Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на частку майна, придбаного під час шлюбу. У позові зазначає, що 09.11.1991 року між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Під час перебування у шлюбі за договором №342 купівлі-продажу квартири від 21.04.1997 року [PERSON] було придбано квартиру [ADDRESS] , право власності на яку було зареєстровано в ЗМБТІ на [PERSON] 12.08.1999 року шлюб було розірвано. [INFO] колишня дружина [PERSON] померла. По день смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після смерті колишньої дружини відкрилась спадщина. За заявою [PERSON] (матері [PERSON] ) приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І. заведено спадкову справу №103 за 2014 рік. 19.07.2019 року він звернувся до приватного нотаріусу із заявою про видачу свідоцтва про право власності на 1/2 частку квартири на підставі ст. 71 ЗУ "Про нотаріат". Постановою від 19.07.2019 року №1363/02-31 відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя відмовлено. Згідно з ст. 71 ЗУ «Про нотаріат» передбачено, що у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви одного з подружжя. Однак шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 12.08.1999 року, тобто на час смерті [PERSON] та [PERSON] не були подружжя, а тому у видачі свідоцтва на умовах ст.71 ЗУ «Про нотаріат» відмовлено. Оскільки розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу, позивач просить суд визнати за [PERSON] , [INFO] право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] . У судове засідання позивач не з`явився, представник позивача надав заяву про розгляд справа за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому ЦПК України порядку. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі на наявних у справі доказів у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку. Судом встановлено, що 09.11.1991 року позивач уклав шлюб з [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів зроблено відповідний актовий запис №2547. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Наведені підстави підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , видане 09.11.1991 року відділом запису актів громадського стану виконкому м. Запоріжжя. Під час перебування у шлюбі за договором №342 купівлі-продажу квартири від 12 квітня 1997 року [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] , право власності зареєстровано в ЗМБТІ на [PERSON] Отже, квартира [ADDRESS] придбана під час шлюбу та є спільною сумісною власністю подружжя. 12.08.1999 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів зроблено актовий запис №232., що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , видане 17.06.200 року відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського району м. Запоріжжя. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу), а відповідно до ст. 61 СК України, об`єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь - які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя і внесені до сімейного бюджету або внесені на його особистий рахунок у банківську (кредитну установу). Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності. Стаття 63 СК України передбачає, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, а згідно ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти. Згідно ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Згідно ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сімї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Статтею 372 ЦК України визначено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії № [NUMBER] видане Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №237. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заявою [PERSON] (матері [PERSON] ). Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І. заведено спадкову справу №103 за 2014 рік. 19.07.2019 року за правилами ст.71 Закону України «Про нотаріат» позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І. із заявою про видачу свідоцтва про право власності на Ѕ частку квартири [ADDRESS] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.07.2019 року №1363/02-31 у видачі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя відмовлено. На підставі того, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 12.08.1999 року, тобто на час смерті [PERSON] та [PERSON] не були подружжям, а тому у видачі [PERSON] свідоцтва на умовах ст.71 Закону України «Про нотаріат» відмовлено. Відповідно до вимог ст. 71 Закону України «Про нотаріат» - у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Виходячи з того, що майно, набуте подружжям за час зареєстрованого шлюбу належить їм на праві спільної сумісної власності, домовленості між сторонами по справі не було, шлюбний договір не укладався, при поділі цього майна, частки кожного з подружжя є рівними, а тому з врахуванням зазначених обставин та відсутності заперечень з боку відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення і суд доходить висновку про визнання за [PERSON] право власності на Ѕ частку квартири [ADDRESS] . Частина 1 ст. 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідачу надавався строк на надання до суду відзиву на позовну заяву і всіх доказів, які можливо доставити до суду, що підтверджують заперечення проти позову, але відзив до суду не надходив. Враховуючи викладене,

Outcome: approved