Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

22 лютого 2017 року до суду надійшла зазначена позовна заява, яка була розподілена на суддю [PERSON]. У зв'язку зі звільненням судді [PERSON]. у відставку, на підставі протоколу повторного автоматичного розподілу справи між суддями від 22.11.2017 року, справа була передана судді Притула Н.Г. В позовних вимогах позивач просить: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №4831 від 09.06.2016 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною щодо стягнення боргу з [PERSON]. Вимоги обгрунтовані тим, що 09.06.2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною був вчинений виконавчий напис №4831 про стягнення з позивача на користь відповідача боргу в сумі 2 701 700,00 грн. Про виконавчий напис позивач дізналася в грудні 2016 року. Позивач вважає, що зазначений виконавчий напис не підлягає виконанню так як він вчинений з порушенням діючого законодавства, зокрема, повідомлення про усунення порушень було надіслано лише 25.05.2016 року, тобто виконавчий напис вчинено до спливу 30 днів з моменту відправлення письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором. У вимозі про усунення порушень та у виконавчому написі зазначені різні суми заборгованості за кредитним договором. В судовому засіданні, яке відбулось 26.03.2018 року було приєднано відзив ПАТ КБ «Приватбанк» до матеріалів справи. У відзиві представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі на тій підставі, що виконавчий напис вчинено з дотриманням діючого законодавства та надано всі необхідні документи для його вчинення, зокрема: оригінал договору та виписку по рахунку. Зазначення у виконавчому написі іншої суми ніж у вимозі не свідчить про існування спору щодо суми заборгованості. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. В судовому засіданні, яке відбулось 28.08.2018 року представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві. В судове засідання, яке відбулось 12.10.2018 року представник відповідача не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Третя особа - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. в судове засідання представника не направила, просила слухати справу в її відсутність та відмовити в задоволенні позовних вимог на тій підставі, що зазначені позивачем обставини не можуть бути підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню так як боржник може оспорити лише правильність вимог, зазначених у виконавчому написі. Стягувачем були подані необхідні документи за умови надання яких може бути вчинено виконавчий напис: оригінал кредитного договору та виписка з рахунку боржника, а тому витребовувати інші документи необхідності не було. А тому нотаріус вважає, що виконавчий напис було вчинено у відповідності до чинного законодавства. Також нотаріус зазначає, що строк 30 днів, який встановлюється з дня повідомлення боржника до дня вчинення виконавчого напису розповсюджується виключно на звернення стягнення на нерухоме майно, а тому не може застосовуватися до звернення стягнення на грошові кошти шляхом вчинення виконавчого напису на кредитному договорі. Третя особа - Відділ державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції представника в судове засідання не направив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, пояснення чи заперечення на заявлені вимоги не надійшли. На підставі положень статті 223 ЦПК України суд ухвалив про подальше слухання справи у відсутність сторін, які не з'явились в судове засідання. Оцінивши в сукупності надані суду докази, вислухавши представників сторін, врахувавши заяву третьої особи, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог за наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 30.07.2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк) та [PERSON] (далі - Позичальник) був укладений Кредитний договір №К3BLGK15006473 за яким Банк надав Позичальнику кредит в сумі 261 677,00 доларів США строком з 30.11.2007 року по 30.07.2027 року зі сплатою 2,68% на місяць. На забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, 30.07.2007 року було укладено Договір іпотеки за яким в іпотеку Банку було передано квартиру [ADDRESS]. Як встановлено судом, 20.05.2016 року Банк направив [PERSON] письмову вимогу про усунення порушень та зазначав про необхідність сплати заборгованості за Кредитним договором в сумі 293 807,93 доларів США протягом п'яти днів з дня отримання вказаної вимоги. 09.06.2016 року приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинила виконавчий напис за яким запропонувала стягнути грошові кошти у сумі 2 701 700,08 грн. з [PERSON], які є боргом за Кредитним договором №К3BLGK15006473 від 30.07.2007 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] Згідно з виконавчим написом, стягнуто залишок заборгованості за кредитом, що становить 107 200,17 доларів США, що за курсом НБУ становить 2 700 000,08 грн та 1 700,00 грн. витрати на вчинення виконавчого напису. Строк за який проводиться стягнення - вісім років вісім місяців тридцять днів, а саме: з 30.07.2007 року по 29.04.2016 року. Виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №4831. Лисичанським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області було відкрите виконавче провадження №51973077 з примусового виконання зазначеного виконавчого напису. Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до п. 19 частини 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Главою 16 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п. 1.2 Інструкції, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред'явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Пунктом 3.1 Інструкції визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Крім того пункт 3.3 Інструкції передбачає, що якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Пунктом 3.5 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Слід зазначити, що оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог п. 2.3 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яким встановлено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Докази одержання або неодержання [PERSON] письмової вимоги про усунення порушень в копіях документів наданих нотаріусом Бондар І.М. не було. В той же час письмові вимоги позивачеві відправлені 25.05.2016, а заява про вчинення виконавчого напису подана 09.06.2016, тобто нотаріусом не додержано тридцятиденний термін для вчинення виконавчого напису. Водночас суд не може взяти до уваги пояснення відповідача та третьої особи що тридцятиденний строк поширюється лише на вимоги за іпотечними договорами, так як положення інструкції чітко визначають, що «в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору». Згідно ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з пунктом 2.3 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Інструкція) вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. При цьому виконавчий напис вчинено за період з 05.08.2011 по 27.09.2015. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. У п. 10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснено, що однією з об'єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред'явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з'ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з виписки по рахунку позивача, заборгованість обчислюється за період з 30.07.2007 року до 29.04.2016 року, що перевищує трирічний строк, виконавчий напис вчинено за цей же період. Проте в заяві про вчинення виконавчого напису не обгрунтовано дату виникнення в Банку права вимоги, враховуючи що останній платіж було здійснено 01.07.2014 року та не зазначено, що умовами Кредитного договору передбачено інший строк давності. Умовами Кредитного договору не передбачено збільшення строку позовної давності. Крім того, під час слухання справи судом встановлено, що в провадженні Печерського районного суду м.Києва з 30.01.2015 року перебуває справа за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №К3BLGK15006473 на якому вчинено виконавчий напис. Таким чином, на момент вчинення виконавчого напису перебувала в провадженні суду справа про стягнення заборгованості за договором. Таким чином, судом під час розгляду справи встановлено, що виконавчий напис вчинено із порушенням норм чинного законодавства. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved