Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

26.10.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю , про поділ майна подружжя та визнання права власності. 12.07.2017 року позивач надала уточнення до позову та просила визнати спільною сумісною власністю подружжя її та [PERSON] автомобіль ВАЗ 21114, рік випуску 2005, реєстраційний номер [NUMBER], жилий будинок №12/4 по вул.. Лісозахисній у м. Харкові, жилий будинок №6а по вул.. Маковського у м. Харкові , легковий автомобіль ВАЗ 21114, рік випуску 2005, реєстраційний номер [NUMBER] залишити у власності відповідача [PERSON], зобовязати [PERSON] сплатити їй ? частину ринкової вартості автомобіля 48421 грн., жилий будинок №6а по вул. Маковського у м. Харкові залишити у власності [PERSON], визнати за нею право власності на жилий будинок №12/4 по вул.. Лісозахисній у м. Харкові , стягнути з відповідача на її користь різницю вартості між вартістю вищевказаних жилих будинків у розмірі 40148 грн. 50 коп.. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 01.08.1996 року Жовтневим відділом реєстрації актів громадського стану м. Харкова, актовий запис №438. Від цього шлюбу мають дітей сина [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від шлюб між ними було розірвано. За час перебування у шлюбі нею та відповідачем було придбано наступне майно у 2005 році автомобіль ВАЗ 21114, рік випуску 2005, реєстраційний номер [NUMBER], у 2002 році жилий будинок №12/4 по вул.. Лісозахисній у м. Харкові, у 2006 році жилий будинок №6а по вул.. Маковського у м. Харкові . Вона має право на ? частину вказаного вище майна подружжя. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], [PERSON],яка діє на підставі угоди про надання юридичної допомоги від 02.01.2017 року (а.с.5,6), змінила позовні вимоги та просила визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] автомобіль ВАЗ 21114, рік випуску 2005, реєстраційний номер [NUMBER], жилий будинок №12/4 по вул.. Лісозахисній у м. Харкові, жилий будинок №6а по вул.. Маковського у м. Харкові. Визнати за [PERSON] право власності на автомобіль ВАЗ 21114, рік випуску 2005, реєстраційний номер [NUMBER] у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя; жилий будинок №6а по вул.. Маковського у м. Харкові , який зареєстрований на імя [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) залишити у його власності у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя;визнати за [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) право власності на жилий будинок №12/4 по вул. Лісозахисній у м. Харкові у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя. Що стосується виплати компенсації різниці вартості жилих будинків №6а по вул.. Маковського у м. Харкові та №12/4 по вул.. Лісозахисній у м. Харкові на її користь у розмірі 40148 грн. 50 коп. та компенсації відповідачу ? частини вартості автомобіля ВАЗ 21114, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] у розмірі 48421 грн., то зазначені вимоги вона не підтримує, оскільки питання компенсації як їй, так і відповідачу вирішено поза судового розгляду справи. Сторони з цього питання претензій один до одного не мають, про що склали відповідні розписки. Представник відповідача [PERSON], [PERSON], яка діє на підставі від 12.01.2017 року визнала позов [PERSON], який був змінений її представником [PERSON] у судовому засіданні 30.11.2017 року , а саме не заперечувала проти визнання спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] автомобіля ВАЗ 21114, рік випуску 2005, реєстраційний номер [NUMBER], жилого будинку №12/4 по вул.. Лісозахисній у м. Харкові, жилого будинку №6а по вул. Маковського у м. Харкові; визнання за [PERSON] право власності на автомобіль ВАЗ 21114, рік випуску 2005, реєстраційний номер [NUMBER] у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя; жилий будинок №6а по вул.. Маковського у м. Харкові , який зареєстрований на імя [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) залишити у власності [PERSON] у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя;визнання за [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) право власності на жилий будинок №12/4 по вул. Лісозахисній у м. Харкові у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя. Підтвердила той факт, що поза судового розгляду справи сторони вирішили питання щодо компенсації один одному різниці вартості спільного майна подружжя , як зазначила представник позивача. Сторони з цього питання претензій один до одного не мають, про що склали відповідні розписки. Суд,вислухав пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимог підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі перебували з 01 серпня 1996 року у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.10.2013 року (а.с. 249 том 1). Під час шлюбу, а саме 01.10.2002 року на імя [PERSON] було придбано житловий будинок №12/4 з надвірними спорудами , що знаходиться в м. Харкові , вул.. Лісозахісна . (а.с.21 том1); 21.12.2006 року на імя [PERSON] було придбано житловий будинок №6а з надвірними будівлями, що знаходиться в м. Харкові , вул.. Маковського (а.с.46 том2) ; було придбано автомобіль легковий ВАЗ 21114, 2005 року випуску , реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований Харківським МРЕВ-2 при УДАІ УМВС України в Харківській області 28.12.2005 року на імя [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу КХС №941644, виданого МРЕВ-2 при УДАІ УМВС України в Харківській обрості 28.12.2005 року. Таким чином, вищезазначене майно є спільною сумісною власністю подружжя, сторін у справі, проти чого вони не заперечують. Відповідно до висновку судової оціночно-будівельної експертизи №11356 від 26.01.2015 року ринкова вартість домоволодіння по вул.. Маковського , №6а у м. Харкові складає 600\~147 грн., ринкова вартість домоволодіння по вул.. Лісозахисній №12/4 у м. Харкові складає 519\~850 грн. ( а.с.131-165 том 1) Відповідно до висновку судової авто товарознавчої експертизи від 20.02.2017 року ринкова вартість автомобіля [NUMBER] на момент проведення експертизи складає 96843 грн. 13 коп. (а.с.16-22). Як пояснили у судовому засіданні представники сторін , сторони у справі [PERSON] та [PERSON] вирішили питання щодо виплати один одному компенсації за різницю у вартості майна, яке підлягає розподілу позо судового порядку, а тому позовні вимоги про стягнення такої компенсації за рішенням суду , представник позивача [PERSON], [PERSON] не підтримала. Статтею 60 СК України\~встановлено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Згідно з частиною 1\~статті 69 СК України\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Статтею 70 СК України\~передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відповідно до положень\~статті 71 СК України\~майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема, на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених\~Цивільним кодексом України. У пунктах 23,24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", зазначено, що вирішуючи спори між подружжям, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Судом встановлено, що сторони у справі перебували з 01 серпня 1996 року у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від (а.с. 249 том 1). Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті\~60,\~69 СК, ч. 3\~ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3\~ст. 325 ЦК\~можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Згідно п. 24 цієї ж\~Постанови, до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи. Не належить до спільної сумісної власності речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя. Згідно ч. 3\~ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України при розгляді справи № 6-2641цс15 від 16.12.2015, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму\~статті 60 СК України\~та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями: 1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). Норма\~статті 60 СК України\~вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам. Згідно до ч. 4\~ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На думку суду, запропонований позивачем варіант розподілу спільного сумісного майна подружжя не суперечить вимогам чинного законодавства , не ущемляє інтереси третіх осіб . Отже, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON] щодо поділу спільного сумісного майна подружжя. Судові витрати розподілити між сторонами на підставі вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved