Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

30 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті. Представник заявниці [PERSON], який діє на підставі договору до суду не з'явився, але надав суду заяву з проханням справу слухати за його відсутності та про те, що заяву підтримує та просить її задовольнити. Із заяви вбачається, що [INFO] чоловік заявниці [PERSON] помер. За життя заявниця та її чоловік постійно мешкали у м. Донецьку Донецької області. Оскільки на даний час м. Донецьк є тимчасово окупованою територією і на ній відсутні державні органи України та отримання свідоцтва про смерть українського зразка є неможливим, з метою підтвердження факту смерті, як громадянина України заявниця звернулась до ВДРАЦС Краматорського МУЮ, однак їй відмовили у реєстрації смерті та надали письмові роз'яснення № Г-111/3-28/3 від 12.02.2016. Встановлення факту смерті [PERSON] потрібно у зв?язку з виникненням у заявниці права на спадкування. Заявниця просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті [PERSON], [INFO], громадянина України у м. Донецьку Донецької області України, який помер у Будьонівському районі міста Донецька Донецької області, України, визначивши дату його смерті [INFO], у віці 49 років. Зацікавлена особа - представник відділу реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції до суду не з'явилася, надала заяву про те, що вона проти задоволення заяви не заперечує. Проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі, що підтверджується: роз'ясненням Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с. 5), лікарським свідоцтвом про смерть (а.с. 6), довідкою про смерть (а.с. 7), копією паспорта (а.с. 8-13) та іншими матеріалами справи. Відповідно до ст. 256 ч. 1 п. 1, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У відповідності з п.8 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Принципи рівності конституційних прав і свобод громадян України закріплено у ст.24 Конституції України, яка має найвищу юридичну силу (ст.8). Право кожної особи на захист своїх цивільних прав та законних інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання визначено у ст.15 Цивільного кодексу України. Захист цивільних прав та інтересів особи судом встановлено ст.16 вказаного кодексу. Статтею 11 ЦК України передбачено підстави виникнення цивільних прав та обов'язків. Частиною першою якої встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до п.4 ч.2 цієї статті, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є будь-які юридичні факти. Згідно п.4, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Згідно п.5, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. Відповідно до п.6, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події. Частиною 1 Статті 49 ЦК України встановлено, що Актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків. Частионою 2 вказаної статті встановлено: Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Відповідно до ч. 3, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Згідно ч.4, реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Крім того, вказаною статтею передбачено, що народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч.2 вказаної статті, державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Частиною 1 статті 3 вказаного вище Закону визначено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус". Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до цього Закону, Цивільного та Сімейного кодексів України та інших актів законодавства органами державної реєстрації актів цивільного стану, що встановлено ч.2 цієї статті. Відповідно до вимог ч.1 ст.9 вказаного вище Закону, державна реєстрація актів громадського стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її .: дження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Відповідно до ч.2. державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Відповідно до ч.3 вказаної статті, Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Державний реєстр актів цивільного стану громадян - це державна електронна інформаційна система, яка містить відомості про акти цивільного стану, зміни, що вносяться до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання та відомості про видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану і про видачу витягів з нього. Державний реєстр актів цивільного стану громадян ведеться відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що встановлено ч. 1 ст. 11 вказаного вище Закону. Державна реєстрація смерті проводиться відповідно ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Так, згідно п.2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного етану» Державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Положеннями п.2 ч.4 вказаної статті визначено, що Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті (у теперішній час заявниця фактично мешкає у м. Краматорську). Згідно ч. 4 ст. 257-1 ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Суд вважає доведеним факт [PERSON], [INFO], громадянина України у м. Донецьку Донецької області України, який помер у Будьонівському районі міста Донецька Донецької області, України, визначивши дату його смерті [INFO], у віці 49 років. На підставі викладеного,

Outcome: approved