Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

27 вересня 2016 року позивач звернулася до суду із позовом,\~ в якому вказує, що 09 грудня 2010 року помер її чоловік, [PERSON], свідоцтво про смерть сері 1-ЖС №188324, видане 14.12.2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стаю Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №261. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 5/6 часток земельної ділянки площею 5,7402 га кадастровий №2323987800020010064, розташованої на території Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області та житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в місті Оріхів Запорізької області по вулиці Михайла Грушевського (до перейменування - вул. Радянська) 71 (сімдесят один), до складу якого входять: житловий будинок літ. «А», прибудова літ. «А1», літня кухш літ. «Б», тамбур літ. «б», убиральня літ. «В», сарай літ. «Г», господарська будівля літ. «Е», баня літ. «Ж», гараж літ. «З», погріб з шийкою літ. «П-г», паркан №1, ворота з хвірткою №2, який розташований на земельній ділянці загальною площею 604 кв.м., наданій спадкодавцю на підставі, посвідченого державним нотаріусом Оріхівської Державної нотаріальної контори, договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва власного будинку на праві особистої власності від 10.07.1963 року купівлі-продажу від 29 жовтня 1976 року. Позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі зі спадкодавцем з 04.08.1961 року, свідоцтво про одруження ІІІ-УР №085845, видане 04.08.1961 року виконкомом Новоданилівської сільської ради депутатів трудящих Оріхівського району Запорізької області, і вони разом побудували цей будинок, а право власності на цей будинок було зареєстроване на паперових носіях Запорізьким бюро технічної інвентаризації на імя спадкодавця. Від часу побудови будинку і по теперішній час позивач безперервно (більше 45 років) проживає в ньому. У визначений законодавством строк позивач прийняла спадщину чоловіка, звернувшись з відповідною заявою до державного нотаріуса Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області, де було заведено спадкову справу №26/2011. Син померлого - відповідач у справі також є спадкоємцем першої черги за законом спадщини [PERSON], який не приймав спадщину та у визначений законодавством строк не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у звязку з чим, в контексті ст. 1272 ЦК України зважається таким, що не прийняв спадщину [PERSON] Своє право на спадщину чоловіка у вигляді вищезазначеної земельної ділянки позивач оформила в нотаріальному порядку, свідоцтво про право на спадщину за законом від 09.07.2011 року, зареєстроване державним нотаріусом Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області [PERSON] в реєстрі за №751. Звернувшись у вересні 2016 року до нотаріуса із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, позивач отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №1166/02-31 від 23.09.2016 р., оскільки на житловий будинок відсутній правовстановлювальний документ. Відсутність такого документа унеможливлює оформлення спадщини в нотаріальному порядку, оскільки відповідно до розділу 2 глави 10 п.4 п.п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Мінюсті 22.02.2012р. за №282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться після подання спадкоємцями правовстановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а тому нотаріусом було запропоновано позивачу звернутися до суду для вирішення питання отримання правовстановлювального документу в судовому порядку. 01 липня 2004 року було прийнято Закон України №1952-1V «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» (далі - Закон) згідно з вимогами якого обовязковій державній реєстрацїї підлягають речові права на нерухоме майно фізичних та юридичних осіб, що знаходиться на території України. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно здійснюється шляхом внесення даних до єдиної державної інформаційної системи, - Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом визнаються дійсним у разі відсутності їх державної реєстрації передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Довідкою Оріхівської міської ради Оріхівського району Запорізької області за №3573 від 20.09.2016р. підтверджено факт того, що житловий будинок в місті Оріхів Запорізької області по вулиці Михайла Грушевського (до перейменування - вул. Радянська), 71 (сімдесят один), розташований на земельній ділянці загальною площею 604 кв.м., яка була надана [PERSON] на підставі, посвідченого державним нотаріусом Оріхівської Державної нотаріальної контори, договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва власного будинку на праві особистої власності від 10.07.1963 року купівлі-продажу від 29 жовтня 1976 року та згідно акту приймання індивідуального будинку був введений в експлуатацію 20.01.1971 року з реєстрацією права власності забудовника Запорізьким міським бюро технічної інвентаризації, на підтвердження чого було оформлено відповідний технічний паспорт. Після перерозподілу території обслуговування органами БТІ та утворення КП БТІ «Імпульс» Пологівської районної ради Запорізької області архівна справа на вказане домоволодіння передана не була, не було внесено відповідних даних і до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, утвореного в жовтні 2002 року. 19.09.2016 року Комунальним підприємством «Імпульс» Пологівської районної ради Запорізької області виготовлено технічний паспорт на спадковий житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями і спорудами, інвентаризаційна справа №8290. Відповідно до положень ст. 3 Закону №1952-ГУ речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за умови, що реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Чинним законодавством України не визначено порядку та терміну перенесення даних, що містяться на паперових носіях до електронного реєстру. Конституційним Судом України в рішенні №5-рп/2005 від 22.09.2005 року зазначено, що «Згідно зі статтею 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод». Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови від 30.05.2008 р. за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», розяснив, що «у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження». Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставою для державної реєстрації прав є рішення суду. Стаття 15 Цивільного кодексу України надає право громадянам України на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, для чого, у відповідності з вимогами ст. 16 цього ж Кодексу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Позивач прохає визнати за\~ нею право власності на спадщину, що залишилася після смерті [PERSON], у вигляді житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями і спорудами, розташованого на земельній ділянці площею 604 кв.м., за адресою: Запорізька область, місто Оріхів, вулиця Михайла Грушевського (до перейменування - вул. Радянська), 71 (сімдесят один), до складу якого входять: житловий будинок літ. «А», прибудова літ. «А1», літня кухня літ. «Б», тамбур літ. «б», убиральня літ. «В», сарай літ. «Г», господарська будівля літ. «Е», баня літ. «Ж», гараж літ. «З», погріб з шийкою літ. «П-г», паркан №1, ворота з хвірткою №2, з правом реєстрації у відповідних органах. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, 31 жовтня 2016 року надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.\~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився,\~ 31 жовтня 2016 року до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення, на спадщину, яка відкрилася після смерті батька - [PERSON], він не претендує, у зв"язку з чим не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. У звязку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини,\~ дійшов до переконання про наявність підстав для\~ задоволення позову з наступних підстав. В силу ч.1 ст. 328 ЦК України\~ право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до п.11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. \~ \~ \~ \~ На підставі статті 392 ЦК України, власник майна може пред 'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Спадкування здійснюється за заповітом\~ або\~ за законом (ст. 1217 ЦК України). У відповідності до частини першої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до\~\~ цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі. На підставі ч. 1 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не\~ підлягають доказуванню. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця),до інших осіб (спадкоємців). \~ Як визначено законодавчо, а саме ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. \~ Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. (ст.1222 Цивільного Кодексу України) \~ \~ \~ \~ Статтею 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що позивач перебувала у шлюбі з [PERSON], що стверджується свідоцтвом про одруження серії ІІІ-УР №085845(а.с.3), який 09 грудня 2010 року помер згідно свідоцтво про смерть сері 1-ЖС №188324, видане 14.12.2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стаю Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №261.(а.с.5). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 5/6 часток земельної ділянки площею 5,7402 га кадастровий №2323987800020010064, розташованої на території Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області та житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в місті Оріхів Запорізької області по вулиці Михайла Грушевського (до перейменування - вул. Радянська) 71 (сімдесят один), до складу якого входять: житловий будинок літ. «А», прибудова літ. «А1», літня кухш літ. «Б», тамбур літ. «б», убиральня літ. «В», сарай літ. «Г», господарська будівля літ. «Е», баня літ. «Ж», гараж літ. «З», погріб з шийкою літ. «П-г», паркан №1, ворота з хвірткою №2, який розташований на земельній ділянці загальною площею 604 кв.м., наданій спадкодавцю на підставі, посвідченого державним нотаріусом Оріхівської Державної нотаріальної контори, договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва власного будинку на праві особистої власності від 10.07.1963 року купівлі-продажу від 29 жовтня 1976 року. Позивач разом зі своїм чоловіком побудували вищевказаний будинок, а право власності на цей будинок було зареєстроване на паперових носіях Запорізьким бюро технічної інвентаризації на імя спадкодавця.Від часу побудови будинку і по теперішній час позивач безперервно (більше 45 років) проживає в ньому. У визначений законодавством строк позивач прийняла спадщину чоловіка, звернувшись з відповідною заявою до державного нотаріуса Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області, де було заведено спадкову справу №26/2011. Син померлого - відповідач у справі також є спадкоємцем першої черги за законом спадщини [PERSON], який не приймав спадщину та у визначений законодавством строк не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у звязку з чим, в контексті ст. 1272 ЦК України зважається таким, що не прийняв спадщину [PERSON] Своє право на спадщину чоловіка у вигляді вищезазначеної земельної ділянки позивач оформила в нотаріальному порядку, свідоцтво про право на спадщину за законом від 09.07.2011 року, зареєстроване державним нотаріусом Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області [PERSON] в реєстрі за №751.(а.с.4). Звернувшись у вересні 2016 року до нотаріуса із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, позивач отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №1166/02-31 від 23.09.2016 р., оскільки на житловий будинок відсутній правовстановлювальний документ.(а.с.16). Відсутність такого документа унеможливлює оформлення спадщини в нотаріальному порядку, оскільки відповідно до розділу 2 глави 10 п.4 п.п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Мінюсті 22.02.2012р. за №282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться після подання спадкоємцями правовстановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а тому нотаріусом було запропоновано позивачу звернутися до суду для вирішення питання отримання правовстановлювального документу в судовому порядку. 01 липня 2004 року було прийнято Закон України №1952-1V «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» (далі - Закон) згідно з вимогами якого обовязковій державній реєстрацїї підлягають речові права на нерухоме майно фізичних та юридичних осіб, що знаходиться на території України. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно здійснюється шляхом внесення даних до єдиної державної інформаційної системи, - Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом визнаються дійсним у разі відсутності їх державної реєстрації передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. На підставі довідки Оріхівської міської ради Оріхівського району Запорізької області за №3573 від 20.09.2016р. (а.с.9) підтверджено факт того, що житловий будинок в місті Оріхів Запорізької області по вулиці Михайла Грушевського (до перейменування - вул. Радянська), 71 (сімдесят один), розташований на земельній ділянці загальною площею 604 кв.м., яка була надана [PERSON] на підставі, посвідченого державним нотаріусом Оріхівської Державної нотаріальної контори, договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва власного будинку на праві особистої власності від 10.07.1963 року купівлі-продажу від 29 жовтня 1976 року (а.с.6) та згідно акту приймання індивідуального будинку був введений в експлуатацію 20.01.1971 року з реєстрацією права власності забудовника Запорізьким міським бюро технічної інвентаризації (а.с.8), на підтвердження чого було оформлено відповідний технічний паспорт. Після перерозподілу території обслуговування органами БТІ та утворення КП БТІ «Імпульс» Пологівської районної ради Запорізької області архівна справа на вказане домоволодіння передана не була, не було внесено відповідних даних і до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, утвореного в жовтні 2002 року. 19.09.2016 року Комунальним підприємством «Імпульс» Пологівської районної ради Запорізької області виготовлено технічний паспорт на спадковий житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями і спорудами, інвентаризаційна справа №8290.(а.с.13-15). Відповідно до положень ст. 3 Закону №1952-ГУ речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за умови, що реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Чинним законодавством України не визначено порядку та терміну перенесення даних, що містяться на паперових носіях до електронного реєстру. Конституційним Судом України в рішенні №5-рп/2005 від 22.09.2005 року зазначено, що «Згідно зі статтею 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод». Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови від 30.05.2008 р. за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», розяснив, що «у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження». Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставою для державної реєстрації прав є рішення суду. Стаття 15 Цивільного кодексу України надає право громадянам України на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, для чого, у відповідності з вимогами ст. 16 цього ж Кодексу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~ Крім того, дослідженням копії спадкової справи після смерті [PERSON] було встановлено, що позивач дійсно звернулася у встановлений законодавством строк для прийняття спадщини, але їй було відмовлено в звязку з відсутністю \~правовстановлюючих документів на вищевказаний житловий будинок.\~\~ З матеріалів справи вбачається, що в наслідок відсутності документу, підтверджуючого право власності спадкодавця на будинок, позивач позбавлена можливості реалізувати своє право на отримання спадщини. Як встановлено в судовому засіданні, майно зазначене в позові, дійсно належало [PERSON], який помер 09 грудня 2010 року, позивач є спадкоємицею за законом першої черги та вчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, відповідач з позовом згоден, будь-якого спору щодо розподілу спадкового майна між сторонами справи, що значиться в позовній заяві не має,\~ тому враховуючи вищевикладене задоволення позову не суперечить положенням діючого законодавства, із врахуванням досліджених обставин, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог та їх задоволення.

Outcome: approved