Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що йому на підставі договору купівлі-продажу від 15.08.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Поповою І.В., зареєстрованого в реєстрі №7696, належить домоволодіння [ADDRESS] . У вказаному домоволодінні зареєстрований [PERSON] , однак позивач з відповідачем не знайомий, його речі у домоволодінні відсутні та місце його фактичного проживання йому невідоме. Посилаючись на те, що відповідач у вказаному будинку не проживає, комунальні послуги не сплачує, згоди на його реєстрацію в будинку він не надавав, тому позивач просив суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - домоволодінням [ADDRESS] . Позивач у судове засідання не з`явилася, надав суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, справу просив слухати за його відсутності, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, а також відзив на позов до суду не надав, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином через офіційний веб-сайт судової влади України, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про проведення розгляду справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 15.08.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Поповою І.В., зареєстрованого в реєстрі №7696, належить домоволодіння [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] із 10.03.1981 року зареєстрований у даному будинку, що підтверджується відомостями, наданими адресно-довідковим підрозділом ГУ УМВС України у Дніпропетровській області від 23.12.2020 року (а.с.20), однак не проживає у ньому, що підтверджується актом про непроживання особи за місцем реєстрації від 05.12.2020 року (а.с.18). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з п. 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ від 07.02.2014 року N 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" застосовуючи положення статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Згідно положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Оскільки відповідач був зареєстрований попереднім власником даного домоволодіння, однак на даний час у ньому не проживає та не є членом сім`ї позивача, у зв`язку з його реєстрацією за вказаною адресою позивач змушений нести витрати по оплаті поточних платежів з урахуванням кількості зареєстрованих осіб, тому суд вважає визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - домоволодінням [ADDRESS] . Також суд вважає стягнути з відповідача на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 гривень.

Outcome: approved