Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказав, що він є власником земельної ділянки площею 1,6908 га, кадастровий номер 0521281600:03:000:0688, цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Городоцької сільської ради Іллінецького району Вінницької області, право на яку посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 785263 від 25 березня 2009 року. Вже тривалий час дана земельна ділянка обробляється та використовується СТОВ «Авангард», на що позивач своєї згоди не надавав та не погоджував умови такого використання. 18 вересня 2017 року [PERSON] звернувся до відділу в Іллінецькому районі міжрайонного управління у Гайсинському та Іллінецькому районах ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області з заявою, в якій просив надати йому копії договорів оренди земельної ділянки кадастровий номер 0521281600:03:000:0688, цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, на що йому було надано копію договору оренди землі від 26 березня 2012 року, укладеного ніби то між позивачем та СТОВ «Авангард». Згідно даного договору, [PERSON] було передано в оренду земельну ділянку кадастровий номер 0521281600:03:000:0688. Ознайомившись з даною копією, позивачу стало відомо, що вказаний договір оренди зареєстровано у Відділі Держкомзему у Іллінецькому районі Вінницької області 28 серпня 2012 року за № 052120004007901. В звязку із цим, 13 листопада 2017 року [PERSON] звернувся до відділу в Іллінецькому районі міжрайонного управління у Гайсинському та Іллінецькому районах Вінницькій області з заявою про ознайомлення та зняття копій з справи № 052120004007901 по реєстрації договору оренди землі від 26 березня 2012 року, укладеного між ним та СТОВ «Авангард» щодо земельної ділянки кадастровий номер 0521281600:03:000:0688. Також, 22 листопада 2017 року [PERSON] повторно звернувся до відділу в Іллінецькому районі міжрайонного управління у Гайсинському та Іллінецькому районах ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області з заявою про ознайомлення та зняття копій з матеріалів реєстраційної справи № 052120004007901. 24 листопада 2017 року на вказані вище заяви позивач отримав копії реєстраційної справи до договору оренди землі на земельну ділянку кадастровий номер 0521281600:03:000:0688, матеріали якої, крім договору оренди землі, містять також: акт визначення меж земельної ділянки в натурі від 27 березня 2012 року; акт приймання-передачі обєкта оренди від 30 серпня 2012 року. При цьому позивач зазначив, що ні договору оренди землі від 26 березня 2012 року, укладеного між ним та СТОВ «Авангард» щодо земельної ділянки кадастровий номер 0521281600:03:000:0688, ні акта визначення меж земельної ділянки в натурі від 27 березня 2012 року, ні акта приймання-передачі обєкта оренди від 30 серпня 2012 року він не укладав з СТОВ «Авангард», він не підписував, земельну ділянку в користування СТОВ «Авангард» не передавав та вважає, що вказані документи є підробленими з метою незаконного та протиправного захоплення належної йому земельної ділянки. Волевиявлення [PERSON] щодо укладення договору оренди землі від 26 березня 2012 року не було, наміру укладати договір з відповідачем та передавати йому в оренду земельну ділянку він не мав, а тому ні договору, ні будь-яких інших правочинів з приводу належної йому земельної ділянки він не підписував. Крім того, акт приймання-передачі обєкта оренди від 30 серпня 2012 року від імені СТОВ «Авангард» було підписано його директором [PERSON], який 04 серпня 2012 року помер, тобто за 26 днів до підписання даного акта. Дані обставини на думку позивача вкотре вказують на підробку вказаних вище договору оренди землі та актів. Разом з тим позивач зазначив, що державна реєстрація договору оренди землі від 26 березня 2012 року відбулась 28 серпня 2012 року, тобто, також вже після смерті директора СТОВ «Авангард» [PERSON], який, відповідно, не міг подати даний договір на реєстрацію. Факт смерті [PERSON] 04 серпня 2012 року підтверджується листом № 2967-16.8-36 від 12 грудня 2017 року Іллінецького районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області. В звязку із цим, позивач вважає, що в даному випадку мало місце підроблення його підпису в договорі оренди землі від 26 березня 2012 року, укладеного між [PERSON] та СТОВ «Авангард» щодо земельної ділянки кадастровий номер 0521281600:03:000:0688, акті визначення меж земельної ділянки в натурі від 27 березня 2012 року та акті приймання-передачі обєкта оренди від 30 серпня 2012 року. З даного приводу [PERSON]Ф звернувся до Іллінецького відділення поліції Гайсинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області з заявою про вчинення кримінальних правопорушень, на підставі якої до ЄРДР були внесені відомості про вчинення відносно нього посадовими особами СТОВ «Авангард» кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, та розпочато досудове розслідування по даному кримінальному провадженні. Також з метою позасудового врегулювання спору позивач звернувся до СТОВ «Авангард» з вимогою про повернення йому земельної ділянки, кадастровий номер 0521281600:03:000:0688, однак вирішення виниклої ситуації в позасудовому порядку виявилось неможливим, оскільки СТОВ «Авангард» відмовилось повертати йому земельну ділянку, що підтверджується листом № 8 від 14 березня 2018 року. Тому, [PERSON] просить суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 1,6908 га, кадастровий номер 0521281600:03:000:0688, цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Городоцької сільської ради Іллінецького району Вінницької області, укладений 26 березня 2012 року між ним та СТОВ «Авангард». В судовому засіданні [PERSON] свої позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задоволити. Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задоволити. Представник відповідача СТОВ «Авангард» [PERSON] згідно відзиву на позовну заяву та наданим поясненням в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та просив відмовити в їх задоволенні з наступних мотивів. Так, відповідач вважає, що вказаний договір оренди землі відповідає чинному на момент укладення договору законодавству України. Посилання позивача на те, що в договорі оренди землі, акті визначення меж земельної ділянки та акті приймання-передачі обєкта оренди підписи виконані не ним, а іншою особою є безпідставними, оскільки позивач міг вчинити на них будь-який підпис, так як працівники господарства не звіряли його з іншими підписами. Крім того, договір укладено в 2012 році і з того часу по даний час [PERSON] постійно отримував орендну плату і у нього не було претензій щодо відповідності підпису на договорі оренди землі. Лише в 2017 році із особистих неприязних відносин до директора СТОВ «Авангард» розпочав діяльність по визнанню договору оренди землі недійсним. Тому представник відповідача просить відмовити в задоволенні даного позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані ними та наявні у справі письмові докази вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних мотивів. Так, судом установлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,6908 га, кадастровий номер 0521281600:03:000:0688, цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Городоцької сільської ради Іллінецького району Вінницької області. 26 березня 2012 року укладено договір оренди земельної ділянки, згідно якого позивач передав відповідачу в оренду вищевказану земельну ділянку площею 1,6908 га, кадастровий номер 0521281600:03:000:0688 (а.с.5.6). У подальшому 27 березня 2012 року складено та підписано акт визначення меж земельної ділянки в натурі від (а.с.7), 30.03.2012 складено та підписано акт приймання-передачі обєкта оренди від 26 березня 2012 року (а.с. 8). При цьому, акт приймання-передачі обєкта оренди від 30 серпня 2012 року від імені СТОВ «Авангард» було підписано його директором [PERSON], який 04 серпня 2012 року помер, що підтверджується листом № 2967-16.8-36 від 12 грудня 2017 року Іллінецького районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області. Також, у ході розгляду справи судом досліджено надані стороною відповідача відомості про отримання [PERSON] орендної плати за використання його земельної ділянки з 2012 по 2017 роки, згідно яких установлено, що [PERSON] за вказаний період отримував оплату за оренду земельної ділянки в натурі. Однак, згідно пояснень [PERSON] дану оплату він отримував не за оспорюваним договором оренди земельної ділянки від 26.03.2012, а за попереднім договором, який був укладений до 2012 року. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа, в якому фіксуються правові наслідки. Відповідно до ст.14 Закону України "Про оренду землі" Договір оренди землі укладається у письмовій формі. Стаття 207 ЦК України регламентує вимоги до письмової форми правочину і у її частині 2 зазначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. За змістом ч. 2\~ст. 792 ЦК України\~майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору найму, регулюються актами земельного законодавства - ЗК України,\~Законом України «Про оренду землі». Так, у ході судового розгляду судом досліджено та надано належну оцінку письмовому доказу, який надано стороною позивача, а саме висновку судових експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 1984/1985/18-21 від 05 квітня 2018 року. Дана експертиза проводилась в рамках кримінального провадження №12018020150000051, внесеного до ЄРДР 07 березня 2018 року за заявою [PERSON] по факту підроблення підпису в договорі оренди земельної ділянки від 26.03.2012. Згідно вказаного висновку підпис в графі «орендодавець» оригіналу договору оренди землі від 26 березня 2012 року між [PERSON] та СТОВ «Авангард», зареєстрованого у відділі Держкомзему у Іллінецькому районі Вінницькоїх областів 28 серпня 2012 року за № 0521200040007901, виконаний не [PERSON], а іншою особою. Підпис в графі «орендодавець» оригіналу акта визначення меж земельної ділянки в натурі від 27 березня 2012 року, виконаний не [PERSON], а іншою особою. Підпис в графі «орендодавець» оригіналу акта приймання-передачі обєкта оренди від 30 серпня 2012 року, виконаний не [PERSON], а іншою особою. При цьому, сторона відповідача у ході судового розгляду не надала докази, які б спростовували вищевказаний письмовий доказ (висновок судових експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 1984/1985/18-21 від 05 квітня 2018 року). Згідно із ч. 1\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1\~ст. 627 ЦК України).\~\~\~\~ Відповідно до вимог\~ст. 203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно з положеннями\~ст. 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Таким чином, аналізуючи вищенаведені норми та враховуючи висновок технічної та почеркознавчої експертизи № 1984/1985/18-21 від 05 квітня 2018 року, згідно якого [PERSON] не підписував оскаржуваний договір, дане свідчить про відсутність волевиявлення позивача на його укладення, а тому цей договір не є дійсним на підставі ч. 3 ст.\~203, ч. 1 ст. 215 ЦК України. Та обставина, що позивач будучи власником земельної ділянки, отримував орендну плату від СТОВ «Авангард» за користування земельною ділянкою, про що зазначає відповідач, суд вважає безпідставними, адже отримання орендної плати не є безспірним доказом того, що позивачу було відомо про укладення від його імені саме оспорюваного договору оренди землі від 26 березня 2012 року. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 22 квітня 2015 року у справі № 6-48цс15, яка має враховуватися судами. Згідно п. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст.\~133\~ЦПК України склад та розмір витрат, пов'язаних із оплатою правової допомоги, належить до предмета доказування у справі та окремо регулюється відповідним нормативно правовим актом. На підтвердження цих обставин суду слід надавати договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам, наприклад особисті розписки адвоката про одержання грошей або бланк квитанції завірений лише печаткою адвоката. Відповідно до абзацу 4 п. 48 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. В свою чергу, позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували суму сплачених ним коштів за надання юридичних послуг за договором про надання правничої допомоги від 06 березня 2018 року, тому такі його вимоги задоволенню не підлягають. Враховуючи наведене та

Outcome: approved