Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

20.02.2019 року позивачі звернулися до Обухівського районного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просять визнати [PERSON] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] та стягнути сплачені судові витрати. Обґрунтовуючи заявлені по справі позовні вимоги, позивачі зазначили, що вони є наймачами житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . У спірному житлі зареєстрований відповідач [PERSON] , однак з січня 2005 року відповідач фактично не проживає у квартирі та нею не користується, участі у витратах по утриманню не приймає, добровільно знятися з реєстрації не бажає, тому позивачі звернулися до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 23.05.2019 року відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання. Позивачі в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву, в якій просили розглядати справу у їх відсутність, позов підтримали та просили задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик до суду поштовим відправленням, заяв та клопотань по суті справи суду не надавав. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, враховуючи інтереси позивачів, суд вважає за можливе вирішити справу за відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів справи та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачі є квартиронаймачами квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується ордером №9801 виданий Виконавчим комітетом Обухівської районної Ради народних депутатів від 07.01.1985 року. Відповідач [PERSON] зареєстрований у спірній квартирі, що підтверджується довідкою з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області. Факт не проживання відповідача [PERSON] у квартирі [ADDRESS] , підтверджується актом про не проживання від 03.02.2019 року складеним комісійно депутатом Обухівської міської ради в присутності свідків в тому, що з січня 2005 року і по теперішній час [PERSON] , [INFO] не проживає в квартирі [ADDRESS] . Статтею 41 Конституції України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно зі ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку. Суд вважає можливим захистити право позивачів шляхом визнання відповідача такими, що втратив право користування житловим приміщенням, а обраний позивачами спосіб захисту його інтересів ґрунтується на законі. Згідно ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (ч.1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"). Судом встановлено, що до теперішнього часу відповідач за вказаною адресою не проживає з січня 2005 року по лютий 2019 року, не знятий з реєстрації, таким чином, враховуючи викладені обставини по справі, вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню. Правомірним суд визнає і вимоги позивачів про відшкодування відповідачем понесених ними судових витрат в повному обсязі, оскільки такі вимоги відповідають ст. 141 ЦПК України та підтверджуються наявними в матеріалах справи платіжним дорученням.

Outcome: approved