Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Новомар`ївської сільської ради Братського району Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно. В своєму позові позивач зазначив, що [INFO] в с. Григорівка Братського району Миколаївської області помер його батько [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно, яке крім іншого складається з житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, що розташовані по [ADDRESS] . Позивач, як син, є спадкоємцем першої черги спадкування за законом відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України. У встановлений законодавством 6-місячний термін після смерті спадкодавця в нотаріальній конторі була заведена спадкова справа. Позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку належну батькові, однак, не має можливості оформити спадщину на зазначений житловий будинок. Звернувшись до нотаріальної контори з питання оформлення спадщини на житловий будинок, з`ясувалось, що за відсутності правовстановлюючого документа на дане нерухоме майно, не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. В нотаріальну контору для оформлення спадщини необхідно представити оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Однак, [PERSON] хоч і був фактично власником житлового будинку, але не зареєстрував за собою право власності та той час в органах БТІ. В нотаріальну контору для оформлення спадщини необхідно надати оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. В судове засідання не з`явилися позивач та його представник, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. В судове засідання не з`явився відповідач, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, розгляд вимог залишив на розсуд суду. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив. [INFO] в с. Григорівка Братського району Миколаївської області помер [PERSON] (а.с. 4). Після його смерті залишилось спадкове майно, яке крім іншого, складається з житлового будинку [ADDRESS] . Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 63991355 від 18.03.2021 року, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , була заведена спадкова справа № 111/2015. Спадкоємцем після смерті останнього є [PERSON] . Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно витягів з погосподарських книг Григорівської сільської ради Братського району Миколаївської області, головою вищевказаного домогосподарства вказаний [PERSON] (а.с. 6-13). Проте, незважаючи на вказане, померлий [PERSON] за своє життя право власності в БТІ на житловий будинок не зареєструвала (а.с. 19). Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міста і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. З технічного паспорту на вищевказаний житловий будинок, вбачається, що останній придатний до експлуатації та не відноситься до категорії самовільного (самочинного) (Указ Президії Верховної Ради Української РСР від 22 січня 1979 року "Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель"). Таким чином, вищезазначені докази у своїй сукупності та взаємозв`язку свідчать про те, що спадкодавець за свого життя мав всі законні підстави для отримання свідоцтва на право власності на житловий будинок, але цього не здійснив. При цьому, виникнення у спадкодавця права власності на спірний житловий будинок не пов`язано з здійсненням державної реєстрації цього права, оскільки дані правовідносини виникли до набрання чинності діючого ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України). Відповідно до ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч. 2 вказаної статті, способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом. Враховуючи вказане, суд вважає можливим визнати за позивачем право приватної власності на житловий будинок [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved