Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Тютюнниківської сільської ради про визнання за ним права власності в порядку спадкування на будинковолодіння по вул. Чуднівській, 48 в с. Короченки, Чуднівського району, який належав [PERSON], яка померла 12.02.2004 року і після смерті якої відкрилась спадщина, яку позивач прийняв згідно заповіту в установленому законом порядку, подавши заяву в нотаріальну контору, але не може оформити право власності на житло, так як не збереглися документи первинної реєстрації будинку, в звязку з чим він змушений звернутись в суд із позовною заявою як спадкоємець покійної щодо визнання за ним права власності на вказане вище будинковолодіння. У судове засідання сторони не з"явилися, в зв"язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно даних довідки Тютюнниківської сільської ради від 06.08.2015 року № 988 документи, на підставі яких був зроблений запис у погосподарській книзі щодо власника будинку по вул. Чуднівській, 48 в с. Короченки не збереглися. Відповідно до положень діючого до 2004 року законодавства обовязкова державна реєстрація прав власності на будинок у сільській місцевості не була передбачена. Станом на квітень 1991 року [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) Є.Г. була єдиним членом колгоспного двору згідно даних довідки Тютюнниківської сільської ради від 06.08.2015 року № 985 і згідно ст. 120 ЦК України 1963 року, що діяв на той час, набула право власності на все майно колгоспного двору, до складу якого входив і будинок № 48 по вул. Чуднівській в с. Короченки. Даний будинок розташований на земельній ділянці, на яку [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) Є.Г. був наданий дозвіл на приватизацію згідно рішення 18-ї сесії Тютюнниківської сільської ради 21-го скликання від 26.11.1993 року, що є в матеріалах справи. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1234 ЦК України позивач є спадкоємцем щодо майна померлої згідно заповіту, посвідченого Тютюнниківською сільською радою 31.03.1997 року (інші два спадкоємці, якими були зазначені [PERSON] та [PERSON], написали заяви про відмову від спадщини). Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, подавши заяву у нотаріальну контору, а спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, в т.ч. на належне останній будинковолодіння. Спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняв в установленому законом порядку відповідно до ст.ст. 1234, 1269 ЦК України згідно заповіту покійної, подавши заяву у нотаріальну контору та отримавши Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 1,4940 га, виданого Чуднівською ДНК 04.02.2009 року (зареєстрованого в реєстрі за № 376), але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на житло з огляду на відсутність правовстановлюючих документів на будинок. Враховуючи подані позивачем документи, суд, виходячи із встановлених обставин справи, вважає вимоги позивача обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Осіб, які оспорювали б право власності покійного, немає. Інші особи з дня смерті спадкодавця на спадкове майно прав не заявляли. На підставі викладеного,

Outcome: approved