Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що він являється власником житлового будинку з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою №39 по вул. Садовій в с. Юрківка Звенигородського району Черкаської області. Разом з позивачем в його будинку зареєстрований його син [PERSON] Стосунки з сином він не підтримує. З 2010 року відповідач в даному будинку не проживає та в витратах по утриманню житла участі не приймає. Добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає, а тому позивач змушений звернутися до суду. Позивач з урахуванням позовних вимог просить суд визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право на користування житловим будинком за адресою: №39 по вул. Садовій в с. Юрківка Звенигородського району Черкаської області. Ухвалою суду від 10.05.2018 провадження по вищезазначеній справі відкрито та ухвалено справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу було надано строк для надання відзиву на позовну заяву. Однак, у зазначений строк відзив на позовну заяву відповідачем не надано, тому відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.. Суд вважає, що справу можна розглянути за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 червня 2010 року позивач є власником житлового будинку з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: Черкаська область, Звенигородський район, с. Юрківка, вул. Садова буд. 39 (а.с.9). Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України, - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Як зазначено у ч. 1 ст. 321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Так, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст. 379 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члені сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З акту від 07.05.2018 року, складеного депутатом Юрківської сільської ради Черкаської області [PERSON], в присутності свідків, [PERSON] та [PERSON], вбачається, що відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований але не проживає в [INFO] з дня реєстрації ( а.с.14). Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Юрківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області від 07.05.2018 року № 429 вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрований в [INFO] з 18.02.2010 року по даний час. За місцем реєстрації не проживав і на даний час не проживає ( а.с.13) Таким чином судом встановлено, що відповідач, який зареєстрований за адресою: [INFO] не проживає в будинку без поважних причин понад вісім років і тому втратив право на користування цим житлом. Добровільно відповідач з реєстраційного обліку не знімається. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. На підставі наведеного, ст. 167 ЖК України, ст. 317, 319, 321, 379, 382, 391, 405 ЦК України, та

Outcome: approved