Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: вул. Клубна №14 в с. Пархомівка, Краснокутського району, Харківської області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01 листопада 2001 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: вул. Клубна №14 в с. Пархомівка, Краснокутського району, Харківської області. За життя 13 жовтня 1990 року [PERSON] був складений заповіт, згідно якого він все своє майно заповів позивачу. На даний час позивач виявив намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті [PERSON], оскільки він являється спадкоємцем за заповітом. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивач звернувся до Краснокутської нотаріальної контори, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок, а тому прийняти спадщину в нотаріальному порядку позивач не має можливості. \~ \~ \~ \~Позивач має намір успадкувати належне йому майно, оскільки являється спадкоємцем за заповітом, в звязку з чим за захистом та визнанням своїх законних прав та інтересів звернувся до суду з позовом та просить: поновити строк звернення до суду з даною позовною заявою та визнати за ним право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: вул. Клубна №14, с. Пархомівка, Краснокутського району, Харківської області. В судове засідання позивач не зявився, однак надав суду заяву про підтримання позовних вимог та про слухання справи у його відсутність. \~ \~ \~ \~Представник відповідача Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву про слухання справи у відсутність представника та проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечував. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчому судового засідання. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав [INFO]. Даний житловий будинок з господарськими будівлями згідно запису в по господарській книзі №3 Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області числиться за [PERSON], про що свідчить довідка виконавчого комітету Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 30 травня 2018 року №02-30/581. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ №309285, виданого виконавчим комітетом Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, [PERSON] помер 01 листопада 2001 року. Позивач після смерті [PERSON] з приводу оформлення спадщини на житловий будинок звертався до Краснокутської державної нотаріальної контори, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.06.2018 №622/02-31. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. В Пархомівській сільській раді Краснокутського району Харківської області зареєстрований заповіт від 13 жовтня 1990 року, згідно якого [PERSON] все своє майно, де б воно не було та з чого не складалося і взагалі все те, що буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право заповів [PERSON] повністю, тобто позивачеві по справі. На день смерті заповідача заповіт не відмінявсь та не скасовувався, про що свідчить відмітка в заповіті. Також, як вбачається із матеріалів справи на житловий будинок за зверненням позивача [PERSON] Іванович КП «Краснокутське БТІ» було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями розташований за адресою, село Пархомівка, Краснокутського району, Харківської області по вулиці Клубна №14, про те на зазначений обєкт право власності не зареєстровано, що підтверджується довідкою КП «Краснокутське БТІ» №413 від 19.06.2018 року, тобто на вказане домоволодіння з господарськими будівлями в селі Пархомівка, Краснокутського району, Харківської області по вулиці Клубна №14, відсутній правовстановлюючий документ. Матеріали цивільної справи містять постанову державного нотаріуса Краснокутської державної нотаріальної контори від 07.06.2018 року № 622/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Причиною відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину є відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок, який належав спадкодавцю. Даний факт перешкоджає позивачу звернутись до нотаріальної контори для належного оформлення спадщини. Відповідно до ст. 25 та 346 ЦК України право власності на нерухоме майно не може бути зареєстровано за особою, яка померла, оскільки зі смертю особи її право та дієздатність припиняється. Відповідно до розяснення Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року №19-32/319 в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Право [PERSON]\~на спадкове\~майно в\~порядку спадкування\~за заповітом\~після смерті\~[PERSON]\~є невизнаним,\~державний нотаріус\~відмовив у\~видачі\~\~ свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом,\~що надало\~позивачу,\~в порядку\~ст.4\~ЦПК України,\~звернутися до\~суду за\~захистом своїх\~\~прав. \~ \~ \~ \~Ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після померлого [PERSON]. Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. \~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ \~ Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом Українивід 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст.9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві. Також суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача щодо поновлення йому строку на звернення до суду з позовною заявою, оскільки суд вважає, що позивачем строк звернення до суду з позовною заявою пропущено з поважних причин. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що позивач [PERSON], як спадкоємець після смерті заповідача - [PERSON], має законне право на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по вулиці Клубній №14 в с. Пархомівка, Краснокутського району, Харківської області в порядку спадкування за заповітом. На підставі\~вищевказаного та\~

Outcome: approved