overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

16 січня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказував, що 31 серпня 2013 року у виконкомі Пийтерфолвівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №13. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Сімейне життя в них не склалось, шлюбні стосунки припинені, сторони проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведеться, сімя фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не зявився, однак надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, обставини справи підтвердив. В судове засідання відповідачка не з'явилася, однак надала письмову заяву в якій просила слухати справу у її відсутність, проти позову не заперечувала. Додатково просила залишити їй дошлюбне прізвище "Ласлов" Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 31 серпня 2013 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане виконкомом Пийтерфолвівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №13 (а.с.3). Від даного шлюбу сторони дітей не мають. З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у звязку з чим вони відмовляються від примирення. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, сім'я фактично розпалась, що унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано спільне бажання [PERSON] та [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, у звязку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати у справі, а саме суму судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп. покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено на його користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

16 січня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 25 серпня 2016 Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 1370, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалось через постійні конфлікти, шлюбні відносини припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, між ними втрачено почуття взаємоповаги, подальше спільне життя вважає неможливим. В судове засідання позивач не з»явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі та зазначивши про підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши про визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 25 серпня 2016 Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 1370 (а.с.4) Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги ч.1 ст.55 СК України. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи досліджені обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

16 січня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що з відповідачем по справі перебуває в шлюбі з 28 жовтня 2011 року, який зареєстровано виконкомом Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 11. Мають малолітніх [PERSON],[INFO]., [PERSON], [INFO]. Подружнє життя в сторін не склалося із-за зловживання відповідачем спиртними напоями, що негативно впливає на виховання їхніх дітей. Шлюбні стосунки між ними припинені. Вважає, що сімю зберегти не можливо. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, дітей залишити проживати з нею. Після розірвання шлюбу залишити прізвище "Прядко". Позивачка в судове засідання\~ надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала,\~ просила розглянути справу без її участі. Згодна на винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, але своєчасно та належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи. Про причини своєї неявки не повідомив. Судом, за згоди позивачки, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази у справі\~ дійшов наступного. Позивачка та відповідач уклали шлюб 28 жовтня 2011 року, який зареєстровано\~ виконкомом Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 11 та є батьками малолітнього [PERSON],[INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим за актовим записом № 18 від 16 липня 2009 року виконкомом Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області; [PERSON],[INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим за актовим записом № 21 від 22 грудня 2011 року виконкомом Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області (а.с.5-8). Із-за зловживання відповідачем спиртними напоями, сторони припинили сумісне проживання, спільного господарства не ведуть. Позивачка вважає, що їхню сімю зберегти не можливо. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється\~ внаслідок його розірвання. Частина 3 ст.105 СК України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.\~ Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне\~ прізвище. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, \~суд покладає на відповідача обов'язок по відшкодуванню позивачці судового збору в розмірі 704 грн 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

16 січня 2018 року позивачка звернулася\~ до\~ суду\~ з позовною заявою до\~[PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що з відповідачем\~ перебуває у шлюбі з 23 вересня 2016 року. Мають малолітнього [PERSON], [INFO]. Подружнє життя в сторін не склалося із-за різних поглядів на життя\~та несумісності характерів.\~ Шлюбні стосунки між ними припинені, вважає, що сімю зберегти не можливо. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в підготовче засідання\~ надала письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище "Панова", а малолітнього сина [PERSON], 02.11.2016 року залишити проживати з нею. Відповідач в підготовче засідання також не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав. У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши докази у справі\~ дійшов наступного. Позивачка та відповідач уклали шлюб 23 вересня 2016 року, який зареєстровано\~ Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1170\~ та є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим за актовим записом № 3186 від 04 листопада 2016 року Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с.3,4). Із-за несумісності характерів та різних поглядів на життя\~ сторони припинили сумісне проживання, спільного господарства не ведуть. Позивачка вважає, що їхню сімю зберегти не можливо. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється\~ внаслідок його розірвання. Частина 3 ст.105 СК України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне\~ прізвище. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, \~суд покладає на відповідача обов'язок по відшкодуванню позивачці судового збору в розмірі 704 грн 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

16 січня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 24 квітня 2001 року. Мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [INFO]. Подружнє життя в сторін не склалося із-за різних поглядів на життя та несумісності характерів. Шлюбні стосунки між ними припинені, вважає, що сім'ю зберегти не можливо. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, дітей залишити проживати з нею. Після розірвання шлюбу залишити прізвище "[PERSON]". Позивачка в судове засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав у повному обсязі. У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши докази у справі дійшов наступного. Позивачка та відповідач уклали шлюб 24 квітня 2001 року, який зареєстровано Лепетиською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 02 та є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим за актовим записом № 02 від 14 січня 2003 року Лепетиською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області., [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим за актовим записом № 01 від 14 січня 2003 року Лепетиською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області (а.с.5-7). Із-за несумісності характерів та різних поглядів на життя сторони припинили сумісне проживання, спільного господарства не ведуть. Позивачка вважає, що їхню сім'ю зберегти не можливо. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 3 ст.105 СК України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача обов'язок по відшкодуванню позивачці судового збору в розмірі 704 грн 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

16 січня 2020 року було винесено заочне рішення, яким було задоволено позовні вимоги [PERSON] , представник позивача - адвокат Боровський Валерій Антонович до Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Автоштамп», про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за затримку розрахунку. 24 лютого 2020 року представником позивача була подана заява про винесення додаткового рішення по справі, оскільки при прийнятті вказаного вище рішення судом не було вирішено питання розподілу судових витрат - сплаченого судового збору. З огляду на вищезнаначене, представник позивача [PERSON] просить, стягнути з ТОВ "Завод Автоштамп" на користь [PERSON] , витрати по сплаті судового збору у сумі 768,40 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України суд розгляд справи проводить без виклику сторін. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. З огляду на викладене суд вважає, що у справі є підстави для винесення додаткового рішення, оскільки стосовно розподілу судових витрат, у частині стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого останным за вимогу про стягнення середнього заробітку 768,40 грн. судового збору, судом не було ухвалено рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

16 травня 2014 року до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області суду надійшла заява комунальної лікувально-профілактичної установи міської психіатричної лікарні № 7 міста Маріуполя про примусову госпіталізацію до психіатричної лікарні [PERSON], [INFO], у якого виявлено ознаки, що свідчать про необхідність його примусової госпіталізації до психіатричної лікарні з посиланням на те, що зі слів родички зміна психологічного стану відзначається протягом останнього року, коли оточуючі стали відзначати неуважність, забудькуватість, він став йти з дому, губився в місті, не міг знайти дорогу додому, не може правильно назвати свою адресу, у нього спостерігається значне погіршення стану протягом часу, не розуміє де він знаходиться, недостатньо заможний в побуті, забуває закривати газ, воду, поривається кудись йти, вважає, що дружина жива, хоча вона померла кілька років тому, не спить ночами. У супроводі родичів звернувся на прийом до лікаря психіатра, амбулаторно лікувався, однак, без значного ефекту. Дільничним лікарем психіатром дано направлення в стаціонар. Тому просить госпіталізувати хворого до психіатричної лікарні. Представник міської психіатричної лікарні № 7 міста Маріуполя Ларіонова Л.В., що діє на підставі довіреності, підтримала доводи заяви. Суд, заслухавши пояснення сторін, думку прокурора, який вважає, що хворого необхідно примусово госпіталізувати до психіатричної лікарні, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.14 Закону України „Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особі тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих або неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно акту комісійного огляду № 41 від 16 травня 2014 року лікарів-психіатрів міської психіатричної лікарні № 7 міста Маріуполя у [PERSON] виявляються ознаки психічного захворювання у вигляді вираженої атеросклеротичної деменції, в зв'язку з чим він не може дати усвідомлену згоду на лікування в умовах психіатричної лікарні і при ненаданні йому такої медичної допомоги може становити реальну небезпеку як для себе, так і для оточуючих і тому він підлягає примусовій госпіталізації до психіатричної лікарні. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для примусової госпіталізації до психіатричного закладу [PERSON], [INFO] та задоволення заяви міської психіатричної лікарні № 7 міста Маріуполя. На підставі ст.14 Закону України „Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

16 травня 2014 року позивач ПАТ "Миколаївобленерго" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] з позовом про стягнення збитків, в якому посилаючись на порушення відповідачем вимог пунктів 42 та 48 Правил користування електричною енергією для населення, що призвело до заподіяння збитків енергопостачальному підприємству на суму 8316,44 гривень, які відповідач добровільно відшкодовувати відмовляється, просив ухвалити судове рішення про стягнення з відповідача [PERSON] на свою користь суму збитків у вищезазначеному розмірі та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача Петрівський О.О. згідно довіреності від 27.12.2013 року не з'явився, надав суду письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно та не повідомив суд про причини своєї відсутності, а тому суд приймає рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 04 березня 2014 року працівниками позивача під час проведення рейдової перевірки у відповідача було виявлено порушення «Правил користування електричною енергією для населення» затверджених ПКМ України від 26 липня 1999 року, що передбачає відповідальність згідно ст.27 ЗУ «Про електроенергетику» від 16 жовтня 1997 року. В ході вищевказаної перевірки було встановлено, що споживач електричної енергії відповідач по справі порушив п.42,48 Правил, а саме: - самовільне підключення електроустановок струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі відкритою електропроводкою, з порушенням схеми обліку, що можливо виявити під час проведення контрольного огляду приладу обліку. Про порушення відповідачем «Правил користування електричною енергією для населення» працівниками позивача був складений акт №D-5710. На підставі даного акту комісією енергопостачальної організації проведено розрахунок, згідно Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією для населення, що склало 8316,44 гривень. Відповідно до ч.2 п.48 Правил користування електричною енергією для населення, споживач несе відповідальність за порушення ним правил користування електричною енергією. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У зв'язку з вищевикладеними фактами та обставинами суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України суд знаходить за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

16 травня 2015 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Летичівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 39, в якому у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . У зв`язку із різними поглядами на життєві цінності між ними почали виникати конфлікти, що привело до припинення сімейно-шлюбних відносин та окремого проживання, тому [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. В судове засідання позивач не з`явилася,проте подала до суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримала і просить суд розірвати шлюб, оскільки в наданий судом строк примирення між ними не настало і бути не може. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « [PERSON] ». Судові витрати залишає за собою. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте подав заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, вимоги визнає, просить їх задовольнити, оскільки має намір створити іншу сім`ю. Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку, передбаченому ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009, № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задовольнити вимоги позивача. Ухвалою Летичівського районного суду від 13.06.2019 року сторонам надано чотирьохмісячний строк для примирення проте примирення між сторонами не відбулося. Спору щодо місця проживання донька [PERSON] , [INFO] ,немає. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище « [PERSON] » На підставі наведеного, ст. ст. 105,110 - 112 СК України,

Outcome: approved