Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

19.02.2020 року позивачі звернулись до суду з позовними вимогами, якими просять визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом, після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на: об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: [ADDRESS] складі: літ. А - житловий будинок, літ. Г - гараж, літ. Е - вбиральня, літ. Ж - крамниця; земельну ділянку площею 0,1275 га, передану для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5122055400:02:001:0198; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом, після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на: легковий пасажирський автомобіль FORD TRANZIT, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , шасі [NUMBER] , синього кольору; легковий автомобіль ВАЗ 2101, 1979 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , шасі к. [NUMBER] , червоного кольору; причіп бортовий марки ГКБ 8160, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , кузов № [NUMBER] . Свої вимоги мотивують тим, що письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І. 1103/02-14 від 11.12.2019 року, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу для проведення реєстрації права власності на підставі п. 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій, п. 1, підп. 4, ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Позивачі в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви, якими позовні вимоги підтримала та просять справу розглянути за їх відсутністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги визнав та просить справу розглянути за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Встановлено, що згідно довідки № 410 від 19.03.2020 року, наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», власником об`єкту нерухомого майна, розташований за адресою: [ADDRESS] у складі: літ. А - житловий будинок, літ. Г - гараж, літ. Е - вбиральня, літ. Ж - крамниця, зареєстрований [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу нерухомості від 22.02.2001 року, посвідченого Українською товарною біржею, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за №2/51 від 12.03.2001 року. Укладений між сторонами договір зареєстровано Українською товарною біржею 22.02.2001 року за № 139131. Всі істотні умови договору до його реєстрації на товарній біржі сторонами виконані, грошовий розрахунок по даному договору здійснений позивачем. Протягом всього часу з моменту укладення договору позивачі відкрито володіють та користуються придбаним житлом, однак на підставі укладеного договору позбавлені можливості проводити відчуження придбаного житла та укладати будь-які правочини, оскільки договір нотаріально не посвідчений. Згідно до вимог статті 47 ЦК УРСР (1963 року), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Отже, судом встановлено, що [PERSON] належить об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: [ADDRESS] у складі: літ. А - житловий будинок, літ. Г - гараж, літ. Е - вбиральня, літ. Ж - крамниця, на підставі договору купівлі-продажу нерухомості від 22.01.2001 року, посвідченого Українською товарною біржею, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за №2/51 від 12.03.2001 року, що підтверджено довідкою комунального підприємства «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» №410 від 19.03.2020 року. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] належить: - земельна ділянка площею 0,1275 га, передану для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5122055400:02:001:0198,на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , вданого 02.07.2010 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №011052102421; - легковий пасажирський автомобіль FORD TRANZIT, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , шасі [NUMBER] , синього кольору, на підставі свідоцтва про реєстрацію серії [NUMBER] , що підтверджено довідкою Територіального сервісного центру №5144 Регіонального сервісного центру в Одеській області МВС України №31/15/5144-281 від 29.02.2020 року; - легковий автомобіль ВАЗ 2101, 1979 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , шасі к. [NUMBER] , червоного кольору, на підставі свідоцтва про реєстрацію серії [NUMBER] , що підтверджено довідкою Територіального сервісного центру №5144 Регіонального сервісного центру в Одеській області МВС України №31/15/5144-281 від 29.02.2020 року; - причіп бортовий марки ГКБ 8160, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , на підставі свідоцтва про реєстрацію серії [NUMBER] , що підтверджено довідкою Територіального сервісного центру №5144 Регіонального сервісного центру в Одеській області МВС України №31/15/5144-281 від 29.02.2020 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 10.12.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: [ADDRESS] складі: літ. А - житловий будинок, літ. Г - гараж, літ. Е - вбиральня, літ. Ж - крамниця; земельна ділянка площею 0,1275 га, передану для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5122055400:02:001:0198; легковий пасажирський автомобіль FORD TRANZIT, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , шасі [NUMBER] , синього кольору; легковий автомобіль ВАЗ 2101, 1979 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , шасі к. [NUMBER] , червоного кольору, на підставі свідоцтва про реєстрацію серії [NUMBER] ; причіп бортовий марки ГКБ 8160, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , на підставі свідоцтва про реєстрацію серії [NUMBER] . Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 58495525 від 27.11.2019 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] - відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 22.10.1981 року (а.с. 14); - дочка [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 11.10.2019 року (а.с. 12) та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 14.06.1999 року, згідно якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на [PERSON] ; - дружина [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 17.07.2015 року (а.с. 11). Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 1 статті 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що на час відкриття спадщини зі спадкодавцем постійно проживали та були зареєстровані його дружина, [PERSON] та син [PERSON] , спадкоємиці за законом першої черги, що підтверджується довідкою Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області №108 від 20.01.2020 року, тобто вважаються такими, що прийняли спадщину. Крім того, встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини разом з батьком не проживала та заяв про прийняття спадщини не подавала, тобто спадщину не прийняла. Між спадкоємцями була досягнута згода щодо розподілу спадкового майна на підставі угоди, яка міститься в матеріалах справи. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І. 1103/02-14 від 11.12.2019 року, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу для проведення реєстрації права власності на підставі п. 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій, п. 1, підп. 4, ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що визнання права власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачами вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивачів на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв`язку з чим задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved