29.09.2020 р. на підставі п.4 ч.1 ст.223 ЦПК України. 29.09.2020 р. розгляд справи відкладено на 16.11.2020 р. на підставі п.1 ч.1 ст.223 ЦПК України. Позивач направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити. Представники третіх осіб подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять винести рішення на розсуд суду, з врахуванням висновків органів опіки та піклування. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про день, час та місце його проведення повідомлялись у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили, відзиву на позов не подавали, в матеріалах справи наявні їх нотаріально посвідчені заяви, за змістом яких дають згоду на позбавлення їх батьківських прав відносно [PERSON] . Суд розглянув справу за відсутності відповідачів на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача та третіх осіб, суд вважає, що заявлений позов обґрунтований, законний і підлягає задоволенню, виходячи з наступних встановлених судом фактичних обставин і відповідних їм правовідносин: Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 21 грудня 1995 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Ст.150 СК України передбачено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із ч.ч.2 та 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини і водночас, санкція (відповідальність) за протиправну винну поведінку матері або батька. За змістом пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідачі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджено наданим свідоцтвом про народження (а.с.4). Батьки не виконують покладених на них законом батьківських обов`язків по вихованню, утриманню, фізичному та духовному розвитку дитини. Вказані обставини не заперечуються відповідачами, про що свідчить їх позиція, викладена в нотаріально посвідчених заявах, і в силу положень ч.1 ст.82 ЦПК України, не підлягають доказуванню. Відповідно до висновків районної адміністрації Запорізької міської Ради по Шевченківському району та районної адміністрації Запорізької міської Ради по Хортицькому району, органи опіки та піклування дійшли висновків про доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітньої [PERSON] (а.с.46, 55). Враховуючи, що викладені в позовній заяві твердження позивача в процесі розгляду знайшли своє підтвердження, тривалий період свідомого нехтування відповідачами своїми батьківськими обов"язками та інтереси дитини, суд задовольняє позовні вимоги про позбавлення батьківських прав.

Outcome: approved