Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

26.06.2018 [PERSON], яка діє в інтересах малолітнього [PERSON], [INFO], звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] з наступними вимогами: позбавити відповідачів батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO]; стягнути з відповідачів аліменти на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], у розмірі по 800 грн. з кожного; призначити її опікуном малолітнього [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначила, що [PERSON], яка є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], веде аморальний спосіб життя, вживає наркотичні засоби у зв'язку з чим перебуває на обліку в наркологічному кабінеті Зміївської ЦРЛ, життям та здоров'ям сина не цікавиться, не працює, матеріально дитині не допомагає. На даний час засуджена вироком Зміївського районного суду Харківської області від 03.05.2018, їй призначено покарання з випробуванням. Батько малолітнього [PERSON] - [PERSON] з сином не спілкується, його життям не цікавиться, матеріально не допомагає. В квітні шлюб між батьками малолітнього [PERSON] розірвано. Малолітній [PERSON] постійно проживає з нею, бабою [PERSON] за адресою: [ADDRESS], вона самостійно утримує та виховує онука. З боку батьків відсутня будь-яка турбота про виховання дитини, піклування про фізичний, духовний та моральний стан, що порушує права дитини. Належним чином повідомлені сторони у судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи - служби у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає частково, заперечував проти стягнення з нього аліментів, просив провести розгляд справи за його відсутності. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: У відповідністю зі ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, духовного та соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідністю зі ст. 165 СК України право звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. ч. 1- 4 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 155 СК України, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності з ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 04.09.2013. (а. с. 5). Малолітній [PERSON] проживає разом з бабою [PERSON], що не заперечувалося учасниками справи, і, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню. Як вбачається з довідки Зміївської ЦРЛ від 19.02.2018 [PERSON] перебуває на обліку в наркологічному кабінеті. (а. с. 12). Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 03.05.2018 [PERSON] засуджена за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК україни, звільнена від відбування покарання з випробуванням на 1 рік. (а. с. 17). [PERSON] в заяві, де спаржність її підпису засвідчено приватним нотаріусом Зміївського РНО Кожушною Л.М., надала згоду на позбавлення її батьківских прав щодо малолітнього [PERSON], не заперечує проти призначення опікуном [PERSON] (а. с. 13). Згідно висновку Зміївської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування від 30.03.2018, [PERSON] та [PERSON] зі своїм малолітнім сином [PERSON] не проживають, не цікавляться його життям, здоров'ям, матеріально не допомагають. Фактично, малолітній [PERSON] проживає в родині [PERSON], яка займається його утриманням та вихованням. Батьки не виконують батьківські обов'язки стосовно малолітньої дитини. Враховуючи інтереси дитини, Зміївська районна державна адміністрація вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] (а. с. 10-11). Суд погоджується з зазначеним висновком щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачів, оскільки зазначений висновок відповідає фактичним обставинам справи, встановленим на підставі досліджених під час судового розгляду доказів. Позивачем [PERSON] надано належні та допустимі докази, якими підтверджується, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, що, відповідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, є підставою, з якої вони можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (ч. 2 ст. 182 СК України). Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. На підставі викладеного, беручи до уваги, що розмір аліментів, які просить стягувати позивач, є мінімальним гарантованим розміром аліментів на дитину відповідного віку, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги та призначити стягнення аліментів із [PERSON] та [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі по 800 грн з кожного щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 26.06.2018 року. На підтвердження заперечень проти позову в частині стягнення аліментів, відповідачем [PERSON] не надано будь-яких обгрунтувань та доказів, як на підставу звільнення його від цього обов'язку. Відповідно до ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Положеннями статтті 58 ЦК України передбачено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. У відповідності до частини 3 статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Оскільки відповідачів, які є батьками малолітнього [PERSON], належить позбавити батьківських прав, з урахуванням висновку служби у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації (а. с. 16), наявні законні підстави для встановлення опіки над [PERSON], а також для призначення його опікуном баби [PERSON], у сім'ї якої він фактично проживає та на утриманні якої знаходиться. За таких обставин, позовна заява [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів належить стягнути судовий збір на користь держави та на користь позивача у розмірі, сплаченому нею за пред'явлення вимоги про позбавлення батьківських прав.

Outcome: approved