Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області про визнання права власності на нежитлову будівлю магазин-кіоск, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В підтвердження заявлених позовних вимог посилається на те, що згідно рішення Ралівської сільської ради №19 від 07.02.2003р. «Про надання земельної ділянки для підприємницької діяльності на умовах оренди» було вирішено надати йому в оренду вищезгадану земельну ділянку в розмірі 0,01 га для підприємницької діяльності. На підставі цього рішення ним за вказаною адресою на виділеній земельній ділянці здійснено будівництво нежитлової будівлі - «магазину - кіоску», місцезнаходження та оформлення якої погоджено головним архітектором Самбірського району [PERSON], що підтверджується відповідним документом (а.с. 4). Таке будівництво здійснено на земельній ділянці, відведення якої не було закінчено. Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт. Підприємством об'єднання громадян «Навчально-методичний інжиніринговий центр Гільдії інженерів технічного нагляду за будівництвом об'єктів архітектури» виготовлено Висновок, відповідно до якого магазин - кіоск (літ. А-1) по [ADDRESS] являє собою капітальну споруду загальною площею 29,5 м. кв., яка відповідає будівельним, санітарно-гігієнічним, протипожежним вимогам, надійності і підлягає введенню в експлуатацію. Про надання в майбутньому йому земельної ділянки як забудовнику під вже збудоване нерухоме майно свідчить рішення Ралівської сільської ради від 07 лютого 2003р. №19 «Про надання земельної ділянки для підприємницької діяльності на умовах оренди», а тому вважає, що право власності на зведене нерухоме майно має бути визнано за ним, про що зазначено у 14 Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України цивільних та кримінальних справ №6 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)». Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Враховуючи наведене, просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності на новостворене ним нерухоме майно. В судовому засіданні позивач [PERSON] даний позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені ним в позовній заяві, просив позов задовольнити. Представник відповідача Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області Вагурак І.Р. в судовому засіданні позов визнав, не заперечив проти його задоволення і пояснив, що оскільки позивач своїми силами та за власні кошти здійснив будівництво зазначеного магазину - кіоску, де впродовж тривалого часу здійснює підприємницьку діяльність, споруда відповідає усім вимогам державно - будівельних норм, використовується за призначенням, орган місцевого самоврядування надавав земельну ділянку на умовах оренд, заявлені ним позовні вимоги вважає підставними. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до рішення №19 від 07.02.2003р. «Про надання земельної ділянки для підприємницької діяльності на умовах оренди», Ралівською сільською радою Самбірського району Львівської області вирішено надати [PERSON] земельну ділянку в розмірі 0,01 га для підприємницької діяльності в оренду. Така земельна ділянка знаходиться за адресою: [ADDRESS] На підставі цього рішення позивачем за вказаною адресою на виділеній земельній ділянці здійснено будівництво нежитлової будівлі - «магазину - кіоску», місцезнаходження та оформлення якої погоджено головним архітектором Самбірського району [PERSON], що підтверджується відповідним документом (а.с. 4). Вартість даного «магазину - кіоску» згідно висновку ТзОВ «Термін ЛТД» про вартість майна становить 92400 грн.. Таке будівництво здійснено на земельній ділянці, відведення якої не було закінчено. Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації на будівлю виготовлено технічний паспорт. Підприємством об'єднання громадян «Навчально-методичний інжиніринговий центр Гільдії інженерів технічного нагляду за будівництвом об'єктів архітектури» виготовлено Висновок, відповідно до якого магазин - кіоск (літ. А-1) по [ADDRESS] являє собою капітальну споруду загальною площею 29,5 м. кв., яка відповідає будівельним, санітарно-гігієнічним, протипожежним вимогам, надійності і підлягає введенню в експлуатацію. Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Про надання в майбутньому земельної ділянки забудовнику під уже збудоване нерухоме майно свідчить рішення Ралівської сільської ради від 07 лютого 2003р. №19 «Про надання земельної ділянки для підприємницької діяльності на умовах оренди», а тому суд вважає, що право власності на зведене нерухоме майно повинно бути визнано за ним. Згідно п. 2. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання права власності на майно. У відповідності до п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України цивільних та кримінальних справ №6 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» на підставі частини третьої статті 376 ЦК суд може задовольнити визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці, що не надавалася у власність чи користування особі, яка збудувала його, якщо у встановленому законом порядку буде передано земельну ділянку у власність або надано у користування під уже збудоване нерухоме майно. При тому з урахуванням п.18 цієї Постанови при вирішенні позову про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на підставі частини третьої статті 376 ЦК суд не повинен враховувати час передачі земельної ділянки у власність або надання її у користування. Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Приймаючи до уваги, що позивачу спірна земельна ділянка надавалась під уже збудоване новостворене нерухоме майно, яке відповідає усім діючим державно - будівельним нормам, готове до прийняття в експлуатацію, в оренду, таке будівництво не зачіпає інтересів суміжних землекористувачів чи інших власників, право власності на яке визнається відповідачем, що в силу ст. 61 ЦПК України не повинно підлягати додатковому доказуванню, позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved