Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду в порядку окремого провадження із заявою, в якій просила встановити факт належності їй трудової книжки серія [NUMBER]. В обґрунтування поданої заяви [PERSON] зазначила, що в трудовій книжці серія [NUMBER] допущено помилку, та її прізвище, ім'я та по батькові зазначено на російській мові «[PERSON]», що не відповідає її паспортним даним, де її прізвище, ім'я та по батькові на російській мові зазначено «[PERSON]». Встановлення даного факту необхідне для оформлення пенсії. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася, хоча повідомлялася про місце і час розгляду справи. Подала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Представник заінтересованої особи Управління пенсійного фонду м. Кременчука в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Подав письмове клопотання, в якому просив справу слухати без його участі, не заперечував проти задоволення вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. [PERSON], [INFO], згідно з паспортом серії [NUMBER], виданим 17.08.2012 року Крюківським Р.О. у м. Кременчуці УДМС України в Полтавській області, її прізвіще, ім'я та по батькові на російській мові зазначено «[PERSON]». [PERSON] отримала середню спеціальну освіту в Технічному училищі №5 м. Кременчука, що підтверджено атестатом [NUMBER], виданим 19.07.1978 року, в якому її прізвище, ім'я та по батькові на російській мові зазначено «[PERSON]», на українській мові - «[PERSON]». [PERSON] працювала в Крюківському районному суді м. Кременчука на посаді прибиральниці з 20.08.2014 року до 20.02.2015 року, що підтверджено Наказом про прийняття на роботу №6.49 від 20.08.2014 року та Наказом про звільнення №6.11від 20.02.2015 року. В трудовій книжці серія [NUMBER], виданій 20.07.1978 року на ім'я на російській мові «[PERSON]», є записи про навчання її в технічному училищі №5, атестат [NUMBER], виданим 19.07.1978 року, а також пророботу в Крюківському районному суді м. Кременчука на посаді прибиральниці з 20.08.2014 року до 20.02.2015 року, що підтверджено Наказом про прийняття на роботу №6.49 від 20.08.2014 року та Наказом про звільнення №6.11від 20.02.2015 року. Заявнику [PERSON] необхідно підтвердити належність їй правовстановлюючого документу - трудової книжки, для формлення пенсії. Заявник [PERSON] не має іншої можливості підтвердити належність їй правовстановлюючого документу трудової книжки. Статтею 124 Конституції України встановлено, що повноваження суду поширюються на всі правовідносини, що виникають в державі. Статтею 1 ЦК України визначено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого права та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Статтею 256 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, тобто від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Зі змісту вимог ст.256 ЦПК України, роз'ясненої в правовій позиції Верховного суду України, викладеної в узагальненні судової практики "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення" (вісник Верховного Суду України № 8/144), вбачається, що якщо законом визначено інший порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення, відповідно, суди не повинні перебирати на себе повноваження інших державних органів та організацій. Таким чином ст.256 ЦПК України встановлено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: -факти, що підлягають вставленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; -заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, якій посвідчує факт, що має юридичне значення; -чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. В п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» N 5 від 31.03.95 року дано роз'яснення, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об'єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку окремого провадження, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. За таких обставин, враховуючи відсутність заперечень з боку заінтересованої особи щодо встановлення факту, суд приходить до висновку про те, що трудова книжка серія [NUMBER], заповненої 20.07.1978 року, належнить [PERSON] Відповідно заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved