Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

23 лютого 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина» про розірвання договорів оренди землі. В обґрунтування позову позивач зазначив, що на підставі державного акту від 20 грудня 2001 року серії ІІІ-ВН 030835 він є власником земельної ділянки площею 2,1002 га, кадастровий номер 0523981500:03:000:0180 та земельної ділянки площею 2,093 га, кадастровий номер 0523981500:03:000:0181 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Вилянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області. В 2006 році між ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина» та [PERSON] , був укладений договір оренди вищезазначених земельних ділянок строком на 10 років, який був 27 червня 2007 року зареєстрований у Томашпільському районному відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис про його державну реєстрацію. Після закінчення строку на який було укладено договір оренди землі позивач звернувся до ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина» про припинення використання належних йому земельних ділянок площею 2,1002 га та 2,093 га, які розташовані на території Вилянської сільської ради. 17 лютого 2020 року генеральним директором ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина» було надано відповідь № 437 на заяву в якій повідомлено, що 30 грудня 2014 року між позивачем та відповідачем були укладені нові договори оренди, які зареєстровані у встановленому законом порядку Реєстраційною службою Чечельницького районного управління юстиції 15 лютого 2016 року. Умови даних договорів оренди землі товариство виконує в повному обсязі. 12 травня 2020 року відповідачем ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина» було надано відповідь на адвокацький запит додатком до якого було додано копії договорів оренди землі від 30 грудня 2014 року а також витяги про державну реєстрацію. Відповідачем ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина» не сплачується позивачу орендна плата за користування землею відповідно до договорів оренди землі № 447-1/В та № 477/В від 30 грудня 2014 року, тому він вимушений для захисту своїх прав та інтересів звернутися до суду з цим позовом про розірвання вказаних договорів оренди землі, які були укладені між ним та ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина» з скасуванням їх державної реєстрації та визнанням недійсним договору оренди землі № 477/В від 30 грудня 2014 року. Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 23 лютого 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 22 березня 2021 року від ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина» на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву про розірвання вищевказаних договорів оренди землі на підставі якого відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі, мотивуючи тим, що починаючи з травня 2020 року ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина» неодноразово надсилало позивачеві орендну плату через поштове відділення Укрпошти за користування належних йому на праві власності земельних ділянок, що підтверджується копіями платіжних доручень, однак позивач кошти за використання земельної ділянки не отримував у зв`язку з відмовою одержувача від отримання таких коштів. Дані позовні вимоги викладені у позовній заяві вважає необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки товариство належним чином виконує договірні зобов`язання за договорами оренди. Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 19 квітня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] -адвокат Дунаєв І.Б. в судове засідання не з`явився надіслав до суду клопотання про розгляд справи у відсутності позивача та його представника позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовільнити. Представник відповідача ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст. 211 ЦПК України. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося. Суд, розглянувши клопотання представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність і допустимість доказів по справі, прийшов до наступного висновку. Згідно\~ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.\~ \~ \~ Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до державного акту від 20 грудня 2001 року серії ІІІ-ВН 030835 та витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17 грудня 2019 року № 193378451 та № 193373384 є власником земельної ділянки площею 2,1002 га, кадастровий номер 0523981500:03:000:0180 та земельної ділянки площею 2,093 га, кадастровий номер 0523981500:03:000:0181, що знаходяться на території Вилянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.6-8). Згідно договорів оренди землі від 30 грудня 2014 року № 447-1/В та № 477/В укладених між [PERSON] та ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» ( далі Договори) вбачається, що орендодавець [PERSON] надає належні йому, а орендар ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» приймає в строкове платне користування земельні ділянки з цільовим призначенням визначеним Державним актом серії ІІІ-ВН № 030835 від 20 грудня 2001 року площею 2,1000 га, та 2,0900 га, які знаходяться на території Вилянської сільської ради. Дані договора укладено на 49 років ( а.с. 13-16). Відповідно до п. 4.1 Договорів, орендна плата сплачується орендарем у грошовій формі готівкою через касу підприємства, або в натуральній формі, або відробітковій формі надання послуг. Розмір орендної плати у рік становить не менше ніж 3,0 (три) відсотки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки зазначеної в п. 2.4 договорів, а саме в грошовій формі 1417,57 та 1417, 61 грн в рік, або в натуральній формі 10,35 центнерів зерна в рік. Відповідно до п. 4.4. Договорів, орендна плата виплачується у строк до 20 грудня кожного поточного року. Згідно п. 12.4 Договорів, дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін, рішенням суду на вимогу однієї із сторін, унаслідок невиконання другою стороною обовязків передбачених договором, внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також інших підстав, визначених законом; припинення діяльності орендаря. Як вбачається з акту приймання-передачі земельних ділянок в оренду, орендодавець [PERSON] передав, а орендар ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» прийняв в строкове платне користування земельні ділянки розміром 2,1000 та 2,0900 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Вилянської сільської ради, які належать орендодавцю на праві приватної власності ( а.с. 14-16). Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Як вбачається зі змісту ст. 25 Закону України «Про оренду землі» орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку. Положеннями ст. 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У пункті д) ч. 1 ст. 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати. Як вбачається з матеріалів справи ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина»» направила позивачу грошові кошти лише у травні 2020 року, після звернень [PERSON] до відповідача із адвокатськими запитами. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зазначено, що: «у пункті «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться». Також, у постанові Верховного Суду від 02 травня 2018 року у справі № 925/549/17 зазначено, що той факт, що відповідач сплатив усю суму заборгованості з орендної плати за землю, не має правового значення для вирішення даного спору, оскільки судами встановлений факт її систематичної несплати протягом періоду дії договору оренди землі, що відповідно до ч.1 ст.32 Закону України "Про оренду землі", ст. 141 Земельного кодексу України, ст. 651 Цивільного кодексу України та умов договорів є достатньою правовою підставою для їх розірвання. Отже, враховуючи що орендна плата відповідачем протягом тривалого часу систематично не сплачується, суд приходить до висновку розірвати договора оренди. Оскільки суд прийшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо розірвання договорів оренди, обґрунтованою є й інша вимога, зокрема щодо скасування державної реєстрації договорів оренди землі № 447-1/В, та № 477/В, які укладені 30 грудня 2014 року щодо земельної ділянки площею 2,1002 га та 2,093 га між [PERSON] і ТОВ Агрокомплекс «Зелена Долина» та зареєстровані реєстраційною службою Чечельницького районного управління юстиції Вінницької області 15 лютого 2016 року, номер запису: 13260902, та 13262973 з визнанням недійсним договору оренди землі № 447/В, що фактично є похідною від первісної вимоги і має на меті відновлення прав позивача після розірвання вищезазначених договорів оренди землі. Відповідно до ч. 5 ст. 265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем [PERSON] при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 1816,00 гривень (а.с.1), а тому враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 1816,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved