Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

1. Позиції позивача та відповідача. Як слідує із позову, сторони перебувають у договірних правовідносинах на підставі договору без номера від 09 червня 2008 року. Відповідно до умов договору, позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 4 тисячі гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач своє зобов'язання по щомісячному платежу для погашення заборгованості по кредиту та процентів належним чином не виконує. Станом на 30 листопада 2017 року у [PERSON] утворилася заборгованість перед Банком за кредитом на загальну суму 31615 гривень 75 копійок, в тому числі: 3499 гривень 15 копійок - заборгованість за кредитом, 26372 гривні 99 копійок - заборгованість по процентах за користування кредитом, 250 гривень - фіксована частина штрафу та 1493 гривні 61 копійка - процентна складова штрафу. Банк 14 лютого 2018 року звернувся до суду з відповідним позовом. Позиція відповідача суду не відома. 2. Заяви (клопотання) учасників справи. Разом з позовом позивач подав до суду заяву про отримання процесуальних документів в електронному вигляді (а.с. 22) та клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 3) та за відсутності позивача (а.с. 23). Від відповідача заяви та клопотання не надходили. 3. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 06 березня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду Мурованокуриловецьким районним судом та відкрито провадження у справі (а.с. 29). Цією ж ухвалою задоволено клопотання позивача та прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, а відповідачу встановлено строк в 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов чи для подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Поштове відправлення із ухвалою про відкриття провадження, копією позовної заяви та додатками до позову відповідач отримала 12 березня 2018 року (а.с. 32). Відзив на позовну заяву чи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач не подала. Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 275 ЦПК України). За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи. За приписами ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У зв'язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч. 13 ст. 7 ЦПК України). За вказаних обставин, за приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. 4. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] перебувають у договірних правовідносинах на підставі договору без номера від 09 червня 2008 року (а.с. 9). Предметом договору є кредит в сумі 4 тисячі гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,0 % на місяць на залишок заборгованості (зворот а.с. 9). Щомісячний платіж в себе включає відсотки, нараховані за звітний період та частина заборгованості по кредиту. Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с. 8), відповідач своє зобов'язання по щомісячному платежу для погашення заборгованості по кредиту і процентів належним чином не виконує. Станом на 30 листопада 2017 у [PERSON] утворилася заборгованість перед Банком за кредитом у сумі 3499 гривень 15 копійок і по процентах за користування кредитом - 26372 гривні 99 копійок. З огляду на обставину, що відповідач не спростував такий розмір заборгованості, він є безспірним. В той же час, у позовній заяві позивач вказує, що відповідач має сплатити Банку 250 гривень - фіксована частина штрафу та 1493 гривні 61 копійка - процентна складова штрафу і просить стягнути такі розміри штрафу з відповідача. Суд не погоджується з такою вимогою позивача і вважає її спірною. 5. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 536 та частиною 1 статті 1054, статтею 1056-1 ЦК України, а також умовами Договору передбачено, що за користування чужими грошовими коштами позичальник має сплачувати відсотки. Розмір і порядок нарахування відсотків передбачено у розділі 4 «Додаткові відомості» договору без номера від 09 червня 2008 року (зворот а.с. 9). Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, в установлений строк і відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1ст. 611 ЦК України). Неустойкою є штраф або пеня (ст. 549 ЦК України). Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч. 2 ст. 551 ЦК України). Умовами кредитного договору між сторонами передбачено такий вид неустойки як штраф. Так, у розділі 4 «Додаткові відомості» договору без номера від 09 червня 2008 року (зворот а.с. 9) розмір штрафу визначено як 250 гривень + 5% від суми позову. Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України штраф - це неустойка, що обчислюється у відсотках (!) від суми невиконаного чи неналежно виконаного зобов'язання. Таким чином із [PERSON] підлягає стягненню лише процентна складова штрафу, яка складає 5% від суми заборгованості (29872,14 гривні), або 1493 гривні 61 копійка. З врахуванням природи штрафу, визначеної ч. 2 ст. 549 ЦК України, вимога позивача про стягнення з відповідача фіксованої частини штрафу у сумі 250 гривень задоволенню не підлягає як необґрунтована. 6. Висновки суду. Розрахунком заборгованості за договором без номера від 09 червня 2008 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] (а.с. 8, 9) доведено, що відповідач взятих на себе зобов'язань за кредитним договором щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом не виконує, в результаті чого утворилась заборгованість по кредиту, яка станом на 30 листопада 2017 року становить: 3499 гривень 15 копійок - заборгованість за кредитом і 26372 гривні 99 копійок - заборгованість по процентах за користування кредитом. Як неустойку за неналежне виконання умов договору відповідач має сплатити Банку штраф у сумі 1493 гривні 61 копійка. Розмір штрафу у вигляді фіксованої частини в сумі 250 гривень не відповідає нормам закону. За таких обставин, суд вбачає підстави для судового захисту прав позивача та стягнення з відповідача на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованості, але частково. 7. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з цим позовом позивачем було сплачено 1600 гривень судового збору (а.с. 1). Отже, з відповідача на користь позивача належить до стягнення саме така сума судових витрат.

Outcome: approved