Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

18.11.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить визнати наказ генерального директора ДП «Одеський регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації» № 494 від 08.09.2015 року протиправним та скасувати його. При цьому позивач посилається на те, що працюючи з 2011 року на посаді начальника центру сертифікації систем управління служби якості у ДП «Одеський регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації» , 07.09.2015 року прибула на територію підприємства не пізніше 08.25 год., та після припаркування авто зайшла до приміщення підприємства не пізніше 08.30 год. Зауважень з боку керівництва не отримала, однак 08.09.2015 року після надання письмових пояснень, генеральний директор підприємства видав наказ № 494 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. У зв'язку із безпідставністю оголошення догани, позивач змушена звернутися до суду. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити. При цьому пояснили, що догана оголошена безпідставно та посада, яку займає позивач, відноситься до посад, працівники на яких самостійно розподіляють свій робочий час. Вказана обставина, на думку сторони позивача, підтверджується роздруківкою заробітної плати позивача за вересень 2015 року, відповідно до якої позивачу сплачено заробітну плату виходячи з 40-годинного робочого тижня. Представники відповідача ДП «Одеський регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації» - [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову та підтримали надані письмові заперечення. Вислухавши сторони, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, наказом Генерального директора Державного підприємства "Одеський регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації" № 494 від 08.09.2015 року, начальнику центру сертифікації систем управління служби якості [PERSON] оголошено догану у зв'язку із порушенням правил внутрішнього трудового розпорядку, а саме прибуття на роботу з запізненням 07.09.2015 року о 08.32 год. /а.с. 6/. Судом встановлено, що [PERSON] була ознайомлена 09.09.2015 року о 12.30 год. із наказом № 494 від 08.09.2015 року, однак від підпису відмовилась /а.с. 33/. Статтею 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Відповідно до акту, складеного 08.09.2015 року начальником інформаційно-аналітичного відділу [PERSON], начальником сектору з питань запобігання та виявлення корупції [PERSON], начальником планово-економічного відділу [PERSON], позивач [PERSON] відмовилась від надання письмових пояснень щодо запізнення на роботу 07.09.2015 року на ім'я генерального директора [PERSON] /а.с. 29/. Згідно письмових пояснень [PERSON] від 08.09.2015 року, наданих на ім'я начальника сектору з питань запобігання та виявлення корупції [PERSON], позивач пояснює, що прибула на територію підприємства о 08.30 год. за своїм часом. Однак, за даними сектору з питань запобігання та виявлення корупції вона прибула на роботу о 08.32 год. Зобовязалась дві хвилини робочого часу компенсувати за рахунок обідньої перерви або за рахунок часу паління /а.с. 27-28/. Положеннями ст. 139 КЗпП України передбачено, що працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Частиною 3 ст. 149 КЗпП України встановлено, що при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. З урахуванням заперечень відповідача судом досліджено надані представником відповідача докази на підтвердження законності прийняття наказу № 494 від 08.09.2015 року, а саме: -доповідну записку начальника сектору з питань запобігання та виявлення корупції [PERSON] та провідного фахівця сектору з питань запобігання та виявлення корупції [PERSON], а також доповідну записку працівника охорони [PERSON] на ім'я генерального директора ДП «Одеський регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації» [PERSON] про те, що начальник центру сертифікації систем управління служби якості [PERSON] прибула на роботу 07.09.2015 року о 08.32 год. /а.с. 23, 24/; -доповідну записку керівника центру відповідності [PERSON] від 08.09.2015 року, доповідну записку заступника генерального директора [PERSON] від 08.09.2015 року та доповідну записку провідного спеціаліста з сертифікації центру сертифікації систем управління служби якості [PERSON] від 08.09.2015 року /а.с. 30-32/; У судовому засіданні були допитані свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], які пояснили що [PERSON] систематично порушувала трудову дисципліну запізненнями на роботу та відсутністю на робочому місці, однак, з данного питання письмових документів на підтвердження досліджених доповідних та пояснень свідків, будь-яких документів, а саме: актів про спізнення та відсутність на робочому місці, або доповідних записок до 08.09.2015 року не складалось. В ході судового розгляду справи сторона відповідача як на підставу оголошення догани посилалась на положення ч. 3 ст. 149 КЗпП України, при цьому зверталась до письмових доказів, а саме: -протоколу наради № 30 від 19.02.2015 року /а.с. 38/ та службову записку начальника сектору з питань запобігання та виявлення корупції [PERSON] від 20.02.2015 року щодо проведення роз'яснень [PERSON] щодо необхідності дотримання правил внутрішнього розпорядку /а.с. 39/. -протоколу наради № 43 від 12.05.2015 року /а.с. 41/ та службову записку провідного фахівця сектору з питань запобігання та виявлення корупції [PERSON]В від 08.05.2015 року /а.с. 40/. Дослідивши вказані документи, судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того факту, що позивач [PERSON] була ознайомлена із розглядом питання її запізнення на роботу, згідно протоколів нарад № 30 від 19.02.2015 року та № 42 від 12.05.2015 року, та що їй відомо про вжиття керівництвом заходів щодо недопущення подібних порушень в подальшому. При цьому, сторони та свідки зазначили, що не існує будь-яких письмових доказів, які містять підпис позивача про попередження її щодо спізнення на роботу. Вказаний висновок суду підтверджений також і показаннями, допитанного у судовому засіданні свідка [PERSON], який, зокрема, пояснив суду, що дійсно на нарадах підприємства 19.02.2015 року та 12.05.2015 року розглядалося питання порушення трудової дисципліни [PERSON], однак йому не відомо чи була ознайомлена позивач із рішенням наради щодо проведення щодо неї заходів задля недопущення подібних порушень. Стосовно наданої до заперечень фотофіксації спізнення позивача, з якої слідує, що позивач разом з іншою особою підприємства зайшла до приміщення із запізненням /а.с. 25-26/, судом встановлено, що надані представниками відповідача фото таблиці не можуть вважатися належними доказами у розумінні положень глави 5 ЦПК України, оскільки з них неможливо встановити дату та час їх вчинення. Крім того, у ході розгляду справи представник відповідача звертала увагу суду на табелювання робочого часу позивача у вересні 2015 року. Так, судом досліджено акт начальника відділу кадрів [PERSON], провідного інженера інформаційно-аналітичного відділу [PERSON], інженера ІІ категорії віддіду кадрів [PERSON] про відмову [PERSON] вносити зміни в табель обліку робочого часу за вересень 2015 року щодо запізнення на роботу 07.09.2015 року на 2 хвилини /а.с. 34/, табель обліку часу підрозділу «Центр сертифікації системи управління служба якості» за вересень 2015 року /а.с. 35/, довідку від 08.12.2015 року, що згідно з табелем обліку робочого часу [PERSON] за 07.09.2015 року нарахована заробітна плата за 7 годин 58 хвилин /а.с. 36/. При цьому, згідно розрахункового листка [PERSON] за вересень 2015 року, позивачу нараховано за 21 день 168 годин кошти у розмірі 5\~937,55 грн.. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, суд вважає, що на виконання положень ч. 3 ст. 149 КЗпП України відповідачем при оголошенні догани [PERSON], не було у повній мірі враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну нею шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. При цьому, напроти, як вбачається із розрахункового листка [PERSON], позивач у вересні 2015 року отримала премію, в розмірі 566,00 грн. /а.с. 72/. У зв'язку із чим, суд вважає, що запізнення позивача на 2 хвилини є малозначним, та таким що не є підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, так як в ході судового розгляду судом не встановлено, обставин, які б підтверджували, що запізнення на 2 хвилини завдало шкоди підприємству. Згідно з ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. При цьому, суд враховує також положеннями п. 4.6. Правил внутрішнього розпорядку ДП «Одеський регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації» яким передбачено, що до початку роботи кожен працівник відділу зобовязаний відзначити свій прихід на роботу в журналі, що знаходиться у відділі. Однак, в ході розгляду справи суду не надано доказів наявності зазначеного журналу, на виконання п. 4.6 Правил внутрішнього розпорядку. Не встановлено даних обставин і поясненнями сторін у ході розгляду справи. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, так як обґрунтована та доведена. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved