Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

29 вересня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження дитини. В обґрунтування заяви заявник зазначив, що [INFO], його дружина [PERSON],будучи громадянином України, перебуваючи на тимчасово окупованій території , у м. Севастополь , народила доньку - [PERSON]. При народженні дитини він отримав довідку про народження № 195 відділу запису актів цивільного стану Гагарінського району м.Севастополь Управління запису актів цивільного стану м.Севастополь та зареєстрував факт народження доньки у відділі запису актів цивільного стану Гагарінського району м.Севастополь Управління запису актів цивільного стану м.Севастополь . Посилаючись на той факт, що згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі- Закон) будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території, та їх діяльність вважається незаконною, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом та будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, батьки дитини не мали можливості зареєструвати дитину, заявник просить суд встановити факт народження дитини, так як це необхідно для реалізації в подальшому як батьківських прав, так і прав новородженої дитини. В судове засідання [PERSON] не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримав, просив задовольнити. Заінтересована особа до суду не з'явилася, але надала заяву, в якій прохала розглядати справу за її відсутності та проти задоволення заяви не заперечує. У відповідності до вимог ст.ст. 169, 197 ч. 2 ЦПК України, суд розглядає справу без участі сторін, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до матеріалів справи, [INFO] у [PERSON] у м. Севастополь народилася донька - [PERSON]. Народження дитини підтверджено та зафіксовано довідкою про народження № 195 від 14.02.2017 року, і датою народження дівчинки визначено [INFO] та її батьком записано [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Для отримання свідоцтва про народження дитини, заявник та батько дитини звернувся до Краснокутського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, однак відповідно до листа № 1380/15.26-04-04 від 27.09.2017 року, йому було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження, оскільки на підтвердження факту народження ним не було пред'явлено медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024, та було пред'явлено копію свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 14.02.2017 року на тимчасово окупованій території України з порушенням українського законодавства, яке є недійсним та не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 7З Закону України "Про громадянство України"особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ч.1 ст. 144 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження сина та отримання соціальної допомоги до догляду за дитиною. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, тому що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про народження дитини, виданого державним органом України та отримати соціальну допомогу по догляду за дитиною. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною радою України, підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved