Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

28.05.2021 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягувати аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј заробітку (доходу) від заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до повноліття дитини. Позов обґрунтовано тим, що відповідач ухиляється від свого обов`язку по утриманню дитини, при цьому інших осіб на утриманні не має. Інші обставини, які б перешкоджали відповідачу виконувати свій обов`язок по утриманню дитини, відсутні. 23.06.2021 ухвалою Богунського районного суду міста Житомира відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у якій також вказав, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі наявних матеріалів справи. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Богунського районного суду м. Житомир у справі №295/2172/19 від 29.03.2019 розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіює свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Рішенням Богунського районного суду м. Житомир у справі №295/2172/19 від 29.03.2019 малолітнього [PERSON] , [INFO] , залишено проживати з матір`ю [PERSON] . Згідно з копією довідки №13 від 11.06.2021, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , у складі сім`ї: син - [PERSON] , [INFO] , який проживає та зареєстрований за вказаною адресою. У відповідності до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Як встановлено ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН "Про права дитини" 1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991 держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач є батьком дитини та нарівні з матір`ю зобов`язаний утримувати її до досягнення повноліття. Домовленість між батьками щодо виконання даного обов`язку відсутня. За своїм змістом аліменти - це грошові кошти на утримання дитини, які необхідні для забезпечення належного рівня її розвитку, виховання, забезпечення одягом, продуктами харчування тощо. При визначенні розміру аліментів суд керується положеннями ст. 182 СК України, бере до уваги, що дитини проживає разом з матір`ю; відповідач позов визнав; враховуючи розмір витрат, необхідних для забезпечення дитини повноцінним харчуванням, сезонним одягом, приладдям для розвитку, речами особистої гігієни, тощо, суд, присуджує аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітньої дитини, у розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно і до повноліття дитини. У позові позивач просить стягувати аліменти у розмірі, не меншому, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Однак, відповідно до приписів ч.2 ст.182 СК України суд присуджує до стягнення аліменти у розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд не виходить за межі позовних вимог, оскільки саме такий розмір аліментів є мінімальним гарантованим розміром аліментів на одну дитину. Згідно з частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, на підставі ч.1 ст.141, ст.142 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн - 50 відсотків судового збору, який підлягав сплаті при поданні позову.

Outcome: approved