Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

24 січня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просить стягнути з неї заборгованість за договором споживчого кредиту № 0362/10 від 13.04.2018 року у розмірі 19377,93 гривні та судові витрати у справі. Свої вимоги обґрунтував тим, що між ПАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" та [PERSON] , 13 квітня 2018 року був укладений договір про споживчий кредит № 0362/10. Відповідно до умов договору кредит надається в розмірі 20000 гривень на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 13 квітня 2023 року. За положеннями зазначеного кредитного договору відповідачка зобов`язалась повертати отриманий кредит, сплачувати нараховані відсотки в розмірі 56 % річних у встановлені строки. За порушення зобов`язань по своєчасному погашенню заборгованості відповідачка зобов`язалась сплачувати пеню від суми платежу за кожен день прострочення, але не більше 15% суми прострочення платежу. Однак, відповідачка порушила умови договору, щодо повернення кредиту та сплати процентів, у зв`язку з чим виникла прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості відповідачки перед позивачем станом на 18 грудня 2018 року становить - 19377,93 гривні, з яких: загальна сума основної заборгованості - 17333,36 гривень; загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом - 1605,65 гривень, пеня - 336,16 гривень, сума інфляційних втрат на суму простроченого кредиту - 12,00 гривень, сума інфляційних втрат на суму нарахованих та несплачених процентів - 62,85 гривень, 3% річних від суми простроченого кредиту - 6,30 гривень, 3% річних від суми нарахованих та несплачених процентів - 21,61 гривня. Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, до суду не з`явився, надіслав заяву, в якій підтримав позов, просив розглянути справу за його відсутності (а.с. 35). Відповідачка [PERSON] у суді позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Пояснила, що вона дійсно брала кредит, однак через скрутне матеріальне становище не мала змоги сплачувати, тому що повертала ще один кредит цьому ж Банку. Вислухавши відповідачку, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України, які регулюють договір позики. Частина 1 ст.1048 ЦК України встановлює, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Судом встановлено, що відповідно до договору про споживчий кредит № 0362/10 від 13 квітня 2018 року, позивач надав, а відповідачка [PERSON] отримала кредит у розмірі 20000,00 гривень (а.с. 8-11). Відповідно до п. 2.2 кредит надано на строк 60 місяців з терміном остаточного погашення Не пізніше 13 квітня 2023 року, якщо інший строк та /або термін не буде встановлено згідно з умовами договору. Згідно з п. 2.4.1 договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 % річних. Відповідно до п.п.4.3.1., п.п.4.3.2., кредитного договору позичальник зобов`язався належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання, у строки, обумовлені договором повернути кредит в сумі 20000,00 гривень, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди за банківські послуги, встановлені цим договором, а у випадку порушення умов договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в договорі, а також відшкодувати банку в повному обсязі збитки. За положеннями п.п.4.3.4 Кредитного договору боржник зобов`язався відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з цього договору. Підпунктом 4.2.2. Кредитного договору передбачено, що при виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених цим Договором. Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за цим договором та стягнути заборгованість за цим Договором в примусовому порядку. Відповідно до п.п.8.3 кредитного договору за порушення взятих на себе зобов`язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором, Позичальник зобов`язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15 % суми простроченого платежу. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання за п.п. 2.1, 2.2 кредитного договору та 13 квітня 2018 року надав відповідачці кредит у розмірі 20000 гривень. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом або договором. Ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Ст. 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Ст. 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1050 ЦК України боржник, який не повернув своєчасно суму кредиту, зобов`язаний сплатити кредитору неустойку. Ст. 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість відповідачки станом на 18 грудня 2018 року складає 19377,93 гривні, з яких: загальна сума основної заборгованості - 17333,36 гривень; загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом - 1605,65 гривень, пеня - 336,16 гривень, сума інфляційних втрат на суму простроченого кредиту - 12,00 гривень, сума інфляційних втрат на суму нарахованих та несплачених процентів - 62,85 гривень, 3% річних від суми простроченого кредиту - 6,30 гривень, 3% річних від суми нарахованих та несплачених процентів - 21,61 гривня (а.с.12-17). На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути документально підтверджені витрати на сплату судового збору в сумі 1921 гривня (а.с. 1). Загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 21298 гривень 93 копійки (19377 гривень 93 копійки + 1921 гривня).

Outcome: approved