Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

22.01.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що 27.08.1977 року вона уклала шлюб з відповідачем. Позивач зазначає, що від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей. Позивач стверджує, що одруження виявилося невдалим через несумісність характерів, втрати поваги та любові один до одного. Їх фактичні шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Намагання зберегти сім`ю не мало успіху та відповідач відмовляється у добровільному порядку розірвати шлюб, у зв'язку із чим вона вимушена звернутися до суду із цим позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судове засідання 20.02.2019 року не зявилася, надала до суду заяву, відповідно до якої просила позовні вимоги задовольнити та справу розглядати без її участі, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище - "Скрипка". Відповідач [PERSON] в судове засідання 20.02.2019 року не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги позову визнав, примирення вважає не можливим, просить шлюб розірвати. Частинами 3 та 4 ст.200 ЦПК України\~передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Так, з матеріалів справи вбачається, що 27 серпня 1977 року між [PERSON], [INFO] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Бондар) [PERSON], [INFO], був укладений шлюб, який був зареєстрований в Красногорівській міській раді Марїнського району Донецької області, актовий запис № 102, свідоцтво про шлюб серії ІІ-НО № 427470 від 27.08.1977 року. Позивач та відповідач однією сімєю не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони по справі є різними людьми. Сімя розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved