Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю. Позов мотивовано тим що, сторони познайомились в 2003 році між ними виникли почуття один до одного і з часом вони вирішили створити сім'ю. З вересня 2004 року сторони почали проживати разом однією сім'єю як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу в квартирі за адресою: [ADDRESS] та вести спільне господарство. Реєструвати шлюб вони не поспішали, оскільки у цьому не було потреби. З ними також проживали діти відповідачки від першого шлюбу, вихованням яких займались спільно. Сторони спілкувались як подружжя, мали спільний побут та спільний бюджет, планували своє життя, турбувалися один про одного, мали взаємні права та обов'зяки, подорожували разом, відвідували родичів та знайомих, а ті в свою чергу відвідували сторін. Після того як відповідачка завагітніла, сторони вирішили зареєструвати шлюб. Шлюб було зареєстровано 27.07.2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 1427. [INFO] від шлюбу народився син [PERSON], про що в книзі реєстрації народжень 14.04.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області зроблено відповідний запис за № 1379. З часом стосунки між сторонами почали погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, зникло порозуміння, втратилась спільність інтересів, думок, періодично виникали суперечки через розбіжність поглядів. Відбувся повний розлад сімейних відносин, вони перестали базуватися на засадах взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги, зникли всі необхідні ознаки повноцінної сім'ї. З грудня 2015 року сторони проживають окремо. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.02.2016 року шлюб між сторонами розірвано. Встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з вересня 2004 року по 27.07.2010 року необхідно для визначення права спільної сумісної власності на майно, набуте за час спільного проживання без реєстрації шлюбу та його поділу. За час спільного проживання, починаючи з вересня 2004 року кожен працював для родини і плоди своєї праці кожен приносив у дім, сторони однаковою мірою дбали про матеріальне збагачення сім'ї, підтримували один одного як морально так і матеріально. Окрім спільного придбання життєво необхідних речей, купувалось нерухоме майно, яке набувалось за спільні кошти. За рахунок сімейних заощаджень 28.04.2010 року на підставі договору купівлі - продажу сторони придбали земельну ділянку площею 0,1001 га за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER], цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. При реєстрації земельної ділянки, яка відбулась 01.07.2010 року відповідач одна набула право власності на нерухоме майно, однак через відсутність реєстрації шлюбу не було враховано право позивача щодо спільної сумісної власності на земельну ділянку. Крім того, після реєстрації шлюбу, спільними зусиллями на придбаній земельній ділянці було збудовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який хоча рахується за [PERSON] як власником земельної ділянки і забудовником, однак також є спільною власністю. Будівництво було розпочато в кінці 2010 року та закінчено в 2014 році, а 15.07.2014 року сторони переїхали жити в новозбудоване житло. Сторони спільно облаштували збудований будинок та прилеглу територію за спільні кошти придбавали необхідні будівельні матеріали, меблі та предмети домашнього вжитку, техніку та устаткування. Спільними коштами та зусиллями проводили ремонт перед заселенням та поточні роботи. Фінансування в основному лягало на плечі позивача, а дружина займалась організацією робіт. Зокрема для закупівлі меблів позивач отримав кредит в ПАТ «Укрсоцбанк» на суму 949 500 грн., який продовжує повертати до цього часу. Кредит був цільовий, що вбачається з тексту кредитного договору. Все майно що знаходиться в будинку складає з ним одне ціле, оскільки це цілісний індивідуальний проект спільного сумісного життя. Просив суд встановити факт проживання однією сім'єю [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO] з вересня 2004 року по 27.07.2010 року. Визнати земельну ділянку розміром 0,1001 га, кадастровий номер:[NUMBER] та незавершеного будівництвом житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON]. Визнати за [PERSON], ідн. код. [NUMBER] право власності на 1/2 ідеальну частку земельної ділянки, загальною площею 0, 1001 га, кадастровий номер: [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Визнати за [PERSON], ідн. код.[NUMBER] право власності на 1/2 ідеальну частку земельної ділянки, загальною площею 0, 1001 га, кадастровий номер: [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Визнати за [PERSON], ідн. код. [NUMBER] право власності на ? ідеальну частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Визнати за [PERSON], ідн. код.[NUMBER] право власності на ? ідеальну частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги уточнив, а саме щодо визнання права власності на ідеальні частки збудованого за час шлюбу, але не прийнятого в експлуатацію незавершеного будівництвом житлового будинку. Просив суд уточнені позовні вимоги задовольнити за обставин викладених в справі. Допитаний в судовому засіданні [PERSON], дав покази, які аналогічні позовним вимогам, просить суд заявлені ним в позові вимоги задовольнити. Вважає що за період з вересня 2004р. по 27 липня 2010року вони з [PERSON] проживали однією сім»єю, вели спільне господарство, мали спільний побут та спільний бюджет, планували своє життя, турбувались один про одного, разом вели спільне господарство, подорожували разом всією родиною. Дві дочки [PERSON] від першого шлюбу він вважав своїми доньками. Старшій доньці [PERSON] він оплачував навчання в Голандії. Відповідачка [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги визнала частково, зокрема нею визнано лише факт майнової участі [PERSON] у будівництві будинку, тому вважає справедливим визнати за [PERSON] право власності на будиноковолодіння на 1/5 його частку. В решті просить в позові відмовити. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні також позовні вимоги визнала частково, висловила позицію, аналогічну відповідачці [PERSON] Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.06.2017 року залишено позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ спільного майна подружжя без розгляду в частині позовних вимог щодо поділу незавершеного будівництвом житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в натурі, відповідно до ідеальних часток у праві спільної власності по ? кожного. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб 27.07.2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 1427 (а.с.7). [INFO] від шлюбу народився син [PERSON], про що в книзі реєстрації народжень 14.04.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області зроблено відповідний запис за № 1379 (а.с.8). 28.04.2010 року на підставі договору купівлі - продажу [PERSON] придбала земельну ділянку площею 0,1001 га за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER], цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.9-10). Спільними зусиллями на придбаній земельній ділянці було збудовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який рахується за [PERSON] як власником (а.с.19-42). Будинок та домашнє майно підлягало щорічному страхуванню (а.с.43-58). Для закупівлі меблів [PERSON] отримав кредит в ПАТ «Укрсоцбанк» на суму 949 500 грн., який на даний час виплочений. Кредит був цільовий, що вбачається з тексту кредитного договору (а.с.11-18). Відповідно до рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 06.08.2015 року [ADDRESS] включена до адресної схеми м. Вінниці (а.с.63-64). За положеннями ч. 2 ст. 3 УК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Статтею 256 ЦПК України передбачено, що суди встановлюють факт сумісного проживання жінки та чоловіка без шлюбу. Згідно з п. 7Постанови № 5 від 31.03.1995 року Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. В судовому засіданні свідок [PERSON], який є солістом гурту «[INFO]», суду повідомив, що з позивачем працює близько 6 років у них спільний бізнес, [PERSON] являється генеральним продюсером гурту «[INFO]». З відповідачкою [PERSON] познайомився через [PERSON], однак знав її раніше, як власницю студії - бару «[INFO]». Серйозні відносини у сторін почались приблизно з 2005 року, вони почали проживати разом, у квартирі були речі [PERSON], вони вели спільний побут. Як у кожній сім'ї траплялися сварки і непорозуміння, однак згодом сторони примирювались. Свідку не була достовірно відома фінансова ситуація сторін, однак зазначив, що гурт «[INFO]» почав приносити прибутки приблизно з 2006 - 2007років. В 2009 році свідок придбав будинок вартістю приблизно 100 000 доларів США. У спільному бізнесі, а саме щодо діяльності гурту «[INFO]» соліст гурту отримував 40% заробітку, продюсер 60%. Ще коли сторони проживали в квартирі за адресою: [ADDRESS], вони хотіли разом побудувати будинок. Пізніше коли була придбана земельна ділянка і почав будуватися будинок усіма питаннями по будівництву займалась [PERSON], однак кошти вкладав [PERSON]. В судовому засіданні свідок [PERSON], який є менеджером гурту «[INFO]», суду повідомив, що приблизно років 8, 9 знає сторін. Після того як почав працювати з [PERSON] познайомився з [PERSON]. Йому відомо, що сторони проживали у цивільному шлюбі в квартирі [PERSON], де були речі [PERSON], вони проживали разом як нормальна сім'я, інколи траплялись сварки вони розходились, потім сходились. Йому відомо, що сторони хотіли придбати ділянку і побудувати будинок Одного разу [PERSON] похвалився, що вони з [PERSON] купили ділянку і починають будівництво будинку. Був випадок, коли він передавав [PERSON] 100 000 доларів США від [PERSON], оскільки останній від'їжджав до Києва, а вона займалася усіма питаннями по будівництву. Зазначив, що плануванням будинку займався архітектор зі Львова, який є товаришем [PERSON]. Останній раз свідок був у будинку сторін на Різдво 2016 року, будинок був повністю побудований, все було облаштовано. У [PERSON] були не погані прибутки, за 2013 - 2015 року в середньому по 500 000 - 700 000 тисяч гривень на місяць, гурт працював гарно і він як продюсер отримував дохід. На даний час [PERSON] проживає на квартирі, яку винаймає, іншого житла окрім будинку у нього не має. В судовому засіданні свідок [PERSON], який є колишнім чоловіком відповідачки [PERSON], суду повідомив, що знайомий з [PERSON] приблизно з 2003, 2004 року. Разом з відповідачкою свідок прожив у шлюбі 9 років, після того, як сім'я розпалась, він залишив відповідачці студію - бар «[INFO]» та автомобіль, квартира на [ADDRESS] належала [PERSON], однак вони разом робили там ремонт. На той час, коли він пішов з сім'ї, у [PERSON] був успішний бізнес, своя квартира та автомобіль. У [PERSON] за душою не було нічого. Від дітей він постійно чув, що [PERSON] з [PERSON] часто сваряться і розходяться, потім стало відомо, що вони вирішили одружитися. За чиї кошти була придбана земельна ділянка і за чиї кошти будувався будинок йому не відомо. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду повідомила, що вона працює бухгалтером «Медіа Холдінг». З відповідачкою знайома з 2002-2003 року, з позивачем [PERSON] познайомилась пізніше в 2003-2004 році. Вона особисто не була бухгалтером відповідачки, однак допомагала їй по бізнесу, пізніше були випадки коли за проханням [PERSON] вона допомагала [PERSON] у його скрутні часи по бухгалтерії. Вона зрозуміла, що [PERSON] з [PERSON] сім'я в 2010 році, після одруження, оскільки до цього часу вони то проживали разом, то не проживали, сходились, розходились. На початку діяльності [PERSON] у нього були скрутні часи, в свою чергу бізнес [PERSON] приносив гарні доходи. На запитання суду чому свідок [PERSON] не вважала сім»єю до 2010року, свідок пояснити не змогла. Тому в цій частині суд покази даного свідка оцінює критично. Свідок [PERSON], який є рідним братом відповідачки [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що знайомий з [PERSON] з 2003 року їх познайомила [PERSON]. Разом [PERSON] з [PERSON] почали проживати після одруження, оскільки до цього вони зустрічались, були як «італійська сім'я», тому що обоє дуже імпульсивні, вони дуже часто сварились. Земельна ділянка під будівництво була придбана за кошти [PERSON], він особисто позичав їй 5000 доларів США для придбання ділянки, більшу суму позичали батьки. Будинок сторони будували разом, за спільні кошти, оскільки працював і [PERSON] і [PERSON]. [PERSON] займалась усіма питаннями по будівництву, будинок коштує вище середньої вартості будинків. [PERSON] сама могла побудувати цей будинок, однак їй знадобилось би більше часу, вклад [PERSON] в будинок дійсно мав місце. Також свідок зазначив, що [PERSON] гарно готовить, і вони не раз разом їх смакували, що спростовує покази [PERSON], яка зазначала, що [PERSON] господарством не займався та готувати не вмів. Самою відповідачкою [PERSON] не заперечувався факт спілкування та спільного проживання із [PERSON] у вказаний період, однак вона не вважала ці стосунки як «сімейні», оскільки ними не велось спільного господарства, так як [PERSON] в перші роки їх знайомства взагалі не мав ніяких заробітків. Всі кошти зароблялись нею, вона утримувала родину та вкладала кошти в бізнес [PERSON] Крім того вони постійно сходились та розходились. Разом з тим дана обставина свідчить про те, що між [PERSON] не було цивільно - правових відносин, той факт, що [PERSON] вкладала кошти в бізнес [PERSON] свідчить про єдність планів сторін як єдиної родини, їх розвиток. Дослідженні в судовому засіданні декларації сторін свідчать про те, що сторони мали однаковий заробіток, а інколи у [PERSON] він був більшим. Таким чином, наявними в справі доказами, зокрема показами вказаних свідків у совокупності, підтверджено факт проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] без шлюбу з вересня 2004 року по 27 липня 2010 року, оскільки було встановлено наявність у них взаємних прав та обов'язків, систематичне ведення ними спільного господарства, прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім'ї. Встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у вказаний період несе юридичні наслідки, оскільки саме СК України вперше врегульовано питання про права на майно жінки та чоловіка, які проживають однією сім"єю, але не перебувають у шлюбі між собою. Згідно ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь - якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними; на майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь - якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. До майна, що було набуте під час проживання осіб однією сім'єю, застосовуються положення сімейного законодавства, які регулюють правові відносини з приводу права спільної сумісної власності подружжя. За ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь - яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Згідно ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Статтею 69 СК України передбачено право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, незалежно від розірвання шлюбу. Розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя у разі поділу мана є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при застосуванні ст. 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється як на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь - якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. З аналізу норм діючого законодавства вбачається, що ознаками фактичних шлюбних відносин є: факт спільного співжиття жінки та чоловіка; взаємна матеріальна допомога та підтримка; взаємне визнання та виявлення подружніх відносин перед третіми особами; наявність спільного побуту, тв. інші обставини, що свідчать про проживання жінки та чоловіка однією сім'єю. Відповідно до роз'яснень викладених у п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами встановленими ст. 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням із подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Згідно із п.23 вказаної Постанови Пленуму, вирішуючи спори між подружжям про майно необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60. 69 СК, ч.3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2.3 ст. 325 ЦК можуть бути будь - які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинку; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово - будівельному, дачно - будівельному, гаражно - будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. [PERSON] є фізичною особою підприємцем відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію Серії [NUMBER] (а.с.157). Відповідно до звітів суб'єкта малого підприємництва - фізичної особи - платника єдиного податку за 2005-2010 роки [PERSON] наростаючим підсумком з початку терміну дії Свідоцтва про сплату єдиного податку в календарному році є сума 315 758, 25 грн. (а.с.158-165). Згідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців [PERSON] є фізичною особою - підприємцем (а.с.222). Відповідно до звітів суб'єкта малого підприємництва - фізичної особи - платника єдиного податку за 2008-2011 роки [PERSON] наростаючим підсумком з початку терміну дії Свідоцтва про сплату єдиного податку в календарному році є сума 490 000 грн.(а.с.223-226). Згідно до податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця [PERSON] за 2012 рік, загальна сума доходу за звітний (податковий) період становить 839 651, 42 грн. (а.с.227-228). Згідно до податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця [PERSON] за 2013 рік, загальна сума доходу за звітний (податковий) період становить 510 266, 20 грн. (а.с.229-230). Згідно до податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця [PERSON] за 2014 рік, загальна сума доходу за звітний (податковий) період становить 345 584,00 грн. (а.с.232). Будівельний паспорт № 2, 2011 року, на забудову земельної ділянки виділеної індивідуальному забудовнику в [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с.178-209). Відповідно до висновків експерта № 335/50-017 за результатами проведення судової комплексної оціночно - земельної, оціночно - будівельної, будівельно - технічної та земельно - технічної експертизи від 24.05.2017 року. Ринкова вартість земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 1001 кв. м., кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS], станом на 24.05.2017 року за методичним підходом зіставлення цін продажу подібних земельних ділянок становить 672 672 грн. За відсутності у експерта станом на час проведення дослідження право встановлювальної документації та матеріалів технічної інвентаризації на об'єкт, що досліджується визначити ринкову вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані на земельній ділянці кадастровий номер [NUMBER] домоволодіння [ADDRESS] неможливо. Візуально інструментальним оглядом об'єктів встановлено, що конструктивні елементи житлового будинку, господарських будівель та споруд такі як: фундаменти, стіни, перегородки, перекриття, підлоги, дах та покрівля, вікна та двері, сходи, внутрішнє та зовнішнє оздоблення, інженерне обладнання фактично збудовані та влаштовані. Житловий будинок, господарські будівлі та споруди, які розташовані на земельній ділянці домоволодіння [ADDRESS] мають ступінь будівельної готовності 100% та можуть вважатись закінченим будівництвом об'єктом. Дослідивши матеріали цивільної справи, порівнявши результати проведеного візуально - інструментального дослідження з нормативно - правовими актами у галузі будівництва, можливо зробити висновок , що житловий будинок господарські будівлі та споруди домоволодіння [ADDRESS] які розташовані на земельній ділянці кадастровий номер [NUMBER], ступінь будівельної готовності яких станом на час проведення дослідження становить 100% є нерухомим майном. На підставі результатів проведеного зовнішнього натурного обстеження, при якому скриті будівельні роботи не досліджувалось, враховуючи наявні на дослідженні матеріали, встановлено, що житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані на земельній ділянці кадастровий номер [NUMBER] домоволодіння [ADDRESS], в цілому, відповідають вимогам нормативно - правових актів України з питань будівництва, щодо об'ємно - планувальних рішень та технічного стану конструктивних елементів. За відсутності у експерта станом на час проведення дослідження право встановлювальних документів на об'єкти нерухомості, документа про приймання в експлуатацію об'єктів, матеріалів технічної інвентаризації на об'єкти що досліджуються, надати варіанти поділу житлового будинку, господарських будівель та споруд, а також земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] домоволодіння [ADDRESS] неможливо (а.с.117-159). Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997року № 475/97-ВР, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України. Згідно з нормою статті 319 цього Кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: approved