Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

16 листопада 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просив суд стягнути з відповідача 12711 гривень 34 копійки матеріальної шкоди заподіяної в наслідок пошкодження автомобіля, 5000 гривень моральної шкоди, 3509 грн.60 коп., судових витрат понесених при зверненні до суду: всього 21220 ( двадцять одну тисячу двісті двадцять) гривень 94 копійки В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 08 вересня 2018 року о 12 годині 10 хвилин відповідач в м. Миргороді по вул. Старосвітська, керуючи трактором Синтай-250 д.н.з. [NUMBER] та буксируючи причіп ПГА д.н.з. [NUMBER], при перестроюванні не надав перевагу в русі автомобілю Шкода д.н.з. [NUMBER], під його керуванням, що рухався в попутному напрямку на смузі та скоїв зіткнення з автомобілем. В результаті ДТП автомобіль Шкода д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження бокової правої частини. Він є володільцем зазначеного автомобіля згідно нотаріально посвідченої довіреності від 28 жовтня 2006 року власника - третьої особи по справі. Згідно постанови судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Куцин В.М. від 25 вересня 2018 року по справі № 541/2033/18 відповідач порушив п. 10.3 ПДР України і його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого 124 КУпАП. Згідно Звіту № 0209 про незалежну оцінку майна (визначення розміру матеріального збитку) автомобіля [NUMBER] від 12 вересня 2018 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля SKODA FAVORIT реєстраційний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП складає 12711,34 грн. (з урахуванням фізичного зносу складових, що підлягають заміні). Крім матеріальної шкоди йому завдано також і моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку із пошкодженням майна, володільцем якого є він. З урахуванням характеру правопорушення, глибини його душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння (за його глибоким переконанням), добровільно не бажає відшкодувати завдану шкоду, тривалості порушення його прав (більше місяця він не може користуватися автомобілем, змушений був захищати свої порушені права: звертатися за оцінкою завданих збитків, за отриманням постанови про вину відповідача, за отриманням правничої допомоги, що змінило звичний порядок життя, змушений відшуковувати додаткові засоби та кошти для вирішення щоденних транспортних питань, що вимагало додаткових зусиль для організації ним свого життя), виходячи з вимог розумності та справедливості, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається ним в 5000 грн. одноразово. Відповідач відмовляється відшкодувати завдану позивачу матеріальну та моральну шкоду добровільно, тому він змушений звернутися до суду. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19.11.2018 справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди постановлено розглядати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 08 січня 2019 року підготовче провадження по справі закрито та призначено до судового розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених в позові, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, про місце та час розгляду справи належно повідомлений за адресою місця проживання, зареєстрованої у встановленому законом порядку відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 128 ЦПК України та шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду, офіційного веб-порталу судової влади (а.с. 37,39,41,49). Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а,с. 38,53). Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280-284 ЦПК України. Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.. Положеннями ст. 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Частина 2 статті 1187 ЦК України передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). В постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року та в узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки у 2010 - 2011 роках зазначено, що відповідачем за таких правовідносин виступають: володілець транспортного засобу; винна особа-володілець транспортного засобу; винна особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом; власник (володілець) транспортного засобу, недбалість якого сприяла неправомірному заволодінню ним: роботодавець - за шкоду, завдану працівником під час виконання трудових обов'язків; страхова компанія - за шкоду, завдану застрахованою особою; батьки (усиновлювачі), опікуни, піклувальники, чоловік (дружина) у випадках, передбачених ст. ст. 1178, 1179, 1183, 11 86 ЦК України та ст. ст. 1187, 1188 ЦК України. Разом з тим, як вбачається з п. 6 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Згідно з ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України під майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Положеннями ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна . Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб; розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення; при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості; моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування; моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 23). Відповідно до ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на його захист, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 Цивільного кодексу. За частиною 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому матеріальної та моральної шкоди. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у п. 13 Постанови від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначив: враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також па осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. Судом встановлено, що 08 вересня 2018 року о 12 годині 10 хвилин відповідач в м. Миргороді по вул. Старосвітська, керуючи трактором Синтай-250 д.н.з. [NUMBER] та буксируючи причіп ПГА д.н.з. [NUMBER], при перестроюванні не надав перевагу в русі автомобілю Шкода д.н.з. [NUMBER], під його керуванням, що рухався в попутному напрямку на смузі та скоїв зіткнення з автомобілем. В результаті ДТП автомобіль Шкода д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження бокової правої частини. Згідно постанови судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Куцин В.М. від 25 вересня 2018 року по справі № 541/2033/18 відповідач порушив п. 10.3 ПДР України і його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого 124 КУпАП (а.с. 11,12). Згідно довіреності від 28 жовтня 2006 року посвідченої приватним нотаріусом Красноградського районного нотаріального округу Харківської області Погорілою Г.А. позивач [PERSON] є володільцем автомобіля [NUMBER] (а.с. 10). Згідно Звіту № 0209 про незалежну оцінку майна (визначення розміру матеріального збитку) автомобіля [NUMBER] від 12 вересня 2018 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля SKODA FAVORIT реєстраційний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП складає 12711,34 грн. (з урахуванням фізичного зносу складових, що підлягають заміні) (а.с. 13-23). Таким чином, оскільки судом достовірно встановлено, внаслідок ДТП що відбулася 08 вересня 2018 року о 12 годині 10 хвилин в м. Миргороді по вул. Старосвітська, володільцю автомобілю [NUMBER], позивачу по справі, була завдана матеріальна та моральна шкода, тому суд вважає, що вимога позивача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають до стягнення на користь позивача [PERSON] з відповідача [PERSON] на підставі ст. 141 ЦПК України в розмірі 3509 грн.60 коп. (1500 грн вартість проведення експертного автотоварознавчого дослідження, 600 грн. витрати на професійну правничу допомогу, 1409,60 грн судовий збір).

Outcome: approved