Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до КП «Житло-Сервіс» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії по забезпеченню надання запитуваної ним інформаціі. Мотивуючи свої вимоги тим, що 01.09.2020 року між ним та гр. [PERSON] було укдадено договір про надання правової допомоги № 1/23/-6-20. Діючи в інтересах [PERSON] , ним, як адвокатом, на підставі статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» направлено на ім`я директора КП «Житло-Сервіс» адвокатський запит від 04.11.2020 року № 1-04/11/20 з проханням протягом п`яти робочих днів надати інформацію та копії запитуваних документів, які стосувалися господарської діяльності КП «Житло-Сервіс» щодо надання житлово-комунальних послуг, при цьому витребовувана інформація й документи не стосувалась інформації із обмеженим доступом. Відповідачем такий адвокатський запит отримано 07.11.2020 року, про що свідчить підпис уповноваженої особи на отримання рекомендованого листа з повідомленням про вручення. У відповідь на адвокатський запит, який відповідачем наданий із порушенням строку, визначеного статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», листом від 25.11.2020 року КП «Житло-Сервіс» відмовив йому у наданні запитуваної інформації, посилаючись на те, що заявник не належним чином оформив документи про повноваження - у графі ордера про надання правової допомоги «назва органу, в якому надається правова допомога» не зазначений КП «Житло-Сервіс», а зазначено «у всіх органах державної влади та органах місцевого самоврядування, установах, організаціях, підприємствах, судах України». При цьому відповідач зазначив, що в ордері адвоката мав бути зазначений не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу. Вважає таку відмову у наданні запитуваної адвокатом підставі статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» інформації протиправною, такою, що суперечить Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Вважає, що ним належним чином оформлений документ про повноваження - ордер адвоката, який містив інформацію про його повноваження у всіх органах державної влади та органах місцевого самоврядування, установах, організаціях, підприємствах, судах України, що надавало йому право звернутися до КП «Житло-Сервіс» із запитуваною інформацією. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з тих же підстав та просив їх задовольнити, посилаючись на положення статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», яка передбачає, що адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту. При цьому орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом. Представник відповідача [PERSON] , діюча на підставі довіреності від 12.01.2021 року, в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні за недоведеністью. Мотивуючи заперечення тим, що КП «Житло-Сервіс» листом від 25.11.2020 року КП «Житло-Сервіс» відмовив позивачу у наданні запитуваної ним інформації, посилаючись на те, що заявник не належним чином оформив документи про повноваження - у графі ордера про надання правової допомоги «назва органу, в якому надається правова допомога» не зазначений КП «Житло-Сервіс», а зазначено «у всіх органах державної влади та органах місцевого самоврядування, установах, організаціях, підприємствах, судах України». Відповідач вважає, що в ордері адвоката заявник мав зазначити не абстрактний орган, установу, а конкретну назву такого органу. Відповідачем надано відзив на позові від 08.04.2021 року, у якому просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись також на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 17.08.2020 року, а саме про те, що в разі надання адвокатом правової допомоги в суді в ордері має бути зазначений не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема, суду. Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції. Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Розгляд справи проводився у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Так, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (ч.1 ст. 279 ЦПК України). Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч.5 ст. 279 ЦПК України). Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України. Судом встановлено, що 01.09.2020 року між адвокатом Тарановим С.І. та гр. [PERSON] було укдадено договір про надання правової допомоги № 1/23/-6-20 (а.с. 8). Діючи в інтересах [PERSON] , адвокатом Тарановим С.І. на підставі статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» направлено на ім`я директора КП «Житло-Сервіс» адвокатський запит від 04.11.2020 року № 1-04/11/20 з проханням протягом п`яти робочих днів надати інформацію та копії запитуваних документів, які стосувалися господарської діяльності КП «Житло-Сервіс» щодо надання житлово-комунальних послуг, при цьому витребовувана інформація й документи не стосувалась інформації із обмеженим доступом. КП «Житло-Сервіс» такий адвокатський запит отримано 07.11.2020 року, про що свідчить підпис уповноваженої особи на отримання рекомендованого листа з повідомленням про вручення (а.с.10). У відповідь на адвокатський запит, який КП «Житло-Сервіс» наданий із порушенням строку, визначеного статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», листом від 25.11.2020 року КП «Житло-Сервіс» відмовив адвокату Таранову С.І. у наданні запитуваної інформації, посилаючись на те, що адвокат Таранов С.І. не належним чином оформив документи про повноваження - у графі ордера адвоката про надання правової допомоги «назва органу, в якому надається правова допомога» не зазначений КП «Житло-Сервіс», а зазначено «у всіх органах державної влади та органах місцевого самоврядування, установах, організаціях, підприємствах, судах України». При цьому відповідач зазначив, що в ордері адвоката мав бути зазначений не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу (а.с. 5). Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту. До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється. Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом (ч.2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Згідно із частиною 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката (частина 2 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до пунктів 4, 5, 14, 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затверджене рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36 (з наступними змінами і доповненнями), ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням. В Україні встановлюється єдина, обов`язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України. Ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта. Про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній або керівник адвокатського об`єднання (бюро) зобов`язані вказати на звороті ордера. Ордер містить наступні реквізити: серію, порядковий номер ордера; прізвище, ім`я, по батькові або найменування особи, якій надається правова допомога; посилання на договір про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа; назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності, відповідно до статті 19 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; прізвище, ім`я, по батькові адвоката, який надає правову допомогу на підставі ордера, номер та дату його свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, найменування органу, який його видав (КДКА відповідного регіону, з 1 січня 2013 року радою адвокатів відповідного регіону); номер посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане; ким ордер виданий (назву організаційної форми): адвокатом, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально (із зазначенням адреси робочого місця); адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (повне найменування адвокатського бюро/адвокатського об`єднання та його місцезнаходження); адресу робочого місця адвоката, якщо вона відрізняється від адреси місцезнаходження адвокатського бюро/адвокатського об`єднання, яке видає ордер; дату видачі ордера; підпис адвоката, який видав ордер, у разі здійснення ним індивідуальної діяльності (у графі «Адвокат»); підпис адвоката, який правову допомогу, якщо ордер виданий адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (у графі «Адвокат»); підпис керівника адвокатського бюро/адвокатського об`єднання, відтиск печатки адвокатського бюро/адвокатського об`єднання у випадку, якщо ордер видається адвокатським бюро/ адвокатським об`єднанням. Зважаючи на наданий на підтвердження повноважень адвокатом Тарановим С.І. до КП «Житло-Сервіс» ордер адвоката, який відповідає вимогам ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» й Положенню про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затверджене рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36 (з наступними змінами і доповненнями), суд вважає відмову КП «Житло-Сервіс» у наданні запитуваної таким адвокатом підставі статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» інформації та документів протиправною, такою, що суперечить Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», та вважає, що адвокатом Тарановим С.І. належним чином оформлений документ про повноваження - ордер адвоката, який містив інформацію про його повноваження у всіх органах державної влади та органах місцевого самоврядування, установах, організаціях, підприємствах, судах України, що надавало йому право звернутися до КП «Житло-Сервіс» із запитуваною інформацією, у зв`язку із чим суд ввадає за необхідне поновити порушене право позивача шляхом визнання відмови відповідача, що полягає у ненаданні інформації та копії документів на адвокатський запит від 04.11.2020 року № 1-04/11/20 протиправною та зобов`язати відповідача надати інформацію, копії документів, які витребовувались адвокатом Тарановим С.І. адвокатським запитом від 04.11.2020 року № 1-04/11/20. Судом надана правова оцінка заперечень відповідача проти позову, та вважає, що останні не заслуговують на увагу, та розцінює їх як такі, що спрямовані на уникнення від виконання положення ч.2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» щодо надання запитуваної адвокатом інформації, тому такі заперечення не можуть бути прийняті судом та покладені в основу рішення як такі, що спростовуються доказами, наданими позивачем по справі. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Інші доводи сторін, які наведені у позові та відщзиві до нього, не впливають на висновку суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ("Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). За таких підстав позов уцілому є обгрутнованим, доведеним й таким, що підлягає задоволенню, обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 141 ЦПК України й судові витрати (судовий збір) у сумі 908 грн. 00 коп. стягнути з відповідачів на позивача. Так, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст. 141 ЦПК України). Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст. 141 ЦПК України). На підставі вищевикладеного, ст.ст. 1, 24, 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», з урахуванням Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затверджене рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36 (з наступними змінами і доповненнями),

Outcome: approved