Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

26.07.2021 [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа Слобожанська селищна рада Чугуївського району Харківської області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в якому просив визнати факт не проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з батьком [PERSON] на день його смерті [INFO] ; визнати факт не проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з матір`ю [PERSON] на день її смерті [INFO] . В обґрунтування\~позовних вимог\~ [PERSON] \~зазначив,\~що його\~дід - [PERSON] , помер [INFO] . Баба [PERSON] , померла [INFO] . [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 22.02.1961. Після смерті [INFO] [PERSON] , відкрилась спадщина, яка складається з нерухомого майна, а саме: житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки з кадастровим номером № 6321782000:01:004:0139 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,32 га, що розташована на території колишньої Геніївської сільської ради. У шлюбі у [PERSON] та [PERSON] , [INFO] народився син - [PERSON] . Після смерті [PERSON] його спадкоємці до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертались, проте, фактично спадщину прийняв батько позивача - [PERSON] , який на день смерті діда був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Батько позивача [PERSON] 10.10.1963 уклав шлюб з [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] . Після смерті [INFO] [PERSON] ніхто із спадкоємців до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини не звертався. Водночас, з довідки №1820, виданої Геніївською сільською радою 23.11.2020 року слідує, що на день смерті [PERSON] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , за цією ж адресою були зареєстровані його дружина - [PERSON] , сини: [PERSON] та [PERSON] . Брат позивача - [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS] , проте, фактично ніколи не проживав у цьому будинку, оскільки навчався і жив в інтернаті в м. Богодухів, де перебували всі його речі. На початку літа 2016 року [PERSON] приїхав до батьків, пробув лише близько місяця і на початку серпня поїхав, на даний час місце його перебування не відоме. Таким чином, після смерті батька, мати позивача - [PERSON] та позивач - [PERSON] , фактично прийняли у спадок по 1/2 частині житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , та земельної ділянки з кадастровим номером №6321782000:01:004:0139. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з 1/2 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ; 1/2 частини земельної ділянки з кадастровим номером №6321782000:01:004:0139. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,32 га, що розташована на території колишньої Геніївської сільської ради; земельної ділянки з кадастровим номером №6321784500:02:000:0504 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,95 га, що розташована на території Скрипаївської сільської ради Зміївського району Харківської. Після смерті матері 20.11.2020 позивач подав заяву про прийняття спадщини, у зв`язку з чим приватним нотаріусом Сібільовою С.М. зареєстровано спадкову справу №66792307. Інші спадкоємці заяви про прийняття спадщини не подали. З довідки №1293 Геніївської сільської ради Зміївського району слідує, що [PERSON] на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та крім неї за цією адресою були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вимоги статті 1241 Цивільного кодексу України та статті 1268 Цивільного кодексу України [PERSON] як повнолітній працездатний спадкоємець мав би право на частку у спадщині за умови постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Проте, [PERSON] не проживав з батьком [PERSON] на день його смерті [INFO] та з матір`ю [PERSON] на день її смерті [INFO] у будинку, що розташований в [ADDRESS] , оскільки постійно проживав в іншому місці, не змінивши при цьому адресу реєстрації. Враховуючи вищевикладене позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 17.08.2021 провадження у зазначеній справі відкрито та призначено підготовче засідання. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 26.10.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті, задоволено клопотання представника позивача про допит свідків. Представник позивача адвокат Гетьман О.М. в судовому засіданні просила здійснювати розгляд справи за відсутності позивача, підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, з підстав викладених в позові, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, рекомендованими листами, направленими на адресу його місця реєстрації судом, однак, рекомендовані повідомлення повернулися до суду з поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.90, 92), та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.60, 66). Причин неявки суду [PERSON] не повідомив, відзиву на позов не надав. Від Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області до канцелярії суду надійшла заява за підписом селищного голови ДіхтярД., відповідно до якої останній просив здійснювати розгляд справи за відсутності представника селищної ради. Згідно зі статті 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)\~відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; 3)\~відповідач не\~подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, на підставі частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи згоду представника позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Відповідно до частини 3\~статті 211 Цивільного процесуального кодексу України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд вислухавши представника позивача, допитавши свідків, дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Спірним є факт постійного проживання відповідача разом з батьком [PERSON] на день його смерті [INFO] та матір`ю [PERSON] на день її смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] копія Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, № витягу: 00031727834, дата формування 20.07.2021 (а.с 16). З копії свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER] виданого 10.09.1988, вбачається, що 10.09.1988 Геніївською сільською радою Готвальдівського району Харківської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », актовий запис № 18 (а.с 17). Відповідно до копії Свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , копії Довідки про народження, батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 17, 18). [INFO] померла [PERSON] копія Свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , видане 09.03.2003, актовий запис № 61 (а.с. 12). [INFO] помер [PERSON] копія Свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] від 20.07.2021, актовий запис № 4 (а.