Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , Третя особа: [PERSON] , в якій просить суд вселити [PERSON] в житловий будинок [ADDRESS] , стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що є власником 5/6 частин домоволодіння [ADDRESS] . В будинок [ADDRESS] позивач вселитися не може, оскільки відповідач [PERSON] не допускає його до будинку, закрив на замок ворота, будинок, ключі не дає та двері не відчиняє. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 08.02.2019 справу прийнято до провадження судді Савченка Д.М. та відкрито провадження. Розгляд справи суд вирішив проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25.03.2019 у задоволенні клопотання представника [PERSON] - Шрамко Ірини Сергіївни про зупинення провадження у справі відмовлено. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15.04.2019 клопотання представника відповідача [PERSON] - Шрамко Ірини Сергіївни про розгляд справи в порядку загального позовного провадження задоволено. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28.05.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, повідомлялись своєчасно і належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримала. Відповідач, який був повідомлений про день, час та місце проведення судового засідання своєчасно і належним чином, у засідання не з`явився, на час розгляду справи заяв про відкладення розгляду справи не надав, про причини неявки суду не повідомив. Третя особа у судове засідання не з`явилась, повідомлялась своєчасно і належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовільнити. [PERSON] 26.03.2019 надала заяву, в якій підтвердила обставини, на які посилається позивач в позовній заяві, та зазначила, що [PERSON] перешкоджає вселенню позивача до спірного житлового будинку. Представником відповідача [PERSON] - адвокатом Шрамко І.С. надано суду відзив на позовну заяву, в якому остання зазначила, що [PERSON] придбав будинок як добросовісний позивач, реституція внаслідок визнання договору недійсним застосована не була. Крім того, в період добросовісного користування будинком [PERSON] почав реконструкцію будинку та вчинив невід`ємні поліпшення. Реконструкція не була завершена, оскільки [PERSON] звернувся до суду. Вважає позов передчасним, оскільки ухвалою суду накладено арешт та заборонено вчиняти будь-які будівельні роботи у вказаному домоволодінні, у зв`язку з чим є незрозумілим, що відповідач має на увазі під вселенням в житловий будинок. Також повідомила, що [PERSON] не є власником спірного житлового будинку, тому є неналежним відповідачем, а наявність заяв до правоохоронних органів не може свідчити про перешкоджання [PERSON] вселенню позивача. Інших заяв та клопотань від сторін не надійшло. Враховуючи, що в засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Як встановлено судом, відповідно до рішення Харківського районного суду Харківської області від 28.05.2015, що залишено без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 09.07.2015, а також ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.10.2015, визнано за [PERSON] право власності на 1/6 частину житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , що помер [INFO] , за [PERSON] визнано право власності на 1/6 частини житлового будинку, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , що помер [INFO] , а також визнано за останнім право власності на 2/3 частини зазначеного житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті баби [PERSON] , що померла [INFO] . Визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , укладений 14 вересня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Купровською Я.М. та зареєстрований в реєстрі за № 611. Витребувано із володіння [PERSON] у власність [PERSON] 5/6 частин житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] , загальною площею 113,0 кв.м, житловою площею 96,80 кв.м. Витребувано із володіння [PERSON] у власність [PERSON] 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] , загальною площею 113,0 кв.м, житловою площею 96,80 кв.м. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 5/6 житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] . Рішенням Циркунівської сільської ради Харківського районну Харківської області від 30.01.2016 перейменовано вул. Червоноармійську на вул. Зарічанську. До матеріалів справи долучено заяви до Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області від 24.04.2017 та 28.04.2017 про перешкоджання [PERSON] та [PERSON] в допуску до будинку [ADDRESS] , а також відповідь Липецького ВП від 19.03.2018 №1294/119-93/01/20-2018, від 19.03.2018 №1294/119-93/01/20-2018, від 04.05.2018 №2177/119-93/01/20-2018 про відсутність обставин, що можуть свідчити про вчинення будь-якого кримінального правопорушення та з пропозицією заявникам звернутись до суду. Отже, судом встановлено, що позивач є власником 5/6 частин спірного домоволодіння, а відповідач перешкоджає йому у вселенні до будинку, у зв`язку з чим між сторонами виник спір, для вирішення якого позивач звернувся до суду з даним позовом. Статтею 41 Конституцією України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності, якщо він не порушує норм закону, моральних засад суспільства, екологічної ситуації та інтересів інших осіб. Аналогічні положення містяться в п.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", відповідно до якого власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. За змістом ст. 319 ЦК власник сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: approved