Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

[PERSON], в інтересах якого діє представник - адвокат [PERSON] звернувся в суд з позовом до Чортовецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивовані тим, що мати позивача - [PERSON] була головою колгоспного двору за адресою: [ADDRESS], що підтверджується випискою із погосподарських книг Чортовецької сільської ради. Згідно виписки із інвентаризаційних матеріалів БТІ від 27.03.2018 № 8495 право власності за вказаною адресою зареєстровано не було. За заповітом [PERSON] все своє майно заповіла синові - [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. Позивач звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його матері. Постановою державного нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв'язку з тим, що він не надав нотаріусу оригіналу правовстановлюючого документу на житловий будинок. Згідно з технічним паспортом ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] становить 171538 грн. В підготовчому засіданні представник позивача - адвокат [PERSON] позов підтримав з наведених в ньому підстав, просить задовольнити. Одночасно пояснив, що про прийняття позивачем спадщини свідчить Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай). Чортовецька сільська рада Городенківського району Івано-Франківської області сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнає. Частина 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач визнає позов, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у підготовчому засіданні. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Копією заповіту від 29 лютого 2000 р., посвідченого секретарем виконкому Чортовецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованого в реєстрі за № 74 стверджено, що [PERSON], жителька села Чортовець, належний їй житловий будинок по [ADDRESS] та земельний пай згідно сертифіката на право приватної власності на землю серії [NUMBER], заповіла [PERSON]. Заповіт зареєстрований у спадковому реєстрі за 43631879, про що свідчить Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру. [PERSON] померла [INFO] у віці 89 років в с. Чортовець Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 16 від [INFO]., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 17 квітня 2009 року виконкомом Чортовецької сільської ради. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач [PERSON], як спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звертався до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, як передбачено ч. 1 ст.1296 ЦК України. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON], [INFO], встановлено, що його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 27.03.2018р. в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 327 стверджується, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] - право на земельну частку (пай) що належала померлій на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. До спадкового майна померлої [PERSON] також належить житловий будинок по [ADDRESS]. З постанови в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 736/02-31 від 17.04.2018 р. слідує, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, який знаходиться по [ADDRESS] після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] у зв'язку з тим, що спадкоємець не надав оригінал документа, який би посвідчував право власності спадкодавця на житловий будинок. Копією виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» № 8495 від 27.03.2018 р. стверджується, що згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» станом на 31.12.2012 р. право власності на житловий будинок та господарські будівлі по [ADDRESS] не зареєстровано. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Випискою від 10.05.2018 року, із погосподарських книг Чортовецької сільської ради: № 7 за 1983-1985 роки (особовий рахунок № [NUMBER]), № 7 за 1986-1990 роки (особовий рахунок № [NUMBER]), № 7 за 1991-1995 роки (особовий рахунок № [NUMBER]) стверджується, що за господарством по [ADDRESS] закріплено земельні ділянки загальною площею 0,26 га, а саме: для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд - 0,01 га, для ведення особистого селянського господарства - 0,25 га; в господарстві була зареєстрована - [PERSON], [INFO]. - голова колгоспного двору. Довідкою № 678, виданою 23.04.2018 року виконкомом Чортовецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області згідно погосподарської книги за 1991-1995 рр. № 7/564, стверджується, що станом на 15.04.1991 р. в господарстві за адресою - [ADDRESS] була зареєстрована голова господарства [PERSON], [INFO] Довідкою № 726, виданою 10.05.2018 р. виконавчим комітетом Чортовецької сільської ради стверджено, що [PERSON], [INFO], яка померла [INFO]. а/з № 16 від 17.04.2009 р. була на час смерті зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS]; на час смерті проживала одна. З технічного паспорта на згаданий садибний (індивідуальний) житловий будинок встановлено, що житловий будинок та інші господарські будівлі збудовані в 1987 році, їх інвентаризаційна вартість становить 171538 грн. Через відсутність правовстановлюючих документів про власність спадкодавця на житловий будинок, спадкоємець за заповітом [PERSON] не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за заповітом спадкодавця [PERSON] права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] судом не встановлено, позов визнається відповідачем, тому суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст.ст. 316, 317, 328, 1216, 1222, 1223, 1268-1270, 1296,1297 ЦК України,

Outcome: approved