Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку, загальною площею 2,00 га, яка розташована на землях Петрівської Першої сільської ради Тарутинського району Одеської області. Однак, державний акт на дану земельну ділянку видано на ім`я « [PERSON] , в той час, як прізвище спадкодавця є « [PERSON] . Оскільки у заявника виникли труднощі з реалізації прав, як спадкоємця, вона звернулась до суду з даною заявою, якою просить встановити факт належності правовстановлюючого документу. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14 січня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено дату, час і місце проведення судового засідання. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явилась, разом з цим, звернулась до суду з заявою в якій зазначила про підтримку заявлених вимог та просила суд провести слухання справи за її відсутності (а.с.38). Представник заінтересованої особи: Тарутинської районної Державної Адміністрації Одеської області до судового засідання також не з`явився, про час та місце розгляду справи заінтересована особа повідомлена належним чином та своєчасно, представник звернувся до суду з заявою про проведення судового засідання у їх відсутність (а.с.29). Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з поданням заявником по справі та заінтересованою особою, клопотання про розгляд справи за їх відсутності, судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі, не явка належним чином сповіщеної заінтересованої особи та заявника від яких є заяви щодо розгляду справи за їх відсутності не перешкоджає розгляду справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступних висновків. Як вбачається зі свідоцтва про народження батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с.5) Згідно свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] 23.11.1996 року зареєстрували шлюб, після одруження [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.6). Також, як вбачається зі свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] 06.06.2012 року зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області від 07.06.2014 року [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 297 (свідоцтво серії [NUMBER] ) (а.с.10). Згідно заповіту складеного 28.06.2012 року, [PERSON] [INFO] , заповів [PERSON] , [INFO] , земельну ділянку площею 2,00 га, що розташована на території Петрівської Першої сільської ради Тарутинського району Одеської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 060639, виданого Тарутинським районним відділом земельних ресурсів 13.10.2004 року (а.с.9). Так, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 060639 [PERSON] , на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації № 296/А від 06.08.2004 року, є власником земельної ділянки площею 2,00 га, що розташована на території Петрівської Першої сільської ради Тарутинського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.11). Відповідно до листа Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області від 17.12.2019 року вих. № А-144, [PERSON] , роз`яснено, що згідно земельного законодавства, питання про внесення виправлень до державних актів на право власності на земельні ділянки районними державними адміністраціями не передбачено (а.с.13). Згідно довідки, виданої Петрівською Першою сільською радою Тарутинського району Одеської області, виконавчий комітет підтверджує факт що [PERSON] [INFO] і [PERSON] , [INFO] , одна й таж особа (а.с.14). На підтвердження факту, належності на праві власності за життя батьку земельної ділянки, розташованої на території Петрівської Першої сільської ради Тарутинського району Одеської області заявником надані заяви свідків: [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили факт того, що Державний акт видано саме [PERSON] . Заяви засвідчені секретарем виконавчого комітету Поповою Р.Г. (а.с.15,16). На підставі даних документів, судом встановлено, що за життя померлому [INFO] [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 2, 00 га, що знаходиться на території Петрівської Першої сільської ради Тарутинського району Одеської області сільської ради. Положеннями ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Приписами п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, встановлено, що суд розглядає справи про належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно зі ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючих документів які, необхідні заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. У даному конкретному випадку, виключним способом захисту прав заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: факту належності [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку площею 2,00 га, що розташована на території Петрівської Першої сільської ради Тарутинського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданого 13.10.2004 року. З огляду на викладені обставини та норми матеріального права, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази в їх сукупності вказують на можливість задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Outcome: approved