Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

26 вересня 2016 року [PERSON] звернулась до Словянського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до Горлівської міської ради\~Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 10 березня 2013 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті вона стала єдиним спадкоємцем за законом всього майна, в тому числі і легкового автомобіля. У встановленому порядку і строки вона звернулася до Першої Горлівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у звязку із чим була заведена спадкова справа № 8-2014. 19 травня 2014 року їй було видано свідоцтво про право на спадщину на житлову квартиру. Зазначає, що нещодавно вона вирішила отримати свідоцтво про право на спадщину на легковий автомобіль для чого звернулася до Першої Горлівської державної нотаріальної контори, яка перемістилася у м. Бахмут, Донецької області із відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після\~ померлого чоловіка, однак у видачі свідоцтва їй було відмовлено у звязку із тим, що заведена спадкова справа та оригінали документів залишився в зоні проведення АТО на тимчасово окупованій території у звязку з чим вона позбавлена можливості оформити спадщину шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину, оскільки оригінал спадкової справи на даний час перебуває на тимчасово не підконтрольній владі України території. Просила суд визнати за нею право власності у порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер 10 вересня 2013 року, на легковий седан марки ВАЗ 21061, 1989 року випуску, реєстраційний номер 55237ЕА, ідентифікаційний номер ЧТФ21061ОК2084773. Позивачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про дату та час судового розгляду справи в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву в якій просила справу слухати без її участі за участю її представника адвоката [PERSON] Представник позивача [PERSON], який діє на підставі свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю № 977 та договору на представництво інтересів в суді першої та апеляційної інстанції по цивільній справі від 26 вересня 2016 року, в судовому засіданні пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, позов просив задовольнити у повному обсязі. Протии вирышення справи у заочному порядку не заперечував. Згідно із повідомленням юридичного управління Донецької обласної державної адміністрації №08/274 від 03 жовтня 2016 року, отриманого на запит суду стосовно місця розташування Горлівської міської ради Донецької області, відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Указом Президента України від 14 листопада 2014 № 875/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях»Кабінету Міністрів України доручено у тижневий строк ужити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв;евакуації працівників (за їх згодою); вивезення в разі можливості майна та документації; переведення державних службовців і посадових осіб місцевого самоврядування з окремих територій у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях на роботу в іншу місцевість. На запит Донецької обласної ради до міських рад про переміщення на контрольовану територію та нові адреси місцезнаходження органів місцевого самоврядування відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 505 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», від Горлівської міської ради інформації про переміщення та нову адресу місцезнаходження не надходило. Жодною іншою інформацією про діяльність Горлівської міської ради Донецької області, обласна адміністрація також не володіє (а.с. 29-31), аналогічна відповідь судом була отримана також з Донецької обласної ради від 03 жовтня 2016 року № 0265-30 (а.с. 36, 38). У звязку із викладеним, судом було вжито всіх заходів щодо виклику представника відповідача до судового засідання. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає ст. 169 ЦПК України, з причин, які б могли бути визнані судом поважними, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів відповідно ст. 224-228 ЦПК України. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Так, у судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та спадкодавець [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 листопада 1965 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження : серія: VIII-УР №093674 актовий запис №1302 (а.с. 8). Згідно із свідоцтвом про смерть Серії:І-НО №724005, [PERSON] помер 10 вересня 2013 року, у Центрально-Міському районі міста Горлівка Донецької області (а.с. 33). Згідно даних Спадкового реєстру спадщина відкрилась за законом, заповіт відсутній. Спадкова справа в Україні № 8-2014 заведена в Першій Горлівській державній нотаріальній конторі за заявою дружини [PERSON] про прийняття спадщини (а.с. 46-47).19 травня 2014 року позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину на житлову квартиру. У склад спадкового майна після смерті [PERSON] входить транспортний засіб автомобіль марки ВАЗ 21061, реєстраційний номер 55237ЕА, 1989 року випуску, колір бежевий, двигун № V=1451 cub.cm, шасі № ХТА210610К2084773, тип транспортного засобу ЛЕГКОВИЙ СЕДАН-В (а.с. 6). Таким чином, після смерті [PERSON] спадкоємцем, який у встановлений строк прийняв спадщину є його дружина [PERSON] Зазначений автомобіль належав спадкодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ЯНВ № 013321 від 25 лютого 1989 року, виданого МРЕВ м. Горлівка ( а.с.7). Відповідно до звіту про оцінку транспортного засобу ВАЗ 21061 державний реєстраційний номер 55237ЕА, який складений 09 серпня 2016 року субєктом оціночної діяльності [PERSON], ринкова вартість вказаного автомобілю на дату оцінки , а саме на 09 серпня 2016 року складає 20\~015 грн. 17 коп. (а.с. 8-16) З витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, наданого на запит суду, Харківською філією ДП «Національні інформаційні системи» від 21 листопада 2016 року, вбачається, що в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна інформація стосовно транспортного засобу автомобіля марки ВАЗ 21061,1989 року випуску, реєстраційний № [NUMBER], обєм двигуна -1451 куб.см, колір бежевий, відсутня. Позивач звернулась до Першої Горлівської державної нотаріальної контори, яка перемістилася у м. Бахмут, Донецької області із відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на легковий автомобіль за законом після\~ померлого чоловіка, однак у видачі свідоцтва їй було відмовлено. Так, згідно із постановою Першої Горлівської державної нотаріальної контори (вул. Незалежності, буд. 73, м. Бахмут Донецької області) №270/02-31 від 30 серпня 2016 року, позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON]., було відмовлено у звязку із тим, що спадкова справа №8-2014 заводилась в Першій Горлівській державній нотаріальній конторі за адресою: Донецька область, м. Горлівка, пр-т. Леніна, буд. 15, та оригінал цієї справи залишився в зоні проведення АТО на тимчасово окупованій території (а.с. 22). Наведене узгоджується із даними отриманого на запит суду повідомлення Першої Горлівської державної нотаріальної контори № 333/01-14 від 27 жовтня 2016 року, згідно із яким, після смерті [PERSON], який помер 10 вересня 2014 року, спадкова справа 8-2014 була заведена у Першій Горлівській державній нотаріальній конторі, 13 січня 2014 року.19 травня 2014 року були видані два свідоцтва про право на спадщину за реєстровими номерами 2-431,2-433. Увесь архів по 2014 рік включно, знаходиться у зоні АТО, надати будь-яку інформацію, стосовно цієї спадкової справи не має можливості (а.с. 45,46). Відповідно ст.ст.\~1216,1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із положеннями ч.5\~ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Для спадкоємця, що прийняв спадщину, виникають як майнові права, так і обовязки. До майнових прав належить, зокрема, право власності. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє права на спадщину. Згідно із розясненнями Постанови Пленуму ВССУ від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина пята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Частина 1\~ст. 55 Конституції України передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. Згідно із ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених\~Конституцією України. Згідно із п. 1 ч. 2\~ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Статтею 15 ЦК України\~передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16\~ ЦПК України,\~ визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Як встановлено у судовому засіданні\~ і видно із матеріалів справи, позивачка є єдиною спадкоємицею першої черги за законом\~ після смерті свого чоловіка [PERSON]. Вона успадкувала транспортний засіб автомобіль марки ВАЗ 21061, реєстраційний номер 55237ЕА, 1989 року випуску, колір бежевий, двигун № V=1451 cub.cm, шасі № ХТА210610К2084773, тип транспортного засобу ЛЕГКОВИЙ СЕДАН-В після смерті чоловіка, однак є позбавленою можливості оформити спадщину шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину, з тих підстав, що оригінал спадкової справи на даний час перебуває на тимчасово не підконтрольній владі України території. Судом також встановлено, що інших спадкоємців, які б прийняли спадщину у встановлені законом строки немає, спадкодавець за життя заповіт не складав. Суду надані достовірні докази належності транспортного засобу на праві власності спадкодавцеві за життя. За таких обставин, суд приходить до висновку, що спірний транспортний засіб увійшов до складу спадщини, а позивачка прийняла спадщину, як спадкоємиця першої черги після смерті чоловіка. Аналізуючи встановлені у судовому засіданні обставини справи та відповідні ним правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved