Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-03 00:00:00

14.09.2020 року на розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій заявлено наступні вимоги: - припинити (звільнити від сплати) стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] згідно рішення Кілійського районного суду Одеської області від 22.07.2011 року по справі № 2-2489/2011; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] та [PERSON] є батьками повнолітнього [PERSON] , [INFO] та неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Після припинення шлюбних відносин син залишився проживати разом з позивачем, а донька разом з відповідачем. Рішенням Кілійського районного\~суду Одеської\~області від\~22.07.2011\~року по\~справі №\~2-2489/2011 з [PERSON] було стягнуто аліменти в розмірі 1/5 частини на утримання [PERSON] , 2005 року народження до досягнення дитиною повноліття. З липня 2020 року донька сторін почала мешкати з батьком - позивачем [PERSON] , тому аліментні зобов`язання мають бути припинено. Разом з тим, [PERSON] відмовляється відкликати з Покровського відділу державної виконавчої служби виконавчий лист про стягнення аліментів, та продовжує неправомірно отримувати матеріальну допомогу на дитину. За таких обставин, [PERSON] звернувся до суду для вирішення спірних відносин з [PERSON] . При цьому, позивач також зазначає, що на теперішній час самостійно несе розходи на проживання, виховання та розвиток доньки [PERSON] , 2005 року народження. Окреме проживання відповідача [PERSON] та ухилення від прийняття участі в утриманні доньки зумовило ініціативу [PERSON] вимог про стягнення з відповідача аліментів. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження, що узгоджується з ч. 4 ст. 19, п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43, ч. 3 ст. 211 ЦПК України, надіслано на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи в його відсутність, при чому позовні вимоги підтримані, інших доказів на обґрунтування заявлених вимог позивач не надає, будь-яких клопотань та заяв не заявляє. Відповідачем [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду, в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України заяву про розгляд справи в її відсутність, при цьому надано відзив на позовну заяву в якому не визнала позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі, вважаючи їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки неповнолітня [PERSON] поїхала до батька з метою вступу до спеціального навчального закладу, але подала документи до загальноосвітньої школи, згоду на це відповідач не давала. Навчання в цьому учбовому закладі проводиться російською мовою, що є не допустимим. При цьому, повідомлення до учбового закладу, де дитина навчалася раніше, про зміну місця проживання та навчання не надано, тому, на думку відповідача, батько дитини змусив її залишитися проживати разом з ним, з метою припинення сплати аліментів. Крім того, відповідач вважає, що дитина прописана за адресою: [ADDRESS] , разом з нею. За вказаною адресою, нею підписана декларація з лікарем а тому має навчатися та мешкати в населеному пункті, разом з відповідачем. Відповідь на відзив позивач не надав, просив розглядати справу на підставі наданих суду доказів, що узгоджується з ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. \~ \~ \~ \~Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. \~ \~ \~ \~ [INFO] народжена [PERSON] , батьками якої є сторони по справі [PERSON] та [PERSON] (після шлюбу [PERSON] ) (підтверджено свідоцтвом про народження а.с. 10, свідоцтвом про шлюб, паспортом відповідача а.с. 8-9). \~ \~ \~ \~Рішенням Кілійського районного\~суду Одеської\~області від\~22.07.2011\~року по\~справі №\~2-2489/2011 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 21.03.2011 року і до повноліття дитини (а.с. 11). \~ \~ \~ \~Згідно довідки комунальної установи Покровський координаційний комітет самоорганізації населення від 04.09.2020 року [PERSON] з 11.07.2020 року проживає разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). \~ \~ \~ \~Після зміни місця проживання дитини сторін, відповідач [PERSON] продовжує отримувати аліменти на утримання доньки, відповідно до розпечатки по картковому рахунку від 21.07.2020 року, від 28.08.2020 року, від 21.09.2020 року, від 18.12.2020 року та від 21.12.2020 року грошові кошти були переведені на карту іншого банку. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку викладених [PERSON] обґрунтувань позовної заяви з позиції слушності аргументів, належності і достатності доказів та приписів норм права, що підлягають застосуванню до спірних відносин сторін. Так, [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років визначається за згодою батьків. З мотивувальної\~частини рішення\~Кілійського районного\~суду Одеської\~області від\~22.07.2011\~року по\~справі №\~2-2489/2011 вбачається, що неповнолітня дитина [PERSON] , 2005 року народження проживала з матір`ю [PERSON] , перебувала на її утриманні, та за відсутності домовленості з [PERSON] про надання матеріальної допомоги з останнього стягнуто аліменти на утримання доньки. На теперішній час сімейний стан сторін по справі змінено, за бажанням неповнолітньої дитини сторін, яка досягла 15 років, остання стала проживати з батьком (позивачем). Факт спільного проживання неповнолітньої дитини з позивачем підтверджується довідкою про склад сім`ї, виданої 04.09.2020 року комунальною установою\~Покровський координаційний\~комітет самоорганізації\~населення. (а.с. 14). Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів, право на отримання аліментів має той з батьків, з яким проживає дитина. Суд, з урахуванням фактичних обставин по справі, з огляду зазначених норм чинного законодавства, приходить до переконання, що обов`язок [PERSON] сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини підлягає припиненню. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 18 СК України способами захисту сімейних прав та інтересів є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Спір - це юридичний конфлікт між учасниками правовідносин, у якому кожен з учасників правовідносин захищає свої суб`єктивні права від протиправних дій, невизнання або їх оспорювання. Отже, саме з моменту звернення з відповідним позовом до суду, суб`єктивні права позивача підлягають захисту в судовому порядку. За таких обставин, часом з якого позивач [PERSON] підлягає звільненню від сплати аліментів, присуджених до стягнення на користь [PERSON] рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 22.07.2011 року по справі № 2-2489/2011 має бути визначена дата звернення до суду, а саме 14.09.2020 року. Суб`єктивні права [PERSON] також підлягають захисту в спосіб стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , 2005 року народження. Згідно зі ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення повноліття та за ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитини. При розгляді справи, враховуючи роз`яснення постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", та встановивши наступні відносини: - наявність батьківських правовідносин між неповнолітньою дитиною та [PERSON] , до якої пред`явлено вимогу про стягнення аліментів (родинний зв`язок між сторонами по справі судом визначено за правилами, встановленими нормами глави 12 СК України, споріднення підтверджено свідоцтвом про народження); - знаходження неповнолітньої дитини на утриманні позивача [PERSON] , який пред`явив позов про стягнення аліментів (неповнолітня донька утримується позивачем); - відсутність між батьками, сторонами по справі, угоди про сплату аліментів (договору про сплату аліментів на дитину відповідно до ч. 1 ст. 189 СК України не укладено); - невідповідність утримання неповнолітньої дитини, що надається, розміру достатньому для нормального розвитку, - суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо встановлення аліментних зобов`язань відповідачу є обґрунтованими. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд в розумінні ст. 182 СК України враховує: - стан здоров`я платника аліментів та дитини (будь-якої інформації щодо хворобливого стану відповідача та дитини не надано); - матеріальне становище платника аліментів (відповідач є працездатним, протипоказань за станом здоров`я для здійснення трудової діяльності не має); - відсутність у відповідача неповнолітніх та непрацездатних осіб на утриманні. Окрім того, суд звертає увагу, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Позивач [PERSON] заявляє вимогу стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частки від доходу. Відповідачем [PERSON] суду, адресовано відзив про невизнання позовних вимог позивача та спростування обставин, викладених в позовній заяві. За переконанням суду доводи відповідача є такими, що не спростовують обставин, викладених в позові. З урахуванням вказаних правових норм, суд вважає за можливе задовольнити вимоги [PERSON] щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки доходу відповідача (25 відсотків), як такі що спрямовані на забезпечення інтересів позивача відповідно до справжніх обставин справи. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України, зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити зазначення розподілу судових витрат. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша компенсується за рахунок держав. Так, позивач [PERSON] в силу Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати державного мита, тому судові витрати підлягають стягненню з [PERSON] в дохід держави, але враховуючи, що позивачем не заявлено вимогу про стягнення коштів на його користь, то суд вважає можливим залишити їх за позивачем. На підставі\~вищевикладеного,\~ст.\~ст.\~15,\~16\~ЦК України,\~ п.\~3\~ч.\~2\~ст.\~18,\~ст.\~ст.\~180,\~181,\~182,\~183,\~191\~СК України,\~

Outcome: approved