Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

21 травня 2019 року позивач звернувся до суду із позовом, у якому просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02.02.2019 року по 22.04.2019 року у розмірі 15055 грн. 70 коп. Свої вимоги мотивує тим, що він працював начальником технологічного бюро цеху 020 ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» та був звільнений 17.08.2018 року. У день звільнення з ним не був проведений розрахунок. Фактичний розрахунок відповідач здійснив лише 23.04.2019 року шляхом безготівкового перерахунку боргу на спец рахунок Залізничного ВДВС. 23.04.2019 року на його картковий рахунок зараховано 53197 грн. 71 коп. Відповідно до рішення суду від 01.02.2019 року середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати при звільненні було стягнуто за період з 17.08.2018 року по 01.02.2019 року. Відповідач повинен сплатити середній заробіток за весь період затримки виплати належних коштів, починаючи з 02.02.2019 року по 22.04.2019 року у розмірі 15055 грн. 70 коп. У зв`язку із наведеним, просить позов задовольнити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 18.06.2019 року вказана справа була призначена до розгляду в порядку спрощеного позовної провадження без виклику сторін, а відповідачеві було запропоновано подати до суду заяву із обґрунтованим запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов по вказаній справі. У вказаний строк відповідач не подав відзив на позовну заяву, який має відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, поважних причин такого суду не повідомив. Разом з тим, відповідач подав суду заяву у якій зазначив, що ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» повністю погоджується з позовними вимогами [PERSON] про стягнення середнього заробітку за час затримки заробітної плати за період з 02.02.2019 року по 23.04.2019 року у розмірі 15055,70 грн. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст. 178\~та ч.5 ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 01.02.2019 року по справі № 462/7698/18 встановлено, що [PERSON] 17.08.2018 року звільнено за власним бажанням з ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» /а.с.5/. Даним рішенням ухвалено стягнути з ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» 21433,87 грн. нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та 52728 грн. 30 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку. Крім цього зазначеним рішенням встановлено, що середньоденна заробітна плата позивача складає 297 грн. 90 коп. або 273 грн. 74 коп. без врахувань із цієї суми податків та обов`язкових зборів. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до виписки по контракту ПАТ «Укрексімбанк» від 17 травня 2019 року, на картковий рахунок [PERSON] 23.04.2019 року зараховано 53197 грн. 71 коп. заборгованості відповідно до рішення суду від 01.02.2019 року /а.с.6/. Відтак суд приходить до переконання, що відповідач не сплатив позивачеві середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з часу ухвалення рішення суду по справі № 462/7698/18, тобто з 02.02.2019 року по день фактичного розрахунку 22 квітня 2019 року. Згідно з ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У пункті п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" було роз`яснено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідно до представленого позивачем розрахунку середній заробіток позивача за час затримки розрахунку при звільненні з 02.02.2019 року по 22.04.2019 року /день фактичного розрахунку/ складає 15055 грн. 70 коп. (273 грн. 74 коп. середньоденної заробітної плати ?55 днів). Представник відповідача погодився із розрахунком, наданим позивачем, а відтак суд приходить до висновку, що вищевказана сума підлягає до стягнення. Беручи до\~уваги,\~що позовні\~вимоги були\~задоволені у\~повному обсязі,\~то судові\~витрати слід\~покласти на\~відповідача в\~силу вимог\~ п. 1 ч.2 ст.141 ЦПК України, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved