Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] (далі - позивач) звернувшись до суду з позовом до Біївецької сільської ради, Богуславського району Київської області (далі - відповідач), просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Загрибельна, 55 в с. Біївці, Богуславського району Київської області (далі - житловий будинок) в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування своїх вимог позивач, посилається на те, що 21 листопада 1992 року померла його баба [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії ІV-БК № 443077, виданого 21 листопада 1992 року виконкомом Біївецької сільської ради Богуславського району (а.с. 9). Під час життя, 10 вересня 1992 року, [PERSON] зробила заповідальне розпорядження на його користь, яке посвідчене секретарем виконавчого комітету Біївецької сільської ради Богуславського району Київської області та зареєстровано в реєстрі за № 17, і станом на 22.05.2018 року не змінено, не скасовано (а.с. 13). Після смерті баби відкрилася спадщина у вигляді вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Він\~ звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак постановою державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадковий будинок (а.с. 8). Про факт, того, що житловий будинок належав спадкодавцю [PERSON] підтверджується довідкою № 200 від 06 червня 2018 року, виданою виконавчим комітетом Біївецької сільської ради, Богуславського району Київської області, із якої вбачається, що згідно записів погосподарської книги № 2 особового рахунку № 83 колгоспного двору, [PERSON] була головою двору в с. Біївці по вул. Загрибельна, 55, Богуславського району Київської області (а.с. 11). Інший спадкоємець [PERSON], своєю нотаріально засвідченою заявою від 01.02.1994 року, пропущений строк після дня припинення спадщини після смерті [PERSON] в с. Біївці, Богуславського району Київської області, яка померла 21.11.1992 року в судовому порядку відновлювати не буде (а.с.12). Згідно довідки Комунального підприємства Київської обласної Ради «Південне бюро технічної інвентаризації» № 1805 від 03 липня 2018 року (а.с. 13) встановлено, що державна реєстрація права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Загрибельна, 55 в с. Біївці, Богуславського району Київської області, не проводилась, також самочинне будівництво та перепланування відсутнє. Згідно технічного звіту (висновку) № 232/18.06.18 від 18 червня 2018 року та експертного висновку СПД [PERSON] (а.с. 18,19) встановлено, що житловий будинок, що розташований по вул. Загрибельна, 55 в с. Біївці, Богуславського району Київської області, зведений (побудований) без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, відповідає вимогам протипожежної безпеки і тому стан якого на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати. Оскільки він не може у нотаріальному порядку успадкувати житловий будинок, що належав його бабі [PERSON], тому вимушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, не дивлячись на те, що про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Позивач направив до суду свого представника з належним чином оформленою довіреністю (а.с. 15), тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, але подала до суду заяву, в якій вимоги позивача [PERSON] підтримала та просила розглянути справу без її участі, без участі позивача та просила позов задовольнити (а.с. 32). Біївецька сільська рада, Богуславського району Київської області в судове засідання свого представника не направила, але письмово повідомили про визнання заявленого позову та просили розглянути справи без участі їх представника (а.с. 31). Зважаючи на те, що сторони по справі не зявились в судове засідання, але звернулись до суду із заявами про те, щоб розгляд справи відбувався без їх участі, суд у відповідності до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, у випадку визнання позову відповідачем, суд, за результатами підготовчого провадження ухвалює судове рішення в порядку, встановленому ст. 206 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої\~ інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши та оцінивши докази, надані сторонами по справі, враховуючи положення ч.4 ст.206 ЦПК України, ст. 524, 525, 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст.ст. 392, 1218, ч. 2 ст. 1220, 1223, 1235, 1268, 1269 ЦК України та те, що відповідач повністю визнав вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача про визнання права власності на спадкове майно ухваливши рішення у підготовчому судовому засіданні. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір". Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352 гривні 40 копійок.

Outcome: approved