Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

16.05.2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON], зазначивши, що 28 грудня 2011 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис 1249. Від шлюбу народилась дочка [PERSON], [INFO] З січня 2017 року вона з відповідачем однією сімєю не мешкає. [PERSON] в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, що ставить її в скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з [PERSON] на її користь на утримання дочки [PERSON] на 1/2 частину від доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В подальшому уточнила позовні вимоги та просила стягнути з [PERSON] на її користь на утримання дочки [PERSON] на 1/4 частину від доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає, за можливе відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 28 грудня 2011 року сторони перебувають у шлюбі . Від шлюбних відносин народилась дочка - [PERSON], [INFO] - батьками якої, згідно свідоцтва про народження є [PERSON] та [PERSON] ( а.с.4). Відповідно до довідки про склад сімї дитина мешкає разом з матірю. (а.с. 5) Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі. При цьому діючим законодавством не передбачено конкретних часток від доходу відповідно до кількості дітей. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, платника аліментів ; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки. сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено , що в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоров"я та матеріального положення дитини, платника аліментів, визнання позову відповідачем, вважає за можливе стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів його доходу, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи, що при зверненні до суду позивачка була звільнена від сплати судового збір, він , у відповідності до вимог ст.. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача у сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved