Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

28.10.2019 року [PERSON] звернулася в суд із позовом в якому вказала, що 26 липня 2009 року зареєструвала з відповідачем шлюб у Чаплянській сільській раді Летичівського району Хмельницької області, актовий запис № 2, в якому у них народився син [PERSON] , [INFO] . У зв`язку із різними поглядами на життєві цінності та різними характерами між ними почали виникати конфлікти, що привело до втрати почуття поваги та любові між ними та припиненню сімейно-шлюбних відносин та окремого проживання, тому [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. 31 жовтня 2019 року ухвалою Летичівського районного суду було відкрито провадження у справі. Ухвалою Летичівського районного суду від 10.04.2020 року сторонам надано шестимісячний строк для примирення, яке не настало. В судове засідання позивач не з`явилася, проте подала до суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в частині розірвання шлюбу, просить не стягувати з відповідача понесені нею судові витрати, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не з`явився, проте просив справу розглянути у його відсутність, позов визнав. Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку, передбаченому ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009, № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Спору щодо місця проживання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , немає. В судовому засіданні не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задовольнити вимоги позивача. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище « [PERSON] ». На підставі наведеного, ст. ст. 105,110 - 112 СК України,

Outcome: approved