Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

21.11.2015 року о 20.05 год. в м.Калуш на перехресті вул.Дзвонарська,Сівецька,пр.Л.Українки сталася дорожньо-транспортна пригода в наслідок якої [PERSON] не вживши своєчасних заходів для зменшення швидкості руху та здійснив наїзд на пішоходів [PERSON] та [PERSON] та втік з місця події.Внаслідок даної ДТП [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження ,що є небезпечними для життя в момент спричинення.Вироком Калуського міськрайонного суду від 07.11.2016 року відповідача визнано винним за ч.2 ст.286,ч.1 ст.135 КК України. ПАТ «Страхова група «ТАС» звернулося до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що 21.03.2015 р. було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ /7642838 відповідно до якого страхова компанія прийняла на себе ризики пов`язані із життям та здоровям та працездатністю особи.Відповідно до розрахунків суми страхового відшкодування, розмір страхового відшкодування склав 35 208,98 гривень, яке ПАТ «Страхова група «ТАС» сплачено. Позивач просить стягнути з [PERSON] як винуватця ДТП невідшкодованого збитку в розмірі 35 208,98 гривень , а також судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин,хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином,про що свідчить оголошення на офіційному веб сайті судової влади,відзив на позов не подав, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, проти чого не заперечила прозивачка та що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. За таких обставин суд визнав можливим розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає всебічному дослідженню обставин справи та винесенню судом законного рішення. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 21.03.2015 р. було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ /7642838 відповідно до якого страхова компанія прийняла на себе ризики пов`язані із життям та здоровям та працездатністю особи (а.с. 20). 21.11.2015 року о 20.05 год. в м.Калуш на перехресті вул.Дзвонарська,Сівецька,пр.Л.Українки сталася дорожньо-транспортна пригода в наслідок якої [PERSON] не вживши своєчасних заходів для зменшення швидкості руху та здійснив наїзд на пішоходів [PERSON] та [PERSON] та втік з місця події. Вироком Калуського міськрайонного суду від 07.11.2016 року відповідача визнано винним за ч.2 ст.286,ч.1 ст.135 КК України (а.с. 4-10). Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 09.02.2017 року вироком Калуського міськрайонного суду від 07.11.2016 року яким відповідача визнано винним за ч.2 ст.286,ч.1 ст.135 КК України залишено без змін (а.с. 11-15). Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № 8014В/09/2017 від 05.04.2017 року розмір страхового відшкодування становив 35 208,98 грн. (а.с. 36,37). Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування згідно з договором майнового страхування, у межах виплаченого відшкодування переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Із роз`яснень, викладених у п. 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» вбачається, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Отже, у страхуванні відповідальності навіть після виконання зобов`язання страховиком суброгація неприпустима, оскільки виникають правовідносини з відшкодування витрат у порядку регресу. Таким чином, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права про право на звернення до відповідача з регресним позовом. У відповідності до вимог ст. 27 Закону України "Про страхування"та ст. 993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача. Згідно із ст. 38 цього ж Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Приймаючи до уваги ст. 1191 ЦК України, п. 38.2.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у ПАТ «Страхова група «ТАС» виникло право зворотної вимоги до відповідача [PERSON] .. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно дост. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved