Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

19 лютого 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до виконавчого комітету Собицької сільської ради Шосткинського району, в якій просить суд встановити факт належності [PERSON], яка померла [INFO], на праві власності житлового будинку [ADDRESS], позначений на схематичному плані земельної ділянки літерою «А» з прибудовою, позначеною на схематичному плані літерою «а», з господарськими будівлями та спорудами: сараї, позначені на схематичному плані літерами «В», «Г», «Д», «Е», літнею кухнею, позначеною на схематичному плані літерою «Б», навісом, позначеним на схематичному плані Є», бесідкою, позначеною на схематичному плані «Ж», погрібом, позначеним на схематичному плані «Пг», вбиральнею, позначеною на схематичному плані «У», колодязем, позначеним на схематичному плані «К» та визнати право власності на вказане майно за позивачем в порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON] В обґрунтування позову посилається на правомірність набуття спадкодавцем [PERSON] права власності на спірне майно, набуття позивачем в порядку спадкування за заповітом права власності на це майно та неможливість оформлення ним своїх прав на спадкове майно в порядку спадкування через відсутність правовстановлюючих документів на нього. Позивач в підготовче судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить судові витрати залишити за ним. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в підготовче судове засідання не з'явився, надіславши заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] померла [PERSON] /а.с. 6/. За життя [PERSON] належав житловий будинок [ADDRESS]. Проте [PERSON] не встигла отримати правовстановлюючі документи та зареєструвати своє право власності на цей житловий будинок. На час будівництва спірного будинку до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось питання узаконення будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначався рік введення в експлуатацію будинку. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (далі - Вказівки № 112/5), а згодом - аналогічними Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24/26, та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (далі - Вказівки № 69). Відповідно до п. 7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженого ЦСУ СССР 12 травня 1985 року № 5-24/26, дані книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності. Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Із довідки № 849, виданої 21.12.2017р. виконавчим комітетом Собицької сільської ради Шосткинського району Сумської області вбачається, що за записами погосподарської книги Собицької сільської ради № 10 житловий будинок з господарським будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], належав [PERSON] /а.с. 30/. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7 якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині установлення факту належності житлового будинку [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами на праві власності [PERSON], померлої 11.01.2014р., підлягають задоволенню. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на вищевказане спадкове майно. За життя [PERSON] заповідала це майно - [PERSON] (позивачу) згідно із заповітом, посвідченим Собицькою сільською радою Шосткинського району Сумської області 01.12.2008 року за реєстровим № 111. Цей заповіт не змінений, не скасований та не визнаний недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З листа матеріалів справи /а.с. 37-38/ вбачається, що після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа № 129 за 2014. Спадкоємцем за заповітом після смерті останньої є позивач, який спадщину прийняв. Інші спадкоємці для прийняття спадщини в нотаріальну контору не звертались. З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що позивач станом на день ухвалення рішення є єдиним спадкоємцем померлої [PERSON], який в силу вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину /а.с. 5, 31, 37/. За змістом ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивач, будучи спадкоємцем померлої [PERSON] за заповітом, звернувся до нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину на своє ім`я на спірний житловий будинок, але відсутність правовстановлюючих документів на зазначений будинок позбавило його можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на спірне майно. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У даному випадку у позивача відсутні правовстановлюючі документи на ім'я спадкодавця на спірний житловий будинок, що свідчить про неможливість отримання ним свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку, отже таке його право має бути захищено в судовому порядку. На підставі вищевикладеного суд вважає можливим позов задовольнити. Враховуючи, що позивачем заявлено клопотання залишити судові витрати по справі за нею, суд залишає судові витрати за фактично понесеними.

Outcome: approved