Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

24 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання в твердій грошовій сумі 1000 гривень щомісячно, які стягувати починаючи від дня предявлення позовної заяви і до досягнення сином [PERSON] трьохрічного віку, а саме до 03 серпня 2018 року. В обгрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 24 липня 2014 року вона з [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Світловодську реєстраційної служби Світловодського міськрайонного управління юстиції в Кіровоградській області, актовий запис № 151. Від шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому на даний час вони фактично припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, відповідач участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги не надає. На даний час син проживає з нею, перебуває на повному її утримані. Вона перебуває у декретній відпустці та потребує коштів на утримання як дитини так і себе. Відповідач має можливість надавати їй допомогу, однак ухиляється від своїх обов'язків, у зв'язку з чим вимушена звертатись до суду з даним позовом. Позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень проти заявлених позовних вимог не надав, тому з підстав ч.2 ст.224 ЦПК України зі згоди позивача, суд ухвалив про розгляд справи в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. З підстав ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. У відповідності до ст.84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина , має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб серії І-ОЛ №077289, 24 липня 2014 року між сторонами зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Світловодськ реєстраційної служби Світловодського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 151. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-ОЛ №183206 батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, сторони не ведуть спільного господарства та мешкають окремо, дитина проживає з позивачкою та перебуває на повному її утриманні. Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років. 24 жовтня 2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання в твердій грошовій сумі 1000 гривень щомісячно, які стягувати починаючи від дня предявлення позовної заяви і до досягнення сином [PERSON] трьохрічного віку, а саме до 03 серпня 2018 року. Також, судовим наказом Світловодського міськрайсуду від 09 листопада 2017 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усих видів заробітку (доходу), але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 24.10.2017 року і досягнення дитиною повноліття тобто до 03.08.2033 року. Суд визнає, що позивачка потребує, а відповідач може надавати матеріальну допомогу матері дитини для забезпечення достатнього її матеріального, фізичного, духовного, морального і соціального розвитку. При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст.84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та бере до уваги стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров»я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов»язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Відповідачем, відповідно до вимог ст.ст. 58-60 ЦПК України суду не надано доказів неспроможності сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку. Матеріалами справи встановлено, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, має працездатний вік, може утримувати дружину, а визначений судом розмір суми аліментів буде відповідати інтересам та потребам дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років. На підставі викладеного, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, оскільки суд вважає, що відповідач належним чином недовів суду неможливості сплати даних аліментів в даному розмірі та із застосуванням положень ст. 60 ЦПК України, яка регламентує обов"язок доказування стороною обставин, на які вона посилається на підставу своїх вимог або заперечень, є прямим її обов"язком, що відповідачем належним чином небуло зроблено, суд вважає позовні вимоги доведеними та обгрунтованими, а тому їх належить задовільнити. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст.367 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved