Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою, в якій зазначив, що 31 жовтня 2015 року між ним та відповідачкою відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ратнівського районного управління юстиції у Волинській області зареєстровано шлюб, актовий запис №75. У даному шлюбі [INFO] року народився син [PERSON] . Зазначив, що збереження шлюбу неможливе через те, що він з відповідачкою є людьми різних характерів, з різними поглядами на життя, внаслідок чого у них постійно виникали різного роду сварки та непорозуміння. Тривалий час вони не підтримують подружніх відносин, проживають окремо один від одного, тому шлюбні відносини фактично припинені. У зв`язку з наведеними обставинами позивач дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим, а розірвання шлюбу буде відповідати їх спільним інтересам. Просить шлюб, зареєстрований між ним та [PERSON] , розірвати. Сторони,\~будучи належним\~ чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися. Позивач звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи без його участі. У цій же заяві вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, просить шлюб, укладений між ним та відповідачкою, розірвати. Відповідачка скерувала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що повністю визнає позовні вимоги та просила справу розглянути по суті у підготовчому судовому засіданні з постановленням рішення. Крім того, ухвалюючи рішення, просила змінити її прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Позов підлягає до задоволення. Згідно із ст.110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписами ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, стверджується виданим повторно свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , що між [PERSON] та [PERSON] 31 жовтня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ратнівського районного управління юстиції у Волинській області зареєстровано шлюб, актовий запис №75. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . У шлюбі\~в сторін\~ [INFO] народився син [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Ратнівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис №12. У силу ст.24 ч.1 та ст.56 ч.3 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до припинення шлюбних відносин чи їх збереження не може мати місце. Позивач у позовній заяві зазначив, що причинами розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки, непроживання спільним подружнім життям протягом тривалого часу та фактичне припинення шлюбних відносин. Беручи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, суд вбачає достатні підстави для розірвання шлюбу між подружжям. Крім того, судом установлено, що під час укладення шлюбу відповідачка змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Заявлена вимога відповідачки про відновлення дошлюбного прізвища « [PERSON] » задоволенню не підлягає, оскільки така вимога в порядку позовного провадження не розглядається. Відповідно до ч.3 ст.293, ч.8 ст.294 ЦПК України про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається, зазначається у рішенні суду, ухваленому в порядку окремого провадження в справі про розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя. Згідно з п.22 глави 3 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених\~наказом №52/5 від 18 жовтня 2000 року Міністерством юстиції України, той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен письмово заявити про це у відділі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу. Таким чином, враховуючи те, що спір розглядається в порядку позовного провадження, а не в окремому провадженні, питання щодо відновлення дошлюбного прізвища вирішується в позасудовому поряду шляхом звернення особи, яка бажає відновити дошлюбне прізвище, до відділу ДРАЦС з відповідною заявою. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", з огляду на визнання позову відповідачкою до початку розгляду справи по суті, необхідно повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову до суду за вимогу про розірвання шлюбу, а інші 50 відсотків сплаченого судового збору в розмірі 384 грн 20 коп. на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України належить стягнути з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved