Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

18.12.2014р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про стягнення аліментів. В позовній заяві позивачка обґрунтовуючи позовні вимоги посилалася на те, що вона перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних стосунках, від яких у сторін народилася малолітня донька [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, у зв'язку з чим позивачка просила суд стягувати з відповідача щомісячно аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття та проводи стягнення на користь позивачки. В наданій суду 22.01.2015р. заяві, представник позивачка - [PERSON] (діє на підставі договору про надання юридичних послуг від 16.01.2014р. - а.с. № 15-15а), позовні вимоги позивачки підтримала, просила їх задовольнити, та розглядати справу за її відсутності без фіксування процесу технічними засобами. Відповідач у судове засідання 22.01.2015р. надав заяву про розгляд справи за його відсутності та без фіксування процесу технічними засобами. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі, визначеному позивачкою в позовній заяві (а.с. № 16-17). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 169 ЦПК України ухвалити рішення в судовому засіданні за відсутності сторін. Справа розглянута відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьком малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], є відповідач (а.с. № 6). Малолітня дитина мешкає зі своєю матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Дані обставини відповідач в письмовій заяві від 22.01.2015р. не заперечував. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 181, ч. 1 ст. 191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, починаючи від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на те, що відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі, визначеному позивачкою в позовній заяві, зазначив що має на меті працевлаштуватися, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та стягувати з відповідача щомісячно аліменти у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття, проводячи стягнення на користь матері дитини з дня пред'явлення позову - 18.12.2014р. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивачка при пред'явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 2 Закону України "Про судовий збір", суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243грн. 60 коп. При постановлені даного рішення суд керується вимогами ч. 1 ст. 61 ЦПК України, де зазначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, що приймають участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved