Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

22 червня 2018 року позивач, [PERSON], звернулася до суду із позовом, в якому зазначає, що має з відповідачем одну спільну малолітню дитину, сина, [PERSON], [INFO]. На підставі виконавчого листа № 2/765 від 03.11.2011 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.10.2011 року та до досягнення дитиною повноліття. Однак за період з 07.10.2011 року відповідач частково сплатив аліменти. Заборгованість по аліментам станом на 31.05.2018 року становить 66129,26 грн. Відповідач працездатний, а тому має змогу сплачувати аліменти. В зв'язку з тим, що відповідач не сплачує аліменти, тому позивач прохає суд стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 19580,05 грн. згідно наданого нею розрахунку. Ухвалою суду від 07.12.2018 року відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідача викликано до суду через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Текст оголошення опубліковано 07.12.2018 року. Ухвалою суду від 26.12.2018 року відповідача повторно викликано до суду через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Текст оголошення опубліковано 04.01.2019 року. Позивач, [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву, в якій вона прохала розглянути справу без її участі, а позов задовольнити. Відповідач, [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.8). Після укладення шлюбу прізвище [PERSON] - [PERSON] (а.с.6-7). На підставі виконавчого листа № 2-765 від 03.11.2011 року, виданого Кобеляцьким районним судом Полтавської області, із [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.10.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. За період із 07.10.2011 року по 31.05.2018 року [PERSON] нараховані аліменти в сумі 66129,26 грн. із яких виплачено 1154,20 грн. ( з серпня по жовтень 2012 року) (а.с.9-11). Відповідно до ч.1 ст. 196 Сімейного Кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що передбачена ст. 196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення. Постановою Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року визначено, що зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач надала суду розрахунок пені за прострочення сплати аліментів на суму 19580,05 грн. (а.с.2-5). Відповідач не надав суду своїх заперечень та доказів щодо неможливості сплачувати аліменти із об'єктивних, незалежних від нього причин, відтак, суд приходить до висновку про те, що заборгованість по сплаті аліментів виникла з вини такої особи. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити повністю. Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач при подачі позову до суду звільнена від сплати судового збору, то із відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в розмірі, визначеному ЗУ "Про судовий збір".

Outcome: approved