Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

29 січня 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до Василівської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності, уточнивши яку, позивачі просять суд постановити рішення, яким визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], за кожним, право власності на 1/8 частину будинку, господарських будівель і дворових споруд, розташованих за адресою: вул. Сільрадівська, № 25, с. Василівка, Болградський район, Одеська область; за [PERSON] - право власності на ? частину будинку, господарських будівель і дворових споруд, розташованих за адресою: вул. Сільрадівська, № 25, с. Василівка, Болградський район, Одеська область, як за спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON], померлої 24.04.2012 року; за [PERSON] - право власності на 1/8 частину будинку, господарських будівель і дворових споруд, розташованих за адресою: вул. Сільрадівська, № 25, с. Василівка, Болградський район, Одеська область, як за спадкоємицею першої черги за законом після смерті батька [PERSON], померлого 28.08. 2007 року. Позивачі вказують, що вони звернулись за оформленням права власності до реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції Одеської області та до нотаріальної контори для оформлення права власності і факту прийняття спадщини, але реєстраційною службою і постановами приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу в видаче свідоцтв про право на спадщину ім відмовлено у звязку з відсутністю документу, що підтверджує право власності на житловий будинок, розташований за адресою: вул.Сільрадівська, 25, с. Василівка, Болградський район, Одеська область. Позивачі в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином, просять суд іх позовні вимоги задовольнити, справу розглянути у їх відсутності (а.с.6-8,52). Василівська сільська рада Болградського району Одеської області позов визнає, просить суд справу розглянути у відсутності свого представника, про що до суду надіслав відповідну заяву (а.с.92). Враховуючи, що справа у відповідності до вимог ЦПК України розглянута у відсутності осіб, які беруть участь у спарві, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось (ч.2 ст.197 ЦПК України). Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з того, що між сторонами виникли відносини з приводу права власності та з приводу прийняття спадщини, які регулюються главами 6, 11 розділу 2, розділом V11 ЦК Української РСР у та главою 84 ЦК України. Відповідно до статті 86 ЦК Української РСР право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва. Судом встановлено, що спірний житловий будинок був збудований у 1968 році (а.с.32-34). Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у ії виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Згідно довідки, виданої Василівською сільською радою Болградського району Одеської області, домоволодіння № 25 по вул. Сільрадівська в с. Василівка Болградського району Одеської області станом на 14 квітня 1991 року за типом відносилося до колгоспного двору і в його склад входили [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.29). Кожному з них належало по 1/8 частини майна колгоспного двору, в т.ч. і по 1/8 частині будинку, господарських будівель та надвірних споруд, розташованих за вище вказаною адресою. Позивачі звернулись до реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції Одеської області про оформлення права власності на належні ім на праві власності кожному по 1/8 частини вище вказаного будинку з господарськми будівлями та надвірними спорудами, але ім відмовлено в державній реєстрації права власності на житловий будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на названий будинок (а.с.41-45). 06.07.2001 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яку прийняли спадкоємці першої черги за законом - його дружина [PERSON]. За змістом статті 524 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, який був чинним на час смерті [PERSON], спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Отже, спадкоємством вважається перехід майна померлого (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) у порядку, передбаченому статтями 529-535 ЦК Української РСР. Для спадкоємця, що прийняв спадщину, виникають як майнові права, так і обовязки. До майнових прав належить, зокрема, право власності. Згідно вимог ст.ст. 524, 529 ЦК України в редакції 1963 року, вона успадкувала по 1/8 частину будинку, господарських будівель і дворових споруд, розташованих за адресою: вул. Сільрадівська, № 25, с. Василівка, Болградський район, Одеська область, у звязку з чим ій стало належати 2/8 або ? частина названих будинку, господарських будівель і дворових споруд (1/8 +1/8). Факт прийняття спадщини у встановленому законом порядку не оформили. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставі, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом, відповідно до ст. 1217 ЦК України. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов'язання встановлене законодавством у зв'язку з тим, що право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. За ч.2 ст. 182 ЦК України право власності на нерухоме майно підлягає державної реєстрації. 28 серпня 2007 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яку фактично, згідно вимог ст.ст. 1261, 1268 ЦК України в редакції 2004 року, прийняла спадкоємиця першої черги за законом дочка [PERSON]. Факт прийняття спадщини у встановленому законом порядку не оформила. Інші спадкоємці першої черги за законом: мати [PERSON], дружина [PERSON] та син [PERSON] у встановленому законом порядку відмовились від прийняття спадщини на користь дочки померлого [PERSON] (а.с. ) 24.04.2012 року померла 24.04.2012 року [PERSON]. Після ії смерті відкрилася спадщина на ? частину вище названих будинку, господарських будівель і дворових споруд, яку згідно залишеного нею заповіту прийняла [PERSON]. Факт прийняття спадщини у втсановленому законом порядку не оформила. Викладене підтверджується копіями свідоцтв про смерті [PERSON], [PERSON] і [PERSON] (а.с.22,23,24), копією свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] (а.с.26), копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.10), копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу [PERSON] та [PERSON] (а.с.27), копіями свідоцтв про народження [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.12, 15, 20, 25), копіями свідоцтв про реєстрацію шлюбів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.13, 21), Довідкою № 2901 від 08.10.2014 року, виданої Василівською сільською радою (а.с.29), копією технічного паспорту на садибний житловий будинок, розташований за адресою: вул. Сільрадівська, № 25, с. Василівка, Болградський район, Одеська область (а.с.32-34), висновком експертизи про визначення вартості будинку, господарських будівель та надвірних споруд, розтиашованих за адресою: вул. Сільрадівська, № 25, с. Василівка, Болградський район, Одеська область (а.с.53-58). Постановами приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Агбун М.І. року в видаче свідоцтва про право на спадщину позивачам відмовлено у звязку з відсутністю документу, що підтверджує право власності на житловий будинок, розташований за адресою: вул. Сільрадівська, № 25, с. Василівка, Болградський район, Одеська область (а.с.46-49). Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти ії. З копії спадкової справи щодо майна померлої 24 квітня 2012 року [PERSON] вбачається, що [PERSON] після смерті [PERSON] прийняла спадщину згідно залишеного заповіту (а.с.64-91). Судом встановлено, що предмет доказування доведений позивачами відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному звязку у їх сукупності. При таких обставинах, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивачів про визнання права власності на будинок з господарськими будівлями і надвірними спорудами, розташованими за адресою: вул. Сільрадівська, №25, с.Василівка, Болградський район, Одеська область, є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved