Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

21.01.2021 р АТ КБ "Приватбанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 14468,22 грн заборгованості за кредитом, що виникла станом на 02.12.2020 р на підставі кредитного договору № б/н від 27.03.2013 р. Як вбачається з позовної заяви, 27.03.2013 року [PERSON] підписав Анкету-Заяву № б/н від 27.03.2013 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку та підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі Договір), що підтверджується підписом у заяві. Приватбанк виконав усі взяті на себе зобов`язання за Договором, а відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитними зобов`язаннями, тому станом на 02.12.2020 року у відповідача виникла заборгованість за тілом кредита у розмірі 14468,22 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача в користь Приватбанка 14468,22 грн заборгованості за кредитом і 2102,00 грн судових витрат. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про розгляд справи судом в порядку спрощеного провадження, не подав суду заяву про розгляд справи з участю сторін, не подав відзив на позовну заяву. Дослідивши позовні вимоги, письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Як доказ укладення між сторонами кредитного договору, позивачем надано підписану відповідачем 27 березня 2013 року Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, у якій вказано, що Анкета-заява разом з Умовами і тарифами складає між сторонами кредитний договір (а.с. 27). Однак, в анкеті-заяві [PERSON] від 27.03.2013 р. відсутня інформація про те, яка кредитна картка видана відповідачу та за яким Тарифом обслуговуватиметься банком. З Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, виданої [PERSON] (договір б/н) та з Довідки про номер карток, які видавались [PERSON] на підставі Кредитного договору № б/н (а.с.25, 26) вбачається, що кредитний ліміт на кредитній картці неодноразово змінювався банком. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 27.03.2013 р вбачається, що станом на 02.12.2020 року у відповідача виникла заборгованість перед Банком у розмірі 14468,22 грн (а.с.7-15). Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок розірвання договору. Отже, [PERSON] був ознайомлений і погодився з наведеними умовами кредитування при укладенні кредитного договору 27.03.2013 року. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої\~статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої\~статті 3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони договору. У частинах першій, третій\~статті 509 ЦК України\~вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. З розрахунку заборгованості, вбачається, що заборгованість відповідача по кредиту становить 14468,22 грн (а.с.7-15). Розрахунок є обгрунтованим та зрозумілим, відповідачем не оспорюється. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню судовий збір (а.с.1).

Outcome: approved