Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання особа такими, що втратили право користування житловим приміщенням, відповідно до якого просить суд визнати [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~такими,\~що втратили\~право користування\~житловим приміщенням,\~а саме\~ у\~квартирі [ADDRESS] . Свої вимоги\~позивач обґрунтовує\~тим,\~що позивачка\~є власником\~квартири,\~розташованої за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~на підставі\~ \~ свідоцтва\~ про\~право власності\~ на\~житло від\~03.05.2012\~року.\~Зазначає,\~що в\~квартирі зареєстровані\~відповідачі.\~З 2016\~року \~ відповідачі\~ у\~квартирі \~не проживають,\~особистих речей\~не мають,\~що перешкоджає\~їй,\~як власнику\~користуватися і\~розпоряджатися належним\~їй майном\~та оформити\~субсидію. Позивач, у судове засідання не з`явилась про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. До початку судового засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов просить задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явились та не повідомили про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи були належно повідомлені у встановленому законом порядку. Відзив та заперечення проти позову від відповідачів не надходили, тому суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~З урахуванням ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~ \~ Розглянувши матеріали справи, додатково представлені документи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 03.05.2012 року, квартира, яка [ADDRESS] у [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно договору дарування частки квартири, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подарували, а [PERSON] прийняв в дар належні дарувальникам ѕ частки чотирикімнатної квартири номер [ADDRESS] . Актом від 24.06.2019року,встановлено, що [PERSON] , [PERSON] зареєстровані у квартирі [ADDRESS] та за вказаною адресою фактично не проживають з 2016року. Частиною першою\~статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої\~статті 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~статті 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Конституцією\~(ст.41) та ст.1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 р. відповідно до\~закону №475/97-ВР від 17.07.97р. "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (стст.316, 317, 319, 321\~Цивільного кодексу України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16,\~386,\~391 ЦК. Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379,\~382 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.391 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. \~Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Аналізуючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки відповідачі не є власниками квартири, у ній не проживають, особистих речей не зберігають, їх необхідно визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] .

Outcome: approved