Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

19 липня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2000 грн., із застосуванням індексації, починаючи стягнення з часу пред`явлення позову. В обґрунтування позову вказує на те, що вона перебуває у шлюбі із відповідачем з 21 серпня 2012 року. Наразі нею подано позов про розірвання шлюбу. Через постійні сварки та погрози в її адресу, вона разом з дочкою і сином від першого шлюбу переїхала проживати на адресу своєї реєстрації. Відповідач недостатньо надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Він є працездатною особою, але офіційно не працевлаштований. Вважає, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 2000 грн. Посилаючись на вимоги ст.ст.182, 184 СК України просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, із застосуванням індексації, починаючи стягнення з часу пред`явлення позову. Позивачка у судове засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає. За таких підстав, суд розглядає справу за відсутності позивача і відповідача, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно зі ст. 184 СК України визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі здійснюється судом за заявою одержувача. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 серпня 2012 року (а.с.3). Відповідач [PERSON] є батьком дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). Дитина проживає з матір`ю [PERSON] , що не заперечується відповідачем. Враховуючи встановлені судом обставини, матеріальний стан позивача і відповідача, визнання позову відповідачем, з урахуванням принципу співмірності та розумності, закріплених у ст.7 СК України, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 2000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто у даному випадку аліменти необхідно стягнути з 09.08.2018 року. Згідно із ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачка, відповідно до п.1 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору. Таким чином, відповідно до вимог ч.2 ст. 141 ЦПК України 50% судового збору у розмірі 454,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved