Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

27.09.2021 року представник позивача [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить визнати за позивачем право на земельну частку (пай) розміром 9,27 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності агрофірми «Колос» Ков`язької селищної ради Валківського району Харківської області з не витребуваних/нерозподілених земельних часток (паїв) згідно сертифікату серії ХР №012286 в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог вказує, що [INFO] помер брат позивача [PERSON] , який за життя працював в агрофірмі «Колос» Ков`язької селищної ради Валківського району Харківської області, в зв`язку з чим на його ім`я зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай), який 04.11.2000 року повернутий в інститут землеустрою м. Харків. Факт неотримання [PERSON] сертифікату та не оформлення належної йому земельної частки (паю) позивач пов`язує із його смертю, після чого спадщину, яка складалася із права на земельну частку (пай), прийняв батько померлого [PERSON] , оскільки вони проживали разом. Після смерті [PERSON] залишився заповіт, яким останній заповів все своє майно позивачу, який в свою чергу спадщину прийняв, оскільки фактично проживав із батьком та вступив в управління спадковим майном. Про відсутність Сертифікату позивач дізнався в 2020 році, коли звернувся до Міжрайонного управління у Валківському та Коломацькому районах ГУ Держгеокадастру у Харківській області про його видачу, тому змушений звернутися до суду, оскільки вирішити питання в досудовому порядку неможливо. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 27.09.2021 року відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Представник відповідача міський голова Скрипніченко В. надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника міської ради, просить прийняти рішення згідно закону на підставі наявних доказів. У відповідності до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Будь-які інші заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , про що свідчать дані витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст.126,133,135 СК України №00032539012 від 11.09.2021 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04.10.1954 року с. Ков`яги Валківського району Харківської області, батьками [PERSON] значаться [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №63. Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 26.03.2001 року Орджонікідзевським РВ ХНУ УМВС України в Харківській області, персональні дані позивача значаться як [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Ков`яги Валківського району Харківської області. Таким чином, [PERSON] є рідним братом позивача. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 23.12.1997 року Ков`язькою селищною радою Валківського району Харківської області, актовий запис №100. За повідомленням Ков`язької селищної ради Валківського району Харківської області №02-20/750 від 22.10.2020 року, [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , де проживали разом. Отже, після смерті брата позивача [PERSON] спадщину на належне йому майно прийняв батько позивача [PERSON] . Секретарем виконавчого комітету Ков`язької селищної ради Валківського району Харківської області 13.01.1998 року посвідчено заповіт, зареєстрований в реєстрі за №6, яким [PERSON] заповів все своє майно сину [PERSON] [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 20.02.1998 року Ков`язькою селищною радою Валківського району Харківської області, актовий запис №11. Згідно акту обстеження сумісного місця проживання №4 від 11.03.2021 року, [PERSON] станом на 19.02.1998 року фактично проживав в [ADDRESS] . Доглядав за своїм батьком [PERSON] по день його смерті, після чого здійснив його поховання та володів майном померлого. Відповідно до\~інформації Міжрайонного\~управління Держгеокадастру\~у Валківському\~та Коломацькому\~районах від\~19.11.2020\~року, в списку\~громадян-членів\~колективного сільськогосподарського\~товариства \~додатку до\~Державного акта\~на право\~колективної власності\~на землю\~серії ХР-06-00-000548,\~зареєстрованого в\~Книзі записів\~державних актів\~на право\~колективної власності\~на землю\~19.02.1996\~року за\~№100\~та виданого\~агрофірмі «Колос»\~для ведення\~сільськогосподарського виробництва\~на території\~Ков`язької селищної\~ради,\~прізвище « [PERSON] »\~значиться під\~ [ADDRESS] . Згідно Книги\~реєстрації сертифікатів\~на право\~на земельну\~частку (пай),\~що видаються\~Валківською РДА\~по агрофірмі\~«Колос» на\~території Ков`язької\~селищної ради,\~за №119\~зареєстровано сертифікат\~на право\~на земельну\~частку (пай)\~серії ХР\~№012286\~на ім`я\~ [PERSON] ,\~дата реєстрації\~відсутня.\~В Книзі\~реєстрації сертифікатів\~в графі\~«підпис власника\~сертифіката на\~земельну частку\~(пай)»\~навпроти зазначеного\~сертифікату наявний\~запис «повернуто\~в інститут»,\~підпис про\~отримання сертифікату\~відсутній. Крім того, в Міжрайонному управлінні зберігається акт, складений 04.11.2000 року головним агрономом, головним економістом та головним бухгалтером ПСП «Колос», яким до інституту землеустрою в м. Харків повернуто земельні сертифікати, серед яких вказано сертифікат, виготовлений на ім`я [PERSON] . На теперішній час даний сертифікат в Міжрайонному управлінні не зберігається. Як зазначено у відповіді ДП «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» №70/07-359 від 21.07.2021 року, книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) вели у відділі земельних ресурсів Валківського району (зараз відділ у Валківському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області). Підприємство не є у становою, яка зберігає правовстановлюючі документи, а саме сертифікати на право на земельну частку (пай), тому надати сертифікат не вбачає за можливе. Зі змісту письмової консультації приватного нотаріуса Валківського районного нотаріального округу Харківської області №491/01-16 від 19.07.2021 року, після смерті [PERSON] спадкоємців, передбачених ст.1241 ЦК України, крім позивача, немає. Дружина спадкодавця [PERSON] померла [INFO] . [PERSON] в шлюбі не перебував. Відповідно до інформації, наданої Харківським обласним нотаріальним архівом від 21.04.2021 року №1384/01-20 та Валківською ДНК від 14.05.2021 року №368/01.16, 369/01.16, спадкові справи до майна померлих [PERSON] та [PERSON] не відкривались. Нотаріусом рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання за [PERSON] права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала в колективній власності агрофірми «Колос» Валківського району Харківської області, та визнання за позивачем, як спадкоємцем [PERSON] , права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Відповідно до експертного висновку №056/304-а від 17.03.2021 року, українські записи прізвища [PERSON] та [PERSON] є ідентичними. Розбіжності між українськими документальними записами прізвищ виникли внаслідок відхилення від орфографічних норм при його міжмовних перетвореннях під орфоепічним впливом російської мови. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України). Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Ч.2 ст.14 Конституції України та ч.2 ст.1 ЗК України гарантується право власності на землю, яке набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Об`єктом відносин спадкування виступають права та обов`язки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Право власності на земельну ділянку, згідно положень ст.1225 ЦК України, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Відповідно до ст.2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. П.17 Перехідних положень ЗК України передбачає, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п.7 Указу Президента України від 08.08.1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Слід зазначити, що ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», який згідно п.1 розділу II Прикінцевих положень набрав чинності з 1 січня 2019 року, внесені зміни до законодавчих актів України, зокрема у ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)". Згідно ч.2 ст.13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (в нинішній редакції) невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості). Відповідно до ст.3 Закону підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). За положеннями ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності. Згідно роз`яснень\~Міністерства юстиції\~України №\~19-32/319\~від 21.02.2005\~року у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. В даному випадку звернутися з заявою про реєстрацію прав власності на нерухоме майно за померлою особою мають право її спадкоємці. Оцінивши надані докази в їх сукупності, враховуючи, що незаконність набуття померлими права на спадкове майно судом не встановлено, позивач, як спадкоємець за законом прийняв спадщину у відповідності до положень ст.549 ЦПК України, інші спадкоємці відсутні, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо визнання права на земельну частку (пай), що входить до спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] та [PERSON] , оскільки оформити спадкові права в нотаріальній конторі не можливо через відсутність оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай). На підставі викладеного,

Outcome: approved