Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

18.12.2017 року позивач звернулася до суду з даним позовом, з урахуванням уточнень, в якому зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, але однією сім'єю вони мешкають. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідач участі у вихованні дитини не бере. На теперішній час виникла необхідність виїзду позивача до міста Донецька, що є на теперішній час тимчасово окупованою територією Донецької області та тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим, з метою лікування та оздоровлення доньки. Відповідач не надає добровільної згоди на виїзд доньки. Тому просила надати їй дозвіл на в'їзд/виїзд разом із донькою до тимчасово окупованих територій Донецької області та Автономної Республіки Крим до досягнення дитиною шістнадцятирічного віку. У судове засідання позивач не з'явилася, в позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується його підписом у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, не з'явився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, клопотань про відкладення справи також не надходило, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Представник третьої особи, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, рішення просив прийняти на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції 21 червня 2011 року, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21 червня 2011 року, актовий запис №441 (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у місті Донецьку 25 вересня 2013 року, актовий запис №669, [PERSON] народилася [INFO], її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). З довідки Волноваського районного центру первинної медико-санітарної допомоги №583 від 28.04.2017 року встановлено, що дитина [PERSON] перебуває на диспансерному обліку з 04.07.2014 року та потребує домашнього догляду (а.с.9). З довідки від 08.11.2017 року №6505 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, встановлено, що позивач [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою, зареєстроване місце проживання позивача: [ADDRESS], а фактичне місце проживання: [ADDRESS] (а.с.15). З довідки від 08.11.2017 року №0000396937 встановлено, що [PERSON], [INFO] є внутрішньо переміщеною особою, фактичне місце проживання: [ADDRESS]. Законним представником, який супроводжує малолітню дитину, є позивач [PERSON] (а.с.12). Зі згоди від 09.08.2017 року, посвідченої секретарем Валер'янівської сільської ради Волноваського району Донецької області, встановлено, що відповідач [PERSON] дав згоду своїй дружині [PERSON] на тимчасовий виїзд їх доньки у її супроводженні з 01.08.2017 року по 01.08.2018 року (а.с.6). Згідно п. 3 "Порядку в'їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї" в'їзд на тимчасово окуповану територію України громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється через контрольні пункти за умови пред'явлення паспорта громадянина України, або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїзного документа дитини з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб пунктами 3-6 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 (ЗП України, 1995 р., № 4, ст. 92; 2010 р., № 65, ст. 2239). Виїзд з тимчасово окупованої території України громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється через контрольні пункти за умови пред'явлення паспорта громадянина України, або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїзного документа дитини у супроводі одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників чи в супроводі інших осіб, уповноважених одним із батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників. Відповідно Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року№57, перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаною Україною 21.02.1990 року, ратифікована Україною 27.02.1991року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно до статті 313 Цивільного кодексу України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Суд приймає до уваги положення Сімейного Кодексу України, відповідно до якого батьки несуть повну відповідальність за життя та здоров'я своєї дитини. До того ж, саме позивач, як мати дитини, має переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини і на самозахист своєї дитини. Беручи до уваги те, що дитина потребує лікування, та враховуючи інтереси дитини, суд вважає, що надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини до тимчасово непідконтрольної території України без згоди та супроводу батька необхідно задовольнити.

Outcome: approved