Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа міський відділ у справах дітей Ладижинської міської ради, про визначення порядку участі батька у вихованні дітей. Зазначив, що рішенням Вiнницького міського суду Вінницької областi вiд 19.11.2019 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . В період шлюбу у них народилося двоє синiв: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Вiнницького міського суду Вінницької областi від 11.11.2019 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь колишньої дружини [PERSON] , на утримання синів: [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн щомісяця, на кожну дитину, до досягнення повноліття. Свої зобов`язання по виплаті аліментів [PERSON] виконує у повній мipi. У зв`язку із розповсюдженням коронавірусу COVID-19 [PERSON] тимчасово призупиняв діяльність, через що утворилася заборгованість по аліментам на один місяць. З травня 2020 року [PERSON] змінила місце реєстрації та разом з дiтьми переїхала проживати до батьків у м. Ладижин. Зі своєї сторони [PERSON] не був проти та надав дозвіл на зміну місця реєстрації дітей. Оскільки [PERSON] та діти до переїзду у м.Ладижин проживали разом з [PERSON] в одній квартирі, то батько мав змогу вільно спілкуватись та приймати участь у вихованнi дітей. Через переїзд дітей до іншого міста він втратив можливість постiйно спілкуватись зі своїми дiтьми та приймати участь у їх вихованнi, хоча постiйно цікавився життям дітей, звертався до [PERSON] щодо спілкування та зустрічі з дітьми для проведення спільного часу та участі у їх вихованні. За допомогою засобів телефонного зв`язку пробував домовитись з [PERSON] , щодо визначення порядку проведення часу з дiтьми. Однак [PERSON] постійно посилається на те що дiти самі приймуть рiшення, щодо бажання зустрічі та поїздки до [PERSON] на вихідні. Також [PERSON] просила [PERSON] не дзвонити дiтям, оскільки вони самі подзвонять до нього коли забажають. Після довгих переговорів телефоном та повідомленнями він домовився з [PERSON] про те що він приїде 21.06.2020 до м. Ладижин де погуляє та поспілкується з дiтьми. 21.06.2020 [PERSON] та його батьки приїхали до дiтей, [PERSON] відпустила дiтей, але увесь час зі сторони стежила за їх спілкуванням та прогулянкою з синами. Такими діями [PERSON] позбавляє [PERSON] права та обов`язку приймати участь у вихованнi спільних дiтей та вільно спiлкуватись з ними. Тому, просив суд зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди в участі батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дітьми та визначити наступний порядок його участі у вихованні та спілкуванні: кожну другу та четверту п`ятницю, суботу та неділю місяця починаючи з пятниці з 18 год. 00 хв. до неділі 18 год. 00 хв., за місцем реєстрації [PERSON] : [ADDRESS] ; у святкові дні - Новий рік, Різдво Христове, Великдень, День Святої Трійці, Покрова Пресвятої Богородиці у парні роки проводити з батьком [PERSON] ; спільний відпочинок із синами чотирнадцять діб в літній період за погодженням між батьками. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] подали заяву про встановлення нового порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми, в якій просив визначити порядок участі [PERSON] у вихованні та вільному спілкуванні з синами [PERSON] та [PERSON] шляхом встановлення наступного графіку побачень: кожну другу п`ятницю місяця з 18 год. 00 хв. до неділі 12 год. 30 хв. за місцем проживання батька - [PERSON] , а саме: [ADDRESS] ; кожні четверті вихідні місяця за домовленістю з дітьми зустрічатись у м. Ладижин Вінницької області; наступні вихідні після днів народжень дітей [PERSON] та [PERSON] , за попереднім погодженням місця проведення часу з батьком; Новий Рік у непарні роки з 15 год. 30 хв. 01 січня до 15 год. 30 хв. 02 січня за місцем проживання батька; Різдво Христове у парний рік з 12 год. 00 хв. 06 січня до 15 год. 30 хв. 07 січня за місцем проживання батька; Великдень у непарні роки з 12 год. 00 хв. суботи до 15 год. 30 хв. неділі за місцем проживання батька; літній відпочинок разом з батьком 7 днів за попереднім погодженням між батьками та дітьми; батько забирає дітей та повертає їх за місцем проживання матері за адресою: [ADDRESS] , або за домовленістю між батьками. 02.11.2020 відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позовні вимоги викладені в позовній заяві визнає частково. В подальшому в судовому засіданні [PERSON] змінені вимоги позивача [PERSON] визнала, погодилась з встановленим узгодженим графіком побачень дітей із батьком. Представник міського відділу у справах дітей Ладижинської міської ради Гронь О.М. в судовому засіданні вказала, що не заперечує щодо задоволення позову, так як це буде відповідати інтересам дітей. Дане питання розглядалося на комісії та винесено відповідний висновок. Вислухавши пояснення сторін, представника позивача, представника органу опіки та піклування, дослідивши матеріали саправи, думку дитини, суд виходить з такого. Відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько, мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки мають рівні права на виховання дитини та спілкування з нею, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 142 Сiмейного кодексу України дiти мають рівні права та обов`язки щодо батькiв, незалежно вiд того, чи перебували їхні батьки у шлюбі мiж собою. Згідно зі ст. 151 Сiмейного кодексу України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Права батькiв щодо виховання дитини розцінюються, як засіб виконання ними своїх обов`язків щодо неї. Відповідно до ст.153 Сiмейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спiлкування мiж собою. Згідно зі ст. 157 Сiмейного кодексу України той із батькiв, хто проживає окремо вiд дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованнi i має право на особисте спiлкування з нею. Той із батькiв, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батькiв, хто проживає окремо, спiлкуватись з дитиною та брати участь у її вихованнi, якщо таке спiлкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно з ч.1 ст. 159 Сiмейного кодексу України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Згiдно принципу 6 "Декларації прав дитини", дитина для повного i гармонійного розвитку її особи потребує любові i розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою i відповідальністю своїх батькiв i, принаймні, в атмосфері любові i моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. Одним із принципових положень, закріплених у Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Вiдповiдно до практики Європейського Суду з прав людини у зазначеній категорії спорів, зокрема рішення Європейського Суду вiд 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» та рішення вiд 27 листопада 1992 року у справі «Олссон проти Швеції» визначено, що між iнтересами дитини та iнтересами батькiв повинна існувати справедлива рівновага i дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, якi за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батькiв. Вiдповiдно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо вiд батькiв або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків i прямих контактів. Батьки, якi проживають окремо вiд дитини, зобов`язані брати участь у її вихованнi i мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується копією рішення вiд 19.11.2019 винесеного Вiнницьким міським судом Вінницької областi. В період шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . З [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] стягуються аліменти, у твердій грошовій сумі, у розмірі 2500 грн, щомісяця, на кожну дитину, що підтверджується копією рішення Вiнницького міського суду Вінницької областi від 11.11.2019. [PERSON] разом з дiтьми переїхала проживати до батьків у м. Ладижин. Через переїзд дітей до іншого міста [PERSON] втратив можливість постiйно спілкуватись зі своїми дiтьми та приймати участь у їх вихованнi. [PERSON] з [PERSON] , до початку розгляду справи в суді не могли спільно визначити порядок проведення часу батька з дiтьми. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Ладижинської міської ради від 04.11.2020, орган опіки і піклування вважає за доцільне визначити місце і час спілкування батька [PERSON] з малолітніми синами: [PERSON] та [PERSON] , а саме: кожну другу та четверту п`ятницю з 18 год. 00 хв. до неділі 12 год. 00 хв за місцем реєстрації батька: [ADDRESS] . У парні роки: Новий рік з 12 год. 00 хв. 31.12 до 12 год. 00 хв. 06.01; Великдень з 12 год. 00 хв. суботи до 12 год. 00 хв. понеділка. Різдво Христове з 12 год. 00 хв. 06.01 до 12 год. 00 хв. 08.01. та 14 днів на спільний відпочинок в літній період визначений за погодженням між батьками. Повернення дітей матері здійснювати за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні судом з?ясовано думку сина сторін [PERSON] , який вказав, що хоче бачитись та спілкуватись з батьком, але з врахуванням і його думки щодо днів зустрічі. Під час розгляду справи в суді позивачем зменшено позовні вимоги, з чим погодилась відповідач, яка визнала позовні вимоги після їх зменшення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відтак, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визначення порядку і способу участі батька у спілкуванні та вихованні дітей підлягають задоволенню, оскільки це відповідає інтересам дітей. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved