Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

7 квітня 2016 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Потіцької сільської ради Миронівського району Київської області про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди у порядку спадкування, посилаючись на те, що 1 червня 2014 року померла його тітка [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих по вул. Васильченка,68, в с. Потік, Миронівського району, Київської області. Однак, будучи спадкоємцем за заповітом після смерті тітки, він не має змоги оформити право власності на майно, оскільки відсутні документи, які б підтверджували право власності на вищевказаний будинок. У звязку з цим позивач просить суд визнати за ним право власності на вищевказаний житловий будинок, господарські будівлі та споруди в порядку спадкування після смерті тітки [PERSON]. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів і підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Представник відповідача сільський голова в судове засідання не зявилася, про час, день та місце розгляду повідомлена належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, позов визнала. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору у судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із такого. Судом встановлено, що 1 червня 2014 року в м. Києві померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 309328, виданим Виконавчим комітетом Потіцької сільської ради Миронівського району Київської області 2 червня 2014 року /а.с. 5/. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих по вул. Васильченка,48, в с. Потік, Миронівського району, Київської області /а.с. 9-11/. Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або законом. За правилами частини першої\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217\~ЦПК України. Відповідно до частини першої\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно із\~ст. 1218 ЦК України\~передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини першої\~ст. 1268 ЦК\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з частиною першою\~ст. 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов"язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов"язання встановлено законодавством у звязку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. Позивач, будучи спадкоємцем за заповітом після смерті тітки, в установлений законом строк звернувся до Миронівської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини, однак у одержанні свідоцтва про право на спадщину на спадковий будинок йому було відмовлено у звязку із відсутністю права власності на вищезазначений житловий будинок (а.с. 15). Окрім позивача, спадкоємцем за заповітом також є [PERSON], якому померла [PERSON] заповідала належну їй земельну ділянку /а.с. 33, 36, 41/, проте вказана земельна ділянка не є предметом позову. Будинок, з приводу якого заявлено позов, не відноситься до категорії самовільно збудованих, виходячи з наступного. Господарсько-побутові будівлі та споруди у домоволодіннях, які належать громадянам, що збудовані до ухвалення Указу Президії Верховної Ради УССР від 22.01.1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель» і при їх технічній інвентаризації не відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні\~не відносяться до категорії самовільних. Відповідно до розяснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Встановлено, що будинок під номером, 68, розташований по вулиці Васильченка, села Потік, Миронівського району, Київської області був побудований у 1963 році на земельній ділянці, призначеній для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд. Будинок має затверджений КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» технічний паспорт, в якому не відображено, що будинок відноситься до категорії самовільних, зареєстрований в погосподарській книзі /а.с. 9-11/. Як встановлено із довідки, виданої виконкомом Потіцької сільської ради, Миронівського району, Київської області № 02-33/181 від 4 квітня 2016 року згідно погосподарських книг виконкому Потіцької сільської ради за 1983-2015 роки у користуванні [PERSON] перебувала земельна ділянка площею 0,25 га за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться за адресою: с. Потік, вул. Васильченка, 68, Миронівського району, Київської області. Земельна ділянка сформована до 1983 року /а.с.13/. Як вбачається з довідки, виданої виконавчим комітетом Потіцької сільської ради Миронівського району Київської області №02-33/180 від 4 квітня 2016, згідно погосподарських книг виконкому сільської ради з 1983 по 2015 рік головою домогосподарства в с. Потік по вул. Васильченка, будинок 68, Миронівського району, Київської області, були: -1983-1985 рр. погосподарська книга №5, особовий рахунок 464, голова [PERSON], [INFO]; -1986-1990 рр. погосподарська книга №5, особовий рахунок 452, голова [PERSON], [INFO] р.н.; -1991-1995 рр. погосподарська книга №10, особовий рахунок 418, голова [PERSON], [INFO] р.н.; -1996-2000 рр. погосподарська книга №2, особовий рахунок 370, голова [PERSON], [INFO] р.н.; -2001-2005 рр. погосподарська книга №4, особовий рахунок 370, голова [PERSON], [INFO] р.н.; -2006-2010 рр. погосподарська книга №4, особовий рахунок 289, голова [PERSON], [INFO] р.н.; - -2011-2015 рр. погосподарська книга №5, номер об'єкта погосподарського обліку 0477-1, голова [PERSON], [INFO] ., померла 01.06.2014 /а.с.12/. Державна реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна здійснюється на підставі законодавства, яке діяло на момент виникнення такого права власності. До компетенції виконкомів місцевих рад на час забудови спірного будинку відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Зідно Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів затвердженого ЦСУ СССР 13 квітня 1979 року №112/5 документами погосподарського обліку є (форми первісного обліку для сільських рад народних депутатів форма №1)«Погосподарська книга». Відповідно п. 7 до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженого ЦСУ СССР 12 травня 1985 року № 5-24/26, дані книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, [PERSON] своє право власності на вказаний житловий будинок, погосподарських будівель і споруд в БТІ не зареєструвала /а.с. 14/. Запис померлої [PERSON] в книзі погосподарського обліку в якості голови двору підтверджує факт належності будинку під номером 68 по вул. Васильченка, в с. Потік, Миронівського району, Київської області саме їй. Даним будинком померла користувалася та володіла на праві власності. Після смерті [PERSON] право на належне їй спадкове майно набув в порядку спадкування за заповітом позивач. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного, статтей 328, 1216, 1218, 1233, 1268, 1270, 1296, 1297 ЦК України,

Outcome: approved