Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

22.12.2018 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, відповідно до якого прохав суд стягнути в солідарному порядку з відповідачів на свою користь заборгованість за послуги теплопостачання, що надаються за адресою - [ADDRESS] , з урахуванням індексу інфляції та 3% річних узагальній сумі 19012,74 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову зазначено, що позивачем за адресою [ADDRESS] надаються послуги з централізованого теплопостачання. Відповідачі, як споживачі послуг, свого зобов`язання щодо сплати за спожиті послуги з теплопостачання не виконують належним чином, у зв`язку з чим утворилась заборгованість з оплати послуг теплопостачання, що становить за період з 01.09.17 р. по 01.12.18 р.- 17838,47 грн. За період з 01.11.17 р. по 01.12.18 р., відповідно до ст.625 ЦК України,позивачем нараховано на заборгованість індекс інфляції у розмірі 828,1 грн. та 3% річних у розмірі 346,17 грн. Загальна сума заборгованості становить 19012,74 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, прохав позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі, будучи належним чином повідомлені судом про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомляли, відзив на позов та жодних заяв чи клопотань до суду від останніх не надходило. За таких обставин, суд, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, про що постановлено ухвалу. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти щодо правовідносин, які виникли між сторонами. Судом встановлено, що ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 03.12.2018 р. № 554/9028/18 ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» відмовлено у видачі судового наказу про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з теплопостачання, що надаються за адресою [ADDRESS] , у зв`язку із відсутністю відомостей про зареєстроване місце проживання одного із солідарних боржників. Встановлено, що послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання надаються позивачем у квартиру за адресою [ADDRESS] ; загальна опалювальна площа становить - 60,83 кв.м.; розмір щомісячної плати за надані послуги централізованого опалення становить - 1348,15 грн./Гкал. протягом опалювального періоду; за централізоване постачання гарячої води - 77,28 грн./куб.м. За відомостями Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради від 17.01.2019 р., наданими на запити суду, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] , а відомості щодо місця реєстрації [PERSON] - відсутні. Хоча договір про надання послуг з теплопостачання за адресою нерухомості між сторонами у справі не укладався, однак відповідач проживала за вказаною адресою, а тому суд дійшов висновку, що відповідачі є фактичними споживачами послуг з теплопостачання, що відповідає вимогам чинного законодавства. Предметом позову, що розглядається, є стягнення заборгованості за послуги теплопостачання за період з 01.09.2017 року по 01.12.2018 рік. Судом встановлено, що стягнення заборгованості з відповідачів за послуги теплопостачання за період з 01.07.2014 р. по 01.09.2017 р. вже було предметом розгляду у цивільній справі № 554/9028/17 за позовом ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання за адресою [ADDRESS] . 18.07.2018 року заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави по вказаній цивільній справі, позов ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до [PERSON] , [PERSON] задоволено частково, а саме: в частині вимог до [PERSON] відмовлено в повному обсязі, а з [PERSON] стягнуто на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» 15 397,39 грн., з яких: - 10 035,51 грн. - сума заборгованості за послуги теплопостачання за період з 01.07.14 по 01.09.17; - 3 205,31 грн. та 556,57 грн. - індекс інфляції та 3% річних за період з 01.09.14 по 01.09.17 р. Згідно з даними з Єдиного державного реєстру судових рішень вказане заочне рішення суду набрало законної сили 20.08.2018 року. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вказаним заочним рішенням суду встановлено, що [PERSON] є власником квартири за адресою [ADDRESS] , куди надаються послуги з теплопостачання, що підтверджується реєстраційним посвідченням Полтавського БТІ «Інвентаризатор» від 06.09.2001 року. Також, встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , як квартиронаймач з 2001 року. Статус квартири - приватизована. Відмовляючи судом в задоволенні позову в частині позовних вимог до [PERSON] , суд виходив з того, що позивачем не надано доказів про наявність домовленості між власником квартири, ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та [PERSON] щодо порядку та ступеня участі в утриманні квартири. Предметом спору, як вже вказувалось вище, є інший період заборгованості, ніж у даній справі, що розглядається. Відповідно до ч. 7 ст. 82 ЦПК України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. Суд у даній справі виходить з того, що [PERSON] є споживачем послуг теплопостачання, що надаються позивачем за адресою [ADDRESS] , тоді як [PERSON] є фактичним споживачем таких послуг за вказаною адресою, оскільки як встановлено судом під час розгляду справи [PERSON] значиться зареєстрованою за вказаною адресою. А тому, відповідно до вимог чинного законодавства, відповідачі [PERSON] та [PERSON] несуть солідарну відповідальність за виконання свого обов`язку здійснювати оплату за фактично спожиті послуги з теплопостачання, оскільки домовленістю між останніми не встановлено іншого порядку участі в утриманні квартири. Відсутність порядку між власником квартири та квартиронаймачем не впливає на право позивача вимагати стягнення заборгованості з усіх споживачів таких послуг. Правовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії регулюються також Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» регламентовано обов`язковість укладення договору між споживачем та теплопостачальною організацією, де споживач теплової енергії - це фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору. Такий обов`язок покладається саме на споживача. Не укладення такого договору між сторонами не звільняє споживача від обов`язку здійснювати оплату за фактично спожиті послуги. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі є фактичними споживачами послуг з теплопостачання, що надаються за адресою [ADDRESS] Відповідно до ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Згідно з пунктом п`ятим частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається із розрахунку заборгованості за період з 01.09.2017р. по 01.12.2018р.- 17838,47 грн. За період з 01.11.17 р. по 01.12.18 р., відповідно до ст. 625 ЦК України, позивачем нараховано на заборгованість індекс інфляції у розмірі 828,1 грн. та 3% річних у розмірі 346,17 грн. У відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Порушенням зобов`язання є його невиконання або иконання в порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що встановлено ст. 610 ЦК України. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зізмісту ч.1 ст. 625 ЦК України вбачається, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1921,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved