Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до приватного підприємства «Щит» про стягнення заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі. Позовні вимоги мотивує тим, що він з 2016 року перебуває в трудових відносинах з приватним підприємством «Щит» де працює охоронцем. Починаючи з квітня 2020 р. по серпень 2020 року включно, підприємством «Щит» йому було нараховано, але не виплачено заробітну плату на загальну суму 17 767,65 грн. та компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 2640,10 грн. Вказує, що в загальному сума заборгованості становить 20 407,75 грн. На підтвердження факту існування заборгованості надав видану йому роботодавцем довідку про заборгованість по заробітній платі станом на 11.11.2020 р.. Стверджує, що заборгованість по заробітній платі та компенсацію за невикористану відпустку ПП «Щит», не сплатили. Трудові відносини між ним та ПП «Щит» не припинені. Отримати від ПП «Щит» будь-яку інформацію про перебування в трудових відносинах не виявляється можливим. На адвокатський запит, щодо надання копії трудової книжки та довідки про нарахування заробітної плати за період роботи за 2020 рік відповіді надано не було, а лист з адвокатським запитом повернуто в зв`язку з закінченням терміну зберігання. Посилаючись на положення ст. 43 Конституції України, ст. 21, 24 ЗУ «Про оплату праці», ч.5 ст. 97, ст. 115, 233, ст. 241-1 КЗпП України, вказує на порушення відповідачем його прав на своєчасне одержання винагороди за працю та на використання його власності для задоволення життєвих потреб грошових коштів. Просить стягнути з приватного підприємства «Щит» на його користь, заборгованість по заробітній платі в сумі 17 794,65 гривень та компенсацію за невикористану відпустку в сумі 2640, 31 гривень. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 26.03.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів надіслано учасникам справи. Представник позивача адвокат - Потьомкіна О.М., в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Додатково зазначила, що окрім довідки про заборгованість відповідача про заробітній платі, факт його перебування у трудових відносинах з приватним підприємством «Щит» є видана пенсійним фондом довідка Форми ОК-5, яка підтверджує, що у період з листопада 2018 року по серпень включно 2020 року [PERSON] працював на ПП «Щит» код ЄДРПОУ252436075. Суми заробітної плати, що зазначені у виданій Пенсійним фондом України довідці, вказані з урахування сум, які підлягають оподаткуванню, а тому є більшими та відрізняються від зазначених у виданій відповідачем довідці про заборгованість чистої заробітної плати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечив. Пояснив, що перебував у трудових відносинах з приватним підприємством «Щит» з 18 жовтня 2018 року по серпень 2020 року. З вересня 2020 року фактично на підприємстві не працює, однак трудової книжки йому до цього часу не видали. Долучена на підтвердження наявної перед ним заборгованості по заробітній платі за період з квітня 2020 року по серпень 2020 року довідка, була видана йому роботодавцем. Однак суми нарахованої, але не виплаченої йому заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку у загальному розмірі 20407,75 грн. йому до цього часу не виплачено. Відповідач в судове засідання не прибув та уповноваженого представника не забезпечив за невідомими суду причинами, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином за зареєстрованою у встановленому законом порядку юридичною адресою, відзиву на позов або зустрічного позову не подав. За даних обставин суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст. 43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Працівник має право на оплату своєї праці своєчасно на підставі укладеного трудового договору (ст. 21 Закону України «Про оплату праці»). Згідно із ч. 5 ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Відповідно до ч. 6 ст. 24 Закону України «Про оплату праці», своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Заробітна плата повинна виплачуватися працівникові регулярно в робочі дні в строки, встановлені в коллективному договорі, не рідше двох разів на місяць, не більше як через 16 календарних днів. Якщо день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Затримка виплати заробітної плати навіть на один і більше днів є порушенням строків виплати згідно з ст. 241-1 КЗпП України. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Статтею 233 КЗпП України, частина 2, встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праціпрацівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Судом встановлено, та підтверджується долученою до матеріалів справи довідкою про заборгованість по заробітній платі, що [PERSON] , працював на ПП «Щит» на посаді охоронця та станом на 11.11.2020 р., приватне підприємство «Щит», заборгувало позивачу заробітну плату за період з квітня 2020 р. по серпень 2020 року включно, на загальну суму 17 767,65 грн., з яких: у квітні 2020 року - 4467,65 грн., у травні 2020 року 3807,65 грн, у червні 2020 року - 3807,65 грн., у липні 2020 року - 3847,65 грн., та у серпні 2020 року - 1837,05 грн. Окрім заробітної плати ПП «Щит» заборгувало [PERSON] виплати компенсації за невикористану відпустку, розмір якої становить - 2640,10 грн. Вказані суми заборгованості, як вбачається зі змісту підписаної В.о. директора та головним бухгалтером ПП «Щит» довідки, з виплати заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку відповідачем, було нараховано охоронцю ПП «Щит» - [PERSON] , та станом на 11.11.2020 р. їх виплату, не здійснено, що дає підстави суду дійти висновку про факт перебування позивача у трудових відносинах з ПП «Щит», в тому числі у період квітня - серпня 2020 року. Згідно виданої Головним управлінням пенсійного фонду України в Закарпатській області довідки про індивідуальні відомості про застраховану особу [PERSON] вбачається, що позивача у період листопада 2018 року по серпень 2020 року приватним підприємством «Щит» код ЄДРПОУ 25436075 нараховувалася заробітна плата. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] у період з листопада 2018 року по серпень 2020 рік перебував у трудових відносинах з ПП «Щит». Доказів, які б спростовували вказані висновки суду відповідачем, який був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи не надано, що свідчіть про безспірність викладених у виданій ПП «Щит» довідки про нарахований та належний позивачу заробіток у сумі 17767,65 грн., а тому в цій частині позов підлягає до задоволення. Підлягають також до задоволення позовні вимоги щодо стягнення нарахованої позивачу суми компенсації за невикористану відпустку у сумі 2640, 10 грн. оскільки такі, як випливає з ст. 1 Закону України «Про оплату праці» та Рішення Конституційного Суду України ухваленого 15 жовтня 2013 року у справі №8-рп/2013 за конституційним зверненням громадянки [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, статей 1, 12 Закону України "Про оплату праці" є тією виплатою на отримання яких працівник має право відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем. В даному рішенні Конституційний Суд України дійшов висновку, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, що йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, в тому числі щодо обов`язку оплатити результати праці робітника, також інших зобов`язань роботодавця матеріального змісту, які переважно спрямовані на охорону праці чи здоров`я робітника (службовця) або на забезпечення мінімально належного рівня його життя, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до приватного підприємства «Щит» є підставним та підлягає до задоволення повністю. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 908 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved