Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

28 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Рівненської сільської ради, [PERSON] про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позов мотивувала тим, що [INFO] року померла [PERSON], яка була зареєстрована та постійно проживала в [ADDRESS]. Після її смерті залишилось спадкове майно - земельна частка (пай), яка знаходиться на території Рівненської сільської ради. Померла [PERSON] залишила заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Рівненської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області 14.08.2000 року за № 124 на її ім'я. Крім неї, після смерті [PERSON] спадкоємцем за законом є [PERSON], яка в свою чергу стосовно оформлення своєї частки у спадщині до нотаріальної контори не зверталася та на неї не претендує. Таким чином, вона - єдиний спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] Спадщину прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в нотаріальній конторі вона не взмозі, оскільки правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) відсутній, тому змушена звернутися до суду для оформлення своїх спадкових прав. Просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті [PERSON]. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, просила справу розглянути у її відсутність, про що зазначила у позовній заяві (а.с. 5). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву в якій просила справу розглянути у її відсутності. Позовні вимоги визнає повністю (а.с. 23). Представник відповідача Рівненської сільської ради також в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає (а.с.26). Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом врегульованим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] року в с. Нишівці Мурованокуриловецького району Вінницької області померла [PERSON] (а.с. 9). [PERSON] належало право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності у КСП "Промінь" Рівненської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, розміром 2,18 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], за порядковим номером 6749. Вартість зазначеної земельної частки (паю) становить 67071,02 грн. (а.с. 13). При житті, 04 серпня 2000 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого належну їй земельну частку (пай) заповіла [PERSON] (а.с. 10). Заповітом (а.с.10), свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с. 9), довідкою Рівненської сільської ради № 641 від 16.06.2016 року (а.с.12) стверджується, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка має право на спадкування та яка прийняла спадщину, шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном. Інший спадкоємець за законом [PERSON] спадщини не прийняла, із заявою про її прийняття до нотаріальної контори не зверталася. Зокрема, з інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 45429124 та 45429116 від 17.10.2016 року слідує, що спадкова справа на ім'я померлої [INFO] року [PERSON] не заводилася, тобто спадкові права ніким не оформлялися (а.с.21-22). Згідно оголошення в газеті «Наше Придністров'я» від 29 липня 2016 року оригінал сертифіката, що посвідчував право [PERSON] на земельну частку (пай) серія [NUMBER] втрачено (а.с.11). 02 серпня 2016 року державним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа необхідного для її вчинення (а.с. 14). Стаття 524 ЦК УРСР (1963 р.) встановлює, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст. 534 ЦК УРСР (1963 р.), кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За таких обставин суд вважає можливим задоволити позовні вимоги позивача повністю, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом та прийняла спадщину після смерті [PERSON] шляхом фактичного управління та володіння спадковим майном, інший спадкоємець спадщини не прийняв та на неї не претендує, відповідачі визнали позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб, перешкод в прийнятті ним спадщини суд не вбачає.

Outcome: approved