Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

28 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, вказуючи, що їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину від 30 березня 2000 року належить будинок [ADDRESS] в якому вона зареєстрована та постійно проживає. Також, за вказаною адресою зареєстровані відповідачі у справі - [PERSON], [PERSON], які є членами її сім*ї позивачки -власниці житла, при цьому, у зазначеному будинку не проживають з 2013 року, так як поїхали з будинку та не повідомили про своє місце знаходження, особисті речі відповідачів у помешканні відсутні, вони у будинку не з'являються, не сплачують вартість комунальних послуг. Позивачка, являючись власником нерухомого майна, обмежена у реалізації своїх прав, так як відповідачі фактично не проживаючи у будинку, добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажають, внаслідок чого позивачка несе додаткові витрати по утриманню житла та не може розпорядитися своєю власністю, тому просила визнати відповідачів особами, що втратили право користування зазначеним жилим приміщенням. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі [PERSON]. [PERSON] у судове засідання не з'явились, про час і місце його проведення були повідомлені належним чином в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України (а.с. 22-23, 26-27). За таких обставин зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Свідки [PERSON], [PERSON] пояснили в судовому засіданні, що є сусідами позивачки [PERSON] та постійно проживають за адресою: [ADDRESS]. Свідки особисто знайомі з відповідачами у справі та їм відомо, що [PERSON], [PERSON] у будинку [ADDRESS] не проживають та не з*являються більше двох років. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши докази по справі, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 березня 2000 року, посвідченого державним нотаріусом Костянтинівської ДНК, зареєстрованого в реєстрі за №2-808, (а.с. 9), [PERSON] належить будинок [ADDRESS] що також підтверджується повідомленням Костянтинівського міського БТІ за вих.№ 10 від 12 січня 2016 року (а.с. 17). Згідно витягу з домової книги для реєстрації громадян, проживаючих у [ADDRESS] у зазначеному будинку значаться зареєстрованими дочка позивачки - [PERSON], та онук позивачки - [PERSON] (а.с. 6-9) Відповідно до акту перевірки паспортного режиму від 18 січня 2016 року (а.с. 20), за адресою: [ADDRESS], зареєстровані, - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], при цьому, зазначено, що [PERSON] та [PERSON] не проживать у будинку з липня 2013 року, що своїми підписами підтвердили свідки [PERSON], [PERSON] У добровільному порядку відповідачі [PERSON], [PERSON] місце реєстрації не змінюють, на вимоги позивача [PERSON] про зняття з реєстраційного обліку не реагують, у зв*язку з чим позивачка несе додаткові витрати по утриманню житла та позбавлена можливості розпорядитися своєю власністю за власним розсудом. Відповідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. В силу ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Приймаючи до уваги викладене, а також враховуючи, що порушене право власності позивачки [PERSON] потребує захисту, необхідно усунути перешкоди у здійсненні нею цього права, визнавши відповідачів [PERSON], [PERSON] особами, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]

Outcome: approved