Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

19.06.2019 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , посилаючись на те, що останній є батьком неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачкою. Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 27.04.2010 на її користь з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку. Оскільки частиною другою статті 182 Сімейного Кодексу України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, просить змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням суду з відповідача на утримання дітей та стягувати з нього аліменти в розмірі 1/3 частини доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 26.06.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та справу призначено до розгляду у судовому засіданні в порядку спрощеного провадження. 07.08.2019 позивач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. 15.07.2019 на адресу суду надійшла заява [PERSON] про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Суд, дослідивши докази, встановив фактичні обставини та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами. Встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження (а.с.6,7). Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 27.04.2010 у справі № 2-886/2010 з [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Тростянець Сумської області, на користь [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.03.2010 до повноліття [PERSON] , [INFO] , а потім 1/4 частину всіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття [PERSON] , [INFO] , до його повноліття. На підставі зазначеного рішення суду позивачу видано виконавчий лист (а.с.3). За положеннями статті 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів. Враховуючи, що відповідач є пенсіонером за вислогою років, має регулярний дохід та згоден на збільшення розміру аліментів, які стягуються з нього на утримання дітей, у розмірі, який просить визначити позивач, та приймаючи положення частини 2 статті 182 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд дійшов висновку, що аліменти у розмірі 1/3 частини доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, будуть необхідними та достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дітей та забезпечуватимуть якнайкращі їх інтереси. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням суду законної сили. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України. Крім того, суд зазначає, що у відповідності до вимог ч.4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Outcome: approved