Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

23.11.2017 року [PERSON]. (надалі - позивач), звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, в якому вказала, що за рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 24 червня 2011 року він зобов'язаний сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання синів: [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з червня 2011 року і до досягнення дітьми повноліття. На даний час старший син [PERSON] повнолітній, а інший знаходиться на утримані позивачки та потребує значних матеріальних витрат, а розмір аліментів що стягується з відповідача є дуже малим і не достатнім для забезпечення нормального розвитку дитини. Просила збільшити розмір стягуваних аліментів, та стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася. Згідно поданої до суду заяви просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, про що свідчить поштове рекомендоване повідомлення, в судове засідання не з'явився. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Згідно поданої до суду заяви просила розгляд справи проводити у її відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги визнала. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ознайомившись із письмовими доводами позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження. (а.с.4) Згідно рішення Білогірського районного суду Хмельницької області №2-н-27/11 від 24 червня 2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON],[INFO], в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 07 червня 2011 року і до досягнення ним повноліття. (а.с.6 ) Після розірвання шлюбу позивачка змінила прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У ч.2 ст.182 вказано, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" також передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. (п. 17). Відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили (п.23). Оцінюючи докази, надані позивачем, суд враховує, що відповідач сплачує на утримання дитини аліменти в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено, що у 2017 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 1 січня 2017 року становить - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні, дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Тобто, за рахунок коштів відповідача прожитковий мінімум дитини забезпечується менше як на 50 відсотків. У частині 4. ст. 206 ЦПК України вказано, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Представник відповідача позов визнала, доказів того, що відповідач не може, з поважних причин, сплачувати аліменти, суду не надала, що є підставою для задоволення позову. Враховуючи викладене,

Outcome: approved