Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

20 травня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про вселення в житлове приміщення квартири та усунення перешкоди у користування житлом. Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 09 червня 2016 року об'єднано в одне провадження цивільну справу №165/966/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про вселення в житлове приміщення та усунення перешкод у користуванні житлом із цивільною справою №165/732/16-ц за позовом [PERSON] до житлово-комунального підприємства №1 Житлово-комунального обєднання Нововолинської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON], про визнання дій незаконними. 08 вересня 2016 року [PERSON] подав до суду зустрічний позов до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право коритування житлом. Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 17 жовтня 2016 року об'єднано в одне провадження позов [PERSON] до житлово-комунального підприємства №1 Житлово-комунального обєднання Нововолинської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON], про визнання дій незаконними та позовом [PERSON] в її інтересах та в інтересах неповнолітнього сина [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача орган опіки та піклування виконавчого комітету Нововолинської міської ради, до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про вселення в житлове приміщення та усунення перешкод у користуванні житлом з зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Ухвалою Нововолинського міського суду від 06 грудня 2016 року розєднано у самостійні провадження позов [PERSON] в її інтересах та в інтересах неповнолітнього сина [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача орган опіки та піклування виконавчого комітету Нововолинської міської ради, до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про вселення в житлове приміщення та усунення перешкод у користуванні житломз зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та позов[PERSON] до житлово-комунального підприємства №1 Житлово-комунального обєднання Нововолинської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON], про визнання дій незаконними. Позов [PERSON] в її інтересах та в інтересах неповнолітнього сина [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача орган опіки та піклування виконавчого комітету Нововолинської міської ради, до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про вселення в житлове приміщення та усунення перешкод у користуванні житломз зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням виділено в окреме провадження та передано до канцелярії для автоматичного перерозподілу в порядку ст.11-1 ЦПК України. 06 грудня 2016 року призначено повторний автоматичний розподіл справи і її передано для розгляду судді Ушакову М.М. Свої вимоги позивач-відповідач [PERSON] по первісному позову обгрунтовувала тим, що разом з неповнолітнім сином [PERSON] [INFO] зареєстровані в двохкімнатній комунальній квартирі по вул. Куліша, 3/1 в м. Нововолинську, Волинської області. Вона після смерті матері являється наймачем житлового приміщення у вищевказаній квартирі загальною площею 26,85 кв.м., на неї оформлено окремий договір найму житлового приміщення за адресою: [ADDRESS]. Зазначає, що до дня смерті 14 липня 2015 року в квартирі була зареєстрована та проживала її матір [PERSON]. Крім того зазначила, що в лютому 2001 року за заявою відповідача [PERSON] було розподілено особові рахунки по вищевказаній квартирі, та згідно заяви [PERSON] його було визнано наймачем приміщення в квартирі загальною площею 20,35 кв.м., а її батька [PERSON] наймачем приміщення в квартирі загальною площею 26,85 кв.м., на той час в квартирі була зареєстрована ще її сестра. Також зазначає, що пізніше договір найму приміщення площею 26,85 кв.м. був переукладений на її матір [PERSON], яка користувалась житловою кімнатою площею 18,8 кв.м., а [PERSON] з сім'єю кімнатою площею 12.3 кв.м., інші нежитлові приміщення квартири були у спільному користуванні її матері [PERSON] та відповідачів. Комунальні платежі відповідачі оплачували відповідно до площі квартири, наймачем якої являвся [PERSON], а її матір до дня смерті та вона оплачували за площу квартири, наймачем якої являлась її матір. Також посилається на те, що будучи зареєстрованою разом із неповнолітнім сином в квартирі по вул. Куліша, 3/1, в м.Нововолинську проживали у будинку батьків чоловіка, власного житла сім'я немає. Після смерті матері відповідачі стали чинити перешкоди у користуванні житлом, поміняли замок на вхідних дверях, в квартирі є її речі та речі її матері до яких у неї немає доступу. Крім того зазначила, що ніколи не втрачала інтересу до житла за адресою: вул. Куліша, 3/1а в м. Нововолинську. Також вказала, що оскільки відповідачі чинили їй перешкоди у користуванні квартирою, вона в вересні 2015 року зверталась у міліцію з відповідною заявою на що отримала відповідь та рекомендацію звернутись до суду. Вказує, що на її письмову пропозицію відповідачам щодо мирного врегулювання спору, останні відповіли, що вона інтересу до квартири не проявляла. Тому [PERSON] звернулась до суду, просить вселити її з неповнолітнім сином [PERSON] в житлолову квартиру по вул. Куліша, 3/1 в м. Нововолинську та зобов'язати відповідачів не чинити їй з сином перешкод у користуванні зазначеною квартирою, та стягнути судові витрати по справі. Свої вимоги відповідач-позивач [PERSON] за зустрічним позовом обгрунтовував тим, що в квартирі за адреосою: вул. Куліша, 3/1 в м. Нововолинську зареєстровані та фактично проживають він, його дружина [PERSON] та її син [PERSON] Інша особа [PERSON] зареєстрована, але фактично проживає більше десяти років за іншою адресою в будинку свого тестя, за адресою: вул. Кобзаря, 51 в м. Нововолинську, з сином [PERSON], [INFO]. Вказав, що [PERSON] не проживає у спірній квартирі за адресою: вул. Куліша, 3/1 в м. Нововолинську понад десять років, не отримує кореспонденцію за даною адресою, не зверталась до органів полоції щодо створення перешкод у проживанні в спірній квартирі, особистих її речей в квартирі немає. За таких обставин вважає, що [PERSON] втратила право на житло за адресою: вул. [PERSON] (Дзержинського), 3/1, в м. Нововолинську у зв'язку з не проживанням за місцем реєстрації більше десять років без поважних причин і не має підстав для збереження вказаного житлового приміщення за [PERSON], які передбачені ст.71 ЖК України. Тому просив визнати [PERSON] такою, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: вул. Куліша, 3/1, в м. Нововолинську, Волинської області. В судовому засіданні позивач по первісному позову [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обємі, з підстав вказаних в позовній заяві, а зустрічні позовні вимоги позивача по зустрічному позову [PERSON] не визнали повністю та дали пояснення, які по суті та змісту відповідають викладеному у позовній заяві. Позов просили задовольнити, у зустрічному позові відмовити. В судовому засіданні відповідач по первісному позову та позивач по зустрічному позову [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги позивача по первісному позову [PERSON] не визнали повністю, а свої зустрічні позовні вимоги підтримали в повному обємі, з підстав наведених у зустрічній позовній заяві, просили в первісному позові відмовити, а зустрічний - задовольнити. [PERSON] суду пояснив, що він частково користується кімнатою наймачем якої є [PERSON] і за її кімнату комунальні послуги не сплачує. [PERSON] хотіла зробити у тій кімнаті ремонт але вони їй не дозволили. Визнали, що чинять їй перешкоди у користуванні її кімнатою. Відповідачі по первісному позову [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги не визнали. [PERSON] суду пояснила, що комунальні платежі оплачує лише за свої квадратні метри, замок у вхідних дверях у спірній квартирі вони змінили. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача орган опіки та піклування виконавчого комітету Нововолинської міської ради вважає, що позов [PERSON] є підставним і підлягає до задоволення. Свідок [PERSON] показала, що проживає за адресою: [INFO], знає що у лютому 2002 року [PERSON] вийшла заміж, вивезла свої речі з квартири за адресою: вул. Куліша, 3/1, м. Нововолинськ, створила свою сім'ю та проживає у чоловіка за адресою: вул. Кобзаря, 51 в м. Нововолинську. Показала, що в житловому приміщені за адресою: вул. Куліша, 3/1, м. Нововолинськ [PERSON] разом з сином не проживала з лютого 2002 року. У даній квартирі проживала матір [PERSON], яка померла в липні 2015 року. Свідок [PERSON] показала, що знає [PERSON], яка в 2002 році вийшла заміж і з того часу не проживає у квартирі за адресою: вул. Куліша, 3/1, м. Нововолинськ. Показала, що бачила [PERSON] лише коли та виходила заміж і лише на похоронах її матері. Також показала, що їй не відомо хто зареєстрований у даній квартирі, але знає, що там є дві кімнати, в одній з яких проживала [PERSON] в іншій сім'я [PERSON] Показала, що знає, що ордер був виписаний лише на [PERSON] Матір [PERSON] проживала у даній квартирі на законних підставах з 1997 року до дня смерті. Показала, що [PERSON] хотів щоб [PERSON] оплачувала окремо за свою площу квартири за адресою: [PERSON], 3/1 в м. Нововолинську, в якій остання з 2002 року не проживала. Також показала, що дана квартира була поділена на дві сім'ї. Після смерті матері [PERSON] почала вчиняти дії для оформлення даної квартири. Крім того показала, що жодного разу не бачила щоб [PERSON] хотіла потрапити у квартиру, і їй також не відомо чи [PERSON] чинили [PERSON] перешкоди у цьому. Свідок [PERSON] суду показала, що [PERSON] з 2002 року не проживає в квартирі за адреосю: вул. Куліша, 3/1 в м. Нововолинську, її дитини також вона не бачила. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, покази свідків, дослідивши письмові докази у справі суд приходить до висновку, що позов [PERSON] в її інтересах та в інтересах її неповнолітнього сина [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про вселення в житлове приміщення та усунення перешкод у користуванні житлом підлягає до задоволення, а у зустрічному позові [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщеннямслід відмовити повністю зважаючи на наступне. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] є сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЕГ №119779 (а.с.5). Із довідки ЖКП №1 від 11.02.2015 року №б/н встановлено, що [PERSON] та [PERSON], [INFO] зареєстровані за адресою: [INFO]/1а, в м. Нововолинську, житлова площа 26,85 кв.м. (а.с.6). Із довідок з місця проживання про склад сімї і прописку від грудня 2015 року та копії особового рахунку квартиронаймача №4959 в квартирі №1а будинку №3 по вул. П.Куліша в м. Нововолинську Волинської області зареєстровані [PERSON] з неповнолітнім сином [PERSON], [INFO], особовий рахунок відкритий на імя [PERSON], яка померла 14.07.2015 року, а в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], його дружина [PERSON] та син [PERSON], особовий рахунок відкритий на імя [PERSON] (а.с.13,14). Як встановлено із договору №01-09/02/16 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 09 лютого 2016 року, додатку до даного договору між Житлово-комунальним підприємством №1 Нововолинської міської ради, в особі начальника [PERSON] та наймачем житлового приміщення №1а в квартирі [ADDRESS], загальною площею 26,85 кв.м. за окремим договором найму [PERSON] укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у будинку №3 по вул. Куліша в м. Нововолинську (а.с.7-8,9). Судом встановлено, що згідно протоколу №20/01 засідання житлової комісії ЖКП-1 Нововолинської міської ради від 20.01.2016 року комісія вирішила визнати [PERSON] наймачем, за раніше укладеним договором найму житлового приміщення, за адресою: м. Нововолинськ, вул. Куліша, 3/1а та переоформити на її імя особовий рахунок за даною адресою (а.с.10). Як вбачається з протоколу №9 засідання житлової комісії ЖЕК-1 ЖКО Нововолинської міської ради від 10.02.2001 року, заяву квартиронаймача квартири [ADDRESS] про розподіл особового рахунку на два за згодою дорослих членів сімї, таким чином: [PERSON] 20.35 кв.м., [PERSON]- 26,85 кв.м. - задоволено (а.с.11). Із листа Нововолинського МВ УМВС України у Волинській області від 22.09.2015 року №1607 адресованого [PERSON] встановлено, що остання зверталась до органів міліції і отримала відповідь-повідомлення про те, що її звернення носить характер цивільно-правових відносин, що унеможливлює розгляд матеріалів Нововолинським МВ, тому радили звернутись до суду (а.с.12). Судом встановлено, що [PERSON] 08 грудня 2015 року рекомендованим повідомленням направила пропозицію до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про мирне врегулювання спору, та пропонувала в строк до 16.12.2015 року врегулювати спір мирним шляхом, надавши їй ключ від вхідних дверей у квартиру та можливість користуватись житловим приміщенням в квартирі площею 26,85 кв.м. (а.с.17,18). Як вбачається із листа [PERSON] від 14.12.2015 року адресованого [PERSON], [PERSON] листом повідомив [PERSON] про те, що ними розглянуто її пропоцицію про мирне врегулювання спору відносно можливості користування житловим приміщенням в квартирі №3/1 по вул. Куліша в м. Нововолинську та повідомив її про те, що вона та її матір [PERSON] були зареєстровані і проживали в цій квартирі, [PERSON] до дня її смерті, а саме до серпня 2015 року, а [PERSON] з 2002 року після одруження в даній квартирі не проживає. Також повідомив [PERSON], що її особистих речей, крім речей її матері у квартирі немає. Замок на вхідних дверях він поміняв після смерті [PERSON], оскільки в квартирі ніхто крім неї не проживав. Вказавши, що сама [PERSON] ніякого наміру на проживання у вказаній квартирі протягом 13 років не виявляла. Із акту складеного працівниками ЖКП №1 від 14 вересня 2015 року встановлено, що при обстеженні житлового приміщення за адресою: [PERSON], 3/1, м. Нововолинськ була присутня [PERSON], при опитуванні сусідів було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] за даною адресою не проживають більше 10-ти років, тільки після смерті матері (13.07.2015 року) час від часу навідується, але не ночує (а.с.26). Із довідки ТзОВ "ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ" №14 від 27.03.2017 року вбачається, що за адресою: вул. Куліша, 3/1а, в м. Нововолинську плата за спожитий природний газ з 14.07.2015 року нараховується на 2 осіб (а.с.73). Із листа служби у справах дітей виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області від 04.01.2017 року №11-1.15/2 адресованого [PERSON] встановлено, що службою у справах дітей виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання за адресою: [INFO]/1а у м. Нововолинську; у ході проведення обстеження, з'ясовано, що для малолітнього [PERSON], [INFO] наявні умови для проживання та виховання; у бесіді із гр. [PERSON] з'ясовано, що вони чинять перешкоди у користуванні [PERSON] та її сину [PERSON] квартирою, а тому з нимибуло проведено бесіду з метою усунення перешкод у користуванні квартирою малолітньому [PERSON], [INFO] (а.с.76). Судом встановлено, що рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 02 березня 2017 року у задоволенні позову [PERSON] до Житлово-комунального підприємства №1 Житлово-комунального обєднання Нововолинської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON], про визнання незаконними протокольних рішень житлової комісії Житлово-комунального підприємства №1 Житлово-комунального обєднання Нововолинської міської ради №25/03 від 25.03.2013 року та №20/01 від 20.01.2016 року, та зобов'язання Житлово-комунального підприємства №1 переоформити особовий рахунок на ім'я [PERSON] та визнати його єдиним наймачем квартири [ADDRESS], площею 31.3 кв.м., згідно ордеру № 20362, виданого 13 серпня 1980 року виконавчим комітетом Нововолинської міської Ради народних депутатів, відмовлено (а.с.149-152). Судом встановлено, що ухвалою апеляційного суду Волинської області від 27 квітня 2017 року апеляційну скаргу позивача [PERSON] відхилено, а рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 02 березня 2017 року в даній справі залишено без змін (а.с.128-130, 146-148). Судом встановлено, що ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 вересня 2017 року касаційну скаргу відхилено, рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 02 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 27 квітня 2017 року залишено без змін (а.с.144-145). Частиною четвертою статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з статтею 65 ЖК України, наймач вправі в установленому законом порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи, які вселились в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Статтею 7 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожен громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно закону. Відповідно до статті 61 ЖК України, користування житловим приміщенням в будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення. Договір найму житлового приміщення укладається в письмовій формі на підставі ордера на житлове приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Статтею 64 ЖК України передбачено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну відповідальність за зобов'язання, що випливають з зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти, батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано і інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть спільне господарство. Відповідно до ст.65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. У відповідності до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім?ї за ним зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно ст.72 ЖК України особи, які відсутні понад шести місяців без поважних причин, визнаються такими, що втратили право на користування житловим приміщенням в судовому порядку. В суді встановлено, що позивач-відповідач [PERSON] та її неповнолітній син [PERSON] з поважних причин понад шість місяців відсутні по місцю реєстрації за адресою: вул. Куліша, 3/1а в м. Нововолинську, Волинської області. Судом встановлено поважні причини відсутності позивача-відповідача [PERSON] у вищезазначеній спірній квартирі після смерті її матері [PERSON], зокрема відповідачами чинились перешкоди у користуванні спірним житлом, а тому не вбачає підстав для визнання її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: Волинська область, м.Нововолинськ, вул.Куліша, 3/1, відповідно до вимог ст.72 ЖК України. Таким чином, суд не вважає наявність фактів, якими відповідач-позивач обґрунтовує свої зустрічні позовні вимоги, встановленими. Поряд з цим, саме лише твердження відповідача про те, що позивач-відповідач була відсутня понад шість місяців без поважних причин у помешканні за адресою: вул. Куліша, 3/1 в м. Нововолинську, судом не може братися до уваги як належний доказ, адже відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а доводи позивача-відповідача по зустрічному позову ґрунтуються лише на словах. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ЦПК України). Більше того, відповідачі по первісному позову ствердили, що з часу смерті матері позивача [PERSON] чинили їй перешкоди у користуванні спірною квартирою, зокрема змінили замок на вхідних дверях. Також, судом встановлено, що позивачем-відповідачем по первісному позову [PERSON] вчинялись активні дії, які свідчать про зацікавленість спірним житлом за адресою: вул. Куліша, 3/1а, м.Нововолинськ, зокрема звернення до відповідачів по первісному позову з пропозицією щодо мирного врегулювання спору та можливості користуватись спірним житлом в якому вона зареєстрована разом з неповнолітнім сином та наймачем якого являється. Крім того в судовому засіданні встановлено, що комунальні платежі здійснювались позивачем-відповідачем та відповідачами-позивачем окремо по відкритих окремих особових рахунках житлових приміщень квартир №1 наймачем якої є [PERSON] та №1а наймачем якої є [PERSON], будинку №3 по вул. Куліша, в м. Нововолинську, Волинської області. З наведеного слідує, що позивач-відповідач по зустрічному позову [PERSON] фактично визнав, що кімната житловою площею 26,85 кв.м. в квартирі за адресою: вул. Куліша, 3/1 в м. Нововолинську належить наймачу [PERSON] і фактично, як встановлено судом відповідачі користуючись даною кімнатою, наймачем якої є [PERSON] не проводили оплати комунальних платежів за неї. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Беручи до уваги вищенаведене та те, що позивач-відповідач є наймачем квартири за адресою: вул. Куліша, 3/1а, в м.Нововолинську, Волинської області, проявляє інтерес до вказаного житла, намагається вселитись у дане житлове приміщення, суд приходить до висновку про те, що такі її дії свідчать про наявність інтересу до вказаного житла. Окрім цього, у матеріалах справи наявні докази того, що позивач по первісному позову намагалась врегулювати спір мирно, відповідачі по первісному позову чинили перешкоди [PERSON] та її неповнолітньому сину [PERSON] у користуванні спірним житлом, і з наданих доказів вбачається, що позивач-відповідач [PERSON] намагалась вселитись у житлову квартиру по вул. Куліша, 3/1а в м. Нововолинську наймачем якої являється, зокрема з часу смерті її матері, тобто з липня 2015 року. Звідси, суд не вбачає поважних причин визнати [PERSON] такою, що втратила право користування спірною житловою квартирою, а вважає, що первісний позов підлягає до задоволення, та вважає за необхідне вселити позивача по первісному позову [PERSON] та її неповнолітнього сина [PERSON] у житлову квартиру, що знаходиться за адресою: вул. Куліша, 3/1, в м. Нововолинську, Волинської області та зобов'язати відповідачів по первісному позову [PERSON], [PERSON], [PERSON] не чинити позивачу по первісному позову [PERSON] та її неповнолітньому сину [PERSON] перешкоди в користуванні даною житловою квартирою. Відтак, у зустрічному позові слід відмовити через безпідставність та недоведеність, оскільки в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт порушення прав та інтересів позивача за зустрічною позовною заявою - відповідача за первісним позовом. Разом з тим вселення [PERSON] з її неповнолітнім сином [PERSON] необхідно провести в квартиру, що знаходиться за адресою м. Нововолинськ, вул. Куліша, 3/1, а не в квартиру за адресою м. Нововолинськ, вул. Куліша 3/1а, оскільки дана спірна квартира поділена не на дві окремі квартири, а в спірній квартирі, що знаходиться за адресою м. Нововолинськ, вул. Куліша 3/1 між наймачами проведено розподіл особових рахунків на двох квартиронаймачів, кожному з яких присвоєно різні адреси: м. Нововолинськ, вул. Куліша 3/1 та м. Нововолинськ, вул. Куліша 3/1а. Відповідно до ст.141 ЦПК України до стягнення з відповідачів по первісному позову [PERSON], [PERSON], [PERSON], з кожного, в користь позивача по первісному позову [PERSON] підлягає до стягнення по 183,73 грн., із розрахунку: (551,20 грн. : 3) судових витрат по сплаті судового збору, що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved