Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд зняти арешт і заборону відчуження з квартири, що розташована: [ADDRESS] , що був накладений на підставі постанови Ленінського ВДВС Запорізького міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03.09.2015 року у виконавчому провадженні №48553743, зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.11.2015 року за номером запису про обтяження 12095819. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17 грудня 2014 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя по цивільній справі №2/334/597/2014 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, було постановлено рішення про звернення стягнення на Предмет іпотеки, а саме, квартиру [ADDRESS] , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. 28 квітня 2015 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя на підставі рішення у справі № 2/334/597/2014 було видано виконавчий лист № 334/11290/13-ц та пред`явлено 27.08.2015 року для виконання до Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ, на підставі чого було відкрито виконавче провадження № 48553743 та 03 вересня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, на підставі якої 18.11.2015 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно був внесений запис №12095819 про арешт нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , яка є предметом іпотеки. У зв`язку із наявною встановленою Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, 11.12.2015 року постановою державного виконавця Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ Панасенко К.О. виконавче провадження № 48553743 закінчено, а виконавчий лист № 334/11290/13-ц повернуто стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження». У 2020 році відповідачем було повторно пред`явлено до виконання вищевказаний виконавчий лист №334/11290/13-ц, виданий 28.04.2015 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, про звернення стягнення на предмет іпотеки. За даним виконавчим документом приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценко Д.Ю. було відкрито нове виконавче провадження №60574734. Однак, між позивачем та відповідачем було досягнуто домовленості щодо мирного врегулювання спору, в результаті чого 19.03.2020 року між позивачем та підповідачем було укладено Договір про розірвання Договору іпотеки та було припинено обтяження (заборона відчуження предмету іпотеки). 20.03.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценко Д.Ю. було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі заяви стягувача про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з врегулюванням кредитної заборгованості, а також припинено чинність арештів майна боржника, тобто позивача по справі, та скасовані інші заходи примусового виконання рішення. Однак в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно залишився запис №12095819 від 18.11.2015 року про арешт предмету іпотеки, що був внесений на підставі постанови державного виконавця Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ від 03.09.2015 року у виконавчому провадженні №48553743 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, що позбавляє його права, як власника, користуватись своїм майном повною мірою, у зв`язку з чим позивач змушений звертатись до суду з зазначеним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, подав клопотання, щодо слухання справи за відсутності його та його представника, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явились, повідомлені про розгляд справи в порядку, встановленому ЦПК України. Відзиву на позов не подали, причини неявки суду не повідомили, із заявою про розгляд справи у їх відсутність до суду не звертались. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд, за згодою представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст.ст. 223, 279, 280 ЦПК України. Перевіривши\~\~матеріали справи, дослідивши докази, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч .3 ст. 12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2014 року задоволені позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В рахунок погашення заборгованості за іпотечним договором №21/І-05 від 29.12.2005р., яка станом на 01.11.2013р. складає 48205,48 доларів США, що відповідно курсу НБУ становить 385306,40 грн. (заборгованість за кредитом 216344,85 грн., заборгованість по відсоткам 141547,56 грн., заборгованість по комісії 11564,27 грн. та сума пені 15849,72 грн.), звернуто стягнення на предмет іпотеки квартиру [ADDRESS] , загальною площею - 42,59 кв.м., та житловою площею 26,49 кв.м., що належить іпотекодавцю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 26.05.2003р., посвідченого приватним нотаріусом Вакуленко С.О., що була передана в іпотеку іпотекодержателю за договором про іпотечний кредит №16/ІК-05 від 29.12.2005р., посвідченого приватним нотаріусом Ніколаєвською Л.Б. під реєстровим №1563, на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» (ЄДРПОУ 35326253), шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах з початковою ціною, встановленою іпотечним договором від 29.12.2005р., або за домовленістю сторін. (а.с.9-10). 01 квітня 2015 року ухвалою апеляційного суду Запорізької області апеляційна скарга [PERSON] відхилена. Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2014 року залишено без змін.(а.с.11-13) З відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 18 листопада 2015 року зареєстровано постанову про арешт майна боржника [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 48553743, виданий 03.09.2015, видавник Ленінський ВДВС ЗМУЮ. Відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно квартира [ADDRESS] (а.с.14). 19 березня 2020 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та [PERSON] , укладено договір про розірвання іпотечного договору № 21/І-05 від 29.12.2005 року, реєстровий № 1563, відповідно до якого у зв`язку з розірванням іпотечного договору припиняється іпотека та знімається заборона відчуження на нерухоме майно, накладена на передану в іпотеку за іпотечним договором квартиру [ADDRESS] (а.с.15). З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки вбачається, що 19 березня 2020 року іпотека на квартиру [ADDRESS] припинена на підставі вищезазначеного договору про розірвання іпотечного договору № 21/І-05, за реєстровим № 213 (а.с.16). З постанови про повернення виконавчого документу стягувачу вбачається, що 20 березня 2020 року приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Д.Ю. повернув стягувачу виконавчий лист № 334/11290/13-ц від 28.04.2015 року, виданий Ленінським районним судом м.Запоріжжя на підставі заяви стягувача про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з врегулюванням кредитної заборгованості шляхом внесення боржником на відповідний рахунок суми боргу в розмірі 313588 грн. Також, даною постановою припинена чинність арешту майна боржника та скасовані інші заходи примусового виконання рішення (а.с.19). Таким чином, судом встановлено, що рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2014 року позивачем виконано, але в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявний запис №12095819 від 18 листопада 2016 року про арешт предмету іпотеки, що був внесений на підставі постанови державного виконавця Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ від 03.09.2015 року у виконавчому провадженні №48553743, яке закінчено, а виконавчий лист № 334/11290/13-ц повернуто стягувачу на підставі ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами. Доказуванню підлягають обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Проаналізувавши у сукупності надані докази, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є\~ законними та обґрунтованими, доведені належними і допустимим доказами, і підлягають\~задоволенню в повному обсязі з\~вищенаведених підстав. На підставі викладеного,

Outcome: approved