Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

27 березня 2018 року до суду звернулася [PERSON] в особі свого представника з заявою, в якій просила встановити факт постійного проживання з спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, посилаючись на наступні обставини. 21 серпня 2010 року помер її батько [PERSON] в с.Балабанка Татарбунарського району Одеської області, а 19 квітня 2012 року померла матір - [PERSON] в с.Рибальське Тата- рбунарського району Одеської області. Після смерті матері відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла земельна ділянка площею 4,92 га, що розташована на території Рибальської сільської ра- ди, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 455270. Вказану зе- мельну ділянку вона має право успадкувати як спадкоємець за законом в порядку першої черги, однак, у звязку з втратою шестимісячного строку надання заяви про прийняття спадщини та не- надання доказів сумісного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини їй було ві- дмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Після смерті батька, вона забрала матір проживати до себе та доглядала її до смерті, що підтверджується довідкою сільської ради. Але встановити цей факт можливо тільки в судовому порядку. Представник заявника у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив справу роз- глянути за його відсутності, доводи заяви підтримав. Представник Рибальської сільської ради Татарбунарського району Одеської області у судове за- сідання не зявився, згідно надісланої до суду заяви, сільський голова проти задоволення заяви не заперечував, просив справу розглянути за відсутності представника сільської ради. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко- записувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здій- снюється. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі до- казів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви [PERSON] З копії паспорту серії КЕ № 562960 та з копії свідоцтва про народження серії І-ЖД № 392446 (а. с.3,5) видно, що заявниця народилась 19.02.1974 р. в с.Балабанка Татарбунарського району Одесь- кої області, її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] Після укладення шлюбу 21.11.1994 р. їй присвоєне шлюбне прізвище «Качанова», що слідує з копії свідоцтва про одружен- ня (а.с.5). Згідно копій свідоцтв про смерть серії І-ЖД № 289560 та серії 1-ЖД № 239335 (а.с.6,8), мати заявниці [PERSON] померла 19.04.2012 р. в с.Рибальське Татарбунарського району Одесь- кої області, батько - [PERSON], помер 21.08.2010 р. в с.Балабанка Татарбунарського району Одеської області. З копії свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД № 133006, виданого повторно (а.с.7), вбачається, що 18.10.1957 р. батьки заявниці [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Копією державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 455270 (а.с.9) підтверджується, що земельна ділянка площею 4,92 га, що розташована на території Рибальської сільської ради, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського вироб- ництва, передана у приватну власність [PERSON] Довідкою виконавчого комітету Рибальської сільської ради № 76 від 15.03.2018 р.(а.с.10) під- тверджується, що дійсно [PERSON] проживала разом з дочкою [PERSON] без реєстра- ції за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, с.Рибальске, вул.Центральна,51. Відмова нотаріуса (а.с.11) свідчить про неможливість заявниці отримати свідоцтво про право на спадщину після померлої [PERSON] з причини втрати нею шестимісячного строку для при- йняття спадщини та не надання доказів сумісного проживання зі спадкодавцем. Відповідно до ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Із роз'яснень, викладених у п.п.2,23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30. 05.2008 р. «Про судову практику у справах спадкування», слідує, що виникнення права на спад- кування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постій- ного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщи- ни. За змістом ст.2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або під- ставою для їх обмеження. У судовому засіданні встановлено, що заявниця на час відкриття спадщини постійно проживала та здійснювала догляд за своєю матірю [PERSON] за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, с.Рибальске, вул.Центральна,51, до дня її смерті. А тому суд вважає можливим визнати факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини 19 квітня 2012 року. Встановлення вказаного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки дозволяє реалізу- вати право на спадок. На підставі викладеного,

Outcome: approved