Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Зміївський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), в якому просить суд виключити запис про нього як батька з актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову вказав, що він з 17.10.1992 по 03.05.2017 року перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] , в якому вони мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу позивач неодноразово чув від відповідачки, що не є біологічним батьком найменшої доньки [PERSON] , а тому, з метою наявності чи відсутності кровного споріднення між ним та дитиною, забажав провести відповідне генетичне дослідження. 11 серпня 2020 року в медико-генетичному центрі «МАМА-ПАПА» вони пройшли медико-генетичне обстеження, результати якого підтверджують відсутність кровного споріднення між позивачем та неповнолітньою [PERSON] . Тому просить задовольнити позов та виключити запис про нього як батька з актового запису про народження дитини. Позивач - [PERSON] - у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач - [PERSON] - в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій визнала позов в повному обсязі та не заперечувала проти його задоволення, просила розглянути справу без її участі (а.с.25). Представник третьої особи - Зміївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), в судове засідання не з`явився, до суду надано заяви від 02.10.2020, 27.10.2020 року про розгляд справи без його участі та відсутність заперечень проти задоволення позовних вимог [PERSON] (а.с.19, 24). Відповідно до ч.2 статті 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3, ч.4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши доводи позовної заяви та додані до неї письмові докази, суд встановив наступні обставини: З 17.10.1992 року по 03.05.2017 року позивач [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] , який рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 03.05.2017 року було розірвано (а.с.7). Згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Лиманської сільської ради Зміївського району Харківської області 01.03.2013 року, від шлюбу народилася донька - [PERSON] , актовий запис № 7 від 01.03.2013 року. В зазначеному свідоцтві в графі «батько» вказаний позивач - [PERSON] , в графі «мати» - відповідач [PERSON] . (а.с.6) Відповідно до результату дослідження № 27513 від 11.08.2020 року аналізу ДНК на батьківство між батьком [PERSON] та дитиною [PERSON] , отриманих шляхом STR-локусів ДНК, ймовірність батьківства [PERSON] становить 0%, а отже передбачуваний батько виключається як біологічний батько тестованої дитини - [PERSON] (а.с.9) Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до статті 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Врахувавши позицію сторін по справі, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів по справі у їх сукупності, суд зазначає: Статтею 51 Конституції України, частинами другою-третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Згідно ч.9, ч.10 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За загальними підставами визначеними статтею 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно зі ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу.До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до п.2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за №55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно з п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності наданого позивачем висновку аналізу ДНК про відсутність кровного споріднення між позивачем та дитиною [PERSON] , [INFO] , батьком якої він записаний. Суд також не має обґрунтованого сумніву щодо добровільності визнання цієї обставини відповідачкою, оскільки про вказаний факт вона зазначала ще в 2017 році при ухваленні рішення про розірвання шлюбу. Європейський Суд з прав людини, практику якого відповідно до ч.4 статті 10 ЦПК України суд застосовує як джерело права, у справі "Калачова проти Російської Федерації" (№ 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року) зазначив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини, і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про доведеність належними і допустимими доказами відсутності кровного споріднення між позивачем та дитиною [PERSON] , [INFO] , а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved