Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

26.04.2016р. позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його малолітньої доньки [PERSON] В позові зазначено, що відповідач з 2010 року не здійснює ніякої підтримки дитині, не спілкується з нею, не приймає участі у вихованні, не створює умов для отримання дитиною освіти. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та надала пояснення, аналогічні тим, що викладені в позові, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі та пояснив, що він не бажає спілкуватись з дитиною, сім'я розпалась, наміру спілкуватись з дитиною в нього немає, просив позов задовольнити. Прокурор у судовому засіданні вважав за необхідне позовні вимоги задовольнити. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні вважала за необхідне позовні вимоги задовольнити та надала суду відповідні письмові висновки. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, думку прокурора, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.4). Відповідно до п.2 ч.1.ст. 164 СК України мати, батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце , коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомо нехтування ними своїми обов'язками. " Як вбачається з матеріалів справи та позову, з 30.06.2006 року по березень 2016 року сторони проживали в зареєстрованому шлюбі. Сторони фактично припинили спільне проживання та ведення сімейного побуту з 2010 року. З 2010 року відповідач перестав виконувати свої батьківські обов'язки щодо [PERSON], проживав окремо від них, а на початку 2016 року подав позовну заяву про розірвання шлюбу, яка рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 09.03.2016р. була задоволена (а.с.7). Відповідач не здійснює матеріальної підтримки дитини, не спілкується з донькою, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не створює умов для отримання нею освіти. [PERSON] навчається в загальноосвітній школі 1-3 ст. № 54 з 1-го класу по теперішній час. Зараз вона навчається в 3-б класі. Згідно Довідки з місця навчання [PERSON] від 11.04.2016 року № 64 позивачка виховує доньку одна, а також позивачка цікавиться навчальними досягненнями доньками, приходить до школи, перевіряє журнал обліку навчальних досягнень класу, відвідує батьківські збори. Батько [PERSON] за період навчання доньки в школі жодного разу не з'являвся. Також згідно довідки Будинку дитячої та юнацької творчості Заводського району від 10.04.2016 року № 34, [PERSON] відвідує гурток естрадного танцю «Ексклюзив». На цей гурток приводить та забирає її або позивачка, або її бабуся [PERSON]. Одяг для танців, про її успіхи та досягнення цікавляться також тільки позивачка та бабуся з дідусем. Стеження за станом здоров'я моєї дитини здійснюється позивачкою особисто у лікарні за місцем їхнього проживання та тимчасової реєстрації. Усі обов'язки щодо доньки позивачка виконує самостійно без участі батька. Окрім того, відповідачем було оформлено нотаріально завірену заяву, в якій він відмовляється від батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON], а також надає вільну і безумовну згоду на усиновлення його доньки [PERSON] будь якою особою (а.с.6). Згідно з висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району, як орган опіки та піклування, вирішила: [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON] (а.с.40). Окрім того, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані, засновані на законі, а тому підлягають задоволенню повному обсязі. Рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 11.05.2016р. з [PERSON] вже стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки (а.с.44), тому суд при розгляді цієї справи питання про стягнення аліментів з відповідача не вирішує. На підставі викладеного та

Outcome: approved