Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 28 лютого 2009 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, який розірваний рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 13.07.2016 року. Від спільного проживання мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем. В позові зазначає, що відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає. У зв'язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до їх повноліття. Позивач в судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати в його відсутність та задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Подала до суду заяву, в якій просить справу слухати в її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. В порядку ст. 158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 18 вересня 2009 року виконкомом Лебединської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області та [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 07 травня 2013 року виконкомом Лебединської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 3-4). Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 13.07.2016 року, було розірвано шлюб між сторонами, зареєстрований 28.02.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Голованівського РУЮ Кіровоградської області (а.с. 9) Згідно довідки про склад сім'ї за №67, виданої 23 лютого 2017 року виконавчим комітетом Лебединської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, діти проживають разом з позивачем в [ADDRESS] В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі добровільної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що діти, які потребують матеріальної допомоги, проживають з батьком, а тому відповідач зобов'язана утримувати їх до досягнення повноліття. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач є здоровою працездатною людиною, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має. А тому, суд дійшов висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України). У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача мають бути стягнуті 640 грн. судового збору на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved