Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

15 липня 2016 року до Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення індексації зі сплати аліментів. В обгунтування позову позивач [PERSON] зазначила , що рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 28.04.2011 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] для утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 50 гривень щомісячно , починаючи з 08.04.2011 року. Згідно з ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів визначено судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. Таким законом є Закон України "Про індексацію грошових доходів населення" Порядок проведення такої індексації затверджено Постановою КМУ від 17.07.2003 року № 1078. Однак боржник [PERSON] протягом усього часу сплачував аліменти без урахування індексації , внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 6027 гривень. Тому позивач змушена звернутися до суду з даним позовом в якому прохає стягнути з відповідача на її користь індексацію зі сплати аліментів в сумі 6027 гривень за період з 01.08.2011 року по 01.06.2016 року. В судове засідання позивач [PERSON] надала письмову заяву в якій підтримала заявлені вимоги, по тих підставах , що викладені в позовній заяві , прохала розглянути справу за її відсутності , позов задовольнити , у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечувала проти заочного розгляду справи . Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце його проведення повідомлявся належним чином згідно вимог ч.5 ст.74 та ч.1 ст.77 ЦПК України , причини своєї неявки судові не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив, заперечень проти позову не надав. У відповідності до ст.224 ЦПК України, за письмової згоди позивача [PERSON], суд ухвалює заочне рішення. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, з'ясувавши позицію позивача у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Батьками малолітнього [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 28 квітня 2011 року з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] присуджено аліменти в розмірі 500 гривень щомісячно, на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки в.о.начальника відділу Куйбишевського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області С.М.Алєксандрової № 4043/03-39 від 08.08.2016 року у службі на виконанні знаходиться виконавче провадження № 26812811 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON] [INFO]. За період з 01 травня 2011 року по 01 червня 2016 року індексація аліментів у тредій грошовій сумі , по даному виконавчому провадженню з [PERSON] на користь [PERSON] не нараховувалася та не виплачувалася боржником. Вирішуючи спір про стягнення суми індексації аліментів суд виходить з наступного. Стаття 184 ч. 2 СК України вказує, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» № 1282 від 03.07.1991 року (далі по тексту Закон України № 1282) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Стаття 2 Закону України № 1282 вказує, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника. Відповідно до ст. 8 ч. 1, 8 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Оскільки Законом України № 1282 аліменти прямо не передбачені до переліку грошових доходів громадян, які підлягають індексації, однак, такі виплати не мають разового характеру, а нормами Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації, іншого закону, який би спеціально визначав умови та підстави індексації аліментів немає, тож з урахуванням положень ст. 8 ч. 8 ЦПК України застосуванню підлягають положення Закону України № 1282. Така правова позиція, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, сформульована у постанові Верховного суду України від 06.11.2013 року у справі за N 6-113цс13. Відповідно до ст. 4 Закону України № 1282 в редакції, яка діяла на період часу, за який позивач просить стягнути суму індексації аліментів, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Згідно розрахунку наданого позивачем [PERSON] сума індеесації за 2011 рік склала 30.00 грн, за 2012 рік - 72.00 грн., за 2013 рік - 72.00 грн., за 2014 рік - 480 грн., за 2015 рік - 3425.50 грн, за січень-травень 2016 року - 1947.50 грн., а всього 6027.00 грн. Зважаючи на викладене, враховуючи положення ст. 11 ЦПК України, суд вбачає підстави для задоволення вимог позивача в частині стягнення з відповідача суми індексації аліментів відповідно до наданого розрахунку, який відповідачем не спростований . Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з урахуванням положень ст. 80 ч. 1 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved