Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Хмільницької міської ради Вінницької області про позбавлення батьківських прав та про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у шлюбі від якого у них [INFO] року народився син [PERSON], 02.12.2005 року було розірвано шлюб між позивачем та відповідачем. 22.04.2014 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] Після розірвання шлюбу син залишився жити з позивачем. Рішенням Ровеньківського міського суду Луганської області від 04.08.2005 року відповідач сплачує на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так як відповідач ухиляється від сплати аліментів у нього виникла заборгованість, яка станом на 31.05.2017 року становить 19915 грн. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, чим порушує права та інтереси сина, а тому просить позбавити його батьківських прав відносно сина [PERSON] Також позивач зазначає, що її матеріальне становище погіршилось, дитина потребує більше коштів для її утримання, тому позивач просить змінити розмір стягуваних аліментів на утримання сина [PERSON] У судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся в порядку, передбаченому ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Зокрема в газеті «Урядовий кур'єр» від 22.07.2017 року опубліковано оголошення про виклик відповідача в судове засідання. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмільницької міської ради Тишкевич Ю. позовні вимоги просить задовольнити, так як є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав. Пояснив, що [PERSON] являється батьком неповнолітнього [PERSON], не займається вихованням своєї дитини, ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Вважає що позбавлення батьківських прав буде відповідати інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки наявних у справі доказів достатньо для вирішення справи по суті та враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, повторно не з'явився, суд, у відповідності до ст. 224 ЦПК України, ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] (копія на а.с. 13) [PERSON] є батьком, а [PERSON] матір'ю [PERSON], [INFO] Згідно виконавчого листа Ровеньківського міського суду Луганської області № 2-2095 з відповідача стягуються на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку щомісячно починаючи з 26.07.2005 року. Так як відповідач ухиляється від сплати аліментів у нього виникла заборгованість, що підтверджується розрахунками заборгованості по сплаті аліментів (а.с.15-16). Згідно висновку виконавчого Хмільницької міської ради від04.08.2017 року № 289 позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] є доцільним і буде в інтересах дитини. Відповідач не займається вихованням, доглядом малолітньої дитини, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків внаслідок чого протягом тривалого часу створилися і продовжують існувати умови, які шкодять інтересам дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересів дитини. Таке визначення може бути необхідними у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. В абзаці 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З висновку виконкому Хмільницької міської ради вбачається, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, що є підставою для позбавлення його батьківських прав Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved