Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

22.02.2018 р. до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 липня 2012 року Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 244. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 20 липня 2012 року він знаходиться у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 244. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Сторони фактично припинили шлюбні відносини, у звязку з тим, що в родині відсутнє взаєморозуміння, повага, у звязку з чим з червня 2013 року вони не підтримують сімейних відносин. На підставі викладеного, просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON], [INFO], який зареєстрований 20 липня 2012 року Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 244. Ухвалою суду від 29 березня 2018 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. (а.с. 15-16) Позивач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] надала суду заяву про визнання позову [PERSON] до неї про розірвання шлюбу, просить суд розглянути справу за її відсутності. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до заяви позивача та відповідача по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що з 20 липня 2012 року [PERSON] знаходиться у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 244. (а.с. 7) Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 8) Сторони фактично припинили шлюбні відносини, у звязку з тим, що в родині відсутнє взаєморозуміння, повага, у звязку з чим з червня 2013 року вони не підтримують сімейних відносин. Відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений до суду одним з подружжя. У відповідності до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення. \~Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що шлюбні стосунки між сторонами припинились, позивач та відповідачка спільного господарства не ведуть, а тому суд приходить до висновку, що родина [PERSON] та [PERSON], розпалася остаточно та поновлена бути не може. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При подачі позовної заяви до суду позивач по справі [PERSON] сплатив судові витрати при розгляді справи: а саме судовий збір у сумі 706,80 грн. (а.с. 2) Враховуючи, що відповідачка визнала позов до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про необхідність зобовязання управління Державної казначейської служби України у Олександрівському районі міста Запоріжжя Запорізької області повернути [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору 352,40 грн.

Outcome: approved