Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Первозванівської сільської ради в якому просив встановити факт прийняття ним спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] померла [PERSON] , яка є тіткою [PERSON] , який є спадкоємцем за заповітом, однак спадкового майна, яке необхідно було б оформляти не було, а тому позивач не звертався до нотаріуса, а лише фактично вступив в управління та користування майном померлої. У лютому 2021 року [PERSON] стало відомо, що [PERSON] мала у власності земельну ділянку, яку на даний час обробляє ТОВ «Нива-2010». Спадщину не прийнято, інші спадкоємці відсутні. Позивач звернувся до суду, оскільки у позасудовому порядку, не має можливості оформити право власності на вказану земельну ділянку. Представник позивача адвокат Ковальова Г.К. у судове засідання не з`явилася, проте подала суду заяву про проведення розгляду справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала (а.с.33). Відповідач Первозванівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області свого представника у судове засідання не направили, проте подали суду заяву в якій просили розглянути справу без участі їх представника та не заперечували проти задоволення позовних вимог (а.с.22). Відповідно ст.200 ч.3-4 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ст.206 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і може бути прийнято, а тому дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно ст.524 ЦК УРСР (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст.ст.548, 549 ЦК УРСР (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин): для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв; визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини; зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008року «Про судову практику у справах про спадкування» роз"яснено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз"яснено, що заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть №00030100265 від 26.03.2021 року, актовий запис №16 від 03.08.1999 року складений виконавчим комітетом Бережинської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області (а.с.8). Згідно дублікату заповіту від 20.11.1992 року, який посвідчений секретарем Бережинської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, [PERSON] своє майно заповіла [PERSON] (а.с.9). Відповідно акту від 10.03.2021 року свідки [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] підтвердили факт, що [PERSON] із 1959 року та до дня смерті [INFO] проживала одна за адресою: [ADDRESS] , а догляд за нею здійснював її племінник [PERSON] , який у кінці серпня 1999 року забрав із будинку [PERSON] , що перебував у аварійному стані, належне померлій майно (а.с.10). Довідка №20 від 23.02.2021 року, видана ТОВ «Нива-2010», свідчить, що земельна ділянка з кадастровим номером 3522580900:02:000:0026, загальною площею 4,89 га., що належала [PERSON] , згідно державного акту IV-КР №002523 від 29.03.2002 року, знаходиться в обробітку ТОВ «Нива-2010» (а.с.11). Довідки Бережинської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області №2231 від 25.09.2012 року та Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області №269 від 11.05.2021 року, свідчать, що [PERSON] із 1959 року та до дня смерті [INFO] проживала одна за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка біля будинку не приватизована та державний акт не видавався, а також сільською радою посвідчено заповіт від 20.11.1992 року, який не змінено та не скасовано (а.с.12, 28). На запит суду Кропивницькою районною державною нотаріальною конторою подано лист №340/01-09 від 05.05.2021 року, яким повідомлено, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємці з заявами про прийняття спадщини та відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися, спадкові справи не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.29-31). Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки матеріали справи містять належні, допустимі та достатні докази, які свідчать про наявність правових підстав для встановлення факту, який просить встановити позивач, а тому враховуючи, що вказаний факт не можливо встановити іншим чином, проте він має юридичне значення, оскільки впливає на можливість оформлення спадщини, суд вважає можливим задовольнити позов.

Outcome: approved