Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] (далі - відповідач-1), [PERSON] (відповідач-2), [PERSON] (відповідач-3), [PERSON] (відповідач-4) про визнання права власності у порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що [INFO] року помер її батько - [PERSON]. За два місяці до його смерті позивач забрала батька проживати до себе, доглядала за ним. Факт проживання позивача разом із спадкодавцем на момент його смерті підтверджується рішенням суду. Після смерті батька відкрилася спадщина, до складу якої входять дві земельні ділянки. Позивач та всі відповідачі є спадкоємцями першої черги. Однак оформлення позивачем спадкових прав на вказані земельні ділянки унеможливлене у зв'язку з відсутністю заповіту та наявністю розбіжностей у поділі спадкового майна між спадкоємцями, про що свідчить лист Чорнобаївської державної нотаріальної контори. З огляду на викладене позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на вказані земельні ділянки. Сторони у судове засідання не з'явилися. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 34). В матеріалах справи також наявні заяви всіх відповідачів, згідно з якими вони не заперечують проти позову та просять розглядати справу за їх відсутності (а.с. 13-16). Виходячи з приписів ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив слухати справу за відсутності учасників процесу. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 25 лютого 2013 року серії [NUMBER] (а.с. 4). Згідно з довідкою Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 10 березня 2013 року № 653, виданої на підставі погосподарської книги № 27 (особовий рахунок № [NUMBER]), [PERSON] був зареєстрований та фактично проживав до січня 2013 року за адресою: [ADDRESS]. В господарстві був зареєстрований разом із дружиною - [PERSON] (відповідач-1), сином - [PERSON] (відповідач-4), донькою - [PERSON] (відповідач-3), онуком - [PERSON] (а.с. 7). Позивач є донькою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача виданого повторно 14 липня 2015 року серії [NUMBER], де у графі «батько» вказано «[PERSON] (а.с. 5) та копією свідоцтва про шлюб позивача від 3 листопада 2007 року серії [NUMBER], відповідно до якого позивач змінила дівоче прізвище «[PERSON]» на прізвище чоловіка «[PERSON]» (а.с. 6). Відповідач-1 є дружиною [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 10 вересня 1977 року серії [NUMBER] (а.с. 41). Відповідач-2 є донькою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження відповідача-2 від 17 грудня 1977 року серії [NUMBER], де у графі «батько» вказано «[PERSON] (а.с. 40) та копією свідоцтва про шлюб відповідача-2 від 5 березня 1994 року серії [NUMBER], відповідно до якого відповідач-2 змінила дівоче прізвище «[PERSON]» на прізвище чоловіка «[PERSON]» (а.с. 42). Відповідач-3 є донькою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження відповідача-3 від 24 квітня 1976 року серії [NUMBER], де у графі «батько» вказано «[PERSON] (а.с. 41) та копією свідоцтва про шлюб відповідача-3 від 27 лютого 1995 року серії [NUMBER] відповідно до якого відповідач-3 змінила дівоче прізвище «[PERSON]» на прізвище чоловіка «[PERSON]» (а.с. 42). Відповідач-4 є сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження відповідача-4 від 19 лютого 1983 року серії [NUMBER] (а.с. 40). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,8955 га, що складається з ріллі площею 2,8573 га, кадастровий номер [NUMBER] та сіножаті площею 0,0382 га, кадастровий номер [NUMBER], розташована на території Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, належна йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 8 жовтня 2008 року серії [NUMBER], копія якого міститься в матеріалах справи (а.с. 11). Згідно зі змістом позову позивач була позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку, оскільки між спадкоємцями існував спір про поділ спадкового майна. На момент розгляду справи всі відповідачі не заперечували щоб вказану земельну ділянку в порядку спадкування позивач оформила на себе, про що свідчать наявні в матеріалах справи заяви відповідачів (а.с. 13-16). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день його смерті, тобто [INFO] року. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Судом встановлено, що померлий [PERSON] заповіт не складав, а позивач та всі відповідачі відповідно до приписів ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3 цієї статті Кодексу встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 22 жовтня 2015 року у справі № 707/2462/15-ц (а.с. 8-9) та ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 2 березня 2017 року у справі № 707//2462/15-ц (а.с. 10) встановлено факт того, що [PERSON] (позивач) проживала разом зі своїм батьком - [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на день його смерті - [INFO] року. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до змісту листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 19 квітня 2017 року (вих. № 506/01-16) (а.с. 33), що надійшов у відповідь на запит суду (а.с. 22), після смерті [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулася тільки позивач, однак свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Таким чином позивач є єдиним спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину. Пунктом "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, з-поміж іншого, прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно зі ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, оцінивши наявні у справі письмові докази, беручи до уваги визнання відповідачами позову, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved