Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання. Позов мотивовано наступним. Позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем. 19 листопада 2019 року шлюб було розірвано. За наказом Василівського районного суду Запорізької області від 05 жовтня 2018 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття. [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років. Він навчається в Дніпропетровському національному університеті імені Олеся Гончара на денній формі навчання на другому курсі, строк дії навчання до 30 червня 2023 року. Під час навчання у навчальному закладі [PERSON] потребує значних витрат на навчання та проживання, придбання канцелярських приладів, харчування, несе транспортні витрати. Відповідач ухиляється від надання допомоги сину, а позивач не в змозі забезпечити його всім необхідним, добровільно відповідач відмовляється надавати позивачу матеріальну допомогу. З огляду на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання 30 червня 2023 року. В судове засідання позивач не з`явилась, проте надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Підтримала позов в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. В судове засідання відповідач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відзиву на позов не надав. В судове засідання третя особа не з`явилась, надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа\~має право\~в порядку,\~встановленому цим\~Кодексом,\~звернутися до\~суду за\~захистом своїх\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя,\~суд захищає\~права,\~свободи та\~інтереси фізичних\~осіб,\~права та\~інтереси юридичних\~осіб,\~державні та\~суспільні інтереси\~у спосіб,\~визначений законом\~або договором. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування\~є обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення. Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом (частина\~1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , що знаходиться в матеріалах справи (а.с.10). Згідно довідки, виданої Дніпропетровським національним університетом імені Олеся Гончара, [PERSON] є студентом Дніпропетровського національного університету імені Олеся Гончара, юридичного факультету денної форми навчання. Термін навчання з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2023 року (а.с.14, 15). Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (частина 1) ; право на утримання припиняється у разі припинення навчання (частина 2) ; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (частина 3). Відповідно до\~ч.1\~ст.200\~СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд зазначає, що положеннями закону обов`язок батьків утримувати до відповідного віку дітей, які продовжують навчання, пов`язується з умовою, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні не встановлено обставин неможливості надання відповідачем [PERSON] матеріальної допомоги своєму сину [PERSON] , який продовжує навчання. Судом враховується, що відповідач є працездатною особою та має змогу надавати матеріальну допомогу сину, який продовжує навчання. На підставі викладеного, враховуючи майновий стан відповідача, його стан здоров`я та іншій обставини, виходячи із засад розумності, справедливості, пропорційності та приймаючи до уваги законодавчо встановлений обов`язок обох батьків надавати допомогу на утримання дітей, які продовжують навчання, а також сплату аліментів відповідачем на користь іншої неповнолітньої дитини сторін, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню частково шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), в якості аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. Враховуючи, що до повноліття сина сторін, якого він досяг [INFO] , з відповідача стягували аліменти на підставі наказу суду, як на неповнолітню особу, суд вважає необхідним розпочати стягнення за вказаним рішенням з 25 вересня 2020 року, тобто після досягнення [PERSON] повноліття. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved