Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав щодо неповнолітніх дітей - доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в зв'язку з невиконанням нею своїх батьківських обов'язків. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та пояснив, що з 2008 року відповідачка не цікавиться дітьми, не приймає участі у їх утриманні та вихованні, що стало підставою для звернення до суду за позбавленням її батьківських прав щодо дітей. Відповідачка [PERSON] позов визнала і пояснила, що через важке матеріальне становище, викликане кредитною угодою з банком вона втратила житло, не має постійного місця роботи через що позбавлена можливості піклуватися про дітей. Відповідачка наполягає, що з дітьми вона час від часу спілкується телефоном і фактично усвідомлює своє становище, однак не може забрати дітей. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Позивач [PERSON] перебував з відповідачкою [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 19 березня 2009 року, що підтверджено даними свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого ВРАЦС Славутського МРУЮ Хмельницької області. Батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є сторони, що підтверджується даними свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] від 20 листопада 1997 року та серії [NUMBER] від 22 січня 2001 року відповідно. Неповнолітні діти проживають з позивачем та перебувають на його утриманні, що підтверджується даними довідки № 177 від 07 березня 2014 року, виданої уповноваженою особою Цвітоської сільської ради Славутського району Хмельницької області. Згідно висновку органу опіки та піклування Славутської райдержадміністрації за вихідним номером 02-37-782/2014 від 11 березня 2014 року, [PERSON] не виконує своїх батьківських обов'язків щодо дітей [PERSON] та [PERSON], не цікавиться їхнім життям та здоров'ям, крім того не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно своїх дітей, в зв'язку з чим було визнано за доцільне позбавити її батьківських прав. В судовому засіданні представник служби у справах дітей Славутської райдержадміністрації [PERSON] підтримала висновок служби та висловила позицію про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітніх дітей. Прокурор Гнатко О.С. вважає за доцільне позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] та сина [PERSON]. Судом встановлено, що відповідачка участі у вихованні неповнолітніх дітей не приймає, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дітьми у обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не приймає участі в утриманні дітей. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав", особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Ніяких перешкод для спілкування відповідачки з дітьми не було, проте вона не виявляла бажання бачитися з ними, дбати про їх духовний і фізичний розвиток, а тому наведене свідчить про свідоме нехтування відповідачкою своїми батьківськими правами та обов'язками. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав є законними, підставними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Позивач не порушує питання про стягнення на його користь судових витрат.

Outcome: approved