Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

26 червня 2015 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на наступні обставини. 04 листопада 2005 року сторони по справі уклали шлюб, який був зареєстрований другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м.Одеси, про що в книзі реєстрації шлюбів 04.11.2005 було зроблено відповідний актовий запис за №577. За час спільного проживання у сторін по справі народилося двоє дітей: - син, [PERSON], [INFO]; - син, [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що протягом тривалого часу вона з відповідачем по справі проживають окремо, спільного господарства не ведуть, матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає. Діти проживають разом з [PERSON] і знаходяться на її утриманні. На думку позивачки, відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, оскільки більше нікому аліментів платить, працює за наймом у фізичних осіб, унаслідок чого отримує прибуток, але у добровільному порядку допомагати дітям не бажає. Позивачка вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 400 гривень щомісяця на кожну дитину на загальну суму 800 гривень. У зв'язку з тим, що він не бажає сплачувати їх добровільно, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка, [PERSON] у судове засідання не з'явилася, однак надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с.17). Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, у якій позовні вимоги визнав частково. Він вважає, що сума аліментів, яку просить стягнути позивачка завелика для нього, так як відповідач є інвалідом ІІІ групи і у зв'язку з хворобою не працює, інших джерел прибутку окрім соціальної допомоги по інвалідності в сумі 949 грн. він не має (а.с.24). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.09.2007 року (а.с.7), видно, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.10.2013 року (а.с.14), видно, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04.11.2005 року (а.с.8), підтверджується що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], 04.11.2005 року уклали шлюб, який зареєстровано Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м.Одеси, про що зроблено актовий запис за №577. З довідки, виданої виконкомом Татарбунарської міської ради Одеської області (а.с.6), вбачається, що на утриманні [PERSON], 1981 року народження, перебувають [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно довідки №1149 від 08.09.2015 року (а.с.26), [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Білгород-Дністровської райддежадміністрації і отримує державну соціальну допомогу як інвалід ІІІ групи з 01.11.2014 року - по 31.10.2015 року в сумі 949, 00 грн. Відповідно до довідки №11224/1704 від 16.09.2015 року (а.с.28) [PERSON] зареєстрований в Білгород-Дністровській ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області як фізична особа - підприємець, з 01.01.2014 року по 30.06.2015 рік його дохід, згідно наданої податкової декларації про майновий стан і доходи, відсутній. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» та Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, що ратифікована Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, які є частиною національного законодавства України. Так, відповідно до ст.51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтями 180-182, 184, 191 СК України, передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі ухилення батьків від утримання дитини, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються судом у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Зазначений розмір, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України. Статтею 1 Закону України "Про прожитковий мінімум" визначено, що прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], є батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Батько протягом останнього часу не приймає участі у матеріальному забезпеченні дітей. Діти знаходяться на утриманні матері, [PERSON] Приймаючи до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, відсутність у платника аліментів інших дітей, а також всі обставини, що мають істотне значення по справі, суд вважає, що відповідач буде спроможним сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання дітей, [PERSON] та Данііла в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 26.06.2015 року до повноліття дітей.

Outcome: approved