Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

27 грудня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач свої вимоги обгрунтовує тим, що на підставі договору дарування від 10.04.1997 року та договору дарування частки квартири від 13.08.2013 року їй належить квартира за адресою: [ADDRESS] , у якій крім неї зареєстрована відповідач [PERSON] , яка не є співвласником квартири та яка практично відразу після реєстрації місця проживання у квартирі не проживає, майном не користується, її особисті речі у квартирі відсутні. Позивач вказує, що відповідачу жодних перешкод у користуванні житловим приміщенням не чинила, відповідач добровільно залишила квартиру і не користується нею тривалий час, ніякої участі в утриманні квартири, в проведенні поточних ремонтів не бере, не сплачує за комунальні послуги, квартирної плати, позивач змушена проводити оплату за всі комунальні послуги, в тому числі, які нараховуються і на відповідача. Позивач вказує, що у зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] не проживає у даній квартирі більше одного року без поважних причин, тому вона звернулася в суд з позовною заявою про визнання її такою, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS] . Представник позивача [PERSON] - [PERSON] до проведення судового засідання подав до суду письмову заяву про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримують повністю, просять позов задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином через судовий виклик, про причини неявки в судове засідання не повідомила. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, з`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Із копії договору дарування від 10.04.1997 року (а.с.6), копії договору про поділ нерухомого майна (квартири), що є спільною сумісною власністю від 13.08.2013 року (а.с.7), договору дарування частки квартири від 13.08.2013 року (а.с.8-9) вбачається, що квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності позивачу[PERSON] . Із копії будинкової книги, довідки про склад сім`ї зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №668 від 05.12.2018 року встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована у квартирі за адресою: [ADDRESS] (а.с.10-13,15). Із акту від 06.12.2018 року, засвідченого начальником КП "УЖК №1" встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстрована сестра позивача - [PERSON] , яка фактично з 2000 року за даною адресою не проживає (а.с.14). У відповідності до ст. 317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною другою статті 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст.72 ЖК України суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] більше року, а саме з 2000 року не проживає в квартирі, за адресою: [ADDRESS] без поважних причин, тому суд позов задовольняє та визнає її такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] судовий збір в розмірі 704,80 грн., що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved