Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

22.02.2018 року позивач Управління поліції охорони в м. Києві звернувся з позовом до відповідача [PERSON] з позовом про стягнення заборгованості за договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 30.04.2015 року між Управлінням Державної служи охорони при ГУМВС України в місті Києві, Вінницьким вищим професійним училищем Департаменту Державної служби охорони при МВС України та відповідачем [PERSON] було укладено договір на навчання за кошти підрозділу ДСО. Відповідно до Договору Управління Державної служби охорони прийняло на себе зобов'язання перерахувати навчальному закладу кошти за підготовку відповідача за професією охоронник для служби в УДСО, а відповідач - оволодіти всіма видами професійної діяльності та прибути після закінчення навчального закладу на службу до підрозділу ДСО та відпрацювати мінімум три роки. Позивач свої зобов'язання виконав, сплативши за навчання відповідача 14 925,81 грн. Відповідач свої зобов'язання щодо відпрацювання трирічного строку належним чином не виконав. Всупереч вимогам договору, відповідач припинив виходити на службу без поважних причин, внаслідок чого його було звільнено з Національної поліції України раніше настання трирічного терміну. Ухвалою суду від 26.02.2018 року відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с. 59). Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, протокольною ухвалою суду призначено розгляд даної цивільної справи по суті. 08.11.2018 року представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив або пояснення на позовну заяву не подав, заяв про відкладення розгляду справи також до суду не надходило. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового засідання не проводилось у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 30.04.2015 року між Управлінням Державної служи охорони при ГУМВС України в місті Києві, Вінницьким вищим професійним училищем Департаменту Державної служби охорони при МВС України та відповідачем [PERSON] було укладено договір на навчання за кошти підрозділу ДСО. (а.с.5-6). Відповідно до Договору УДСО прийняло на себе зобов'язання перерахувати навчальному закладу кошти за підготовку відповідача за професією охоронник для служби в УДСО, а відповідач - оволодіти всіма видами професійної діяльності та прибути після закінчення навчального закладу на службу до підрозділу ДСО та відпрацювати мінімум три роки. Відповідно до наданих актів прийому-здачі виконаних робіт/послуг на навчання відповідача [PERSON] було витрачено 14 925,81 грн (а.с.42-52). Згідно з наданими доказами (наказ Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1399, постанова КМУ від 13.10.2015 № 834, наказ Національної поліції України від 26.06.2017) позивач Управління поліції охорони в м. Києві є правонаступником Управління Державної служби охорони при ГУМВС в місті Києві (сторона договору) (а.с. 10-29). Наказом ГУМВС України в м. Києві від 25.08.2015 № 364о/с рядового міліції [PERSON], що прибув після закінчення Вінницького вищого професійного училища ДДСО при МВС України, призначено на посаду міліціонера взводу охорони кредитно-фінансових установ відділу з охорони банкнотно-монетного двору Національного банку України Управління ДСО ГУМВС України в м. Києві (а.с.34). У зв'язку з реорганізацією наказом Управління поліції охорони в м. Києві від 07.11.2015 № 1о/с [PERSON] переведено з Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в м. Києві до Управління поліції охорони в м. Києві (а.с.36). Наказом Управління поліції охорони в м. Києві від 07.07.2016 № 191о/с [PERSON] призначено на посаду поліцейського Святошинського районного відділу, увільнивши його від посади поліцейського відділу охорони банкнотно-монетного двору Національного банку України (а.с.37). Наказом Управління поліції охорони в м. Києві від 04.08.2017 № 268о/с на підставі Висновку службового розслідування за фактом порушення дисципліни [PERSON] звільнено з Національної поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) (а.с.41). Відповідно до вказаного Висновку службового розслідування встановлено факт невиходу на службу [PERSON] без поважних причин. За даними Висновку опитаний [PERSON] повідомив, що виходити на службу не має наміру і планує звільнитися з поліції, оскільки вже працює на іншій роботі (а.с. 38-40). Розділом 2 укладеного між сторонами договору передбачено, що кандидат зобов'язаний прибути після закінчення навчального закладу до підрозділу Управління Державної служби охорони та відпрацювати три роки. При відмові стати до роботи відповідно до укладеного договору кандидат зобов'язаний компенсувати всі витрати, що здійснило Управління Державної служби охорони у зв'язку з виплатою грошового утримання за час навчання, проведення навчання та утримання кандидата в навчальному закладі. Відповідно до ч. 1, 2 статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов'язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов'язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов'язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання (ч. 2 ст. 615 ЦК України). Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 651 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що відповідачем [PERSON] було порушено зобов'язання за договором, з нього слід стягнути на користь позивача кошти, витрачені позивачем на його навчання, що в загальному розмірі становить 14 925,81 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1 762,00 грн. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved