Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

25 квітня 2017 року позивачка, [PERSON], звернулася до суду з позовною заявою до Дунаєвецької міської ради Хмельницької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом (ціна позову 39775 грн.) посилаючись на те, що [INFO] помер її брат - [PERSON], який був зареєстрований в [ADDRESS]. Після його смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] Позивачка є спадкоємцем за законом другої черги відповідно до ст. 1262 ЦК України, згідно рішення Дунаєвецького районного суду від 28 грудня 2016 року заявниці було визначено додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO], інших спадкоємців, котрі би претендували на спадщину не має, з заявою в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався. 13 лютого 2017 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу Бугерко Н.А. для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що належав [PERSON], який помер [INFO] та проживав в [ADDRESS], однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], що належав [PERSON], який помер [INFO] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане майно. Згідно довідки, виданої Дунаєвецьким КП «Інвентарбюро» видно, що акт про завершення будівництвом житлового будинку в [ADDRESS] не складався, свідоцтво про право власності на домоволодіння Дунаєвецькою районною радою не видавалося на прізвище [PERSON]. Те, що за померлим рахується житловий будинок, підтверджується зведеним актом вартості будинків, господарських будівель та споруд, випискою з погосподарської книги с.Руда Гірчичнянська, довідкою Дунаєвецької міської ради, а тому позивачка завернулася з даним позовом до суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить проводити розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача: Дунаєвецької міської ради Хмельницької області в судове засідання не з'явився, однак надав суду повідомлення про розгляд справи у відсутності представника, не заперечив проти задоволення позову. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. У відповідності до рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 27 березня 2017 року встановлено факт, що [PERSON], 1955 року народження, уродженка с. Руда Горчичанська Дунаєвецького району Хмельницької області є рідною сестрою померлого [INFO] [PERSON], 1958 року народження, уродженця с.Руда Горчичанська Дунаєвецького району Хмельницької області, відповідне рішення суду набрало законної сили 07.04.2017 року. Відповідно до ст.1262 ЦК України, позивачка є спадкоємцем за законом другої черги, яка прийняла спадщину, подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у визначений рішенням Дунаєвецьким районним судом Хмельницької області від 28 грудня 2016 року ,яке набрало законної сили 11.01.2017 року,строк, що підтверджується копією спадкової справи №53-2017 заведеної 13 лютого 2017 року за заявою [PERSON] після смерті її брата [PERSON], померлого [INFO]. До маси спадкового майна, після смерті [PERSON], входить житловий будинок площею 82,6 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] вартістю 39775 грн., що підтверджується зведеним актом вартості будівель і споруд, технічним паспортом на житловий будинок та довідкою Дунаєвецької міської ради Хмельницької області №257 від 11 квітня 2017 року. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13 лютого 2017 року приватний нотаріус Дунаєвецького районного нотаріального округу не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS], який залишився після смерті [PERSON], померлого [INFO], на ім'я позивачки в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок. Згідно з довідкою Дунаєвецького КП "Інвентарбюро" від 06 лютого 2017 року видно, що акт про завершення будівництвом житлового будинку в [ADDRESS] не складався, свідоцтво про право власності на домоволодіння Дунаєвецькою районною радою на ім'я [PERSON] не видавалося. Як вбачається з виписок з погосподарських книг за 2006-2010 рр. та довідок ,виданих Дунаєвецькою міською радою Хмельницької області [PERSON] з 1989 року був головою двору, що знаходиться в [ADDRESS], рік побудови житлового будинку - 1956 рік, розмір земельної ділянки 0.59 га, в тому числі для будівництва - 025 га, для ведення особистого селянського господарства - 0,34 га і по даний час за ним рахується відповідний будинок. Виникнення права власності у спадкодавця [PERSON] регулювалось зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, померлий [PERSON] своє право власності в БТІ не оформив. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Тому, [PERSON] набув право власності на житловий будинок в [ADDRESS]. Відповідно до ч.4 ст. 25, п. 11 ч. 4 ст. 346 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті; право власності припиняється у разі смерті власника, у зв'язку з чим позивач позбавлений можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на спадкове майно. Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця); до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких обставин позов слід задовольнити та визнати за позивачкою [PERSON] право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO].

Outcome: approved