Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

27 серпня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання повнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до закінчення донькою навчання, мотивуючи свій позов тим, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дочку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пославшись на обставини та докази, що їх стверджують. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі. У своїх запереченнях пояснив, що по можливості він надає фінансову допомогу дочці. Дочка є повнолітньою та отримала освіту, яка дає можливість працевлаштування. Він намагається спілкуватись з дочкою, проте вона до цього ставиться негативно. Вказує на те що є пенсіонером, має хронічу хворобу і потребує лікування. У прийнятті остаточного рішення покладається на розсуд суду. Третя особа надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, просить справу розглянути без її участі. Вказала, що здобула кваліфікацію бакалавра філології, тобто базову (неповну) вищу освіту та продовжує навчання на денному відділенні у ДНУ ім. Гончара. Також зазначила, що з 2012 року 2 рази на рік вона проходить стаціонарне лікування в алергологічному відділенні Дніпропетровської обласної клінічної лікарні ім. І.І. Мечникова за кошти матері. Вважає, що батько має змогу сплачувати аліменти, адже окрім пенсії у нього є інші доходи, про які він їй повідомляв. Заслухавши доводи сторін, з'ясувавши обставини справи, перевіривши докази, суд дійшов такого висновку. Із свідоцтва про народження (а.с. 3) вбачається, що відповідач [PERSON], є батьком [PERSON] [INFO]. Відповідно до витягу з наказу по Дніпропетровському університету імені О.Гончара (а.с.8) [PERSON] зарахована на п'ятий курс денного відділення факультету української мови та іноземної філології та мистецтвознавства, на бюджетній основі. Дата закінчення навчання 30 червня 2015 року. З довідки № 135 від 22.09.2014 року вбачається, що відповідач отримує пенсію у розмірі 2061 грн. щомісячно(а.с.34). Медичною довідкою (а.с.33), підтверджується що відповідач [PERSON] потребує періодичного лікування. Із виписки з історії хвороби [PERSON] (а. с. 85-90) вбачається, що вона періодично проходить лікування у відділенні алергології Дніпропетровської обласної клінічної лікарня ім.І.І. Мечнікова. Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 статті 200 СК України, визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу)платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. У статті 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року, "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття , виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи матеріальне становище платника аліментів, та повнолітньої дочки, яка продовжує навчання на денному відділенні, суд вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), а тому позов підлягає задоволенню. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та ст.ст.6, 182, 184, 199, 200 СК України,

Outcome: approved