Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до ПАТ «Міський комерційний банк», який підтримав в судовому засіданні та свої уточнені вимоги мотивував тим, що посилаючись на те, що 06 серпня 2013 року він уклав з ПАТ «Міський комерційний банк» в особі головного економіста відділення № 17 вказаного банку [PERSON] договір банківського вкладу № 2620/17/127290. 06 та 14 травня 2014 року він звернувся до банку з заявою про повернення йому коштів згідно наведеного договору банківського вкладу 7000 доларів США, а також процентів. Банк відмовив у поверненні коштів. Посилався на те, що дії банку суперечать чинному законодавству і порушують його право вільно розпоряджатись коштами, що знаходяться на банківському рахунку, оскільки банк не виконав його вимогу про закриття рахунку. Просив стягнути з відповідача 7000 доларів США депозитного вкладу. Представник відповідача, будучи сповіщеним про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, своїх заперечень чи пояснень стосовно позову не надав, з заявою про розгляд справи без участі їх представника не звертався, тому судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи. Суд, заслухавши позивача, дослідивши надані докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 серпня 2013 року позивач уклав з ПАТ «Міський комерційний банк» в особі головного економіста відділення № 17 вказаного банку [PERSON] договір банківського вкладу № 2620/17/12729019 жовтня 2012 року, згідно якого: 1.2. Банк приймає від вкладника грошові кошти на строковий депозитний рахунок (на строк 273 дні) 7000 доларів США з процентною ставкою 8,65 % річних на Предметом договору є розміщення вкладником в банку строкового вкладу на умовах депозитного продукту «Зростаючий» в євро на строк шість місяців з дня укладення договору з капіталізацією процентів по закінченні строку дії вкладу. Для обліку вкладу банк відкриває на ім'я вкладника вкладний рахунок № 26302180501452. Банк відкриває на ім'я вкладника депозитний та поточний рахунки. 4.3.2. Вкладник має право вимагати повернення вкладу та виплати нарахованих процентів на умовах та в строки, встановлені Договором. 06 та 14 травня 2014 року позивач звернувся з заявами до відповідача з вимогою повернути вклад та проценти, не погоджуючись на пролонгацію договору. Вказаною заявою позивач засвідчив свій намір припинити дію договору. Працівник банку зробив відмітку на заявах про те, що отримав їх відповідно 06 та 14 травня 2014 року. Доказів задоволення заяви позивача та повернення йому коштів за договором банківського вкладу, наявності законних підстав для відмови у поверненні вказаних сум, банк суду не надав, факт укладення договору та отримання коштів від позивача в сумі 7000 доларів США на депозитний вклад не оспорив. Квитанцією № 6955 від 06 серпня 2013 року підтверджується внесення на рахунок банківського вкладу коштів в сумі 7000 доларів США. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність", вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно із ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Згідно ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Положення цієї глави застосовуються до інших фінансових установ при укладенні ними договору банківського рахунка відповідно до наданої ліцензії, а також застосовуються до кореспондентських рахунків та інших рахунків банків, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1075 ЦК України, договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. З огляду на встановлені судом обставини справи та зміст наведених положень закону, банк був зобов'язаний повернути позивачеві депозитні кошти у визначений строк - 06 травня 2014 року, проте у вказаний в заяві позивача строк на його вимогу кошти не повернув. Банк не повернув кошти позивачеві і на час розгляду справи судом, чим порушив свої грошові зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ст. 3 ЦПК України передбачає право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ст.ст. 15, 16 ЦК України передбачають право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Ч. 1 ст. 20 ЦК України передбачає, що право на захист особа здійснює на власний розсуд. Належним способом захисту порушеного права позивача в зв'язку з стягненням на його користь депозитного вкладу, вираженого у доларах США, буде застосування курсу долара до гривні станом на час розгляду справи судом. За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути грошові кошти в сумі 7000 доларів США, що еквівалентно 90669,52 гривень за курсом гривні до долара, встановленим Національним Банком України станом на час розгляду справи судом - 31 жовтня 2014 року. Всупереч вимогам ст.ст. 10, 60 ЦПК України, банк не надав доказів наявності підстав для невиконання вимоги позивача про повернення депозитних коштів. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача в доход держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 906,69 гривень. На підставі ст.ст. 631, 1058, 1060, 1066, 1075 ЦК України, ст. ст. 10-11, 57-60, 80, 88, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

Outcome: approved