Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із вищевказаним позовом. В позовній заяві вказував, що в травні 2016 року між ним та [PERSON] мали місце стосунки, від яких у них [INFO] народилась спільна дитина [PERSON] ( [PERSON] ). 18.01.2017 року між ним та [PERSON] укладено шлюб по шаріату, який зареєстрований Духовним управлінням\~мусульман України\~"УММА"\~та видане\~свідоцтво про\~одруження та внесено запис №2/240 до книги реєстрації актів про шлюб. Він оплачував всі витрати [PERSON] у зв`язку з вагітністю. Був присутнім при народженні дитини. Після пологів, [PERSON] , не повідомивши його, забрала дитину з пологового будинку. Він вважає себе батьком дитини та бажає її виховувати. Покликаючись на вищевикладене, [PERSON] просив визнати його батьком дитини [PERSON] ( [PERSON] ) [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання, призначене на 21.01.2021 року не з`явився. В заяві, адресованій суду, позов підтримує і просить задовольнити. Просив розглянути справу за участі його представника. Представник позивача адвокат Ковташ В.Д. в судовому засіданні позов підтримав . Суду пояснив, що відповідно до висновків молекулярно-генетичної експертизи від 04.11.2020 року, яка призначена судом за клопотанням позивача, [PERSON] є батьком дитини [PERSON] . А тому є всі підстави для визнання останнього батьком дитини. Просив задовольнити позов. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позов не визнали. Не заперечували проти висновків молекулярно-генетичної експертизи. Просили відмовити в задоволенні позову, з підстав захисту інтересів дитини [PERSON] , оскільки остання є малолітньою. Дитина, дізнавшись, що її батьком є інша особа, може перенести непоправний для психічного здоров`я, стрес. А тому, позивач вважає, що саме в інтересах дитини, слід відмовити у задоволенні позову про визнання батьківства. Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. У вересні 2017 року [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про визнання батьківства. Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 25.04.2019 року справа за вищевказаним позовом передана на розгляд до Зарічненського районного суду Рівненської області. Ухвалою Зарічненського районного суду від 05 червня 2019 року, позов [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. В підготовчому судовому засіданні за клопотанням позивача, призначено судову молекулярно-генетичну експертизу. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 20 листопада 2020 року провадження у справі поновлено та призначено справу до судового розгляду. Відповідно до ч.3 ст.128 Сімейного Кодексу України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до актового запису про народження №25 від 01.03.2017 року, складеного Зарічненським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, [INFO] народилась дитина [PERSON] . Батьками дитини в актовому записі вказано [PERSON] та [PERSON] . Запис відомостей про батька здійснений на підставі заяви матері від 01.03.2017 року № [NUMBER] (а.с.180). Відповідно до висновків молекулярно-генетичної експертизи від 04.11.2020 року, [PERSON] , [INFO] може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , біологічною матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] . Ймовірність даної події складає 99,99999999%. (а.с.215-222). Згідно зі\~статтею 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно із частинами першою, шостою\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч. 2 ст. 128 Сімейного Кодексу України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. Такий правивий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 478/690/18. Висновок експерта від 04.11.2020 року суд рахує вмотивованим, обгрунтованим і таким, що сумнівів у суду не викликає. Крім того, як вбачається з наявних в матеріалах справи результатів аналізу ДНК лабораторії DNA Diagnostics Center, ймовірність батьківства між ймовірним батьком [PERSON] та дитиною Репецькою Марям становить 99,99998%. А тому суд рахує, що позивачем [PERSON] доведено біологічну спорідненість з дитиною [PERSON] . Суд не бере до уваги твердження відповідача про інтереси дитини, як на підставу про відмову у визнанні батьківства, оскільки суб`єктом правовідносин про визнання батьківства є особа, яка вважає себе батьком дитини. Враховуючи викладене, суд рахує позов [PERSON] обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення. На підставі викладеного ст.ст.128, 135 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved