Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

25.02.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.11.2011р. сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Донька проживає з нею, та знаходиться на її утриманні. З початку літа 2014р. відносини з відповідачем погіршилися, а згодом перестали спілкуватися. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини, на підставі чого просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття . В судове засідання позивачка з'явилася, уточнила позовні вимоги та відмовилася в частині стягнення на її користь витрат за послуги адвоката, в решті позову, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та просила їх задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, день та час судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутністю суду не надав. За таких обставин, справа розглядається в порядку заочного розгляду, відповідно до ухвали суду від 29 квітня 2015 року. Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Судом встановлено, що 11 листопада 2011 року між сторонами був укладений шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 121 та було видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області Свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 11.11.2011 року (а.с. 4). Від цього шлюбу народилася дитина - донька [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане виконавчим комітетом Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області 22.11.2012р. (а.с. 3). Відповідач ухиляється від утримання дитини та не надає позивачці матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивачка просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) на утримання дитини. Статтею 191 СК України, передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За такими обставинами позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини з усіх доходів щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття. Згідно зі статтею 5 частини 1 пункта 3 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 81, 88 Цивільно-процесуального кодексу України, позивач звільнений від сплати судових витрат при зверненні з позовом про стягнення аліментів та вони стягуються з відповідача. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Outcome: approved