Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

29.01.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування домоволодінням [ADDRESS]. У заяві позивачка вказала, що є власником 1/3 частини домоволодіння [ADDRESS] за договором дарування від 06.06.1963 року та 33/100 часток житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами домоволодіння [ADDRESS], згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.06.2003 року, де і зареєстрована, окрім неї в домоволодінні зареєстрований відповідач, але не проживає, в даний час мешкає за іншою адресою. Оскільки знятися з реєстрації у добровільному порядку відповідач не хоче, то вона була змушена звернутися до суду з позовом. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Треті особи [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судове засіідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, не заперечували проти задоволення позову. Відповідач у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв'язку з відсутністю сторін суд ухвалив розглядати справу відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачці [PERSON] на праві власності належить 1/3 частини домоволодіння [ADDRESS] за договором дарування від 06.06.1963 року та 33/100 часток житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами домоволодіння [ADDRESS], згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.06.2003 року. 16.12.1989 року відповідач [PERSON] був зареєстрований в спірній частині домоволодіння, як брат позивачки. Як встановлено судом, що на початку 2000 року відповідач [PERSON] пішов з домоволодіння, забрав усі свої особисті речі. Згідно акту про непроживання ТОВ "Николаевдомсервис" від 22.05.2014 року вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований в домоволодінні [ADDRESS], але з 2000 року за адресою не проживає. Відповідач участі в оплаті за житло і комунальні послуги не приймає і будь-який зв'язок із спірною частиною домоволодіння не підтримує. Факт не проживання відповідача у домоволодінні [ADDRESS] підтвердила свідок [PERSON]. Таким чином, у зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] не мешкає у спірній частині домоволодіння без поважних причин, тобто більше як 6 місяців, то на підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України, його можна визнати такими, що втратив право користування 1/3 частини домоволодіння [ADDRESS] за договором дарування від 06.06.1963 року та 33/100 часток житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами домоволодіння [ADDRESS], згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.06.2003 року. Суд зазначає, що при розгляді справи будь- яких перешкод для проживання відповідача у домоволодінні з боку позивачки, судом встановлено не було. Крім того, подальша реєстрація відповідача [PERSON] у спірній частині домоволодіння перешкоджає позивачці реалізувати право власності на свій розсуд, що передбачено ст. 150 ЖК України та гарантовано Конституцією України.

Outcome: approved