Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

28 березня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом до [PERSON], в якому просить позбавити останнього батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON]. Позов [PERSON] мотивувала наступним. 6 серпня 2000 року позивачка уклала шлюб із відповідачем у справі. Від шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] У 2001 році [PERSON] залишив сім'ю та переїхав на постійне місце проживання до м.Києва. 1 грудня 2003 року шлюб між сторонами у справі було розірвано Томашпільським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницької області. Позивачка [PERSON] зазначає, що з дня народження сина відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, аліменти не сплачує з 31 січня 2002 року. Позивачка вважала, що ставлення відповідача до дитини зміниться, тому раніше не зверталася із позовом про позбавлення батьківських прав батька дитини, однак цього не сталося. З часу розлучення [PERSON] не зробив жодної спроби зустрітися із сином. Взагалі не займається вихованням дитини, не цікавиться його життям. [PERSON] вказує, що її син [PERSON] про свого рідного батька [PERSON] знає лише з її слів. Насправді батьком в даний час вважає свого вітчима-теперішнього чоловіка позивачки [PERSON], з яким у позивачки є спільний син. Позивачка [PERSON] зазначає, що 18 березня 2014 року орган опіки та піклування Томашпільської РДА прийшов до висновку, що є всі підстави позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню малолітнього сина [PERSON] В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак подала до суду заяву, в які просить справу за її позовом слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник служби у справах дітей Павлишин І.І. в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його сина [PERSON] Відповідач [PERSON] жодного разу у судове засідання не з'явився по невідомій суду причині. 22 травня 2014 року Томашпільським районним судом зроблено у газеті «Урядовий кур'єр» оголошення про слухання даної, однак відповідач у судове засідання не з'явився, в зв'язку з чим суд ухвалив постановити у справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки відповідач, який належним чином повідомлений про місце, день і час розгляду справи в судове засідання не з'явився і заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав, тому суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд, розглянувши заяву позивачки у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. У статті 164 СК України вказано, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Якщо суд при розгляді справи про позбавлення батьківських прав виявить у діях батьків або одного з них ознаки злочину, він порушує кримінальну справу. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що у [PERSON] та [PERSON] є дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження останнього (а.с.4). Як вбачається із характеристики на [PERSON], даної директором НВК «Томашпільська ЗОШ І-ІІІ ступенів-гімназія» Антонишеним П.В.. батько дитини за час навчання сина [PERSON] у 5-7 класі школу жодного разу не відвідував, навчанням сина не цікавиться, участі в його виховання не бере (а.с.7). Згідно висновку органу опіки та піклування Томашпільської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до сина [PERSON], [INFO] № 01-01-27/790 від 18.03.2014 року, враховуючи те, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до дитини, ігнорує виклики служби щодо вирішення подальшої долі сина, члени органу опіки та піклування вважають, що є підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.9). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON], встановлено, що дитина росте та навчається в добрих умовах, має свою кімнату, добрі умови для розвитку та навчання підтверджено (а.с. 12). Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Отже, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження докази того, що [PERSON] не цікавиться долею дитини [PERSON], не спілкується з ним, не бере участі в його вихованні та житті, не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини. Таку бездіяльність суд розцінює як ухилення [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а саме щодо піклування про здоров'я дитини, її фізичного, духовного та морального розвитку. За таких обставин, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved