Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, обґрунтовуючи її тим, що в період з 2013 року по серпень 2018 року проживав у цивільному шлюбі з відповідачем [PERSON]. Від цивільного шлюбу, [INFO] року у сторін народився син: [PERSON]. Оскільки на той час шлюб між сторонами не був зареєстрований, спільної заяви від батьків не було, хлопчика було зареєстровано в виконкомі Червонослобідської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області та видано свідоцтво про народження, в якому відомості про батька зазначені за вказівкою матері на підставі ст. 135 СК України. З серпня 2018 року позивач став проживати окремо за адресою [ADDRESS], з народження і по даний час займався вихованням сина, відповідач не повідомила, що батьком дитини позивача не записано, ця обставина йому стала відома не давно, врегулювати спір в досудовому порядку відповідач категорично відмовилась, а тому змушений звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання сторони не з"явились, позвича надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, відповідач надала заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги заяви визнала в повному обсязі. Представники третіх осіб, надали до суду заяви в яихй не заперечували в задоволенні позовних вимог. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, згідно копії свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO], записані батько - [PERSON], мати [PERSON]. Сторони проживали однією сім"єю, в період з 2013 року по 2018 рік вели спільне господарство та від цивільного шлюбу, [INFO] року у сторін народився син: [PERSON]. У свідоцтві про народження [PERSON], зі слів матері батьком дитини записаний - [PERSON], але фактичним батьком дитини не є. Згідно актового запису про народження [PERSON], [INFO] відомості про батька дитини зазначені за вказівкою матері на підставі ст. 135 СК України. В абз. 2 п. 15 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. Згідно абз. 3-5 п. 7 Пленуму ВСУ від 15.05.206 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК. Відповідно до ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства. Виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. Суд вважає, що за вказаних обставин слід визнати [PERSON], батьком дитини [PERSON], [INFO], вказавши у відомостях про батька - [PERSON].

Outcome: approved