Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

28 вересня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом у якому просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно за заповітом, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], після смерті [PERSON] В позовній заяві вказував, що [INFO] року померла [PERSON]. Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що на [ADDRESS]. Він є спадкоємцем за заповітом і прийняв спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернувся в нотаріальну контору із відповідною заявою. Покликаючись на те, що він не має можливості оформити право власності на будинок в нотаріальній конторі, у зв'язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів, просив позов задовольнити. В судовому засіданні позивач [PERSON] пред'явлений позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві. Просив позов задовольнити. Вичівська сільська рада Зарічненського району Рівненської області явку повноважного представника для участі в судовому засідання не забезпечила. Згідно листа від 29 вересня 2016 року № 429 просить суд розглядати справу без представника сільської ради. Проти позову не заперечує (а.с.22). Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що стверджується дослідженою в ході судового розгляду копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18 лютого 2006 року, виданого Вичівською сільською радою Зарічненського району Рівненської області (а.с.7). Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина на належне їй майно. За технічним паспортом садибного (індивідуального) житлового будинку [ADDRESS] та виписки з погосподарської книги № 13, особовий рахунок [NUMBER] Вичівської сільської ради, власником будинку, що розташований за вказаною адресою, значиться спадкодавець [PERSON] (а.с.9,10). 10 жовтня 2005 року секретарем виконкому Вичівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області було посвідчено заповіт [PERSON], яким остання заповіла все своє майно, у тому числі жилий будинок в с. Бродниця позивачу [PERSON] (а.с.8). Таким чином, відповідно до заповіту від 10 жовтня 2005 року, який не змінений і не відмінений, позивач по справі [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] Судом встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину, як спадкоємець за заповітом, оскільки у встановлений законом строк звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті [PERSON] (а.с.23). Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою від 09 вересня 2016 року державний нотаріус Зарічненської районної державної нотаріальної контори Рівненської області відмовив позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], з підстав відсутності правовстановлюючого документа на цей житловий будинок (а.с.15). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки [PERSON] при житті не оформила та не отримала правовстановлюючий документ на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини. Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов задоволено повністю, відтак з відповідача на користь позивача слід присудити 1833,16 грн. документально підтверджених судових витрат (а.с.1) На підставі ст.ст. 328, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved