Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

23.03.2021 позивач звернулась з позовом до відповідача, в якому просить розірвати їхній шлюб. \~Позов мотивує тим, що 13 січня 2016 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів було зроблено відповідний актовий запис № 37 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Зазначає, що уже тривалий час немає добрих сімейних взаємовідносин, взаєморозуміння, духовної близькості та спільного життя з відповідачем. Відповідач легковажно ставився до шлюбу, бажав жити життям не обтяженим турботами, не рахувався з інтересами сім`ї. За час шлюбу постійно були непорозуміння, відповідач часто проживав окремо. Позивач вважає, що у 2020 році, після чергової сварки шлюбні відносини між ними припинилися, шлюб існує формально, оскільки проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Шлюб з відповідачем бажає розірвати, скільки подальше проживання та збереження шлюбу є неможливим. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу за її відсутності, проти заочного рішення не заперечує. Додатково повідомила, що дітей у даному шлюбі немає, у стані вагітності не перебуває. Відповідач неодноразово в судове засідання не з`являвся, про день та час слухання справи був повідомлений відповідно до вимог закону, в тому числі через сайт "Судова влада". Правом на подання відзиву не скористався. Заяви про розгляд справи за відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавав. Вимогами ч. 1\~ст. 2 ЦПК України\~визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 2 зазначеної статті закріплено обов`язок суду та учасників судового процесу керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Отже, завданнями судочинства мають керуватися не лише суд, а й сторони. Згідно правил\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 06.05.2021 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6\~ст.259 ЦПК України\~і ч. 5\~ст.268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4\~ст.268 ЦПК України\~підписав судове рішення без його проголошення. Враховуючи вище викладене, суд ухвалив завершити розгляд справи у відсутності відповідача, провівши заочний розгляд, за наявними у матеріалах справи доказами. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 13.01.2016 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 37 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . У такому шлюбі у подружжя дітей немає. Статтею 24 СК України\~закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно п.10\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року\~проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відтак, аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, їхній шлюб існує формально, примирення між ними не можливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому є всі підстави для розірвання шлюбу. На підставі ст. 141 ЦПК України, та як позов задоволено, судовий збір сплачений позивачем слід стягнути з відповідача в користь останньої.

Outcome: approved