overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

4.12.2012 року між ПАТ "Дельта Банк" і відповідачем [PERSON] було укладено договір кредиту по якому позичальник отримав в банку кредит у вигляді карткового рахунку та встанови кредитну лінію у розмірі 10000 грн. . Кредит відповідачка повинна була погашати місячними платежами. Але [PERSON] порушила умови повернення кредиту, тому банк звернувся в суд з позовом в якому просить стягнути з неї 19265,76 грн. заборгованості. Позовні вимоги банк обгрунтовує тим, що відповідач не виконував умов договору та не повернув кредит, хоча був повідомлений про виникнення заборгованості по оплаті передбачених Станом на 07.05.2014 року заборгованість відповідача перед банком складає 19265,76 грн. , яка складається з наступного: -7237,99 грн.-заборгованість за тілом кредитом; -2762,01 грн.-заборгованість за простроченим тілом кредиту ; -2071,48 грн.-заборгованість по відсотках , -7194,28 грн. за комісією , Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась повторно. Вона була належним чином повідомлена про день розгляду слрави . В суд з`явився її брат і [PERSON] повідомив , що вона запила. Судова повістка для вручена їй була надана її братові [PERSON] про що свідчить розписка про влручення повістки. Тому суд прийшов до переконання про можливість ухвалення заочного рішення. Оцінивши подані докази, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Копіями заяви [PERSON] на отримання кредиту № 007-13502-0412122 , тарифами на обслуговування платіжних карток підтверджено факт укладення між сторонами кредитного договору. З розрахунку заборгованості убачається, що борг відповідачки перед банком станом на 07.05.2014 року становить 19 265,76 грн. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов`язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі і на умовах , встановлених договором , а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Свого обов`язку по погашенні кредиту [PERSON] не виконала , а тому порушене право банку щодо повернення кредиту і сплаті відсотків , комісії відсотків підлягає судовому захисту.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

4 грудня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей- [PERSON] , [INFO] , та [PERSON], [INFO], до досягнення віку повноліття в розмірі 2 000 грн щомісячно . Свої вимоги мотивує тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов"язань утримувати дітей, епізодійно надає матеріальну допомогу в розмірі, який не є достатнім для забезпечення потреб дітей. В судовому засіданні позивач за домовленістю з відповідачем зменшила суму аліментів, яка підлягає стягнення, визначивши її в розмірі 650 грн щомісячно. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити . Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав. Заслухавши пояснення сторін , вивчивши матеріали справи та докази, надані сторонами в обгрунтування своєї позиції, суд доходить висновку , що позовні вимоги законні, обґрунтовані , а тому підлягають задоволенню. Судовим розглядом справи встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з жовтня 2007 року по жовтень 2013 року. Від шлюбу мають двох дітей- [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які після припинення між батьками шлюбно- сімейних відносин проживають разом з матерю , що знайшло підтвердження в процесі розгляду справи. Батько, який проживає окремо, надавав матеріальну допомогу на утримання дітей епізодійно. Відповідно до вимог ст.. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З пояснень позивача вбачається, що самостійно позбавлена можливості навадати належне матеріальне утримання дітям. Обов»язок утримувати дитину є рівною мірою обов»язком як матері, так і батька. Відповідно до вимог ст.. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач довела суду, що причини, які спонукали наполягати на стягненні аліментів на утримання дітей є обґрунтованими. При визначенні розміру аліментів судом враховані такі обставини, як вік дітей , її потреби , матеріальне забезпечення та стан здоров»я, той факт, що відповідач працевлаштований та має постійний заробіток, не має аліментних зобов»язань відносно інших осіб. Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що аліменти, в сумі 650 грн щомісячно, до зміни матеріального становища сторін, будуть достатніми для забезпечення належного утримання дітям. Згідно з вимогами ст.. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Відповідно до п.1 ч. 1 ст.. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

4 липня 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON], в якому зазначила, що їх неповнолітні діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач, який є батьком дітей, не надає матеріальної допомоги на їх утримання, хоча зобов'язаний це робити. Вона не має можливості самостійно забезпечити належні умови утримання та виховання доньок, тому просила стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання їх дітей в розмірі 1/ 3 частини усіх видів його доходу до досягнення дітьми повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але в адресованій суду заяві свої позовні вимоги підтримала повністю, просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце судового засідання повідомлений за зареєстрованим місцем проживання, у зв'язку з чим суд вважає можливим розгляд справи за його відсутності. Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За даними свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER], сторони мають двох неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 6-7) . Згідно відомостей Миколаївської сільської ради, неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом із матір'ю [PERSON] (а.с. 9) . Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 та ч. 1 і ст.183 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджуються в частині від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Враховуючи вимоги ст.ст.180, 182, 191 СК України, матеріальне становище дітей та позивачки, обов'язок обох батьків по утриманню дитини, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на утримання його неповнолітніх синів в розмірі 1/ 3 частини усіх видів його доходу до досягнення дітьми повноліття. Окрім цього, згідно зі ст. 79, ст. 88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

4 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що мешкала у цивільному шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки, яка проживає разом із нею, не надає. На підставі наведеного позивачка вважає, що відповідач повинен надавати допомогу на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму, які просила стягнути з відповідача в судовому порядку. Позивачка в судове зсідання не з'явилась, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином - шляхом направлення рекомендованого листа на адресу відповідача, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надавав. На підставі ст.224 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних в ній доказів. Судом встановлені такі обставини та відповідні до них правовідносини. Сторони перебували у цивільному шлюбі. Позивачка є матір'ю, а відповідач - батьком дитини [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачкою та знаходиться у неї на утриманні. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Між сторонами не досягнуто домовленості щодо способу виконання обов'язку утримувати дитини відповідачем, який проживає окремо, у зв'язку з чим кошти на утримання дитини (аліменти) підлягають присудженню з нього за рішенням суду. При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує, що відповідач - працездатний, інших осіб, яких зобов'язаний утримувати за законом, не має. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку батька, щомісячно, з 4 липня 2016 року, дня подання позову, і до повноліття дитини. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у зв'язку із тим, що позивачку, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір". Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. ст.180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

4 липня 2017 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач тривалий час ніяких коштів на утримання дочки не надає, тому просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі . (а.с. 21) Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. (а.с. 32) З'ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Беззаперечно доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 4), але добровільно не виконує свого законного обов'язку по утриманню малолітньої дитини, інших утриманців не має. Зазначені правовідносини регулюються ст.ст. 180, 181 ч. 3, 182, 183 ч. 1 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких, батьки зобов'язані утримувати свої неповнолітніх дітей; за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу її матері, батька; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманню дочки, чим порушує права позивача і її малолітньої дитини, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідно віку, починаючи з дня звернення позивача до суду і до повноліття дитини. Такий розмір стягування аліментів суд визначає з урахуванням майнового стану відповідача, а також виходячи із засад розумності, добросовісності і справедливості, що не суперечитиме інтересам дитини та відповідача, який працює в ТОВ "ТВИЧ" м. Київ вул. В. Гетьмана, 6, та має змогу сплачувати аліменти в зазначеному розмірі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

4 лютого 2014 року лікар-психіатр Погребищенської центральної районної лікарні Немировська Раїса Іванівна звернулася із заявою до суду про надання [PERSON] амбулаторної психіатричної допомоги, вказуючи на те, що він має тяжкі психічні розлади, внаслідок чого виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього особисто та оточуючих. В судове засідання лікар-психіатр Немировська Р.І. не з`явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила суд постановити рішення про надання [PERSON] амбулаторної психіатричної допомоги без його згоди, оскільки добровільно від такого лікування він відмовляється, проте має тяжкі психічні розлади, внаслідок чого є емоційно нестійким і його неадекватна поведінка є небезпечною для оточуючих та нього самого. З'ясувавши обставини справи та заслухавши думку прокурора, яка не заперечувала проти задоволення заяви, дослідивши матеріали справи, суд уважає можливим вжити невідкладних спеціальних заходів для лікування [PERSON] Вимоги заяви є обґрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] має тяжкі психічні розлади і відповідно до ст.12 Закону України "Про психіатричну допомогу" йому може бути надана примусова амбулаторна допомога без його згоди з метою запобігання шкоди його здоров`ю та уникнення небезпеки для оточуючих.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

4 серпня 2012 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у виконкомі Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області за актовим записом №14. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалося, так як вони різні за звичками та характером люди. Відповідач часто приходив додому у нетверезому стані, не приносив заробітної плати, ініціював сварки, в наслідок чого з січня 2014 року вони почали проживати окремо. Дитина після припинення шлюбних відносин залишилася проживати з матір'ю. Зберегти сім'ю подружжя не бажає, оскільки позивачка має намір створити нову сім'ю, спір з приводу спільнонажитого майна та утримання дітей відсутній. Враховуючи вищенаведене, позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 04.08.2012 року в Джулинській сільській раді Бершадського району Вінницької області за актовим записом № 14, стягнути з нього судові витрати та залишити після розірвання шлюбу їй прізвище "[PERSON]". В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, однак звернулась до суду із заявою, в якій просила справу розглядати без її участі та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак до початку розгляду справи по суті надав на адресу суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують сімейних відносин, наполягають на розірванні шлюбу між ними, що свідчить про те, що їх сім'я розпалась і зберегти її неможливо. Крім того питання про подальше проживання дитини вирішено в добровільному порядку та спору про поділ майна між ними немає. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст. 113 Сімейного кодексу України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до п.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ч.1 ст. 88 цього ж кодексу визначає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

4 серпня 2012 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бершадського районного управління юстиції Вінницької області за актовим записом №44. Подружнє життя у них не склалось, так як вони різні за характерами та темпераментом люди, що призвело до розпаду сім'ї практично одразу після укладення шлюбу. Дітей від шлюбу у них немає, як і спільного майна. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 04 серпня 2012 року відділом ДРАЦС Бершадського районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №44 між нею та [PERSON]. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак, надала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явився та не повідомив суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), а тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявних у ній доказах. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують сімейних відносин, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач в судове засідання не з'явився, що свідчить про те, що їх сім'я розпалась і зберегти її неможливо. Спір відносно спільно нажитого майна відсутній. Спільних дітей у сторін немає. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст. 113 Сімейного кодексу України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

4 січня 2017 року до суду надійшла направлена поштою 30 грудня 2016 року позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. З позовної заяви вбачається, що шлюб між сторонами був зареєстрований 5 грудня 1986 року виконавчим комітетом Багачанської Першої сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, актовий запис № 13. Від даного шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. Свій позов [PERSON] мотивує тим, що сімейне життя у них з відповідачем не склалося, тривалий час вони спільно не проживають. Позивач [PERSON] вважає що їхня сім'я розпалася остаточно і підстав для збереження сім'ї немає. Ухвалою суду від 17 січня 2017 року відкрито провадження по справі. В судові засідання 26 січня та 14 лютого 2017 року позивач [PERSON] не з'явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду 14 лютого 2017 року надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] позов визнала в повному обсязі та просила шлюб розірвати і після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Суд, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 5 грудня 1986 року виконавчим комітетом Багачанської Першої сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, актовий запис № 13 (а.с.6). Сторони від цього шлюбу неповнолітніх дітей не мають, в даний час вони спільно не проживають. За нормою ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України "у разі визнання відповідачем позову суд за наявності передбачених законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову ." Суд, враховуючи вищевикладене, а також визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб,приходить до висновку про ухвалення рішення про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, оскільки сім'я сторін розпалась остаточно, підстав для примирення між ними немає, конфлікт в сім'ї носить тривалий характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

4 червня 2015 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області було ухвалено рішення по цивільній справі №219/4156/2015-ц, яким задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У судовому рішенні судом не вирішено питання про судові витрати. Позивач [PERSON] про час та місце розгляду питання щодо ухвалення додаткового рішення повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилася. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду питання щодо ухвалення додаткового рішення повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився. Згідно ч.3\~ст.220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Згідно п.4 ч.1\~ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення,\~\~може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Вивчивши матеріали справи №\~\~219/4156/2015-ц, суд вважає за необхідне\~\~ухвалити додаткове рішення щодо розподілу судових витрат. Оскільки, на підставі п.3 ч.1\~ст.5 ЗУ "Про судовий збір", позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір на користь держави у розмірі 243,60 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved