Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

23.06.2020р. ТОВ «ХОЕК» звернулося до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем було укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №37237963, до якого [PERSON] приєднався шляхом споживання. За умовами угоди позивач взяв на себе обов`язок постачати відповідачу електричну енергію, а той в свою чергу зобов`язався оплачувати одержану електроенергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни передбачені договором. ТОВ «ХОЕК» свої зобов`язання виконав, оскільки надавав споживачу послуги з постачання електричної енергії до його помешкання за адресою: [ADDRESS] . Однак, відповідач кошти за спожиту електроенергію в повному обсязі не сплачував, внаслідок чого виникла заборгованість, розмір якої за період з 01.01.2019 по 01.06.2020р. складає 3307,44 грн. Таким чином, позивач просить стягнути з [PERSON] вищевказану суму заборгованості, а також понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 2102,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, письмовим клопотанням, яке надійшло на адресу суду 27.11.2020р. просив розглянути справу за його відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Згідно ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого представник позивача у своїй заяві не заперечує. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. За змістом статті 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. Умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу. У договорі постачання електричної енергії споживачу визначаються, зокрема, строк дії договору, умови припинення, пролонгації та розірвання договору, зокрема в односторонньому порядку споживачем у разі зміни електропостачальника, а також умови дострокового розірвання договору із зазначенням наявності чи відсутності санкції (штрафу) за дострокове розірвання договору. Жодне положення договору постачання електричної енергії споживачу не має створювати обмежень права споживача на зміну електропостачальника. Крім того, договір не може містити положення, що накладають додаткові фінансові зобов`язання на споживача, який здійснює зазначене право. В іншому разі таке положення вважається недійсним з моменту укладення договору. Судом встановлено, що на підставі типового договору №37237963 ТОВ «ХОЕК» здійснювалося постачання електричної енергії за адресою проживання [PERSON] [ADDRESS] . Згідно предмету договору, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач сплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електроенергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Пунктом 6.2. Договору також передбачено, що споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електроенергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору. Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України). Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання електричними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До зазначеного договору застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Згідно відомостей про нарахування та оплату вбачається фактичне споживання відповідачем електричної енергії в період з січня 2019 по січень 2020р. та неповне оплачування її вартості, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 3307,44 грн. З 15.01.2020р. помешкання [PERSON] було відключено від опори, що свідчить про припинення постачання йому електричної енергії. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та вважає за необхідне стягнути з [PERSON] суму заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі 3307,44 грн. Крім цього, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, на користь ТОВ «ХОЕК» також підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем за сплату судового збору у розмірі 2102 гривень 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved