Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

31.05.2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був укладений 11.11.2017 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 52. На обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що 11 листопада 2017 року вона уклала шлюб з відповідачем, який вони зареєстрували у Городнянському районному відділі ДРАЦС, актовий запис №52. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя подружжя не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, що призвело до втрати почуття поваги та любові. Ухвалою судді від 07 червня 2021 року провадження у зазначеній справі відкрито. У судове засідання позивачка не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. 07 липня 2021 року позивачка подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлений позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Зазначила, що строк на примирення просить не надавати (а.с.21). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. 07 липня 2021 року відповідач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає повністю, не заперечує щодо їх задоволення ( а.с.18). Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до вимог частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази та вивчивши матеріали справи, з`ясувавши позицію сторін по суті заявлених позивачкою позовних вимог, суд знаходить, що позовні вимоги [PERSON] підтверджені доказами, зібраними по справі, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, виходячи з наступного. З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про одруження серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11 листопада 2017 року, про що Городнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області зроблено відповідний актовий запис № 52. Після укладення шлюбу спільне прізвище подружжя: [PERSON] ( а.с. 6 ). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] у м.Чернігові, його батьками зазначені: [PERSON] , [PERSON] ( а.с. 8 ). З довідки про склад сім`ї від 31.05.2021 року встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , до складу її сім`ї входить дочка [PERSON] , 2009 року народження, та син [PERSON] , 2020 року народження. (а.с. 5). Відповідно до приписів ст. 37 СК України шлюб є правозгідним. Згідно положень ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. З матеріалів позовної заяви вбачається, що подружні відносини сторони припинили і їх відновлювати позивачка не має наміру, наполягає на розлученні. Відповідач заперечень на позов не подав, позовні вимоги визнав, про що надав суду відповідну заяву. З огляду на це, суд дійшов висновку про те, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, і це має істотне значення. У відповідності до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка подала клопотання про залишення їй прізвища - „ [PERSON] ", їй слід залишити прізвище „ [PERSON] ". В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, а тому сума судового збору в розмірі 908,00 грн., яка сплачена позивачкою, підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного та

Outcome: approved