Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до АТ "Альфа-Банк" про визнання виконавчого напису, який вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. та зареєстрований в реєстрі за №3999 від 24.09.2020 року, таким що не підлягає до виконання. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що виконавчий напис вчинено з порушенням норм чинного законодавства через порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, неправомірність вимог стягувача в частині розміру заборгованості, а також, що з дня виникнення права вимоги минуло понад 9 років. За наведених обставин просить позов задовільнити. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 19.11.2020 року справу за позовом [PERSON] до АТ «Альфа-Банк», треті особи - приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Баірова Н.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню передано за підсудністю на розгляд Залізничному районному суду м. Львова. Ухвалою суду від 27.01.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У вказаний строк відповідач не подав відзив на позовну заяву, який має відповідати вимогам ст.178 ЦПК України, поважних причин такого суду не повідомив. Разом з тим, уповноважений представник відповідача подав суду заперечення від 07.04.2021 року в яких зазначив, що під час вчинення спірного виконавчого напису нотаріуса відповідачем було подано усі визначенні чинним законодавством документи, зокрема виписку з особового рахунку боржника, яка містить суму заборгованості у відповідності до Закону України « Про нотаріат» та Постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Надавати будь-які інші документи відповідач не зобов?язаний, крім випадку, коли би цього вимагав сам нотаріус. Також зазначив, що станом на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису зобов?язання за кредитним договором не були належним чином виконані, а отже не припинені, АТ «Альфа-Банк» наділене правом вимагати від позивача виконання зобов?язання за кредитним договором в повному обсязі. У зв?язку з цим відповідач мав право звернутись до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, та звернувся з таким в межах строків звернення до нотаріуса для вчинення оскаржуваного виконавчого напису. У судове засідання 22.07.2021 року позивач не з`явився, хоча про дату, час і місце проведення такого був повідомлений належним чином, при цьому представник позивача подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності за наявними у справі доказами, що є його правом, передбаченим ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, не направив у судове засідання свого представника, при цьому подав заяву про розгляд справи за відсутності такого, що є його правом, передбаченим ч.3 ст.211 ЦПК України. Третя особа - приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, про причини своєї неявки суд не повідомив. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Баірова Н.М., яка належним чином була повідомлена про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала, про причини своєї неявки суд не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст.ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - достатності. Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що у 26.11.2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено договір про надання траншу №SME0005494, відповідно до якого позивач отримав кредит у розмірі 114 750 дол. США, строком 120 місяців. 24.09.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 3999, за яким за кредитним договором №SME0005494 від 26.11.2007 року за період з 01.06.2017 року по 01 червня 2020 року звернуто стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості у розмірі 122 999,14 дол. США, що складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 104 193, 78 дол. США та простроченої заборгованості за відсотками та комісією у розмірі 18 805,36 дол. США. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача, складає 122 999,14 дол. США, що становить 3466115, 76 грн. та 1500 грн. плату за вчинення виконавчого напису (а.с.6). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Н.М. від 05.11.2020 року на підставі оспорюваного виконавчого напису відкрито виконавче провадження ВП № 63507903 (а.с.51-52), та того ж дня винесена постанова про арешт майна боржника відповідно до якої постановлено накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON] у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 3814753, 86 грн. (а.с.49). Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною 1 статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Стаття 88 цього Закону, визначає, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до підпункту 2.3 п.2 Глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Проте відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт отримання [PERSON] повідомлення про порушення основного зобов?язання. Суд не приймає до уваги долучене до матеріалів справи список №1 згуртованих поштових відправлень про надсилання рекомендованого листа [PERSON] , оскільки на такому відсутня відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення. Згідно з підпунктами 3.1-3.2 п.3 Глави 16 Розділу II Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 і при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у цьому Переліку. Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, встановлено, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Тобто, законодавець зобов?язує вчинити певні дій та надати підтвердження їх здійснення нотаріусу, з чого він може пересвідчитись, що є безспірність заборгованості. Як вбачається із листа, долученого до матеріалів справи (а.с.16), з метою врегулювання відносин ПАТ «Альфа-Банк» запропонував [PERSON] передати заставну нерухомість для реалізації банку шляхом надання генерального доручення, після реалізації предмету іпотеки банк звільняє [PERSON] від сплати залишку заборгованості та 100% штрафних санкцій. Відповідно до п.6 Договору про розірвання договору іпотеки №SMERS00282/1 від 26.02.2014 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк», сторони підтвердили, що підписуючи цей договір, вони дійшли згоди по всіх істотних умовах цього Договору та отримали від нотаріуса всі роз?яснення стосовно договору, що укладається. Ніяких доповнень і змін до викладених умов цього Договору не мають. У присутності нотаріуса заявили, що відсутні будь-які обставини, що змушують здійснити дану операцію на вкрай невигідних для себе умовах. Договір, що укладається, відповідає дійсним намірам кожної із сторін, заперечення щодо кожної з умов цього Договору відсутні. Кожна із сторін однаково розуміє значення, умови цього Договору та його правові наслідки. На підставі викладеного та враховуючи те, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 840,80 грн. судового збору (а.с.25).

Outcome: approved