Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що з весни 1999 року перебував у інтимних відносинах з позивачкою. 05 червня 1999 року було зареєстровано виконавчим комітетом Нововолодимирівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області шлюб між позивачем та відповідачем. 19 лютого 2000 року від шлюбу народився син - [PERSON]. У свідоцтві про народження сина ( номер актового запису № 194 від 06 вересня 2000 року) імя та по батькові батька дитини записано у відповідності до Правил реєстрації актів цивільного стану України. Восени 2000 року фактично шлюбні відносини були припинено. 26 вересня 2006 року розірвання шлюбу зареєстровано Голопристанським відділом РАЦС. На момент реєстрації народження дитини позивач вважав себе батьком дитини, але на даний час у нього виникли певні сумніви, оскільки відповідач зізналася, що дитина народжена, від інтимних стосунків з іншим чоловіком, якого кохала відповідач і під час їх шлюбу. Тому вважає позивач і не склалось їх подружнє життя, а дитина все більше схожа на іншого чоловіка. Просив вилучити запис про [PERSON], як про батька з актового запису про народження [PERSON], [INFO], зробленого відділом реєстрації актів громадянського стану Каховського міськвиконкому Херсонської області в книзі записів актів громадянського стану про народження від 06 вересня 2000 року за № 194. В судове засідання представник позивача не з"явився надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає в повному об"ємі. Відповідач в судові засідання не зявлялася, повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не надавала, надала заяву відповідно до якої просила позов не задовольняти на підставі того, що позивач з вересня 2000 року знає про те, що він записаний батьком [PERSON], народженого 19.02.2000 року [PERSON], а з 2001 року позивач обізнаний про стягнення також з нього аліментів на утримання сина, але раніше не звертався до суду із вимогою про оспорювання батьківства, у звязку із чим рахує, що позивач просто бажає уникнути сплати заборгованості по аліментам.( справа 658/2734/13) До відповідача було застосовано привід від 14 серпня 2014 року до Одеського обласного бюро судово-медичних експертиз, привід не виконано, про причини невиконання суд не повідомлено Суд, рахує можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів у справі, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 05 червня 1999 року перебували у зареєстрованому шлюбі. 26 вересня 2006 року шлюб між сторонами розірвано ( а.с. 10). [PERSON] народився 19 лютого 2000 року, що підтверджено свідоцтвом про народження серії 1-КГ №080282 від 06 вересня 2000 року № 194 (а.с.7). В актовому записі про народження дитини , [PERSON] № 194 від 06 вересня 2000 року, зробленому відділом реєстрації актів громадянського стану Каховського міськвиконкому Херсонської області, [PERSON] вказаний батьком хлопчика ( а.с. 7) Реєстрація народження дитини була проведена відповідно до Правил реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 136 Сімейного кодексу України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою. Яка записана батьком та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Ст. 146 ЦПК України передбачено, що у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі у експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо , суд залежно від того, хто з цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для зясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Згідно розяснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності. В разі ухилення сторони від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо, що унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст. 146 ЦПК України може визнати факт, для зясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється). Якщо відповідач у такій справі ухиляється від участі у проведенні судової-біологічної експертизи, суд вправі постановити ухвалу про його примусовий привід. Ст. 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, які мають значення для вирішення справи, ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів. Відповідно до постанови ПВСУ « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли у Книзі реєстрації народжень бать -ками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК ( 2947-14 ), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір'ю дитини (статті 126, 127 СК). Постановою ПВСУ « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень ( ст. 136 СК). Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено. Ухвалою суду від 16 червня 2014 року по справі було призначено судово-генетичну експертизу з використанням ДНК, на вирішення якої поставлено питання, чи являється [PERSON] біологічним батьком [PERSON]. Відповідач, будучи повідомленим про призначення експертизи та попередженим про наслідки ухилення від участі в експертизі, для проведення експертиза не зявилася двічі. Враховуючи, що відповідач в судові засідання не зявлялася про причини неявки суд не повідомляла, заперечення на позовну заяву суду надала, але доводів на спростування заявлених позовних вимог не навела, суд приходить до висновку, що відповідач ухилився від участі в розгляді справи та участі в експертизі та визнає факт, що [PERSON] не є біологічним батьком [PERSON]. Доказів на спростування факту походження дитини не від позивача відповідач не надав. За таких обставин суд приходить до висновку, що в судовому засіданні позивач довів, що не є батьком [PERSON], що ґрунтується на оцінених судом матеріалах та тій обставині, що відповідач навмисно ухилився від участі в судових засіданнях та експертизі. В порядку ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати: судовий збір 114,71 гривня.

Outcome: approved