Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

[PERSON] в особі свого представника - адвоката Давиденка К.В. звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 4,25 га, яка належала на праві приватної власності її дядьку [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 476464, посилаючись на такі обставини. [INFO] помер її дядько [PERSON] , після смерті якого на підставі рішення Татар- бунарського районного суду Одеської області від 09.02.2016 р. за нею було визнано право вла- сності на земельну ділянку площею 4,26 га, яку спадкодавець прийняв, але за життя не переофор- мив після смерті її бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] . Нещодавно вона дізна- лася, що у дядька була і його земельна ділянка площею 4,24 га, цільове призначення якої - для ве- дення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Лиманської сіль- ської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 476464, виданого Лиманською сільською радою 23.08.2001 р. на ім`я [PERSON] , про існування якої вона не знала. Зазначену земельну ділянку вона має право успадкувати як спадкоємець в порядку п`ятої черги за законом. Але нотаріусом їй було від- мовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутності правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Вона не має гадки де знаходиться оригінал державного акту на земельну ділянку, про його втрату нею розміщено оголошення у пресі. Зважаючи на те, що успад- кувати земельну ділянку у нотаріальному порядку вона не має можливості, просила визнати за нею право власності на спадкове майно. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив справу розгля- нути за його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.с.26). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, сільський голова надав заяву про роз- гляд справи за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнав, відзиву на позов не подав (а.с.25). Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд сп- рави за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозапису- вального технічного засобу, у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснюється. Як передбачено ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження за наявними у справі доказами у зв`язку з визнанням позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В силу ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають до- казуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добро- вільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по су- ті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. З копій: паспорту серії [NUMBER] , свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] та свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.2,6,7), видно, що позивач народилася [INFO] в с. Лиман Татарбунарського району Одеської області, її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] , після реєстрації шлюбу 07.05.2007 р., актовий запис № 2, їй присвоєно прізвище « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с7), батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрації народ- ження, сформованого 15.10.2015 р. (а.с.8), слідує, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Отже зазначеними матеріалами справи підтверджується той факт, що позивач та [PERSON] є рідними племінницею та дядьком. Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 09.02.2016 р. (копія на а.с.9- 13) визнано за [PERSON] , як спадкоємцем п`ятої черги по закону після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 4,26 га, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 476465 від 23.08.2001 р., на- лежну [PERSON] , померлої [INFO] . Згідно копій свідоцтва про смерть серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.14,15), [PERSON] померла [INFO] , а [PERSON] помер [INFO] , обидва в с. Лиман Татарбунарського району Одеської області Копією державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 476464 (а.с.16) під- тверджується, що земельна ділянка площею 4,25 га, що розташована на території Лиманської сіль- ської ради Татарбунарського району Одеської області, цільове призначення якої - для ведення тов- арного сільськогосподарського виробництва, передана у приватну власність [PERSON] . Вартість зазначеної земельної ділянки загальною площею 4,25 га, кадастровий номер - 5125082 700:01:001:1278, що перебувала у власності [PERSON] (нині померлого) становить 83818, 62 грн., що підтверджується витягом зі технічної документації про нормативну грошову оцінку зе- мельної ділянки, складеного відділом у Татарбунарському районі Головного управління Держгео- кадастру в Одеській області 17.10.2019 р. (а.с.17). Відмова нотаріуса (а.с.18) свідчить про неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , померлого [INFO] (спадкова справа № 328/2015 від 11.12.2015 р), у зв`язку з відсутністю документів, під- тверджуючих право власності померлого на нерухоме майно. Газета "Татарбунарский вестник" № 8 від 25.02.2021 р. містила оголошення про недійсність де- ржавного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 476464, виданого на ім`я [PERSON] , що видно з її копії (а.с.27). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків /спадщини/ від фізи- чної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України. Згідно ст.1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня спорід- нення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. В силу ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збе- реженням її цільового призначення, що визначено ч.1 ст.1225 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за законом в порядку п`ятої черги після померлого дядька [PERSON] , однак перешкодою в отриманні позива- чем свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку є те, що оригінал державного акту на право приватної власності на землю втрачено. Суд вважає, що за позивачем має бути визнано право власності на спадкову земельну ділянку, що залишилася після смерті її дядька [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved