Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

16 вересня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Позовна заява мотивована тим, що з 08.10.2015 року по [INFO] позивачка проживала в цивільному шлюбі з [PERSON] . Від стосунків народилася дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.10.2016 року видане Красногірським управлінням ЗАГС Головного управління ЗАГС Московської області. Дитина проживає разом з матір`ю. Відповідач з 01.05.2017 року не бере участі у вихованні та утриманні дитини. Позивачка просить стягувати аліменти з відповідача на її користь на утримання дитини у розмірі 3000 грн., щомісячно, починаючи з 16.09.2020 року і до повноліття дитини. В судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності. Просила позов задовольнити у повному обсязі та не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації та через оголошення опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки суду невідомі. Відзив не надійшов. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За таких обставин суд вважає можливим розглядати справу при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у їх сукупності, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що позивачка з відповідачем в шлюбі не перебували, були фактичні шлюбні відносини, від стосунків народилася дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.10.2016 року видане Красногірським управлінням ЗАГС Головного управління ЗАГС Московської області.(а.с.5). На даний час дитина проживає разом з матрі`ю за адресою: [ADDRESS] , згідно довідки про склад сім`ї №6 від 09.09.2020 року виданої [PERSON] , головою об`єднання співвласників багатоквартирних будинків "Надія" м.Снігурівка.(а.с.6). Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Стаття 181 Сімейного Кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька або у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Як передбачено ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Аналогічні обставини викладені в п.17 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обов`язок відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та виходячи з принципів всебічності та повноти з`ясування обставин справи, розумності та справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі 2300 грн. щомісячно, на користь позивача, на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , , що буде відповідати інтересам дитини. При цьому, визначаючи суму аліментів, суд враховує, що відповідач є здоровим та працездатним, проживає окремо від дитини, відсутність доказів, щодо наявності у відповідача інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, дочки, сина. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК Українисудовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved