Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

22.10.2013 року Публічне акціонерне товариство "Дочірній банк Сбербанку Росії" (далі Банк, позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 01.04.2013 року між банком та відповідачем укладений кредитний договір, згідно з яким останній отримав кредит на загальну суму 49 900 грн. з кінцевим терміном повернення не пізніше 31.03.2018 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 33 % на рік н поточні потреби. Оскільки боржник належним чином не виконує свої зобов'язання по кредитному договору, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка станом на 18.09.2013 року становить 59 664,73 грн., яка складається: заборгованість по кредиту - 49 900 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 7 775,28 грн.; пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом 1 709,73 грн., пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 279,72 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, від виплат не відмовляється, просив здійснити реструктуризацію заборгованості. Вислухавши пояснення відповідача, розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, доводи позовної заяви, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526, 530, 599 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним . Виходячи з положень статей 626, 638 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Суд зазначає, що відповідно до ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що відповідає положенням ст. 628 ЦК України. Судом встановлено, що 01.04.2013 року між Банком та відповідачем укладений договір №14#00017543834 (далі Договір) про надання кредитних коштів у сумі 49 900 грн., згідно з яким останній отримав кредит на вказану суму з кінцевим терміном повернення не пізніше 31.03.2018 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 33 % на рік. Детальний розпис загальної вартості платежів за Договором, що включає в себе суму щомісячних платежів по поверненню кредиту, процентів, комісійних винагород, інших супутніх платежів та розрахунок сукупної вартості кредиту і реальної процентної ставки, а також графік повернення кредиту, який визначено в додатку №1 до Договору, що є його невід'ємною частиною. Відповідно п. 8.1 Договору обов'язок відповідача сплати Банку кредит та проценти за користування кредитом не пізніше 01 числа місяця, наступного за звітним. За несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за Договором, відповідач зобов'язаний сплачувати Банку пеню у розмірі 0,2% від простроченої суми за кожен день прострочення. На виконання умов договору позивач надав відповідачеві кредит у сумі 49 900 грн., що відповідачем не заперечується. Згідно з частинами 1, 3 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. У порушення вищевказаних норм закону та умов договору відповідач зобов'язання вказаним договором належним чином не виконав. На адресу відповідача, позивачем надсилалася повідомлення-вимога №198/5/57 від 06.08.2013 року щодо повернення повної суми заборгованості за кредитом. Станом на дату розгляду справи сума заборгованості відповідачем не відшкодована. Таким чином, вимоги позивача про стягнення заборгованості в сумі 59 664,73 грн. є обґрунтованими. Щодо доводів відповідача про необхідність проведення реструктуризації заборгованості, суд зазначає, що вказана можливість пов'язана перш за все з волевиявленням сторін кредитного договору, відомостей, що вказане питання між банком та відповідачем вирішувалося матеріали справи не містить, а отже проведення реструктуризації є безпідставним. З урахуванням визнання позову, розподіл судових витрат здійснити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved