Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до Оратівського районного суду Вінницької області із позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права на селянське (фермерське) господарство та права постійного користування земельною ділянкою для ведення селянського (фермерського) господарства в порядку спадкування за законом Позивач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явився, надавши заяву, щоб справу розглянули без його участі, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], будучи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явилися надавши заяви про розгляд справи без їх участі, не заперечують проти задоволення уточнених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст.174 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Від сторін до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України, у зв'язку з чим в силу ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із слідуючого. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.07.2012 року виданого виконавчим комітетом Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області 2 липня 2012 року в с. Якимівка Оратівського району Вінницької області помер батько позивача - [PERSON], який проживав та була зареєстрований [ADDRESS] [PERSON] заповіту не залишив. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після його смерті є позивач - [PERSON] та відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] відмовились на користь позивача, написавши відповідні заяви. Спадкова справа після смерті [PERSON] відкрита у Оратівській державній нотаріальній конторі за №227/2012. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки для ведення особистого селянського (фермерського) господарства площею 20.,7 га, що розташована на території Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, яка на праві довічного користування належала [PERSON], право на яку посвідчено державним актом на право постійного користування землею серії ВН №21 від 15.10.2000 року та селянського (фермерського) господарства СФГ «Україна», з юридичною адресою: [ADDRESS] Оратівського району Вінницької області право на яке посвідчене свідоцтвом про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної особи та статутом СФГ «Україна», зареєстрованому в реєстрі за №027758347000010147 від 12.01.2001 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.01.1985 року виданого Новоживотівською сільською радою Оратівського району Вінницької області [PERSON] народився [INFO] року в с. Якимівка Оратівського району Вінницької області, батьком якого є [PERSON]. Відповідно до заяви від 17.12.2012 року [PERSON], справжність підпису на якій посвідчено секретарем Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області Білошицькою В.В. та зареєстрованої в реєстрі за №116 [PERSON] приймає спадщину після смерті батька [PERSON] Згідно довідки №821 від 17.12.2012 року виданої виконавчим комітетом Якимівської сільської ради, Оратівського району, Вінницької області, відповідно до запису в погосподарській книзі комітету Якимівської сільської ради за № 01 особовий рахунок [NUMBER] померлий [PERSON], який народився [INFO] року і на день смерті [INFO] року був зареєстрований і проживав [ADDRESS]. На день смерті спадкодавця за вказаною адресою зареєстровані та проживали слідуючі особи: співмешканка - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO] Малолітніх та неповнолітніх осіб, які б проживали та були зареєстровані спільно з спадкодавцем, не значиться. Відповідно витягу з технічної документації по визначенню нормативно-грошової оцінки земельної ділянки №150 від 12.04.2014 року виданої відділом Держземагентства у Оратівському районі Вінницької області складеної на підставі рішення 10 сесії 23 скликання від 24.04.2000 року Якимівської сільської ради серія ВН №21 Державного акту у відповідності з методикою грошової оцінки землі затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України 21.05.2007 року № 263. Місце розташування земельної ділянки на території Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області. Цільове призначення - для ведення селянського (фермерського) господарства. Площа земельної ділянки становить 20,57 га, грошова оцінка земельної ділянки становить 304116 грн. (триста чотири тисячі сто шістнадцять гривень 00 копійок). Вказана земельна ділянка належить [PERSON], грошова оцінка земельної ділянки на день смерті - [INFO] року становить 304116 грн. (триста чотири тисячі сто шістнадцять гривень 00 копійок). Відповідно до витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0500476602013 від 10.06.2013 року площа земельної ділянки належної [PERSON] складає - 17,1200 га, кадастровий номер: 0523183900:02:004:0102. Відповідно до витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0500476902013 від 10.06.2013 року площа земельної ділянки належної [PERSON] складає - 3,4500 га, кадастровий номер: 0523183900:02:004:0103. Юридично оформити прийняття спадкового майна позивач [PERSON] позбавлений можливості, оскільки у визначені законодавством строки для прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся до нотаріальної контори, однак нотаріус не має змоги видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки за життя спадкодавець не зробив обмін державного акту, тому змушений звернутися до суду з відповідною позовною заявою. Відповідно до ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що передбачено ст. 1217 ЦК України. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1219 ЦК України право [PERSON] на спадкування прав свого батька відносно вищезазначеного спадково майна, цивільним кодексом не обмежене. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Відповідно до ч. 2 ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного кодексу України. А також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до ст. 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Відповідно до ч. 2 ст.102-1 Земельного кодексу України право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб та право користування чужою земельною ділянкою для забудови можуть відчужуватися або передаватися у спадкування. Відповідно до п. 8 Постанови Верховної Ради України від 13.03.1992 року №220 «Про прискорення земельної реформи та приватизацію землі» громадяни підприємства, установи. організації, яким було надано у встановленому порядку земельні ділянки у довічне успадковувань або постійне володіння, зберігають свої права на використання цих земельних ділянок до оформлення права власності або землекористування відповідно до Земельного кодексу України. Відповідно до п. а ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про фермерське господарство» від 19.06.2003 року фермерське господарство та його члени відповідно до закону мають право продавати або іншим способом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про фермерське господарство» від 19.06.2003 року успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про фермерське господарство» від 19.06.2003 року діяльність фермерського господарства припиняється у разі, якщо не залишається жодного члена фермерського господарства, який бажає продовжити діяльність. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про фермерське господарство» від 19.06.2003 року членами фермерського господарства можуть бути подружжя,їх батьки, діти, які досягли 14-річного віку, інші члени сім'ї, родичі, які об'єдналися для спільного ведення фермерського господарства, визнають і дотримуються статут фермерського господарства. Відповідно до ч. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 року №449 "Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою" раніше видані державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю та державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними і підлягають у заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб. Враховуючи, те що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] та виявив бажання продовжити діяльність СФГ «Україна», те, що смерть [PERSON] не означає, що державний акт став недійсним, питання про примусове припинення права користування земельною ділянкою та визнання Державного акту на право постійного користування землею серії ВН №21 від 25.10.2000 року недійсним в судовому порядку не вирішувалось, юридично оформити прийняття спадкового нерухомого майна позивач [PERSON] позбавлений можливості, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч.2 ст. 16 ЦК України є визнання права. На підставі ст.ст. 16, 346, 1216-1219, 1225, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ч. 2 ст. 78, ст. 92, ч. 2 ст.102-1 Земельного кодексу України, ЗУ «Про фермерське господарство» від 19.06.2003 року, п. 8 Постанови Верховної Ради України від 13.03.1992 року №220 «Про прискорення земельної реформи та приватизацію землі»,

Outcome: approved