Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов мотивує тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 липня 2016 року, зареєстрованому в реєстрі за № 947 та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав та нерухомого майна від 26.07.2016 року він є власником житлового будинку, що розташований по вул. Комарова, 78 в с. Флорино Бершадського району Вінницької області. Після набуття права власності на даний житловий будинок йому стало відомо, що в даному житловому будинку є зареєстрована його колишня дружина [PERSON] , з якою він розірвав шлюб у вересні 2014 року. Після розірвання шлюбу [PERSON] переїхала проживати до помешкання свої батьків , де і проживає нині за адресою - вул. Маріяшівка,59 с . Флорино Бершадського району Вінницької області . Будь -яких письмових чи усних домовленостей між ним та [PERSON] стосовно її проживання у його житловому будинку не існує. На його усні прохання щодо зняття з реєстрації відповідачка ніяким чином не реагує. Оскільки вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить зокрема від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а тому він звернувся до суду з даним позовом та просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування будинком, розташованим по вул. Комарова,78 в с. Флорино Бершадського району Вінницької області. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явився, надав до суду письмову заяву в якій заявлені вимоги підтримав повністю, просить слухати справу у його відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася, надала до суду письмову заяву в якій заявлені вимоги визнала повністю, просить слухати справу у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.07.2016 року, виданого державним нотаріусом Бершадської державної нотаріальної контори Вінницької області, зареєстрованого в реєстрі за № 947 та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно позивач [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Комарова,78 в с. Флорино Бершадського району Вінницької області. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована в житловому будинку по вул. Комарова,78 в с. Флорино Бершадського району Вінницької області . Позивач [PERSON] в позовні заяві стверджує, що відповідач [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання не проживає з вересня 2014 року, даний факт не оспорюється і відповідачем, що підтверджується її заявою про визнання позову. Як зазначено у ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Наведене кореспондується і з нормами ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом. Статтею 401 ЦК України, передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати визначається його власником. Частиною 2 вказаної статті унормовано, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Із здобутих у справі доказів судом з'ясовано, що в розумінні ст.64 ЖК України та ст.3 СК України, відповідач [PERSON], була зареєстрована в належному позивачеві житловому будинку на правах члена його сім'ї - як дружина, відтак набула права сервітуту, проте після розірвання шлюбу з вересня 2014 року там не проживає, тобто більш як один рік, відтак слід констатувати, що вона втратила право на користування цим житлом, оскільки інше не було встановлено домовленістю між нею та власником житла чи законом. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ч.2 ст.386 ЦК України). За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом підлягає до задоволення, оскільки ґрунтується на нормах чинного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved