Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

[PERSON], діючи в інтересах сина - [PERSON], [INFO] звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача. У судовому засіданні позивачка позов підтримала у повному обсязі та прохала його задовольнити за ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків відносно неповнолітнього сина. Прокурор Шевченківського району Харківської області у судовому засіданні позов підтримав, вважає за необхідне його задовольнити, оскільки відповідач злісно не виконує батьківських обов'язків щодо виховання та утримання сина. Відповідач по справі - [PERSON] у судове засіданняне з'явився у зв'язку з тим, що на даний час відбуває покарання у виправному закладі, надавши при цьому суду письмову заяву від 24.01.2014 року, в якій вказує, що з позовом позивачки про позбавлення його батьківських по відношенню до свого неповнолітнього сина згоден (а.с.52). Неповнолітній [PERSON] визваний в суд з ініціативи суду в судовому засіданні пояснив, що за 14 років свого життя свого батька бачив всього 4 рази. Третя особа - служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області надала до суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без участі їх представника та просили позовні вимоги [PERSON] залишити без задоволення (а.с.44-45). Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, неповнолітнього сина - [PERSON]. з'ясувавши думку прокурора, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.11 Цивільного кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] з [PERSON] перебувала у шлюбі, який було розірвано 13 травня 2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 13 травня 2003 року (а.с.7). Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 04 жовтня 1999 року (а.с.9). У свідоцтві про народження дитини в графі батько вказаний відповідач по справі - [PERSON], в графі мати - позивачка - [PERSON]. Після розірвання даного шлюбу позивачкою було укладено новий шлюб та присвоєно прізвище «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 30 грудня 2011 року (а.с.8). Син проживає разом з позивачкою в [ADDRESS], разом з матірю з часу його народження. Після розірвання шлюбу відповідач по справі з сином взагалі не спілкується, ніякої матеріальної допомоги не надава, не цікавиться життям сина, ні навчанням, ні здоров'ям. Згідно довідки №245 від 20.09.2013 року з місця навчання [PERSON] - Покотилівського ліцею «Промінь» вбачається, що впродовж всього навчання дитини у школі його вихованням та навчанням цікавилася лише мати - відповідачка по справі - [PERSON], яка постійно відвідувала батьківські збори, спілкувалася з вчителями з приводу навчання сина (а.с.10). 01 липня 2013 року депутатом Покотилівської селищної ради - Старіченко М.В. в присутності свідків - [PERSON] та [PERSON] було складено акт про те, що відповідач з 2003 року по даний час у селищі Покотилівка разом з сім'єю не проживає, не відвідує та не приймає у часті у вихованні сина - [PERSON] (а.с.12). [PERSON] неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів. 08 квітня 2013 року Шевченківським районним судом Харківської області був засуджений до 3 років 2 місяців позбавлення волі за скоєння злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України, що підтверджується копією вироку в матеріалах справи (а.с.23). На даний час відповідач відбуває покарання у виправній колонії, що підтверджується довідкою № 4/12-Б-239/Др від 17.09.2013 року Олексіївської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№25) (а.с.11). Спільна дитина проживає фактично, без будь-якого догляду і виховання зі сторони батька, перебуває повністю на утриманні позивачки. Висновком про недоцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON], [INFO], по відношенню до неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], наданого Харківською районною державною адміністрацією Харківської області, зазначено, що відповідач по справі - [PERSON], який є рідним батьком неповнолітнього сина - [PERSON] відбуває покарання в Олексіївській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№25). Також вказано, що за місцем проживання дитини, службою у справах дітей райдержадміністрації проведено обстеження житлово-побутових умов та встановлено, що матір'ю створені всі необхідні умови для навчання, виховання та розвитку неповнолітньої дитини (а.с.46). Проте Харківська районна державна адміністрація Харківської області в своєму висновку вважає, що відсутні відповідні документи, що підтверджують ухилення від виконання батьківських обов'язків громадянина [PERSON], а позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують своїх батьківських обов'язків. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину. Згідно до положень ст.164 СК України, мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року з наступними змінами "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом. Виходячи з аналізу зібраних доказів суд вважає, що батько який не піклується про дитину, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків на протязі 14 років, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, навчання свого сина, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідне харчування, медичний догляд, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти, негативно впливає на дитину - має бути позбавлений батьківських прав. В даному випадку позбавлення батьківських прав [PERSON] є доцільним, так як відповідає інтересам неповнолітнього сина та необхідно для встановлення остаточного соціально-правового статусу. На підставі викладеного,

Outcome: approved