Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

21.07.2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, яка належить на праві власності та відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В судовому засіданні представник позивача вимоги [PERSON] підтримав з підстав, наведних в позовній заяві, просить суд постановити рішення, яким усунути перешкоди в корисуванні земельною ділянкою, яка розташована в [ADDRESS], площею 0,15 га., кадастровий номер 2624055900:02:003:0034 та земельною ділянкою, яка розташована в [ADDRESS], площею 0,05 га., кадастровий номер 2624055900:02:003:0036 і належить позивачу [PERSON] на праві власності, шляхом звільнення відповідачкою [PERSON] земельних ділянок від насадженої картоплі та не чинити інших перешкод в користуванні земельними ділянками. Стягнути з [PERSON] на користь позивача 1050 грн. 00 коп. заподіяної матеріальної шкоди, 1500 грн. спричиненої моральної шкоди, а також 487 грн.20 коп. сплаченого судового збору та 800 грн. за надання правової допомоги. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні вимоги [PERSON] не визнала. Суду пояснила, що [PERSON] обдурив її. При укладанні договору дарування земельних ділянок [PERSON] обіцяв їй допомагати по господарству,зокрема відремонтувати будинок, сарай та побудувати пивницю, однак після підписання вказаних угод він перестав з нею спілкуватися, ніякої допомоги не надає. Вважає, що вона правомірно відібрала в нього договори дарування та користується його земельними ділянками. Просить суд відмовити [PERSON] в задоволенні його позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачку, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.56, 60 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з'ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, прийшов до висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] частково з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Зі змісту ст.60 ЦПК України випливає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, а також доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В судовому засіданні встановлено, що 12.03.2014р. [PERSON], чоловік позивачки, уклав з [PERSON] договір дарування земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована в [ADDRESS], площею 0,15га. кадастровий номер якої 2624055900:02:003:0034. Даний договір посвідчений нотаріально за №2-200 та зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності номер запису 4946196 від 12.03.2014р.. Також, 12.03.2014р. [PERSON] уклав з позивачем договір дарування земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в [ADDRESS], площею 0,05га. кадастровий номер якої 2624055900:02:003:0036. Даний договір посвідчений нотаріально за №2-201 та зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер запису 4946544 від 12.03.2014р. З'ясовано також, що 07.04.2014р. [PERSON], позивачка по справі, під приводом того, що вона хоче ще раз прочитати договори, які уклав її чоловік, разом з реєстрами вирвала їх з рук позивача, який привіз їх їй додому, заховала дані документи в іншій кімнату свого будинку та категорично відмовилася їх повернути. В суді також достовірно доведено, що після того як [PERSON] неправомірно забрала у позивача правовстановлюючі документи на земельні ділянки, вона самовільно виорала їх та посадила на них картоплю, чим здійснює перешкоди в користуванні земельними ділянками [PERSON] Вказані обставини підтверджується актами обстеження від 23.04.2014р., складеними Делятинською селищною радою, які долучені до матеріалів справи. У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Як видно з висновку ДІМ Надвірнянського РВ УМВС від 25.04.2014 року [PERSON] відмовляється повернути договори дарування на дві земельні ділянки, які були подаровані [PERSON] З даного висновку також вбачається, що [PERSON] подарував позивачу вказані земельні ділянки, але крім того, [PERSON] ще й заплатив за землю [PERSON] 6500 дол. США. П.2 ст.386 ЦК України визначено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Право власності позивача на земельні ділянки підтверджується договорами дарування та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, копія яких є в матеріалах справи. Факт чинення перешкод в користуванні земельною ділянкою [PERSON] також підтверджується поясненнями представника позивача, не спростований та не заперечується відповідачкою по справі, яка в судовому засіданні заявила, що й надалі має намір користуватися земельними ділянками, [PERSON], оскільки вважає їх своїми. Тому, враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про необхідність задоволити позов [PERSON] в частині зобов'язати відповідачку [PERSON] усунути перешкоди в корисуванні земельною ділянкою, яка розташована в [ADDRESS], площею 0,15 га. кадастровий номер 2624055900:02:003:0034 та земельною ділянкою, яка розташована в [ADDRESS], площею 0,05 га., кадастровий номер 2624055900:02:003:0036 і належить позивачу [PERSON] на праві власності, шляхом звільнення відповідачкою [PERSON] земельних ділянок від насадженої картоплі та не чинити перешкоди в користуванні даними земельними ділянками. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] виготовив дублікати договорів та витягів про реєстрацію на що витратив 1050 грн. 02 коп., що підтверджується копіями квитанцій, які долучені ним до матеріалів справи. У відповідності до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи положення даної статті, майнова шкода підлягає стягненню з відповідачки. Вимоги позивача щодо стягнення в його користь з [PERSON] 1500 грн. моральної шкоди, на переконання суду, підлягають до часткового задоволення. Відповідно до вимог ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. З положень ст. 1167 ЦК України вбачається, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Згідно пунктів 6, 7, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" із змінами та доповненнями, обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Суд враховує, що позивач переніс моральні страждання та переживання, які пережив через протиправне порушення своїх прав як власника, а саме він позбавлений можливості володіти та користуватися своїми земельними ділянками, на одній з яких планував розпочати будівництво, а другу використовувати для сільськогосподарських потреб. Також [PERSON] змушений був додатково витрачати свій час та кошти для відновлення правовстановлюючих документів, звертатися у селищну раду та інші інстанції. Однак, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди в даному випадку, суд керується засадами розумності, виваженості та справедливості, а тому вважає, що розмір моральної шкоди слід зменшити та стягнути з відповідачки на користь позивача 500 грн. моральної шкоди. Також згідно ст.88 ЦПК України з відповідачки [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] 487 грн.20 коп. сплаченого судового збору та 800 грн. за надання правової допомоги. На підставі ст.ст.3, 15, 16,23, 325, 321 п.1, 386 п.2, 391,1166, 1167 ЦК України, ст 152 ч.2 ЗК України та

Outcome: approved