Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

15.09.2017р. позивачка звернулася в суд з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 26.01.2002 року помер батько її чоловіка [PERSON], а 09.08.2002 року померла його мати - [PERSON]. Після їх смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами в смт. Королево по вул. Г.Донського, 47, Виноградівського району Закарпатської області та дві земельні ділянки площею 0,03 та 0,15 га, які розташовані в межах Королівської селищної ради. Дане спадкове майно успадкував чоловік позивачки - [PERSON], [INFO], як спадкоємець першої черги по закону, оскільки він проживав разом із спадкодавцями, на день їх смерті, та не відмовилась від спадщини у встановленому законом порядку. 20.08.2016 року помер [PERSON] Для оформлення спадщини позивачка звернулася до нотаріальної контори, але отримала відмову, оскільки були відсутні правовстановлюючі документ на будинок та земельні ділянки на ім'я [PERSON] У звязку з тим, що реєстрація права власності на померлу людину не може бути здійснена, просила суд визнати за нею право власності на вказане спадкове майно. Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 05.02.2018 року до участі у справі було залучено співвідповідачів [PERSON] та [PERSON], оскільки вони також є спадкоємцями по справі. В судовому засідання позивачка позовні вимоги підтримала, обставини вказані в позовній заяві підтвердила. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] по справі пояснив, що він у 1983 році одружився та переїхав жити до дружини в смт. Королево на вул. Г.Донського, 43. Поруч, через одну хату, проживала сімя [PERSON], а саме: [PERSON] та [PERSON]. Їх син з ними не проживав, однак постійно навідував їх. На день смерті [PERSON] з ним проживала лише дружина [PERSON] В подальшому вона жила сама. Коли батьки померли догляд за господарством здійснював їх син [PERSON] та його дружина [PERSON] Вони у спірному будинку не проживали, однак приходили до нього не рідше ніж двічі на тиждень. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив суду, що проживає в [INFO]. Навпроти нього проживала сімя [PERSON]. На день смерті батьків з ними проживав їх син [PERSON], який доглядав за ними. Дві сестри живуть окремо. Відповідачі до суду не з'явилася, хоча про день час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Однак надали суду письмові заяви в яких позовні вимоги визнали та просили їх задовольнити. Третя особа до суду не зявилась, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, шляхом направлення судової повістки. Клопотання про перенесення розгляду справи до суду не надходило. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність достатність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] Судом встановлено, що 26.01.2002 року помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 26.01.2002 року виконкомом Королівської селищної ради Виноградівського району Закарпатської області, та зроблений запис в Книзі реєстрації смертей за №8 (а.с.3). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями в смт. Королево по вул. Г.Донського, 47, Виноградівського району Закарпатської області, який належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого Королівською селищною радою 28.12.2001 року на підставі рішення виконкому Королівської селищної ради за №57 від 13.04.1977 року (а.с.13). До складу домоволодіння, згідно технічного паспорту, входить житловий будинок, вбиральня та ворота (а.с.14-16), які оцінені Виноградівським районним БТІ на загальну суму 93 522 грн. (а.с.13). Окрім цього до складу спадщину увійшла земельна ділянка, розташована на території смт. Королево, Виноградівського району, Закарпатської області, загальною площею 0,18 га, яка складалась з двох частин. Одна з них розміром 0,15 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, а друга площею 0,03 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Вартість вищевказаних земельних ділянок відповідно до нормативних грошових оцінок (а.с.11-12) становить 146 841,84 грн. Дані земельні ділянки належали на праві приватної власності [PERSON] на підставі державного акту серія VІ-ЗК №030760 від 13.02.2002 року, що підтверджується копією даного державного акту (а.с.7). Свідоцтво про право особистої власності на будинок, та державний акт на землю втрачені, що підтверджується оголошенням у газеті "Новини Виноградівщини" за 22.07.2017 рік (а.с.9). Згідно листа завідуючої Виноградівської державної нотаріальної контори від 02.11.2017 року №456/01-16 (а.с.39) спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Відповідно до довідки Королівської селищної ради Виноградівського району Закарпатської області №2986 від 23.10.2017 року (а.с. 35), на день смерті спадкодавця разом з ним в смт. Королево по вул. Г.Донського, 47, Виноградівського району Закарпатської області проживала і була зареєстрована його дружина [PERSON]. Зважаючи, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON] (а.с.47-48), фактично прийняла спадщину, оскільки продовжувала користуватись будинком, який є спадковим майном, не заявила про свою відмову від спадщини у встановлені законодавством строки, а заповіт у даній справі відсутній, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] отримала у власність вищевказаний житловий будинок та земельні ділянки, що зареєстровані за адресою: [INFO] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 26.01.2002 року. Факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] також встановлений у рішенні Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19.12.2017 року у справі №299/3617/17 (а.с.47-48), а тому не потребує додаткового встановлення. 09.08.2002 року помирає [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 12.09.2002 року виконкомом Королівської селищної ради Виноградівського району Закарпатської області, та зроблений запис в Книзі реєстрації смертей за №75 (а.с.3). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло вищенаведене спадкове майно, прийняте за чоловіком. Заповіт [PERSON] не складався, копія незакінченої спадкової справи після її смерті долучена до матеріалів справи (а.с.39-40). Згідно даної спадкової справи, 03.02.2003 року, з метою спадкування за померлою [PERSON], звернулись її діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.40). Факт родинних відносин між спадкодавцем та [PERSON] встановлений на підставі рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19.12.2017 року у справі №299/3617/17 (а.с.47-48), в якому зазначено, що він є сином [PERSON], яка померла 09.08.2002 року та [PERSON], який помер 26.01.2002 року. Крім [PERSON] існують інші спадкоємці по закону діти померлої: [PERSON] та [PERSON], які не заперечували проти визнання права власності на спадкове майно за позивачкою, про що подали відповідні письмові заяви (а.с.55, 58). Відповідно до довідки Королівської селищної ради Виноградівського району Закарпатської області №2987 від 23.10.2017 року (а.с.34), похорон [PERSON] здійснював її син [PERSON]. З пояснень свідків [PERSON] та [PERSON], син спадкоємиці - [PERSON] разом із позивачкою здійснював догляд за спадковим майном, хоч і не постійно і не проживав там. Зважаючи, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON] (а.с.47-48), фактично прийняв спадщину, оскільки продовжував користуватись будинком та земельними ділянками, які є спадковим майном, не заявив про свою відмову від спадщини у встановлені законодавством строки, а заповіт у даній справі відсутній, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] отримав у власність вищевказаний житловий будинок та земельні ділянки, що зареєстровані за адресою: [INFO] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 09.08.2002 року. 20.08.2016 року помирає [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 22.08.2016 року виконкомом Веряцької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, та зроблений запис в Книзі реєстрації смертей за №26 (а.с.4). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло вищенаведене спадкове майно, прийняте за [PERSON] його дружиною, а за нею безпосередньо [PERSON] Заповіт [PERSON] не складався, копія незакінченої спадкової справи після його смерті долучена до матеріалів справи (а.с.22-26). Факт родинних відносин між спадкодавцем та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ФМ №489240 від 18.07.1987 року (а.с.5), в якому зазначено, що вона є дружиною [PERSON]. Крім [PERSON] існують інші спадкоємці по закону діти померлого та позивачки: [PERSON] та [PERSON], які відмовились від своєї частки у спадковому майні батька на користь матері, про що подали відповідні письмові заяви (а.с.24-25). 12.01.2017 року позивачка звернулася до органів нотаріату з заявою про прийняття спадщини (а.с.23), однак їй було відмовлено у оформленні спадщини через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок та земельні ділянки на імя спадкодавця, [PERSON] (а.с.10), у звязку з чим вона не може успадкувати їх, й отримати свідоцтво про право на спадкування за законом. Згідно довідки Веряцької сільської ради, Виноградівського району Закарпатської області №02-17/1032 від 01.08.2017 року на момент смерті [PERSON] (20.08.2016 року) разом з ним по вул. Закарпатська, 9, в с. Веряця, Виноградівського району, Закарпатської області проживала та була зареєстрована його дружина [PERSON] (а.с.8). Право власності на нерухоме майно, яке є обєктом спадщини, в даному випадку житловий будинок та земельні ділянки, підлягають державній реєстрації, у звязку з цим, відповідно до ст. 182 та ч. 2 ст. 331 ЦК України, - воно виникає з моменту такої реєстрації. Для цього є необхідність визнати за позивачем право власності на нерухоме майно, що є обєктом спадщини, оскільки відсутність правовстановлювальних документів позбавляє спадкоємця права здійснити реєстрацію власності й прийняти спадщину за законом.\~\~ Вказані обставини свідчать про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON], у звязку з тим, що її права щодо володіння, користування та розпорядження спадковим майном порушуються, а тому підлягають захисту відповідно до ст. 392 ЦК України, оскільки не визнаються органом, який здійснює державну реєстрацію нерухомого майна.\~ Крім того, згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Беручи до уваги, що позивачка, як спадкоємець за законом, має право на набуття всіх прав, після смерті свого чоловіка [PERSON], а також те, що вона має право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак не змогла його отримати з незалежних від неї причин, - позовні вимоги в цій частині слід задовольнити. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України слід визнати право власності позивачки в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований по вул. Г.Донського, 47, в смт. Королево, Виноградівського району, Закарпатської області, загальною площею 81,4 кв.м. житловою площею 45,6 кв.м., а також на дві земельні ділянки, площею 0,15 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку і 0,03 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовані в межах смт. Королево, Виноградівського району Закарпатської області, за вищевказаною адресою, оскільки остання прийняла їх в порядку спадкування відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Таким самим чином оформляється право на спадкування інших прав спадкодавця, в тому числі й права на житловий будинок та земельні ділянки. Видача свідоцтва про право на спадкування за законом на житловий будинок та земельні ділянки не відбулась зважаючи на відсутність на імя спадкодавців належним чином оформлених свідоцтва про право власності на житловий будинок та державних актів встановленого зразку, оскільки останні були втрачені. Оскільки вищевказані документи видані не були, з незалежних від позивача причин, суд вважає за можливе ухвалити відповідне рішення визнавши спадкоємця власником зазначеного нерухомого майна. Судові витрати в справі слід покласти на позивачку, оскільки рішення ухвалено в її інтересах. На підставі ст.ст. 392, 1218, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved