Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

17 вересня 2019 року Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (далі - АТ «Укрексімбанк) в особі Філії АТ «Укрексімбанк» у м.Дніпро звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просили стягнути з відповідача заборгованість станом на 28.08.2019 року за Договором про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка в рамках зарплатного проекту №0012007872БС/2018-02 від 06.02.2018 року у розмірі 21548,16 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що 06.02.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України», який постановою КМУ від 05.06.2019 року №567 перейменований на АТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено Договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка у рамках зарплатного проекту №0012007872БС/2018-02. Між відповідачем та організацією Приватне акціонерне товариство «Інтеркерама» укладено трудовий договір, на підставі якого організація щомісячно зараховує на картковий рахунок кошти у якості заробітної плати клієнта. Згідно з умовами договору, Банком було відкрито відповідачу кредитну лінію для проведення останнім операцій з використанням платіжної картки (далі - кредит) з лімітом по кредиту не більше 20000,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит банку та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором. Дія кредитної лінії припиняється 31.01.2020 року. Кредит надається шляхом оплати будь-яких проведених Держателем операцій за картковим рахунком у разі недостатності власних коштів клієнта на картковому рахунку для оплати відповідних операцій. Клієнт зобов`язаний щомісячно сплачувати банку проценти, нараховані за фіксованою процентною ставкою у розмірі 28%, а також виконувати усі інші зобов`язання клієнта, визначені договором. У разі закриття карткового рахунку та/або припинення чи розірвання цього договору позичальник зобов`язаний погасити банку у день настання таких подій усю існуючу на такий день заборгованість за кредитом, за процентами та за іншими платежами за цим договором. У разі звільнення з роботи в Організації, протягом 3 банківських днів, наступних за днем такого звільнення, відповідач зобов`язаний надати до банку письмову заяву про закриття рахунку. Але, про своє звільнення, зменшення доходів, відповідач не повідомив. В порушення умов Договору, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, тому в порядку досудового вирішення спору, позивачем на адресу відповідача 19.07.2019 року за вих.№050/29-525, направлено претензію про здійснення погашення боргу, але зобов`язання відповідачем залишилося невиконаним, борг залишився непогашеним. Таким чином, станом на 28.08.2019 року заборгованість позичальника перед банком за Договором про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка в рамках зарплатного проекту №0012007872БС/2018-02 від 06.02.2018 року становить 21548,16 гривень, з яких: 13285,38 грн. - заборгованість за основним боргом; 3305,30 грн. - заборгованість за процентами; 558,52 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами; 3503,70 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за основним боргом; 279,01 грн. - три проценти річних від простроченої суми боргу; 47,65 грн. - три проценти річних від простроченої суми сплати процентів; 511,26 грн. - витрати від інфляції за прострочення сплати основного боргу; 39,34 грн. - витрати від інфляції за прострочення сплати процентів. Зазначену суму заборгованості АТ «Державний експортно-імпортний банк України» просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 04 жовтня 2019 року відкрите провадження по справі за правилами загального позовного провадження (а.с.38-39). В судове засідання представник позивача не з`явилася, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала та не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.51). Відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання (а.с.49,50), причина неявки не відома, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, провів заочний розгляд справи, за наявними у справі доказами. Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 06.02.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] був укладений Договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка у рамках зарплатного проекту №0012007872БС/2018-02, далі - Договір ( а.с.13-17). Постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 року за №567 змінено найменування Банку з Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (а.с.25-28). Відповідно до п.п.2.1., 2.2., 2.3. Договору, ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" відкрив кредитну лінію [PERSON] , у межах якої надав останньому кредит з лімітом не більше 20000 грн., для проведення операцій із застосуванням картки, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит Банку та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається для оплати будь-яких проведених Держателем операцій за картковим рахунком у разі недостатності власних коштів клієнта на картковому рахунку для оплати відповідних операцій. Дія кредитної лінії припиняється 30.01.2019 року. Згідно п.2.8. Договору, за користування кредитом позивальник зобов`язаний щомісячно сплачувати Банку проценти, нараховані за фіксованою процентною ставкою 28% річних. Відповідно до п.п. 4.1, 4.2., 6.2.1., 6.2.2., 6.2.4. Договору, проценти за користування кредитом нараховуються банком виходячи з фактичної заборгованості за Кредитом на початок кожного календарного дня періоду, за який нараховуються такі проценти, розміру процентної ставки, визначеної згідно з умовами цього договору, фактичної кількості календарних днів у періоді, за який нараховуються проценти та фактичної кількості календарних днів у поточному році. Проценти нараховуються кредитором в банківський день кожного місяця та в день припинення дії кредитної лінії, а у разі наявності простроченої заборгованості за кредитом - у день надходження на картковий рахунок грошових коштів, за рахунок яких така прострочена заборгованість буде повністю або частково погашена. Позичальник зобов`язаний повернути кредитору усю існуючу заборгованість за кредитом щоразу у день припинення дії кредитної лінії, а у випадку надіслання банком вимоги до позичальника про дострокове повернення кредиту, погасити банку не пізніше терміну, зазначеного у такій вимозі, усю існуючу заборгованість та проценти за користування кредитом. У разі звільнення позичальника з роботи в організації, погасити усю існуючу заборгованість за Кредитом. За п.п.7.1.1. Договору, у разі прострочення погашення кредиту та/або процентів за кредитом, клієнт сплачує банку пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період, за який сплачується пеня, яка нараховується на суму простроченої заборгованості із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості до дня її погашення в повному обсязі, при цьому пеня на може становити біль 15% від суми кожного простроченого платежу. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, передбачені кредитним договором, звільнений з роботи, претензія направлена позивачем на адресу відповідача залишена без уваги. З поданого розрахунку заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка у рамках зарплатного проекту №0012007872БС/2018-02вбачається, що заборгованість відповідача перед банком станом на 28.08.2019 року становить 21548,16 гривень, з яких: 13285,38 грн. - заборгованість за основним боргом; 3305,30 грн. - заборгованість за процентами; 558,52 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами; 3503,70 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за основним боргом; 279,01 грн. - три проценти річних від простроченої суми боргу; 47,65 грн. - три проценти річних від простроченої суми сплати процентів; 511,26 грн. - витрати від інфляції за прострочення сплати основного боргу; 39,34 грн. - витрати від інфляції за прострочення сплати процентів (а.с.5). Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідачем надано не було, а неналежне виконання останньою договірних зобов`язань порушує майнові права і охоронювані законом інтереси позивача. Так, в силу ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до вимог ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконувати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Статтями 1049,1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Положеннями статті 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно дост.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання. Пунктом 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що зобов`язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Тобто, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним кредитним договором. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Поряд з цим, статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. У відповідності до ч. 2 ст. 76 ЦПК України, докази встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно із ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до п.4 ч.2 ст. 43 ЦПК України учасникисправи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. В свою чергу, відповідачем по справі суду не надано жодного належного та допустимого в розумінні ст.ст. 76-81 ЦПК України доказу на спростування обставин, викладених в позові. Аналізуючи викладене, враховуючи встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, які свідчать про наявність у відповідача боргу перед позивачем на час розгляду справи, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, з відповідача слід стягнути заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка у рамках зарплатного проекту №0012007872БС/2018-02станом на 28.08.2019 року у розмірі 21548,16 грн. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved