Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

14 листопада 2016 року [PERSON] предявила вказаний позов, посилаючись на наступні обставини. 29.12.2009 р. вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у виконавчому комітеті Дмитрів- ської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, актовий запис № 12. Від шлюбу ма- ють трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], 31.10.2011 р. народ- ження, та [PERSON], [INFO]. Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 25.08.2016 р. шлюб між ними розірвано. Діти проживають з нею та знаходять- ся на її утриманні. У звязку з тим, що [PERSON] має нерегулярний мінливий дохід, просила стягувати з нього аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. В судове засідання на 25.11.2016 р. [PERSON] не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи за місцем реєстрації та проживання сповіщався належним чином - поштою з пові- домленням (а.с.15). До суду повернувся конверт із поміткою «за вказаною адресою не проживає». Тому у відповідності до ч.9 ст.74 ЦПК України відповідача викликано до суду шляхом опубліку- вання оголошення в пресі на 08.12.2016 р. на 11 год. Але відповідач повторно до суду за викликом не зявився, тому суд вважає можливим розгля- нути справу за його відсутності та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 25.08.2016 р. (копія на а.с.5 ), шлюб, зареєстрований 29.12.2009 р. виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Татарбу- нарського району між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно з копіями свідоцтв про народження серії І-ЖД № 384803, серії 1-ЖД № 236381, серії І-ЖД № 282690 (а.с.6,7,8), у сторін по справі народилися діти: [PERSON], 05.03.2014 р. наро- дження, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Як слідує з довідки виконавчого комітету Татарбунарської міської ради № 2759 від 10.11.2016 р.(а.с.9), [PERSON] проживає в с.Дмитрівка по вул.Дружби Одеської області, на її утриманні знаходяться зазначені діти. Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сімї є першоосновою ро- звитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за вихо- вання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, нав- чання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Стаття 27 Конвенції «про права дитини» від 20.11.1989 р. (ратифікована Постановою ВР Ук- раїни № 789-ХІІ від 27.02.1991 р.) дає кожній дитині право на рівень життя, необхідний для її фі- зичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Як передбачено ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій гро- шовій сумі. Пленум Верховного Суду України у п.17 своєї постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. № 3 розяснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони у справі мають 3-х малолітніх дітей, які знахо- дяться на утриманні матері, відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, однак добровільно не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Тому суд вважає за можливе та необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на користь позивача на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину. Згідно ст.191 СК України, аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня предяв- лення позову, тобто, у даному випадку з 14.11.2016 р. З відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved