Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

17.06.2015 року Комунальний заклад охорони здоров'я "Обласний протитуберкульозний диспансер №3" в особі представника [PERSON], звернувся до суду з заявою про обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON], в якій вказали, що у [PERSON] 15.04.2008 року вперше встановлено діагноз - туберкульоз верхніх долей легень інфільтративний. Після виявлення туберкульозу, хворий проходив лікування в Обласному протитуберкульозному диспансеру № 1. З квітня 2009 року припинив лікування. В жовтні 2011 року звернувся за медичною допомогою до поліклінічного відділення лікарні в м. Пісочин Харківської області та пройшов обстеження в Обласному протитуберкульозному диспансеру № 1. З 28.10.2011 року по 18.05.2012 року хворий проходив лікування в Обласній протитуберкульозній лікарні № 1, а для подальшого лікування був переведений до протитуберкульозного санаторії «Шарівка», де перебував з 19.05.2012 року по 21.05.2012 року. В звязку з погіршенням стану здоровя [PERSON] переведений для подальшого лікування до Обласного протитуберкульозному диспансеру № 3, де він перебував до 11.02.2013 року. 19.03.2013 року [PERSON] переведено в категорію 5.1 (тобто до категорії хворих з залишковими змінами після вилікуваного туберкульозу). З 18.06.2013 року [PERSON] проживає в Зміївському геріатричному пансіонаті (до цього часу був бездомним). З 31.01.2015 року по 02.03.2015 року хворий проходив лікування в протитуберкульозному санаторії «Занки». 27.04.2015 року проходив профілактичний огляд в Обласному протитуберкульозному диспансеру № 3, в звязку з тим, що він знаходився в контакті з хворими на відкриту форму туберкульозу. 06.05.2015 року [PERSON] госпіталізований до стаціонарного відділення Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3, де він перебуває і по-теперішній час. На ЦЛКК 12.05.2015 року хворому встановлено діагноз рецидив туберкульозу верхніх долей легень інфільтративний . Перебуваючи в стаціонарному відділенні ОПТД № 3 хворий систематично порушує режим медичного закладу, вимоги медиків не виконує, зловживає алкогольними напоями, від прийому протитуберкульозних препаратів неодноразово відмовлявся, перериває лікування з власної ініціативи. 09.06.2015 року [PERSON] консультований лікарем наркологом. Під час обстеження, лікарем - наркологом було встановлено, що хворий зловживає алкогольними напоями. Тобто, у хворого встановлено також і діагноз хронічний алкоголізм (F 10.20). В звязку з чим, лікар нарколог попередив хворого про примусове лікування. Вимоги протиепідемічного режиму, які встановлені Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» [PERSON] не виконуються. Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», хворі на туберкульоз та інфіковані мікробактеріями туберкульозу зобов'язанні: 1) дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування; 2) дотримуватися правил внутрішнього розпорядку закладу охорони здоровя під час стаціонарного чи санаторно - курортного лікування; 3) проходити у встановленні строки обов'язкові медичні огляди та обстеження натуберкульоз, визначенні відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров'я; 4) дотримуватися вимог протиепідемічного режиму. В період коли хворий не лікується в стаціонарному відділенні, він створює загрозу для оточуючих в епідеміологічному відношенні, вимоги медиків не виконує. Хворий не розуміє своєї небезпеки для суспільства. Відповідно до висновку ЛКК Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3 від 09.06.2015 року за № 42 [PERSON] має діагноз - стійкий туберкульоз верхніх долей легень (інфільтративний) у звязку з чим він потребує примусового лікування від заразної форми туберкульозу та алкоголізму в Комунальному закладі охорони здоровя «Обласна психіатрична лікарня № 1», терміном на три місяці . Представник заявника [PERSON] у судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву, в якій просила справу розглядати без її участі на задоволенні вимог наполягала. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, судрозглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов до наступного висновку: Відповідно до висновку ЛКК Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3 від 09.06.2015 року за № 42 [PERSON] має діагноз - стійкий туберкульоз верхніх долей легень (інфільтративний) у звязку з чим він потребує примусового лікування від заразної форми туберкульозу та алкоголізму в Комунальному закладі охорони здоровя «Обласна психіатрична лікарня № 1», терміном на три місяці. (а.с.4) Крім того, наявність захворювання на небезпечну форму туберкульозу у [PERSON] підтверджується витягом з його історії хвороби, амбулаторною картою хворого. (а.с.5,6,7) Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу. \~ Відповідно до ст. 11 Закону України «Про протидію захворювання на туберкульоз», у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Заява про примусову госпіталізацію чи про продовження строку примусової госпіталізації хворого на заразну форму туберкульозу подається до суду представником протитуберкульозного закладу, що здійснює відповідне лікування цього хворого, протягом 24 годин з моменту виявлення порушення хворим протиепідемічного режиму. До заяви додається мотивований висновок лікаря, який здійснює або має здійснювати лікування цього хворого, про необхідність відповідно примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації. Примусова госпіталізація осіб, стосовнояких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Продовження строку примусової госпіталізації таких осіб здійснюється за рішенням суду на визначений ним строк з урахуванням висновку лікаря, який здійснює лікування цього хворого. Рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації хворих на заразні форми туберкульозу приймається судом за місцем виявлення зазначених хворих або за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу та підлягає негайному виконанню. Органи внутрішніх справ за зверненням керівника протитуберкульозного закладу надають у межах своїх повноважень допомогу у забезпеченні виконання рішення суду. Примусова госпіталізація хворих на заразні форми туберкульозу, які страждають на психічні розлади, здійснюється в установленому цим Законом порядку з урахуванням законодавства про психіатричну допомогу. Невиконання рішення суду про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації тягне кримінальну відповідальність відповідно до закону. \~ Таким чином, зважаючи на те, що [PERSON] хворий на заразну форму туберкульозу, а також враховуючи той факт, що він ухиляється від проходження лікування у протитуберкульозному закладі, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення заяви Обласного протитуберкульозного закладу №3 і постановлення рішення про обов'язкову госпіталізацію [PERSON] до Комунального закладу охорони здоров'я Обласна психіатрична лікарня №1 для примусового лікування хронічного алкоголізму та заразної форми туберкульозу строком на три місяці.

Outcome: approved