Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

20 січня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Домінанта» (далі ТДВ «СК «Домінанта»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Моторне (Транспортне) Страхове Бюро України, [PERSON] , про стягнення матеріальної шкоди. В обґрунтування позову позивач, зазначав, що він є власником автомобіля VOLKSWAGEN T5, державний номерний знак [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 06 листопада 2013 року, серії [NUMBER] . 29 січня 2018 року о 10 годині 30 хвилин по вул. Котовського в м. Барвінковому Харківської області [PERSON] , керував автомобілем ВАЗ-2107, номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та допустив зіткнення з автомобілем Т-5, номерний знак [NUMBER] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив пункти 12.1, 12.3; ПДР, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в ТДВ «СК «Домінанта» згідно полісу №АМ1588545. Згідно зі звітом про визначення вартості матеріального збитку вартість майнового збитку, завданого позивачу складає 21\~943,45 грн. 15 травня 2018 року позивач направив на офіційну адресу ТДВ «СК «Домінанта» повідомлення про настання страхового випадку, однак страхове відшкодування відповідач не виплатив. У зв`язку з чим, посилаючись на викладене [PERSON] просив: стягнути із ТДВ «СК «Домінанта» суму страхового відшкодування в розмірі 21943, 45 грн., вартість дослідження щодо встановлення вартості відновлювального ремонту автомобіля в розмірі 3 000,00 грн. Ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 21 січня 2021 року справу прийнято до провадження та відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Судові повістки, відповідно до вимог п. 2 ч.7 ст.128 ЦПК України, надсилалися у встановленому законом порядку. Представник відповідача повідомлений у встановленому порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Представник третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, -Моторне (Транспортне) Страхове Бюро України в судове засідання не з`явилася, надала пояснення на позовну заяву. Вказала, що згідно з Законом №1961 передбачено лише один випадок МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих проводить регламентні виплати за зобов`язаннями страховика, а саме: «у разі недостатності коштів та майна страховика учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності». Вказала, що на даний час МТСБУ не володіє інформацією щодо ліквідації страховика ТДВ «СТ «Домінанта». Проте, у разі визнання страховика банкрутом та його ліквідації саме на МТСБУ буде покладено обов`язок щодо проведення регламентних виплат з фонду захисту потерпілих. При цьому, просила врахувати, що розмір регламентних виплат, як і розмір страхового відшкодування визначається з врахуванням положень ст.ст. 22, 29, 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Третя особа, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] до суду не з`явився. Судові повістки, відповідно до вимог п. 2 ч.7 ст.128 ЦПК України, надсилалися у встановленому законом порядку. Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд без виходу до нарадчої кімнати ухвалив провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Враховуючи що розгляд справи відбувся за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що 10 годині 30 хвилин 29 січня 2018 року по вул. Котовського в м. Барвінковому Харківської області [PERSON] , керував автомобілем ВАЗ-2107, номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та допустив зіткнення з автомобілем Т-5, номерний знак [NUMBER] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив пункти 12.1, 12.3; ПДР, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, що підтверджується постановою Барвінківського районного суду Харківської області від 16 лютого 2018 року (а.с.9). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в ТДВ «СК «Домінанта» згідно полісу №АМ1588545. Згідно звіту №0040/18 про оцінку вартості КТЗ та вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ, проведеного ТОВ «ЦЕНТР ЕКСПЕРТНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ «ПРОФЕСІОНАЛ» вбачається, що вартість майнового збитку, завданого позивачу складає 21\~943,45 грн. (а.с.14-35). 15 травня 2018 року відповідач був повідомлений про ДТП (а.с.36, 37) Страхове відшкодування на користь позивача не було виплачено відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У силу ч. 2 ст. ЦК України до збитків відносяться, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частиною 3 ст. 22 ЦК України передбачено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.Згідно ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закону) відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Відповідно до ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно п. 1 ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик (а у випадках, передбачених ст. 41 Закону - МТСБУ) відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну. Статтею 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно ст. 35 зазначеного вище Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає Страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Вимогами п. 2 ст. 36 Закону передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) або здійснити виплату страхового відшкодування. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Таким чином, з урахуванням вимог ст.ст. 29, 34 та 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд зазначає, що страховик був зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування позивачу протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування. Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Хоча пункт 1 частини 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення Європейського суду з прав людини від 10.05.2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04). Статтею 13 Конвенції передбачено право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. З огляду на встановлені судом обставини на підставі наявних матеріалів справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved