Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

[PERSON], [INFO], звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], Тишківської сільської ради, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по вул. Миру, 26 в с. Тишківці Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивувала тим, що 15.11.1981 року зареєструвала шлюб з [PERSON], перейшла проживати до нього, в господарство по вул. Миру, 26 в с. Тишківці, що відносилось до суспільної групи колгоспний двір, головою якого була [PERSON]. В шлюбі в подружжя народились діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Всі вони були членами колгоспного двору, свідоцтво про право власності на житловий будинок не видавалось. З 15.04.1991 р. колгоспні двори перестали існувати. 22.12.2005 р. померла [PERSON], а 12.08.2015 р. помер чоловік позивачки [PERSON]. Позивачка з синами продовжує проживати в цьому будинку. [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Постановою від 13.12.2015 р. їй було відмовлено у виданні свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу. Загальна ринкова вартість житлового будинку з надвірними спорудами за адресою вул. Миру, 26 с. Тишківці становить 132290 грн. Житловий будинок розташований на земельній ділянці розміром 0,13 га, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку Покликаючись на ст.ст. 316-319,325,328-329 ЦК України, позивачка просить задовольнити позов. В судове засідання сторони - не зявились, подали заяви про розгляд справи в їх відсутності. Позивачка в заяві зазначила, що позов підтримує, відповідачі: [PERSON], [INFO], та [PERSON] в своїх заявах вказали, що позов визнають. Тишківська сільська рада подала заяву про визнання позову. За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до розяснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Згідно копії свідоцтва про народження серії ІІ-ЯР № 616838, виданого 10.01.1959 р. виконкомом Вікнянської сільської ради, дошлюбне прізвище позивачки [PERSON], дата народження 15.12.1958 р. , місце народження с. Вікно Городенківського району. Свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-НМ № 327926, виданим 15.11.1981 р. Вікнянською сільською радою, стверджено, що 15.11.1981 р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, дружині присвоєне прізвище [PERSON]. Довідкою Тишківської сільської ради № 49 від 05.02.2016р, виданою на підставі погосподарських книг, стверджено, що в колгоспному дворі по вул. Миру, 26 в с. Тишківці в 1991-1995 р. проживали: голова колгоспного двору [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], невістка [PERSON], [INFO], внук [PERSON], [INFO], внук [PERSON], [INFO]; в 2001-2005 р. проживали: голова колгоспного двору [PERSON], [INFO], померла 22.12.2005 р. а/з № 46, син [PERSON], [INFO], невістка [PERSON], [INFO], внук [PERSON], [INFO], внук [PERSON], [INFO]; в 2011-2015 роках в дворі проживають [PERSON], [INFO], помер 12.08.2015 р. а/з № 21, сини [PERSON] і [PERSON]; в даний час в господарстві зареєстровані позивачка та її сини відповідачі. За господарством закріплено земельну ділянку для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,13 га. Копія свідоцтва про смерть серії І-НМ № 019739, виданого 23 грудня 2005 року виконавчим комітетом Тишківської сільської ради Городенківського району свідчить про те, що [PERSON] померла 22.12.2005 р. Копією свідоцтва про смерть серії І-НМ № 214337, виданого 12 серпня 2015 року виконавчим комітетом Тишківської сільської ради Городенківського району стверджено, що [PERSON] помер 12.08.2015 р. Внаслідок його смерті відкрилась спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків зміни черговості одержання права на спадкування, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Оскільки [PERSON] пережила свого чоловіка [PERSON], на час смерті проживала разом з ним, вона, як спадкоємець першої черги за законом, вважається такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка. Також прийняли спадщину відповідачі, сини позивачки та спадкодавця: [PERSON] і [PERSON], які також проживали разом з спадкодавцем. До спадкового майна належить житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, розташований по вул. Миру, 26 в с. Тишківці Городенківського району Івано-Франківської області. Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не претендують на частки в спадковому майні після смерті спадкодавця [PERSON], та не заперечують щодо задоволення позову [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Нотаріусом позивачці [PERSON] було відмовлено видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на житловий будинок по вул. Миру, 26 в с. Тишківці Городенківського району, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Городенківського РНО про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 30.12.2015 р. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. З технічного паспорта на садибний житловий будинок № 26 по вул. Миру в с. Тишківці, складеного 02.11.2015 р., встановлено, що житловий будинок збудований в 1985 р., господарські будівлі збудовані в 1920, 1954, 1984, 1985 та 1989роках Довідкою № 49, виданою 05.02.2016 р. Тишківською сільською радою стверджено, що за господарством по вул. Миру, 26 в с. Тишківці закріплено земельну ділянку для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,13 га. Випискою з інвентаризаційних матеріалів № 7468, виданою 28.10.2015 р. обласним комунальним підприємтвом «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» стверджено, що право власності на житловий будинок та господарські будівлі по вул. Миру, 26 в с. Тишківці Городенківського району станом на 31.12.2012 р. не зареєстровано. Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно індексний № 57214907, сформована 12.04.2016 р., свідчить про те, що право власності на будинок № 26 по вулиці Миру в с. Тишківці Городенківського району Івано-Франківської області не зареєстровано. Як вбачається із висновку, складеного ЕТВО «Придністровя» згідно договору № 65 від 13.11.2015 року, вартість житлового будинку з надвірними спорудами за адресою вул. Миру, 26 в с. Тишківці Городенківського району - становить 132290 грн. Через відсутність правовстановлюючих документів про власність спадкодавця на цей будинок позивачка не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем за законом, права власності на будинковолодіння судом не встановлено, відповідачі не заперечують відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вул. Миру, 26 в с. Тишківці Городенківського району Івано-Франківської області. На підставі ст.ст. 316, 317, 328, 392, 1216, 1222,1223, 1258, 1261-1265, 1268-1270,1274,1296,1297 ЦК України,

Outcome: approved