Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. В березні 2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що позивач та відповідач перебували шлюбі з 2005 року, від якого [INFO] народився син [PERSON] , [INFO] народився син [PERSON] . З 2019 року сторони не проживають разом, шлюб між сторонами розірвано, відповідач ухиляється від виховання та утримання дітей. Він покинув дітей на матір, не цікавиться їх життям, станом здоров`я, не бажає з ними спілкуватись. 10 грудня 2020 року відповідач звернувся до приватного нотаріуса Обухівського міського нотаріального округу Мельник М.В. та написав дві заяви, в яких зазначив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно дітей та щодо розгляду справи без його участі. 17.12.2020 відповідач виїхав на постійне місце роботи за кордон. Тому позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно синів [PERSON] та [PERSON] . 2. Процесуальні дії по справі. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. Ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області 21 квітня 2021 року було передано за підсудністю до Бориспільського міськрайонного суду (а.с.17-18). Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області 12 серпня 2021 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку загального позовного провадження (а.с.32), підготовче судове засідання призначено на 13 вересня 2021 року. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. Щодо отримання аліментів від відповідача на утримання дітей на користь позивача не заперечував. [PERSON] написав 10 грудня 2020 року заяву, завірену приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Мельник М.В. (а.с.12), в якій зазначив, що справу за позовом [PERSON] до нього про позбавлення батьківських прав просить розглядати без його участі, всі позовні вимоги підтримує і заперечень не має. Третя особа повідомлена належним чином, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням (а.с.38). Відповідно до положень ч.ч. 3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Оскільки відповідач визнав пред`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, тому суд, за згодою представника позивача [PERSON] , враховуючи положення ч. ч. 3,4 ст. 200, ст. 206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. З 07 травня 2005 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2019 року (а.с.41). [INFO] народився [PERSON] , [INFO] народився [PERSON] , матір`ю дітей записана [PERSON] , а батьком - [PERSON] . Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 01.08.2006 та серії [NUMBER] від 17.12.2015 (а.с.8,9). Зі змісту заяви від 10 грудня 2020 року, завіреної приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Мельник М.В. (а.с.11), вбачається, що [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав у встановленому законодавством порядку відносно його синів [PERSON] та [PERSON] . Спірні правовідносини регулюються главою 13 «Особисті немайнові права і обов`язки батьків та дітей» СК України. 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, а також піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 цього Кодексу мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз.2 п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Цей захід впливу є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України), тому він підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Відповідно до ч.3 ст.165 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно з ч.1 та ч.2 ст.182 цього ж Кодексу при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Водночас, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Зі змісту довідки дошкільного навчального закладу (ясла-садок) комбіновваного типу "Катруся" від 30.03.2021 №10 (а.с.42) вбачається, що [PERSON] відвідує садок з серпня 2020 року, турботою та вихованням займається мама, а також здійснює оплату за дитячий садок та відвідування дитиною платних гуртків. У характеристиці на [PERSON] , наданої директором академічного ліцею №5 та класним керівником (а.с.43), зазначено, що [PERSON] , учень 9-В класу, навчається у ліцеї з 01.09.2020. Мати учня приділяє належну увагу вихованню сина, відвідує батьківські збори, тримає тісний контакт з класним керівником. За цей період батько учня не відвідував школу, не цікавився навчанням сина. Відповідно до довідки від 31.03.2021 (а.с.44) діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір`ю [PERSON] та перебувають на її утриманні. Згідно з висновком виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області від 08 квітня 2021 року №962 (а.с.45) такий орган вважає можливим позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до його неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Аналіз наведених доказів переконливо свідчить про те, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Відповідач за своїм вибором не бажає спілкуватися з синами, чому підтвердженням є його заява про визнання позову про позбавлення його батьківських прав стосовно синів. З огляду на це суд вважає допустимим позбавити [PERSON] батьківських прав відносно двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На виконання вимог ч.3 ст.165 СК України суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дітей. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, [PERSON] має поганий стан здоров`я або тяжке матеріальне становище, а також на його утриманні перебувають інші діти та непрацездатні особи. Тому, суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача допустимо стягнути аліменти на утримання синів в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня ухвалення рішення по справі і до дня досягнення старшою дитиною повноліття. Вказаний розмір аліментів є цілком достатнім для належного забезпечення та гармонійного розвитку дітей, та відповідає визначеному ч.5 ст.183 Сімейного кодексу України розміру аліментів, який може бути стягнутий з платника аліментів у безспірному порядку. 6. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції про сплату №79057 від 14.03.2021 (а.с.1) вбачається, що при пред`явленні позову позивач сплатила судовий збір у розмірі 908,00 грн. Позов задоволений, з огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути понесені позивачем витрати на оплату судового збору. Також з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору в частині стягнення аліментів.

Outcome: approved