Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

22.12.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТзДВ СК «Альфа Гарант» про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 02.03.2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) в якій було пошкоджено належний йому автомобіль [NUMBER]. Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини гр. [PERSON], цивільно-правова відповідальність якої була застрахована в СК «Альфа Гарант» згідно полісу серії АЕ/6768291, за яким він повідомив страхову компанію про настання страхового випадку в передбачені законом строки. Провина [PERSON] підтверджується постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 17.05.2016 року у справі № 521/5880/16-п, відповідно до якої водія автомобіля [NUMBER] [PERSON] визнано винною у скоєнні ДТП. Після ДТП [PERSON] звернувся до страхової компанії із заявою про виплату йому страхового відшкодування за пошкоджений у ДТП належний йому автомобіль. У страховій компанії за цим страховим випадком було заведено страхову справу. 06.07.2016 року страховиком було перераховано 7240,38 гривень. Не погодившись з визначеним страховою компанією розміром шкоди, [PERSON] звернувся до судового експерта з правом проведення автотоварознавчих експертиз [PERSON] для визначення вартості матеріальної шкоди, нанесеної пошкодженням його автомобілю та отримав Висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 137/16 від 03.08.2016 року. Відповідно до Висновку № 137/16 вартість матеріального збитку, що завдано власнику автомобіля [NUMBER] [PERSON] становить 22701,17 гривня. Позивач [PERSON] просить суд стягнути з відповідача ТзДВ СК «Альфа Гарант» на його користь недоплачену суму страхового відшкодування в розмірі 14460,79 грн. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, надавши до суду заяву, якою представник позивача просив справу розглянути за його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Представник відповідача ТзДВ СК «Альфа Гарант» в судове засідання не зявився, при цьому подавав до суду клопотання про призначення відеоконференції. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 21.04.2017 року заяву представника відповідача задоволено, призначено провести судове засідання від 12.06.2017 р. о 15:00 в режимі відеоконференції у приміщенні Печерського районного суду м. Києва, про що було сповіщено керівника апарату Печерського районного суду м. Києва (згідно повідомлення про вручення ухвала суду ним отримана 13.05.2017 р.) та всіх учасників справи. Однак, представник позивача 12.06.2017 р. надано до суду клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Ч. 1 ст. 169 ЦПК України передбачено, що суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, лише у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду. У звязку з повторною неявкою відповідача в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи та прийняття по справі заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. 02.03.2016 року, о 08 годині 50 хвилин, [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] на перехресті вулиць Балківська-Бугаївська у м. Одесі, під час перестроювання з правої смуги в ліву, не надала дорогу автомобілю [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого сталося зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Винність [PERSON] підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №455118 від 02.03.2016 року, складеним уповноваженою посадовою особою органу ДАІ в установленому законом порядку. На підставі цього протоколу, схеми ДТП, письмових пояснень учасників ДТП, та визнанням вини самою [PERSON] Малиновським районним судом м. Одеси винесена Постанова від 17.05.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] Зазначеною постановою суду [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначено покарання у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 340 гривень. На час ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON], була застрахована в страховій компанії ТДВ СК «Альфа Гарант» відповідно до полісу серії АЕ № 6768291 від 13.12.2015 року, який діяв на момент ДТП, на підставі Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Автомобіль «Volkswagen» р.н. [NUMBER] на праві власності належить Позивачу [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії ВНС № 148118 від 10.07.2008 року. Позивач [PERSON] для оцінки нанесеної шкоди через пошкодження автомобілю [NUMBER], звернувся до судового експерта з правом проведення автотоварознавчих експертиз [PERSON] для визначення вартості матеріальної шкоди, нанесеної його автомобілю та отримав Висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 137/16 від 03.08.2016 року. Відповідно до Висновку № 137/16 вартість матеріального збитку, що завдано власнику автомобіля [NUMBER] [PERSON] становить 22701,17 гривня. 06.07.2016 року страховиком ТДВ СК «Альфа Гарант» було виплачено [PERSON] суму відшкодування в розмірі 7240,38 гривень. 08.07.2016 року Позивач [PERSON] звернувся до страховика з заявою про необхідність розрахувати розмір страхового відшкодування та доплатити виходячи з даних Висновку № 137/16 від 03.08.2016 року. Доплата проведена не була. Відповідно до ст. 6 Закону України "Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Статтею 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно з ст. 35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику (або якщо страховик невідомий МТСБУ) відповідну заяву. Відповідно до приписів статті 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що після розгляду страховиком наданих йому документів про ДТП страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування та протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення встановлено обовязок страховика направити заявнику письмове повідомлення щодо прийняття рішення. Крім того, відповідно до ч.6 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування, має бути компенсована страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки. Відповіднодо ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 % від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. З матеріалів справи вбачається, що станом на дату звернення з позовом відповідачем суму страхового відшкодування позивачу було виплачено частково, а саме 7240,38 гривень. Тому, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача страхового відшкодування, за винятком франшизи та вже виплаченої частини страхового відшкодування, у розмірі 14460,79 грн. (22701,17 грн. -1000,00 грн 7240,38 грн.) підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволеної частини. На підставі викладеного та

Outcome: approved