Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

15 січня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що вона з 18 листопада 2006 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від спільного подружнього життя мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. 06 лютого 2009 року шлюбу між нею і [PERSON] розірвано. З часу розірвання шлюбу дитина проживає із нею, вона самостійно доглядає, виховує та утримує їхню дочку [PERSON]. Вона працює, однак її сукупного місячного доходу, який складає близько 600 грн., для забезпечення дитини усім необхідним не вистачає. Відповідач [PERSON] проживає окремо від них, від виконання своїх батьківських обов'язків щодо утримання дитини ухиляється, матеріальної допомоги дочці не надає, участі у її вихованні не приймає. Його місце роботи їй невідоме, постійного регулярного доходу він не отримує, тому вважає необхідним визначити аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. Просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на дочку [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у суді позов підтримала, позовні вимоги змінила та уточнила. Просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на дочку [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов з урахуванням зміни позовних вимог визнав, про що надав суду відповідну заяву. Роз'яснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 18 листопада 2006 року по 06 лютого 2009 року. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю, позивачем [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] як батько матеріальної допомоги дочці [PERSON] не надає, участі у її вихованні не приймає, чим ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо утримання дитини. На даний час він тимчасово не працює. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У ч. 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] матеріальної допомоги малолітній дочці [PERSON], [INFO], не надає, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. За змістом положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" за подання позовів про стягнення аліментів від сплати судового збору позивачі звільняються. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved