Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що сторони спору перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 07.06.2019 було розірвано. Сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідач участі у матеріальному забезпеченні не бере, а тому їй важко здійснювати утримання дитини самостійно. Зважаючи на викладене, позивач звернулась до суду з позовом в якому просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.09.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилась. Подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився. Подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позов визнав. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази суд, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, враховуючи таке. Суд встановив, що сторони спору перебували в зареєстрованому шлюбі з 20.08.2011, який рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 07.06.2019 було розірвано (а.с.5). У сторін спору народились дитина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Той факт, що дитина проживає разом з позивачем підтверджується довідками № 783, 784 від 29.08.2019 виданими виконкомом Ярузької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області (а.с.7). 13 серпня 2019 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу прізвище позивача « [PERSON] » (а.с.8). Частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, і відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В частині 3 статті 181 СК України зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина . Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 06 до 18 років, в грошовому виразі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 1 січня 2019 року - 1013 гривень 50 копійок, з 1 липня - 1059 гривень, з 1 грудня - 1109 гривень. Суд, зважаючи на положення та ст. 141,180-182,191 СК України, зокрема щодо солідарного обов`язку батьків на утримання малолітньої дитини, дійшов до висновку, що вимоги позивача є законними, а відтак визнання позову відповідачем слід прийняти та ухвалити рішення, яким позовні вимоги слід задовольнити. Разом з тим, при вирішенні питання щодо розміру стягуваних аліментів суд враховує те, що аліменти присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі, також враховуючи зміст позовних вимог і суть даного рішення, вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1109,00 грн., які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки така сума відповідає 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку станом на час розгляду справи. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, зважаючи на те, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а також на вказані вище положення, суд вважає, що в порядку ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави 50 відсотків судового збору. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, рішення суду щодо стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved