Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

26.02.2019 року позивач [PERSON] звернулася до Корабельного районного суду м. Миколаєва із позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі [PERSON] , зареєстрований 15.02.2013 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 38. В обґрунтування позову позивач вказала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в зв`язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв`язку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивачка стверджує, що спору щодо місця проживання та виховання дитини не має, спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Дитина залишається проживати разом із позивачем. Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25.06.2018 року з відповідача [PERSON] стягуються на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини, доньки - [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. 07.05.2019 року Ухвалою суду, за клопотанням відповідача, сторонам по справі було надано строк на примирення в три місяці. Провадження у справі було зупинено. Сторони були повідомлені, що у разі їхньої не явки в судове засідання на призначену дату та час, провадження у справі буде закрито за примиренням сторін. 09.09.2019 року Ухвалою суду провадження по справі було поновлено та призначено до судового розгляду на 17.10.2019 року о 15:50 год. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач надала до суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила розірвати шлюб з відповідачем, зазначила, що примирення не відбулося. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини не явки суд не повідомив, заяв до суду не надавав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 15.02.2013 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 38. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивачка стверджує, що спору щодо місця проживання та виховання дитини не має, спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25.06.2018 року з відповідача [PERSON] стягуються на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини, доньки - [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Дитина залишається проживати разом із позивачем - [PERSON] Шлюбні відносини сторонами припинені з 23 лютого 2018 року. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, згідно з ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] , не повідомила суд про бажання відновити своє дошлюбне прізвище, а тому суд вважає за доцільне залишити їй шлюбне прізвище " [PERSON] ". З огляду на вищезазначене, суд вважає за доцільне задовольнити позов [PERSON] про розірвання шлюбу.

Outcome: approved