Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування якого вказує, що 22.03.2004 року він був прийнятий на посаду управляючого Кримського республіканського відділення Фонду соціального захисту інвалідів. В зв'язку з реорганізацією відділення Фонду, наказом директора Фонду соціального захисту інвалідів від 01.08.2011 року призначений на посаду директора Кримського республіканського відділення Фонду соціального захисту інвалідів. 08 серпня 2013 року він був звільнений з посади за п. 4 ст. 40 КЗпП України. Однак, в день звільнення йому трудова книжка видана не була. 30.08.2013 року позивачем була направлено заява директору Фонду соціального захисту інвалідів з вимогою надіслати трудову книжку на адресу Кримського республіканського відділення Фонду соціального захисту інвалідів, але відповіді не отримав. Позивач вважає що відповідачем порушені вимоги ст.. 47, 48 КЗпП України, тому просить зобов'язати Фонд соціального захисту інвалідів видати йому - [PERSON] належним чином оформлену трудову книжку, на його ім'я, за останнім місцем роботи - Кримське республіканське відділення Фонду соціального захисту інвалідів, за адресою: м.Сімферполь, вул. Крилова, 133. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав в повному об`ємі. Представник відповідача проти позову заперечував посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність з підстав викладених в його письмових запереченнях на позов. Вислухав сторони, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 5 ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень та протиправних посягань. За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Сторони мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Стаття 213 ЦПК України вимагає від суду повно та всебічно з'ясувати обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідити всі докази в їх сукупності. Судовим розглядом встановлено, що позивач по справі певний час займав посаду директора Кримського республіканського відділення Фонду соціального захисту інвалідів, чого не було спростоване представником відповідача в ході судового розгляду справи. Як вбачається з матеріалів справи, наказом директора Фонду соціального захисту інвалідів № 105-к від 08 серпня 2013 року [PERSON] звільнений з посади директора Кримського республіканського відділення Фонду соціального захисту інвалідів у зв'язку з прогулом без поважних причин за п. 4 ст. 40 КЗпП України (а.с. 3). Частиною 1 ст. 47 КЗпП України передбачено обов'язок власника або уповноваженого ним органу видати працівнику в день звільнення належно оформлену трудову книжку. Позивач стверджує, а представник відповідача не надав належних доказів протилежного тому, що в день звільнення [PERSON] трудову книжку вручено не було, з приводу чого останній 30.08.2013 року направив відповідну заяву директорові Фонду соціального захисту інвалідів з вимогою надіслати трудову книжку на адресу Кримського республіканського відділення Фонду соціального захисту інвалідів. (а.с. 4). Проте, до цього часу трудова книжка йому не видана, що явилося підставою для звернення до суду. Відповідно письмових заперечень відповідача, Фондом соціального захисту інвалідів було направлено 25.09.2013 року за вих.. № 1/5-1311/07 трудову книжку [PERSON] в Кримське республіканське відділення Фонду соціального захисту інвалідів за адресою: м.Сімферполь, вул. Крилова, 133, але доказів цьому суду надано не було. Більш того, відповідно журналу вхідної кореспонденції Кримського республіканського відділення Фонду соціального захисту інвалідів трудова книжка [PERSON] до Кримського відділення не надходила. У відповідності до ст. 48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п'ять днів. Працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п'яти днів після прийняття на роботу. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України. На власника покладається обов'язок видачі, зберігання і ведення трудових книжок (п. 4 постанови Кабінету Міністрів "Про трудові книжки працівників" № 301 від 27.04.1993р.). Крім того, слід зауважити на тому, що у відповідності до «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» затвердженої наказом Міністерства праці України № 58 від 29.07.1993 року трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п'ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню. У відповідності до розділу четвертого вказаної Інструкції (п.4.1.) у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів. При цьому для осіб працездатного віку необхідно вказати час, тривалість та місце проходження підвищення кваліфікації, яке пройшов працівник за останні два роки перед звільненням. Власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому пунктом 2.10 цієї Інструкції. 4.2. Якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника. За таких обставин, вимоги позивача про зобов'язання Фонду соціального захисту інвалідів видати [PERSON] належним чином оформлену трудову книжку є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст.. ст.. 47,48 КЗпП України,

Outcome: approved