с. 13). Після смерті [INFO] [PERSON] , відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка з кадастровим номером 6321782000:01:004:0139 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,32 га., в межах згідно з планом, яка розташована на території Геніївської сільської ради та належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії Р3 № 819783 (а.с.25, 53). Відповідно до копії Довідки, виданої Геніївською сільською радою Зміївського району Харківської області 23.11.2020 № 1321, на день смерті - [INFO] [PERSON] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , крім нього за вказаною адресою були зареєстровані: син [PERSON] , невістка [PERSON] , онук [PERSON] , онука [PERSON] , онук [PERSON] (а.с. 15). [INFO] помер [PERSON] копія Свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] від 20.07.2020, актовий запис № 41 (а.с. 19). Відповідно до довідки Геніївської сільської ради Зміївського району Харківської області від 23.11.2020 № 1320, на день смерті [INFO] , [PERSON] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , крім нього за вказаною адресою були зареєстровані: дружина [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] (а.с. 20). З до інформації наданої на запит суду завідувачем Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Чернолясової Т.В. вбачається, що після смерті [INFO] [PERSON] з заявами про прийняття спадщини, у встановлений законом шестимісячний термін до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався. Після померлого [INFO] [PERSON] з заявами про прийняття спадщини, у встановлений законом шестимісячний термін до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався. Спадкова справа після смерті [PERSON] була заведена 16.07.2021 за претензією кредитора ПАТ «Харківенергозбут» Зміївський районний розрахунково-сервісний центр (а.с. 38). [INFO] померла [PERSON] копія Свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого 19.11.2020, актовий запис № 46 (а.с.22). Відповідно до копії Державного Акту на право власності на земельну ділянку, серії ХР № 112785, копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер: 121862141, дата формування: 25.04.2018, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 3,95 га, з кадастровим номером 6321784500:02:000:0504, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,яка розташована на території Скрипаївської сільської ради Зміївського району Харківської області (а.с. 24, 26). Відповідно до копії довідки виданої Геніївською сільською радою Зміївського району Харківської області 19.11.2020 № 1293, на день смерті [INFO] [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , крім неї за вказаною адресою були зареєстровані: син [PERSON] , син [PERSON] (а.с. 23). Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, номер витягу: 62558141, дата видачі 20.11.2020, інформації наданої на запит суду приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Сібільовою С.М., після смерті [INFO] [PERSON] з заявою про прийняття спадщини звернувся лише син [PERSON] та на підставі заяви [PERSON] була заведена спадкова справа № 40/2020 (а.с. 27, 39). Допитана в судовому засіданні 03.12.2021 свідок [PERSON] , пояснила суду, що вона є сусідкою сім`ї [PERSON] , знає, що [PERSON] забрали до дитячого будинку і з того часу він не проживав разом з батьками. [PERSON] за місцем його реєстрації в [ADDRESS] вона не бачила з 2016 року. На поховання батьків останній не приїздив. Допитаний в судовому засіданні 03.12.2021 свідок [PERSON] , показав суду, що він проживає по сусідству з сім`єю [PERSON] , йому відомо, що [PERSON] за адресою [ADDRESS] не проживає. [PERSON] намагався знайти [PERSON] , однак, місце його перебування не відоме. Частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини 1, пункту 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частини 6 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. У відповідністю з частини 2 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України\~ спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі\~статтею 1218 Цивільного кодексу України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1220 Цивільного кодексу України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до частини першої статті 1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно частин 3, 5 статті 1268 Цивільного кодексу України\~\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 Цивільного кодексу України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Аналогічну норму містить пункт 3.21 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Відповідно до частини 1 статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (стаття1270 ЦК України). Таким чином, обставинами, які підлягають встановленню та доказуванню у даній справі, є встановлення кола спадкоємців та наявність підстав для переходу права власності в порядку спадкування. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 Цивільного кодексу України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в\~ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Положеннями частин 1, 6 статті 29 Цивільного кодексу України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Таким чином, реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі наявність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням\~обставин про те, що спадкоємець проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Дослідженими судом доказами підтверджено факт постійного не проживання відповідача [PERSON] за місцем своєї реєстрації, в тому числі, станом на день смерті спадкодавців, [INFO] батька [PERSON] та [INFO] матері [PERSON] . Також суд враховує ту обставину, що відповідач, не проживаючи разом зі спадкодавцями на момент відкриття спадщини та протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, заяву про прийняття спадщини не подав, тому не може вважатися особою, яка прийняла спадщину. На підставі зазначених вище доводів позивача [PERSON] викладених у заяві, письмових доказів, показань свідків, судом достовірно встановлено, що [PERSON] не проживав за адресою [ADDRESS] на час смерті [INFO] його батька [PERSON] та на час смерті [INFO] його матері - [PERSON] . Водночас, через наявність реєстрації місця проживання відповідача у вказаному житловому будинку, позивач не має можливості надати нотаріусу документи, що підтверджують факт не проживання відповідача разом із спадкодавцями на день їх смерті, у зв`язку з чим не може реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину. За таких обставин, позовна заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Оскільки позивач не вимагав відшкодування судових витрат, з урахуванням характеру спірних правовідносин та дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами відповідно до статті\~141,\~142 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved