Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] селищної ради, [PERSON] сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, [PERSON] міської ради Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і надвірними спорудами та земельні ділянки в порядку спадкування. В ході підготовчого провадження позивач подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, а саме: відмовився від підтримання позовних вимог в частині визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і надвірними спорудами, відповідачем за якими є [PERSON] міська рада Миколаївської області, підтримав позовні вимоги про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, відповідачами за якими є [PERSON] селищна рада Кривоозерського району, [PERSON] сільська рада Кривоозерського району. У підготовче засідання сторони не з'явились. Від позивача надійшло клопотання, згідно якого він просив розглянути справу без його участі, уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представники відповідачів [PERSON] сільської ради, [PERSON] селищної ради Кривоозерського району Миколаївської області надіслали до суду, згідно яких просили розглянути справу без їх участі, позов визнали, не заперечували проти його задоволення. Представник відповідача [PERSON] міської ради Миколаївської області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в підготовче засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, своїм правом на подання заяв, клопотань та заперечень щодо заявлених вимог не скористався, відзив на позовну не надіслав. За положеннями ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому засіданні. Відповідно до положень ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. З урахуванням положень ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу в без участі сторін, на підставі наявних у справі матеріалів, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду спору. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 06 травня 2016 року померла [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії І-ФП №241897, виданого [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 06 травня 2016 року(а.с.7). В склад спадщини після смерті [PERSON] входять чотири земельних ділянки: - земельна ділянка, площею 2,6697 га, яка розташована на території [PERSON] селищної ради Кривоозерського району Миколаївської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №572344, виданого [PERSON] райдержадміністрацією Миколаївської області 28 липня 2006 року (а.с.8) та витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №148/174-19 від 04 березня 2019 року (а.с.54); - земельна ділянка, площею 0,6510 га, яка розташована на території [PERSON] селищної ради Кривоозерського району Миколаївської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №572345, виданого [PERSON] райдержадміністрацією Миколаївської області 27 липня 2006 року (а.с.9) та витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №149/174-19 від 04 березня 2019 року (а.с.53); - земельна ділянка, площею 2,9783 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р3 №537414, виданого [PERSON] сільською радою Кривоозерського району Миколаївської області 15 лютого 2002 року (а.с.10) та витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №150/174-19 від 04 березня 2019 року (а.с.53). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Як вбачається із спадкової справи №22/2016, (а.с.33-45), позивач як син [PERSON] прийняв спадщину після її смерті у встановленому законом порядку, подавши заяву про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк (а.с.34), інші спадкоємці першої черги: [PERSON], [PERSON] подали нотаріальні заяви про відмову від спадщини після смерті [PERSON] (а.с.36,37). В оформленні спадщини на житловий будинок державним нотаріусом позивачу відмовлено, (а.с.44), оскільки правовстановлюючі документи на спадкові земельні ділянки відсутні. Відповідно до положень ст.328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно з\~положеннями ст.131\~ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Положеннями ст.1218\~ЦК України визначено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. За приписами ст.1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ст.1225\~ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно приписів ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Положеннями п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачами права власності на земельні ділянки не порушує права та законні інтереси інших осіб. Суд враховує те, що відповідачі не заперечують проти задоволення позову, дане право ніким не оспорюється, інші спадкоємці з відповідними вимогами не звертались. За вказаних обставин, враховуючи, що позивач є спадкоємцями за законом першої черги, суд визнає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved