Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

24.06.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, а 28.08.2015 року з уточненим, до [PERSON], в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 400 грн. щоміячно, починаючи з дня подання позову до її повноліття. В обгрунтування позову зазначила, що 28.07.2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м.Харків від 22.01.2010 року шлюб між ними було розірвано. Вона створила іншу сім'ю та народила дитину від іншого чоловіка. Однією сім'єю з [PERSON] вони проживали до 15.11.2008 року, після чого відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, пдготовкою до самостійного життя, не надає будь-якої матеріальної допомоги, не цікавиться її здоров'ям, ухиляється від своїх обов'язків по вихованню дитини, так як зовсім не спілкується з дитиною та не виявляє нікого інтересу до її життя. Більше 6 років дочка [PERSON] жодного разу не бачила свого рідного батька, називає батьком іншу людину, яка фактично весь цей час виховує та піклується про неї. Відсутість будь-якого інтересу, батьківського піклування, ненадання матеріальної допомоги змусило її звернутись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Оскільки [PERSON] працездатна особа, інших дітей на утриманні не має, просила стягнути з нього аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі у розмірі 400,00 грн. Позивачка [PERSON] звернулась до суду із заявою про розгляд справи у її відстуність та відсутність її представника, наполягала на задоволенні позовних вимог у повномі обсязі. Від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій він зазначив, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти позбавлення батьківських прав відносно дочки та стягнення аліментів. Представники 3-тіх осіб у судове засідання не з'явились, про час час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник Служби у справах дітей Зміївської РДА Харківської області по довіреності [PERSON] звернулась із заявою про розгляд справи у її відсутність. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідив надані докази, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Комінтернівського районного суду м.Харків від 22.01.2010 року було розірвано. Вказане рішення набрало законної сили. (а.с.7,8) [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER], виданого Комінтернвським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського МУЮ 11.09.2007 року. (а.с.10) Згідно довідки виконкому Борівської сільської ради №02-28/636 від 19.06.2015 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], склад сім'ї: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. (а.с.11) Згідно характеристик [PERSON], [INFO], вона навчається в Гусинопоянській ЗОШ 1-3 ступенів з першого класу. Мати приділяє належну увагу вихованню дочки, постійно цікавилась успіхами дитини в школі. Батько до школи не з'являвся, успіхами дочки не цікавився. (а.с.10,41) 10.10.2015 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], у зв'язку з чим змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського РУЮ у Харківській області 10.10.2015 року. (а.с.42) Відповідно до висновку Ради опіки та піклування Первомайської сільської ради Сватівського району Луганської області від 17.08.2016 року, враховуючи інтереси дитини, є доцільним позбавлення [PERSON]. [INFO], батьківських прав відносно дочки [PERSON], [INFO]. (а.с.135) Як зазначено у висновку, [PERSON] не займається вихованням дочки, не заперечує проти позбавленя його батьківських прав. Згідно ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, духовного та соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Згідно з ч. 3 ст.9 Конвенції про права дитини, дитина яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. На основі з'ясованих обставин, підтверджених доказами, суд дійшов висновку, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дочки, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного, що вказує на обґрунтованість позовних вимог та необхідність побавлення його батьківських прав. В силу ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне та сімейне становище сторін та приходить до висновку про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісячно. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі. З відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 551,20 грн. за вимоги майнового характеру (стягнення аліментів) та на користь позивачки понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved