overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

28 жовтня 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що 11.11.2005 року уклала шлюб з [PERSON], який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №54. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя в сторін не склалося, більше двох років стосунки між ними фактично припинені. Позивачка вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, в зв'язку з чим просить суд розірвати шлюб, укладений з [PERSON], після розірвання шлюбу залишити прізвище "[PERSON]", витрати покласти на відповідача. Позивачка свої вимоги підтримала, надавши до суду письмову заяву, на розірванні шлюбу наполягала, а справу просила слухати за її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст.224 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Також, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, оскільки від позивача надійшла заява про слухання справи за його відсутності, а відповідач не з'явився у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 11 листопада 2005 року між позивачкою та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 54 ( а.с.4). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.8). Шлюбно - сімейні відносини між сторонами не склалися і фактично припинені більше двох років, на примирення вони не згодні. Таким чином, суд доходить висновку, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими, це суперечить їх інтересам та інтересам їх дитини, що має істотне значення. На підставі викладеного вище, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дитини, суд доходить висновку про можливість задоволення позову про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

28 жовтня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про винесення додаткового рішення суду по справі провадження № 2/742/1204/19 єдиний унікальний № 742/2856/19 за позовом [PERSON] до територіальної громади в особі Прилуцької міської ради про поділ в натурі житлового будинку. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням суду від 11 жовтня 2019 року її позов до Територіальної громади в особі Прилуцької міської ради в Чернігівській області про поділ в натурі житлового будинку задоволено. Проте, при винесені рішення в резолютивній частині рішення було пропущено два невід"ємних об`єкта від гаражу Д-1, це сарай під літерою «д-1, д-2», тому заявник просить вирішити вказане питання, шляхом ухвалення додаткового рішення та включити до складу об`єктів нерухомого майна виділених [PERSON] в рахунок 9/10 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , об`єкти: «сарай д-1, сарай д-2», а також просить розгляд данного клопотання провести без її участі. У судове засідання сторони не з"явилися, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторонни подавали докази і давали пояснення, якщо не ухвалено рішення. Враховуючи те, що рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11 жовтня 2019 року задоволено позов [PERSON] до Територіальної громади в особі Прилуцької міської ради в Чернігівській області про поділ в натурі житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] . Проте, при винесені даного рішення в резолютивній його частині було пропущено два невід`ємних об`єкта від гаражу Д-1, це сарай під літерою «д-1, д-2», зважаючи на вище викладене та на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.05.2016 року, посвідченого державним нотаріусом Прилуцької міської державної нотаріальної контори Домашенко Л.А., зареєстровано в реєстрі за №1-1680, [PERSON] , [INFO] , є власником 9/10 частин житлового будинку з належною частиною господарсько-побутових будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення, для вирішення вказаного питання та задоволення заяви [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

28 жовтня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому зазначила, що вони з відповідачем мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO] , який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню неповнолітньої дитини, позивач просить ухвалити рішення про стягнення з нього щомісячно аліментів на її користь на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач своїм правом подати відзив не скористався. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Згідно довідки виконавчого комітету Старочуднівськогутянської сільської ради Романівського району Житомирської області, спільна дитина відповідача та позивача проживає разом з останньою та знаходиться на її утримані. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) на відповідача покладається обов`язок утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 181 СК України способи виконання батьками обов"язку щодо утримання неповнолітніх дітей визначаються за домовленістю між ними. Якщо ж такої домовленості не досягнуто кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються за рішенням суду. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Загальними положеннями ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звертатися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, за загальним правилом, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідач будь-яких доказів на підтвердження тієї обставини, що він виконує свої обов"язки щодо утримання неповнолітньої дитини не надав. З огляду на викладене, суд прийшов до переконання про необхідність задоволення позову [PERSON] . За змістом статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

28 квітня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судовому засіданні вимоги підтримала повністю. Пояснила, що 16 грудня 2000 року виконкомом Дібрівської сільської Малинського району зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Від спільного шлюбу є діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, спільне господарство не ведеться. Позивач співмешкає з іншим чоловіком та бажає створити з ним сім'ю. Після розірвання шлюбу дітей просить залишити проживати з нею. Відповідач позов визнав повністю, просить шлюб розірвати. Суд, заслухавши сторони дослідивши докази в межах заявлених вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Копією свідоцтва про укладення шлюбу підтверджується те, що сторони перебувають у шлюбі. ( арк..с. 5). У сторін маються діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. ( арк..с. 6-7). Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову . Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 18 грудня 2009 року № 14 " Про судове рішення " , за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Під час розгляду справи встановлено, що сторони, перебувають в стійких неприязних стосунках і майже не спілкуються, до примирення не прагнуть, а тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

28 квітня 2014 року позивачка звернулася до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO]. померла її тітка [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді Сертифікату на право на земельну частку (пай) та Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), Протягом шести місяців вона до нотаріальної контори не звернулася тому що являється інвалідом (глухонімою) і її не завжди розуміють. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте телефонограмою повідомила суд, що в судове засідання не має можливості з'явитись, просила суд розгляд справи провести у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник Черемошненської сільської ради в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи без присутності представника, не заперечував проти задоволення позовних вимог. З'ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з огляду на таке: Дані правовідносини регулюються: - ч.1 ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; - ч.1 ст.1218, ч.1 ст.1225 ЦК України, за змістом яких до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; - ч.1 ст.328 ЦК України, згідно з якою право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно роз'яснення чинного на час виникнення правовідносин Пленуму Верховного Суду України "Про прпктику розгляду судами України справ про спадкування", викладених в п.4 Постанови № 4 від 24.06.1983р., якщо у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини позивач, вступив в управління або володіння спадковим майном, то суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно (а не встановлення факту прийняття спадщини).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

28 квітня 2015 року [PERSON], звернулась до суду з даною позовною заявою. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебуває в шлюбі який зареєстрований 09 лютого 2008 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського МРУЮ Житомирської області, актовий запис №35. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], який проживає разом з нею. Свої позовні вимоги мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, втрату почуття любові та поваги. Відповідач зраджував подружній вірності, не піклувався про побудову сімейних відносин. З травня 2014 р., шлюбні стосунки вони припинили, і спільне господарство не ведуть. Просить шлюб розірвати. Вказала, що відповідач, як батько дитини, може і повинен надавати матеріальну допомогу на його утримання, тому просить стягувати з нього на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання сина [PERSON] [INFO], починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини. Також просить стягувати з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву з проханням розглянути справу в її відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, і просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутності. Позовні вимоги визнав повністю. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони з 09 лютого 2009 року перебувають у шлюбі, від якого мають сина [PERSON] [INFO], батьком якого згідно свідоцтва про народження є відповідач. Суд, згідно ч.2 ст.112 СК України, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як свідчать доводи позивачки на даний час між ними з відповідачем шлюбні відносини припинені, підстав для примирення немає. Згідно закону шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, таким чином позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивачка в поданій позовній заяві зазначила, що дитина проживає з нею, тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

28 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду зі вказаною вище позовною заявою. Обгрунтовуючи вимоги тим, що 29.08.2015 року померла її мати, [PERSON] Після померлої відкрилася спадщина у вигляді з житлового будинку та господарчо-побутових будівель по вул. Пугачова, 6 с. Дубинка Конотопського району Сумської області. Вона, як дочка померлої, є спадкоємицею першої черги за законом, але отримати таку не має можливості, оскільки будинок не зареєстрований за померлою. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] сільська рада Конотопського району та треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Конотопського районного нотаріального округу [PERSON], Конотопська районна рада надали заяви про розгляд справи у відсутність їх представників, проти задоволення вимог не заперечували. (а.с.25-26) Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Чинне законодавство (ст. 328 ЦК України) передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, а згідно ч.2 ст.331 цього кодексу право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). У судовому засіданні достеменно встановлено, що померла [PERSON]проживала і користувалася житловим будинком з господарчо-побутовими будівлями по вул. Пугачова,6 с. Дубинка Конотопського району, який в 1978 році побудувала, але його державну реєстрацію не здійснила. 29.08.2015 року [PERSON] померла. (а.с.6) Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді вказаного вище житлового будинку з господарчо-побутовими будівлями, вартістю 90058 грн. (а.с.11-16) Позивачка є донькою померлої 29.08.2015 року [PERSON], що стверджується копіями свідоцтв про народження і реєстрацію шлюбу.(а.с.7-8) Отже, дочка відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємицею першої черги за законом. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Конотопського районного нотаріального округа [PERSON] після померлої 29.08.2015року [PERSON] заведена спадкова справа №214/2015 на підставі заяви про прийняття спадщини, поданої 16.11.2015 року спадкоємцем [PERSON] (а.с.26) Згідно висновку комунального підприємства "Проектно-виробниче архітектурно-планувальне бюро" житловий будинок та господарські будівлі по вул. Пугачова, 6 с. Дубинка Конотопського району зведений з дотриманням архітектурних, санітарних та протипожежних норм. (а.с.29) За таких підстав суд і дійшов висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, законні, а тому і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

28 квітня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з відповідачем він перебуває у шлюбі зареєстрованому у виконкомі Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області 03 жовтня 2009 року, актовий запис № 49. Під час спільного проживання у них народилась донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом із відповідачем. Сімейне життя не склалося із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на шлюбні відносини. Вважає, що збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Спору про поділ майна не виникає. Позивач у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги визнає повністю, проти їх задоволення не заперечує. При чому, просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що сторони написали заяви про слухання справи у їх відсутності, не бажають зберегти шлюб, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Майнового спору та питань щодо утримання дитини у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сім'ї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сім'ю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Залишити відповідачу прізвище "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

28 квітня 2017 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з урахуванням уточнених вимог в сумі ? частини його доходів щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що їх з відповідачем неповнолітній син [PERSON], [INFO], перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, а вона позбавлена можливості самостійно забезпечити належний рівень його утримання, у звязку з чим звернулася до суду із цим позовом. Позивачка [PERSON] в адресованій суду заяві просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/ 4 частини усіх видів його доходу, справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать дані зворотнього поштового повідомлення (а.с. 16, 20), у зв'язку з чим суд допустив розгляд справи за його відсутності. Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що розірвано 11 листопада 2011 року (а.с. 8), та мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). За даними виконавчого комітету Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, неповнолітній [PERSON] мешкає разом з матірю (а.с. 11). Аналізуючи надані докази, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та мають неповнолітнього сина, який перебуває на утриманні матері [PERSON] Сторони проживають окремо один від одного, при цьому відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання їх сина. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 та ч. 1 і ст.183 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджуються в частині від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Враховуючи вимоги ст.ст.180, 182, 191 СК України, приймаючи до уваги матеріальне становище дитини та позивачки, обовязок обох батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на утримання їх неповнолітнього сина в розмірі 1/ 4 частини усіх видів його доходу до досягнення дітьми повноліття. Окрім цього, згідно зі ст. 79, ст. 88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.

Outcome: approved