Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

22.01.2021 року позивач Орган опіки та піклування Фастівської міської ради Київської області звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що [PERSON] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. [PERSON] знаходиться на обліку служби у справах дітей та сім`ї, як дитина, яка перебуває в складних життєвих обставинах. 14.12.2020 року неповнолітня [PERSON] написала заяву про позбавлення батьківських прав матері [PERSON] , у зв`язку з невиконанням нею своїх обов`язків: мати зловживає алкогольними напоями, не забезпечує її потреби, вдома відсутні продукти харчування, не має сезонного одягу - відсутні теплі речі. За словами неповнолітньої, мати не може захистити дитину від співмешканця, який фізично та психологічно принижує її, бо часто сама страждає від його побиття, або перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не розуміє загрози життю і здоров`ю дитини. У зв`язку з чим позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки [PERSON] та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10.02.2021 року відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09.03.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнала та не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав відносно доньки [PERSON] , пояснивши, що офіційно ніде не працює, але має тимчасові заробітки, хворіє і не може утримувати та забезпечувати дитину всім необхідним для повноцінного її розвитку. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді справи, судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 23.02.2005 року Відділом РАЦС Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 4. Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00028982357 виданого Фастівським міськрайонним відділом ДРАЦС ЦМУ МЮ (м. Київ), батьком дитини записаний [PERSON] , мати - [PERSON] . Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 СК України. 27.03.2020 року до Фастівського міського Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з КНП ФРР «Фастівська ЦРЛ» надійшло повідомлення, про те, що 26.03.2020 року в педіатричне відділення госпіталізована [PERSON] . Під час госпіталізації була присутня мама дівчинки в стані алкогольного сп`яніння, яка залишила дитину в стаціонарі. Під час медичних маніпуляцій медичною сестрою дитячого відділення у [PERSON] виявлені множинні порізи та шрами на внутрішній поверхні передпліч. 03.12.2020 року до Служби у справах дітей та сім`ї ВК Фастівської міської ради з КНП ФРР «Фастівська ЦРЛ» надійшло повідомлення, про те, що 02.12.2020 року о 16:15 год. бригадою екстреної медичної допомоги доставлена [PERSON] . Зі слів матері і самої дитини, під час конфлікту з батьком, випила ліки, які були вдома (лізином, езолонг, цинаризин, кардіомагніл). Пацієнтці надана невідкладна медична допомога, госпіталізована в педіатричне відділення з діагнозом: медикаментозне отруєння. Як вбачається з письмових пояснень [PERSON] від 11.12.2020 року, після народження [PERSON] , [PERSON] почала періодично зловживати алкоголем. Останні три-чотири роки [PERSON] зловживає алкоголем разом із співмешканцем [PERSON] , в будинку збираються п`яні компанії. [PERSON] боялася залишатися в будинку, тому приходила до неї та залишалася по декілька днів. Часто дитина була голодна, вдома нічого не було з продуктів харчування. Приїжджаючи з училища на вихідні, заставала батьків в стані алкогольного сп`яніння, батько постійно ображав дитину, виганяв з дому. З письмових пояснень [PERSON] від 08.12.2020 року вбачається, що батьки [PERSON] зловживають алкоголем. [PERSON] неодноразово вчиняв фізичне насильство над співмешканкою [PERSON] , також агресивно поводився з дочкою, ображав, звинувачував, принижував, що змушувало [PERSON] тікати з дому. По декілька днів батьки не цікавилися, де знаходиться дитина. Після виписки з лікарні, куди [PERSON] попала [INFO] , разом з [PERSON] вона пішла забирати її речі і підручники, однак виявилося, що забирати не було чого, зимові речі відсутні, білизни та особистих речей не було. Перебуваючи у її родини, [PERSON] дивувалася, що в їхній сімї їдять три рази на день. Згідно характеристики Голови вуличного комітету Зінчук А.М. та Голови комітету самоорганізації населення мікрорайону Кадлубиця м. Фастів Скурської Л.М. від 17.12.2020 року № 9, [PERSON] проживає у [ADDRESS] . Разом з нею проживають її донька [PERSON] , [INFO] та співмешканець, батько доньки [PERSON] [PERSON] закінчила 9 класів ЗОШ № 3, а з 01.09.2020 року навчається у Державному професійно-технічному навчальному закладі «Міжрегіональний центр ювелірного мистецтва м. Києва». [PERSON] вихованням доньки займається не належним чином. Неодноразово мешканці мікрорайону «Кадлубиця» бачили [PERSON] за зовнішніми ознаками, в стані алкогольного сп`яніння, а зі слів мешканців мікрорайону, які проходили повз будинковолодіння вони чули скандали. На зауваження сусідів щодо шумної поведінки не реагують. Дівчинка під тиском несправедливого відношення з боку батьків випила велику кількість ліків і потрапила до лікарні. Батьки не підтримують [PERSON] у навчанні, не забезпечують достатніми коштами. Зі слів батьків дитини, дівчина дома не проживає. 14.12.2020 року [PERSON] , звернулася з письмовою заявою до Фастівської міської ради, в якій просила розглянути питання позбавлення батьківських прав її матері [PERSON] у зв`язку з невиконанням мамою своїх обов`язків, яка зловживає алкогольними напоями, вдома постійно відсутні продукти харчування, як і не забезпечена вона з боку матері сезонним одягом та взуттям. У зв`язку з насиллям біологічного батька [PERSON] вимушена тікати з дому та проживати у сусідів чи родичів. Відповідно до листа Фастівського відділення поліції Васильківського відділу ГУ НП України в Київській області від 12.01.2021 року № 122/109/1004/1/02-21, [PERSON] , неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, виготовлення, зберігання самогону та апаратів для його вироблення, розпивання алкогольних напоїв у громадських місцях, вчинення насильства в сім`ї. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради № 06-23/155 від 16.01.2021 року, визнано доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно доньки [PERSON] , яка участі у вихованні доньки не приймає, долею дитини не цікавиться. Згідно ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч.1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Оскільки відповідач повністю самоусунулася від виховання дитини, не проявляє ніякого інтересу до її життя та розвитку, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, речами побуту, своєю бездіяльністю наражала дитину на небезпеку. Зазначені фактори, як окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення відповідача від виховання доньки, свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов`язками по відношенню до дитини, а тому суд вважає, що відповідача [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно доньки [PERSON] . Разом з тим, згідно ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно, з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України та роз`яснення п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з частиною третьою ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з вимогами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, хоча повинна та має таку можливість, є особою працездатного віку, посилання відповідача на хворобливий стан здоров`я будь-якими доказами не підтверджено, а тому суд вважає за необхідне стягнути з неї аліменти на утримання доньки в розмірі ј частини її заробітку до її повноліття. Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до п.14 ч. 2 ст. 3 ЗУ "Про судовий збір" судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону або міжнародного договору, згоду на обов`язковість якого надано Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України, суб`єкти надання безоплатної вторинної правової допомоги та/або органи опіки та піклування або служби у справах дітей. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної вимог, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 4204,00 грн. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць суд допускає до негайного виконання відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України.

Outcome: approved