Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

18 липня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та зміну розміру аліментів у твердій грошовій сумі на утримання дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 12.03.2005 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З січня 2017 року сторони разом не проживають. На утриманні у позивачки знаходиться неповнолітня дитина, відповідач на її утримання на даний час перераховує грошові кошти. Відповідач офіційно ніде не працює, інших стягнень з відповідача по виконавчих листах не здійснюється. З огляду на зазначене, позивач просить стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1200 грн. щомісячно з моменту подання позовної заяви до її повноліття. Ухвалою суду від 31 січня 2018 року визначено здійснювати судовий розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в порядку спрощеного позовного провадження. Встановлено відповідачу строк до 09 лютого 2018 року для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Визначено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач відзив на позовну заяву не надав, в зв'язку з чим суд розглядає справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено наступне. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між позивачем та відповідачем було укладено 12 березня 2005 року, від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: -стан здоров'я та матеріальне становище дітей; -стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; -наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; -наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; -доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; -інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів,визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У відповідності до ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2018 рік" - установлено у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами ч.1-2, ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Суд звертає увагу, що розмір аліментів, які просить стягувати позивач на утримання неповнолітньої доньки, не відрізняється суттєво від 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік». При цьому, відповідачем не надано жодного доказу щодо його неспроможності сплачувати аліменти в розмірі 1200 грн. дитину, зокрема, низький рівень доходу, наявність на його утриманні інших осіб, непрацездатність тощо. З урахуванням наявних у справі доказів та норм чинного законодавства, яке регулює дані правовідносини, суд приходить до висновку, що у [PERSON] не існує перешкод для виконання ним обов'язку по утриманню власної дитини і сплати аліментів в розмірі 1200 гривень щомісячно на дитину, який є достатнім для забезпечення дитині можливості нормального розвитку, в зв'язку з чим позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню. Суд також звертає увагу, що згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. Враховуючи наведене,

Outcome: approved