Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

17 жовтня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» (далі -ТОВ «Фінансова компанія є гроші») звернулось до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором №3083407386-004450 від 16 травня 2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту в сумі 3646 грн 85 коп., а також судовий збір в сумі 1762 грн 00 коп та витрати за юридичні послуги в сумі 1500 грн 00 коп. Свої позовні вимоги мотивують тим, що 16.05.2018 між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та [PERSON] було укладено договір №3083407386-004450 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, який було укладено в електронному вигляді. Позивачем на картковий рахунок відповідача №[NUMBER] було перераховано позику у розмірі 500 грн 00 коп. Дана сума перерахована на підставі договору співробітництва №2829 від 28.12.2017. Взяті на себе зобов`язання відповідач не виконує і тому заборгованість по кредиту станом на 12.10.2018 становить 3646 грн 85 коп. 29 жовтня 2018 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали та направлена відповідачу за місцем його реєстрації. Станом на 08 січня 2019 року відзив на позов та заперечення від відповідача [PERSON] до суду не надійшли. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, також не надходили. Відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Крім того, відповідно до ч.13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Дослідивши докази в справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та [PERSON] 16.05.2018 укладено договір №3083407386-004450 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту.(12-18) Договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на інтернет сайті https://e-groshi.com. Повідомленням від 16.05.2018 підтверджується, що ТОВ «Фінансова компанія є гроші» було перераховано на картковий рахунок [PERSON] №[NUMBER] позику у розмірі 500 грн 00 коп. Дана сума перерахована на підставі договору співробітництва № 2829 від 28.12.2017 року.(25-29) Порядок укладання договорів в електронній формі передбачено Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ч. 3, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Відповідно до п.12 ч. 1 ст. 3 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом 472180, який зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторін».(а.с.18) Згідно розрахунку, наданого позивачем, станом на 12.10.2018 року заборгованість відповідача за вказаним договором становить 3646 грн 85 коп., яка складається: з заборгованості за кредитом - 500 грн 00 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 1371 грн 85 коп.; заборгованості за пенею - 1775 грн 00 коп. Згідно із ст.525, 526 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року за №435-ІV (далі - ЦК України), угода (договір) є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, зобов`язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до вказівок закону, умов договору та припиняються виконанням, проведеним належним чином, а одностороння відмова від їх виконання не допускається. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Стаття 610 ЦК України вказує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Частина 1 статті 623 ЦК України зазначає, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Стаття 625 ЦК України вказує, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти на умовах, встановлених договором. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви, а саме, 16.05.2018 року [PERSON] отримала у ТОВ «Фінансова компанія є гроші» кредит у сумі 500 грн 00 коп. на строк до повного погашення кредиту. Дата повернення позики - не пізніше 23:00 15.06.2018 включно (п.5.4 Договору). Однак, станом на 12 жовтня 2018 року відповідач має заборгованість перед позивачем у сумі 3646,85 грн, яка складається з заборгованості за кредитом - 500 грн 00 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 1371 грн 85 коп., заборгованості за пенею - 1775 грн 00 коп. З вищезазначеного вбачається, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за договором кредиту є обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідач добровільно заборгованість не сплачує, до суду у встановлений строк відзив не надала, будь-яких заперечень щодо спростування позовних вимог суду також не надала. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви. Крім того, позивачем понесено витрати за юридичні послуги в сумі 1500 грн 00 коп., які він просить стягнути відповідача. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню лише в разі надання такої допомоги адвокатом. Позивачем до позовної заяви не надано жодних доказів того, що особа, яка надавала ТОВ «Фінансова компанія є гроші» правову допомогу має свідоцтво на здійснення адвокатської діяльності, відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». До позовної заяви надані докази того, що особа, яка надавала правову допомогу [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з якою ТОВ «Фінансова компанія є гроші» було укладено договір про надання юридичних послуг за № 01/08-1 від 01.08.2018 року.(а.с.43-45) Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 1500,00 грн не підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із платіжного доручення №859 виданого 11 вересня 2018 року вбачається, що ФК Є ГРОШІ ТОВ сплачено судовий збір в сумі 1762 гривні 00 копійок. (а.с.1) З врахуванням вищезазначеного з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія є гроші» слід стягнути судовий збір у розмірі 1762 гривні 00 копійок.

Outcome: approved