Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

22.12.2016р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що відповідач являється її чоловіком, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-СГ № 245404, виданим виконавчим комітетом Новосільської сільської ради Городоцького району Львівської області. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO]. Вказувала, що у них в сімї склалися погані стосунки. Вони з чоловіком проживають відокремлено, відповідач не дає їй коштів на утримання дітей. Їй матеріально важко одній забезпечувати сина та дочку, оскільки вона не працює, а перебуває у відпустці по догляду за дитиною і потребує такого утримання. Дітям потрібні вітамінне харчування, придбання взуття, одягу, памперсів тощо. З настанням холоду також будуть потрібні кошти на придбання дітям теплого одягу та взуття. Окрім цього зросли ціни на комунальні послуги. Зазначала, що чоловік ухиляється від її утримання як дружини, так і утримання дітей, добровільно матеріальної допомоги не надає. На даний час сімя знаходиться в тяжкому матеріальному становищі. Вона самостійно не має змоги забезпечити необхідні матеріальні потреби дітей, які виникають у звязку з їх вихованням та проживанням, тому з приводу цього вимушена звернутися до суду за захистом інтересів своїх дітей. Як їй відомо, відповідач не має постійного місця праці, перебивається тимчасовими роботами. Свої доходи чоловік витрачає на особисті потреби, інтересами сімї не цікавиться та матеріально її не забезпечує. Однак він є здоровою та працездатного віку особою, а відтак має можливість матеріально забезпечувати її. Вона потребує утримання від чоловіка, який має можливість його надавати, але ухиляється від цього обовязку, ставлячи її з дітьми у скрутне матеріальне становище. Просила суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON], 21.01.1974р.н., жителя в [INFO], кошти на її утримання у розмірі 400 гривень щомісячно до досягнення дочкою - [PERSON], 11.11.2016р.н., трьох років, тобто до 11.11.2019р.. Позивач в судове засідання не зявилася, проте подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був своєчасно і належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, а також від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши підстави позовної заяви, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.05.2015р. (а.с.3). 29.10.2015р. у них народився син [PERSON], а 11.12.2016р. дочка [PERSON] (а.с.4-5). Згідно довідки Новосільської сільської ради Городоцького району Львівської області № 1118 від 22.12.2016р. [PERSON] проживає разом з батьками та дітьми в с. Нове Село Городоцького району Львівської області (а.с.6). [PERSON] не працює, перебуває у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трьохрічного віку. [PERSON] зі слів позивача немає протипоказань за станом здоров'я до фізичної роботи та інших утриманців окрім сина [PERSON] та дочки [PERSON]. Офіційно [PERSON] зі слів позивача не працює. Згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2017р. становить 1600 грн.. Згідно ч.2 ст.84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно вимог частини 4 цієї ж статті право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Беручи до уваги те, що позивач у справі є дружиною відповідача і з нею проживають їхні малолітні діти, які не досягли трьохрічного віку, [PERSON] не працює і здійснює догляд за дітьми, а відповідач у справі має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу, оскільки є особою працездатного віку, не обмежений в дієздатності, немає протипоказань за станом здоров'я до фізичної роботи, суд вважає за необхідне стягувати з нього аліменти на утримання дружини в розмірі 400 грн. щомісячно, що буде достатнім для гарантування належного забезпечення позивачки усім необхідним до досягнення наймолодшою дитиною трьох років. Виходячи з вимог ст.367 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Також підлягають стягненню з відповідача судові витрати по сплаті судового збору, виходячи з вимог ч.3 ст.88 ЦПК України. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved