Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

23 серпня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до Дружківського міського суду Донецької області з позовом до Дружківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (далі-відповідач) про зняття арешту з майна. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до договору купівлі - продажу квартири від 05 листопада 2004 року її батько [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. [INFO] її батько [PERSON] помер. 07 травня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до нотаріуса для оформлення спадщини. Від нотаріуса вона дізналася про те, що на квартиру [ADDRESS] було накладено арешт. 04 липня 2018 року [PERSON] звернулася до начальника Дружківського міського відділу ДВС щодо підстав накладення арешту. Згідно інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень відносно боржника [PERSON] було відкрито виконавчі провадження: за судовим наказом Дружківського міського суду Донецької області № 2н/1997/11 від 1 лютого 2014 року про стягнення з [PERSON] на користь ВО «ДТМ» заборгованості у розмірі 5970,84 грн. (станом на 16 липня 2018 року заборгованість сплачена у повному обсязі); за судовим наказом Дружківського міського суду Донецької області № 2н/1997/11 від 11 лютого 2014 року про стягнення з [PERSON] на користь держави судового збору у розмірі 94,10 грн.(станом на 31 липня 2018 року заборгованість сплачена у повному обсязі). Станом на 24 лютого 2008 року ЄДРВП та АСВП не діяли, а тому інформація про виконавче провадження про накладення арешту відсутня. Позивач [PERSON] просить зняти арешт та заборону на відчуження з усього майна, що належить [PERSON], накладений згідно постанови АА№356720 від 19 лютого 2008 року, реєстраційний номер обтяження 6654192; зобов'язати відповідача внести до Державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, відомості про зняття арешту та заборони відчуження усього майна, що належить [PERSON], який був накладений згідно постанови АА№3 56 720, від 19 лютого 2008 року, реєстраційний номер обтяження 6654192. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином. До суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягає. Представник відповідача-Дружківський міський відділ Головного територіального управління юстиції у Донецької області до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. До суду надав клопотання про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. [INFO] у місті Дружківка Донецької області народилася [PERSON]. Її батьками вказані: [PERSON] (батько), [PERSON] (матір), що підтверджено свідоцтвом про народження [NUMBER] від 06 січня 1986 року, виданого в/ЗАГС Дружківського виконкому Донецької області. Згідно свідоцтва про одруження [NUMBER] від 07 вересня 2002 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Дружківського управління юстиції Донецької області, 07 вересня 2002 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] від 18 грудня 2017 року, виданого Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, 13 грудня 2017 року у віці 59 років помер [PERSON]. Згідно з витягом про реєстрацію право власності на нерухоме майно, виданим Дружківським міським бюро технічної інвентаризації №5685751 від 03 грудня 2004 року [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №10531 від 05 листопада 2004 року є власником 1/1 частки квартири [ADDRESS]Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №51817390 від 07 травня 2018 року підтверджено реєстрації спадкової справи відносно спадкодавця [PERSON]. Як вбачається з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №129469712 від 03 липня 2018 року, на квартиру[ADDRESS] було накладено арешт та оголошено заборону на відчуження, що зареєстровано 24 лютого 2008 року. Власником квартири зазначений [PERSON]. 04 липня 2018 року [PERSON] зверталася до відповідача з метою вирішити питання про зняття арешту з майна батька [PERSON] Згідно з повідомленням Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецької області від 17 липня 2018 року №1-487-1429/10/191198 у державного виконавця відсутні підстави для зняття арешту (виконавчі провадження включно по 2014 рік знищені). Так, відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно ч. 1ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно дост. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", особа,яка вважає,що майно,на яке накладено арешт, належить їй,а не боржникові,може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається За постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу(установі),якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець,якщо виявлено порушення порядку накладення арешту,встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу(установі) для зняття арешту. Згідно Постанови №5 від 03.06.2016 року Пленуму ВССУ, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження). У рішенні суду про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту суд зазначає про скасування заходів забезпечення позову, які оскаржуються (пункт 8 частини першої статті 214 ЦПК). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved