overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

25.02.2015р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 21.07.2007року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 1719. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 21.07.2007 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від спільного подружнього життя дітей не мають. На даний час шлюб існує лише формально, оскільки з 2009 року вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Подальше збереження сім'ї та спільне проживання суперечить її інтересам. Враховуючи вищенаведене просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити. Крім цього просила суд після розірвання шлюбу присвоїти їй дошлюбне прізвище "[PERSON]" Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками у журналі вихідної кореспонденції суду. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

25.02.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою [ADDRESS], визнавши [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] та зобов'язавши Тернівський районний сектор у м. Кривому Розі Головного Управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що вона, згідно договору купівлі-продажу квартири від 09.09.2011 року, є власником квартири [ADDRESS]. В даний час у вищезазначеній квартирі зареєстрований колишній чоловік позивача - [PERSON] - відповідач по справі, який з квітня 2014 року в зазначеній квартирі не проживає. По теперішній час [PERSON] жодного разу за вказаною адресою не з'являвся. В наслідок того, що відповідач фактично в квартирі не проживає, комунальні платежі, які на нього нараховуються не сплачує, тим самим перешкоджає позивачу у здійсненні її права власності на житло, зокрема вільно володіти та користуватися квартирою. На підставі викладеного, позивач [PERSON] просить суд усунути перешкоди в користуванні належною їй квартирою [ADDRESS], визнавши [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] та зобов'язавши Тернівський районний сектор у м. Кривому Розі Головного Управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, за допомогою телеграми. Представник третьої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи третя особа була повідомлена завчасно та належним чином. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], - а.с.5-7. У вищевказаній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], - а.с.10. Згідно акту ТОВ "УЮТ-2011" [PERSON] з квітня 2014 року за вказаною адресою не проживає, місце його знаходження невідоме, - а.с.4. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права власності на своє майно, на підставі чого суд вважає, що слід усунути перешкоди в користуванні належною [PERSON] квартирою [ADDRESS], визнавши [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] та зобов'язавши Тернівський районний сектор у м. Кривому Розі Головного Управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою. На підставі ст.ст.319, 386, 391 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

25.02.2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого17 лютого 2015 року виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, актовий запис № 13, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через неналежну поведінку відповідача , який неодноразово як до шлюбу , так і після його реєстрації застосовував до неї фізичну силу та спричиняв тілесні ушкодження , через несумісність характерів. Шлюбні відносини між сторонами як вказує [PERSON] остаточно припинені фактично після реєстрації шлюбу 17.02.2015 року , спільне господарство вони не ведуть, мешкають окремо. Не дивлячись на те, що їх сім»я розпалася, відповідач все одно не бажав в добровільному порядку розірвати шлюб в органах РАЦ , в зв»язку з чим позивач змушена звернутися до суду з даним позовом і просила шлюб укладений між нею та [PERSON] розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище" [PERSON]". В своїй заяві від 24.04.2015 року просила не стягувати з відповідача судові витрати, пов»язані зі сплатою судового збору. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, до суду надала заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, на задоволенні позову наполягала. Відповідач [PERSON]. у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі Свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] 17.02.2015року між [PERSON] та [PERSON] виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 13 /а.с. 6/. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не згодні на примирення, проживають окремо, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача. Спору про майно немає. З огляду на вищевикладене, а також, враховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу, укладеного між [PERSON] . та [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

25.02.2021 позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 30 жовтня 2003 уклала з відповідачем шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Дрогобицького міського управління юстиції Львівської області, актовий запис № 563. У шлюбі у них народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що подружнє життя у них з відповідачем не склалось. Це, зокрема проявлялось у тому, що відповідач живе своїм життям, не розділяючи при цьому її поглядів на життя. На даний час фактичні шлюбні відносини між ними припинено, оскільки у них відсутні почуття поваги та кохання, їхні інтереси та погляди на життя є кардинально різними, внаслідок чого у них неодноразово виникали непорозуміння та конфлікти. Байдуже відношення відповідача до неї призвело до припинення спільного господарства, а тому вона прийшла до висновку, що їхній шлюб існує лише формально і зберегти його неможливо, просить суд позов задовольнити. 25.02.2021направлено запит в Відділ АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо отримання відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача, які містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який судом отримано 11.03.2021. Ухвалою від 25.02.2021 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 22.03.2021. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний\~ строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. 22.03.2021 розгляд справи відкладено у звязку з неявкою сторін в судове засідання на 08.04.2021. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила його задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, погодився на розірвання шлюбу та відшкодування позивачу понесених судових витрат, вказавши що наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі. Згідно з ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову. Підстав для не прийняття визнання позову відповідачем судом не встановлено, оскільки сім`я\~ [PERSON] припинила своє існування, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого їхній шлюб слід розірвати, залишивши прізвище позивачки без змін. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею та документально підтверджені судові витрати, зокрема, по сплаті судового збору в сумі 908 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

25.03.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 18.11.2003 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб виконкомом Ямпільської селищної ради м. Красний Лиман Донецької області, актовий запис №22. Від шлюбу з відповідачем у них народилася дитина [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження, батьком дитини є відповідач. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Дитина мешкає з позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини усіх її доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку до досягнення сином повноліття. Позивач належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримує повністю та просила справу розглянути без її участі. (а.с. 17) Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги позивача визнає та просив справу розглянути без його участі. (а.с. 18) Судом встановлено, що 18.11.2003 року між сторонами був зареєстрований шлюб виконкомом Ямпільської селищної ради м. Красний Лиман Донецької області, актовий запис №22. (а.с. 6) Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], (а.с. 5) Дитина здорова (а.с. 7), проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні (а.с. 9,10). Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, але здоровий, інвалідом не являється, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, працює старшим оглядачем вагонів у вагонному депо Красний Лиман ДП "Донецька залізниця" та отримує середню заробітну плату в розмірі (4296,85+3750,21)=4023,53 грн.. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до частин 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову, не суперечить закону, і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає диспозитивне розпорядження відповідача та вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

25.03.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітніх дітей. В обгрунтування своїх позовних вимог вказувала, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.06.1997 року по 04.05.2012 року, від якого мають неповнолітніх дітей: синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та знаходяться на її повному матеріальному утриманні. Належної добровільної допомоги на утримання дітей відповідач не надає. Позивачка у позовній заяві просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ними повноліття. Позивачка в судове засідання не з*явилася, у заяві на ім*я суду просила справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з*явився, у заяві на ім*я суду просив справу слухати у його відсутності, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частина 3 ст. 181 та ст. 183 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу їх матері або батька, або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на утримання дітей, визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.06.1997 року по 04.05.2012 року, що підтверджується рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 04.05.2012 року, від якого мають неповнолітніх синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження, де батьком вказаний - "[PERSON]" (а.с. 2-3). Відповідач працездатний та має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ними повноліття. Тому, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

25. 03. 2015 публічне акціонерне товариство "Миколаївобленерго" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором, мотивуючи тим, що внаслідок порушення відповідачем вимог діючих Правил користування електроенергією для населення позивачу було нанесено збитки на суму 1258, 74 грн. До судового засідання позивач не з'явився, суду надав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення в газеті «Рідне Прибужжя» редакції №26 від 25 червня 2015 року, причину неявки не повідомив. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Між ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» в особі філії м. Миколаєва, правонаступником якого є Публічне Акціонерне Товариство «Миколаївобленерго» та Фізичною особою [PERSON] було укладено договір № 44/4601 від 14.09.10р. про постачання електричної енергії. Згідно п.п. 2.2.2 Договору позивач зобов'язаний відпускати відповідачу (споживачу) електроенергію як різновид товарної продукції. Відповідно до п.п. 2.3.3 договору, а також додатку № 10 до договору від 02.02.11р. відповідач зобов'язався своєчасно знімати та надавати за встановленою формою до Енергопостачальної організації показання розрахункових лічильників 28 числа щомісячно та у 5-денний строк згідно п. 3.2 договору та п. 6.11 ПКЕЕ проводити остаточний розрахунок за використану електроенергію згідно рахунків енергопостачальної організації. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання, які взяли сторони на себе при укладанні договору, повинні виконуватись належним чином та відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Свої обов'язки щодо постачання електричної енергії ПАТ «Миколаївобленерго» виконував у повному обсязі та належним чином. Відповідач свій обов'язок щодо своєчасної і в повному обсязі сплати за спожиту електроенергію не виконував, у зв'язку з чим у відповідача станом на день подачі позовної заяви існує заборгованість у розмірі 1258,74 грн., яка залишається до теперішнього часу несплаченою. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору. Окрім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягаює стягненню сплачений судовий збір у розмірі 243, 60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

25.03.2015 року [PERSON] звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача до повноліття дитини та про стягнення аліментів на її утримання в 1/6 частки з усіх видів заробітку відповідача щомісяця до досягнення донькою [PERSON], [INFO] трирічного віку, вказуючи, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03 серпня 2012 року . Під час шлюбу [INFO] у них народилась донька [PERSON], яка проживає з нею та знаходяться на її повному утриманні. Оскільки донька [PERSON] ще не досягла трьох років, а вона ніде не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, вважає що має право на своє утримання від чоловіка в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку щомісяця до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку. Позивачка в судове засідання не з"явилась, на адресу суду надала заяву в якій просить слухати справу у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, на адресу суду надіслав заяву в якій просить слухати справу його відсутність , позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов слідуючого. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 03 серпня 2012 року. Під час шлюбу [INFO] у сторін народилась донька [PERSON], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Донька [PERSON] на даний час не досягла трирічного віку та проживає з позивачкою, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини не надає. Відповідно до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, враховуючи вище викладене, те, що відповідач визнав позов, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved