Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

17 листопада 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. було вчинено виконавчий напис за реєстровим № 11934 про стягнення з [PERSON] на рахунок Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" боргу за кредитним договором № 221960-CRED від 15 квітня 2008 року за період з 15 квітня 2008 року до 07 серпня 2017 року в сумі 74 186 гривень 12 копійок та витрат, пов'язаних із вчиненням виконавчого напису, в сумі 1 800 гривень. Вважаючи виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню повністю, представник позивача [PERSON] 30 травня 2018 року звернувся до суду з відповідним позовом. Ухвалою від 06 червня 2018 року (а.с. 27) відкрито провадження у справі і призначено підготовче провадження. 16 липня 2018 року до суду від приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. надійшли витребувані судом документи, на підставі яких вчинено виконавчий напис (а.с. 51-65). Представник відповідача - ПАТ КБ «ПриватБанк» заперечень чи відзиву на позов не подав. 19 липня 2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 71). Відповідач в судове засідання 08 серпня 2018 року явку свого представника не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи (а.с. 79-80), не повідомив про причину неявки. Треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Завалієв А.А. та Мурованокуриловецький РВ ДВС просили провести розгляд справи за їх відсутності (а.с. 75, 76). За наявності обставин, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та з врахуванням положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд ухвалив про розгляд справи за відсутності відповідача та третіх осіб. Представник позивача [PERSON] (а.с. 23, 81-85) підтримав позов [PERSON] із зазначених у ньому підстав. Зокрема, наголосив, що станом на день звернення до нотаріуса Банк достеменно знав, що [PERSON] не має ніякої заборгованості за договором № 221960-CRED від 15 квітня 2008 року, оскільки виконала свої зобов'язання за ним у червні 2012 року. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна вимога [PERSON] підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: Судом встановлено, що [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» перебували у договірних правовідносинах на підставі договору від 15 квітня 2008 року № 221960-CRED (а.с. 53-56). Термін повернення кредиту було визначено 13 квітня 2011 року. Рішеннями Мурованокуриловецького районного суду від 08 вересня 2011 року у справі № 0216/2-315/11 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] та [PERSON], яке набрало чинності 20 вересня 2011 року (а.с. 14-15), з відповідачів стягнуто на користь Банку заборгованість за договором від 15 квітня 2008 року № 221960-CR в сумі 10 679, 43 долара США. Як вбачається із витягу з реєстру виконавчих проваджень № 29120155 від 23.04.2018 (а.с. 18-19), а також із ухвали Мурованокуриловецького районного суду 26 липня 2012 року у справі № 0216/2-315/11, що була предметом дослідження у цьому судовому засіданні, [PERSON] повністю виконала судове рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором. Крім того, про повне виконання нею зобов'язань перед Банком свідчить заява представника ПАТ КБ «Приватбанк» Загородню К.П. (а.с. 22). В той же час, 17 липня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом\~Анатолійовичем вчинено виконавчий напис (а.с. 12), яким із [PERSON] стягнуто грошові кошти у сумі 74 186 гривень 12 копійок, які є її боргом за кредитним договором № 221960-CRED від 15 квітня 2008 року, в тому числі: заборгованості за тілом кредиту - 1 442,49 доларів США, заборгованості за відсотками - 1 282,57 доларів США, заборгованості по штрафам (фіксована частина) - 9,67 доларів США, заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 136,25 доларів США, а також за цим виконавчим написом із [PERSON] стягнуто витрати, пов'язані з вчиненням виконавчого напису, в сумі 1 800 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 87 та ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Таким чином, при зверненні до нотаріуса Банк мав довести, зокрема, безспірність заборгованості. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Як встановлено в цьому судовому засіданні, [PERSON] станом на момент вчинення виконавчого напису на кредитному договорі № 221960-CRED від 15 квітня 2008 року не мала заборгованості перед ПАТ КБ «ПриватБанк», оскільки виконала повністю судове рішення про стягнення заборгованості та дострокове стягнення кредитних коштів 27 червня 2012 року. Ця обставина спростовує безспірність заборгованості боржника. Тому Банк неправомірно подав до нотаріуса недостовірні відомості про існування безспірної заборгованості, крім того, Банку, за таких обставин, не належало право звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису на кредитному договорі № 221960-CRED від 15 квітня 2008 року. 12 квітня 2018 року старшим державним виконавцем Мурованокуриловецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Цихончук Н.В. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 11934 про стягнення із [PERSON] боргу в сумі 75 986 гривень 12 копійок. (а.с. 13). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином, [PERSON] у цьому судовому засіданні довела факт порушення ПАТ КБ «Приватбанк» її прав та інтересів. [PERSON] обрала належний і ефективний спосіб захисту свого права, заявивши вимогу про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню повністю, оскільки така вимога відповідає змісту порушеного права, характеру порушення, наслідкам, заподіяним таким порушенням. Отже, вимога [PERSON] до ПАТ КБ «ПриватБанк» є обґрунтованою, доведеною, а тому підлягає до повного задоволення. При вирішенні справи по суті суд, крім іншого, має вирішити питання про розподіл судових витрат. До судових витрат, відповідно до ч. 1 та пунктів 1 і 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України належать, зокрема, судовий збір, витирати на професійну правничу допомогу, витрати, пов'язані із проведенням експертиз. При зверненні до суду із цим позовом [PERSON] сплатила судовий збір у сумі 352 гривні 40 копійок та 704 гривні 80 копійок відповідно (а.с. 1, 2). Про інші судові витрати позивач доказів суду не надала. Суд прийшов до висновку про задоволення позову, а тому із відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь [PERSON] підлягає стягненню 1 057 гривень 20 копійок судових витрат у вигляді судового збору (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

Outcome: approved