Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

29.11.2018 р. до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], за результатом розгляду якої позивач просить: розірвати шлюб, укладений між нею до [PERSON], зареєстрований 21 червня 1987 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Запоріжжя, актовий запис № 416. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 21 червня 1987 року вона знаходиться у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований 21 червня 1987 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Запоріжжя, актовий запис № 416. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя не склалося з причин непорозуміння та втратою довіри та поваги, несумісністю характерів, у зв'язку з чим з 2011 року вони не ведуть спільного господарства та не мешкають однією родиною. На підставі викладеного, просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 21 червня 1987 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Запоріжжя, актовий запис № 416. Позивач надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутністю зазначивши, що на позовних вимогах наполягає і просить суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач по справі у судове засідання не з'явився, хоча про час день та місце слухання справи повідомлявсь належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справі поштові відправлення. Причини неявки суду не повідомив, заперечень стосовно позовних вимог позивача не надав. Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, згідно з вимогами ст.ст.128,131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з'явився у судове засідання без поважних причин. Прийнявши до уваги заяву позивача, суд ухвалою від 01 березня 2019 року ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Ухвалою суду від 21 грудня 2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по зазначеній справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено у справі підготовче судове засідання. (а.с. 30-31) Ухвалою суду від 01 лютого 2019 року підготовче провадження по зазначеній справі визнано закритим та призначено справу до судового розгляду по суті. (а.с. 41) Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву представника позивача, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що з 21 червня 1987 року [PERSON] знаходиться у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований 21 червня 1987 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Запоріжжя, актовий запис № 416. (а.с. 5) Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя не склалося з причин непорозуміння та втратою довіри та поваги, несумісністю характерів, у зв'язку з чим з 2011 року вони не ведуть спільного господарства та не мешкають однією родиною. Відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений до суду одним з подружжя. У відповідності до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що шлюбні стосунки між сторонами припинились, позивачка та відповідач спільного господарства не ведуть, а тому суд приходить до висновку, що родина [PERSON] та [PERSON] розпалася остаточно та поновлена бути не може. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлена в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімального прожиткового мінімуму. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від розміру мінімального прожиткового мінімуму у місячному розмірі, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Оскільки прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2018 року становить 1762,00 грн., то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved