overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

24 квітня 2015 р. позивачка звернулася з даним позовом, мотивуючи його тим, що відповідач, з яким вона перебуває з 2000 р. в шлюбі, є батьком неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], однак кошти на їх утримання не надає. Оскільки відповідач працює, має регулярний заробіток, інших утриманців не має, тому просила стягувати з нього на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 33% відсотків усіх видів доходуу відповідача, щомісячно. В судове засідання позивачка не зявилася, подала письмову заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач з уточненими позовними вимогами згідний, не заперечує щодо його задоволення. Подав письмову заяву з проханням розглядати справу без його участі. Відповідно до ст.. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового засідання не проводилося. Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав. Відповідно до вимог ст.ст.180, 182, 184 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], однак добровільно кошти на їх утримання не надає, тому з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. Визначаючи розмір аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей і платника аліментів. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

24 квітня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 56 у будинку № 18 по вулиці Промисловій міста Павлограда Дніпропетровської області. Позов обґрунтовано тим, що з позивач є власником квартири [ADDRESS]. У даній квартирі зареєстрований відповідач який є сином позивача. З серпня 2015 року по теперішній час відповідач не проживає та не зявляється за зареєстрованим місцем проживання. Добровільно знятись з реєстрації відповідач не бажає, тому позивач змушений звернутись до суду. В судове засідання позивач не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовної заяви не заперечувала. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зясувавши обставини справи, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, та дослідивши письмові докази по справі в підтвердження вказаних обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що місце проживання відповідача - [PERSON], [INFO], зареєстровано за адресою: [INFO]. Дана обставина підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області від 10 травня 2017 року. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 22 серпня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого у реєстрі за № 2-2052, позивач є власником квартири [ADDRESS] (а.с.6). Згідно акту № 5 від 18 квітня 2017 року, виданої головою ОСББ Промислова 18, [PERSON] не проживає [INFO] з 2012 року з серпня 2015 року по теперішній час. Відповідно до \~ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Ст. 7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"\~передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі\~\~судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. На підставі вищевикладеного, суд вважає доцільним визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 56 у будинку № 18 по вулиці Промисловій міста Павлограда Дніпропетровської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

24 квітня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 2 грудня 1995 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини, яка проживає разом із нею, не надає. На підставі наведеного позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно з дня звернення до суду з позовом до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позов визнав повністю, просив справу розглянути за його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні до них правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 2 грудня 1995 року Виконкомом Срібненської сільської Ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис № 10 (а.с.18). Позивачка є матір'ю, а відповідач - батьком дитини [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачкою та знаходиться у неї на утриманні (а.с.10). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Між сторонами не досягнуто домовленості щодо способу виконання обов'язку утримувати дитини відповідачем, який проживає окремо, у зв'язку з чим кошти на утримання дитини (аліменти) підлягають присудженню з нього за рішенням суду. При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує, що відповідач - працездатний, інших осіб, яких зобов'язаний утримувати за законом, не має, дитина здорова, власних джерела засобів до існування не має. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку батька, щомісячно, з 24 квітня 2017 року - дня подання позову до суду, і до повноліття дитини. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у зв'язку із тим, що позивачку, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5Закону України "Про судовий збір". Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. ст.180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

24 квітня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила про стягнення аліментів у розмірі 700грн. на місяць з відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO], через ненадання ним допомоги матеріального забезпечення у добровільному порядку. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач, за належності повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з"явився. Про причини неявки [PERSON] не сповістив, заяви про відкладення розгляду справи не надав. Судом, за згоди позивачки, ухвалено про заочний розгляд справи в порядку глави 8 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши докази, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується представленою копією свідоцтва про шлюб, виданого на підставі актового запису №930 від 04 грудня 2015 року в Книзі реєстрації шлюбів Ленінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції (а.с.3). Позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], за записами у свідоцтві про його народження серії І-ФП №239844, виданому 29 грудня 2015 року за актовим записом №639, місце реєстрації: Ленінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції (а.с.4). Дитина проживає з матір'ю в с.Новопетрівка Снігурівського району Миколаївської області, згідно представленої довідки виконавчого комітету Новопетрівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області за №349 від 21 квітня 2017 року (а.с.5). Позивачка у суді ствердила обставину не надання відповідачем утримання дитині, а також про те, що сторони не мають інших утриманців, стан здоров"я їх задовільний, дані про офіційне працевлаштування відповідача відсутні. Між сторонами по справі мають місце сімейні правовідносини щодо обов'язку батьків на утримання дітей до досягнення ними повноліття, визначеного ст.180 СК України. Згідно ст.181 СК України одним із способів виконання батьками обов'язку утримувати дитину є стягнення аліментів за рішенням суду, у тому числі у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Визначаючи розмір стягнення, в порядку ст.182 СК України, суд враховує задовільний стан здоров'я дитини та її матеріальне становище за надання утримання лише матір'ю, відсутність у хлопчика власного майна, не встановлення обставин, які б могли вплинути на рішення про визначення іншого розміру стягнення. Суд приходить висновку про обґрунтованість визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі відповідно до положень ст.184 СК України, оскільки відповідач не має регулярного доходу, та ухвалює про стягнення аліментів у розмірі 700грн на місяць., починаючи з дати звернення позивачки до суду з позовом, Суд ухвалює про стягнення з відповідача судового збору у порядку ст.ст.79,88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

24\~квітня 2019\~року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про\~\~ розірвання шлюбу. В позові зазначила, що з відповідачем\~ перебуває у шлюбі з 03 червня 2005 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 12.\~Мають малолітнього [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя в них не склалося. Шлюбні стосунки припинені з 2007 року. Вважає, що сім`ю зберегти не можливо, оскільки примирення між ними бути не може. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу залишити прізвище " [PERSON] ". Позивачка в судове засідання\~ надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала,\~ просила розглянути справу без її участі. Згодна на винесення заочного рішення. (а.с.23). Відповідач в судове засідання не з`явився, але своєчасно та належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи. Заяв про поважність неявки в судове засідання, відзиву, заперечень на позовну заяву не надавав. (а.с.20-22). Судом, за згоди позивачки, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази у справі\~ дійшов наступного. Позивачка та відповідач уклали шлюб 03 червня 2005 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 12, що вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 03 червня 2005 року. (а.с.6). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . (а.с.7). Згідно акту встановлення місця проживання від 18 квітня 2019 року, складеного депутатом Березнегуватської селищної ради Миколаївської області, неповнолітній [PERSON] , [INFO] , проживає по [ADDRESS] разом з матір`ю [PERSON] .(а.с.8). Подружнє життя в сторін не склалося, шлюбні стосунки припинені з 2007 року, спільного господарства не ведуть. Позивачка вважає, що їхню сім`ю зберегти не можливо, оскільки це суперечить її інтересам та інтересам їх малолітнього сина. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється\~ внаслідок його розірвання. Частина 3 ст.105 СК України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.\~ Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, \~суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачці судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

24 квітня 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 10 липня 2010 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 28. Мають малолітню [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя в них не склалося. Шлюбні стосунки припинені. Вважає, що сім`ю зберегти не можливо, оскільки примирення між ними бути не може. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу залишити прізвище " [PERSON] ". Позивачка в підготовче засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу без її участі. (а.с.14). Відповідач в підготовче засідання надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав у повному обсязі. (а.с.15). У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши докази у справі дійшов наступного. Позивачка та відповідач уклали шлюб 10 липня 2010 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 28 року та є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим за актовим записом № 73 від 07 вересня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області. (а.с.9-10). Із-за несумісності характерів та різних поглядів на життя сторони припинили сумісне проживання, спільного господарства не ведуть. Позивачка вважає, що їхню сім`ю зберегти не можливо, оскільки це суперечить її інтересам та інтересам малолітньої дитини. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 3 ст.105 СК України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

24 липня 2010 року сторони у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Конотопу Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області зареєстрували шлюб. Шлюб у сторін перший. Подружжя має сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір"ю і на утримання якого відповідач добровільно надаватиме матеріальну допомогу. Майновий спір між сторонами не виник. 03.03.2016 р. [PERSON] звернулася до суду зі вказаною вище позовною заявою. Обгрунтовуючи вимоги тим, що з травня 2015 року в сім"ї постійно виникали сварки, лайки і це призвело до того, що з жовтня 2015 року спільно не проживають. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, ведення спільного господарства і відновлювати їх не бажають. У судовому засіданні достеменно встановлено, що подальше спільне життя цього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. За таких підстав, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно і збережена бути не може, а тому їх шлюб на підставі ст. 112 СК України і потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

24 липня 2012 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON], в якому зазначила, що їх неповнолітній син -[PERSON], [INFO], проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач, який є батьком дитини, матеріальну допомогу на його утримання не надає, а вона позбавлена можливості самостійно забезпечити належні умови утримання дитини, тому була змушена звернутися до суду із цим позовом, та просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини усіх видів його доходу на її користь до досягнення їх сином повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте в адресованій суду заяві просила справу розглянути у її відсутність та позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак в адресованій суду заяві зазначив, що позовні вимоги визнає та просить розглянути справу у його відсутність. Суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтв про шлюб та про народження, сторони перебувають у шлюбі з 7 серпня 2009 року та мають неповнолітнього сина -[PERSON], [INFO] (а.с. 9,14). Згідно довідки Калинівської сільської ради неповнолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] та перебуває на її утриманні (а.с. 10). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 та ч. 1 і ч. 2 ст.183 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджуються в частині від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вимоги ст.ст.180, 182 СК України, матеріальне становище дитини, позивачки та відповідача, який до того ж позовні вимоги визнав, суд прийшов до висновку, що відповідач зобов'язаний та має можливість сплачувати аліменти на утримання свого неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів свого заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Окрім цього, згідно зі ст. 79, ст. 88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 214 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

24 липня 2012 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON], в якому зазначила, що їх неповнолітній син [PERSON], [INFO], проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач, який є батьком дитини, матеріальну допомогу на його утримання не надає, а вона позбавлена можливості самостійно забезпечити належні умови утримання дитини, тому була змушена звернутися до суду із цим позовом, та просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини усіх видів його доходу на її користь до досягнення їх сином повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, проте в адресованій суду заяві просила справу розглянути у її відсутність та позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак в адресованій суду заяві зазначив, що позовні вимоги визнає та просить розглянути справу у його відсутність. Суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтв про шлюб та про народження, сторони перебувають у шлюбі з 7 серпня 2009 року та мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 9,14). Згідно довідки Калинівської сільської ради неповнолітній [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] та перебуває на її утриманні (а.с. 10). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 та ч. 1 і ч. 2 ст.183 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджуються в частині від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вимоги ст.ст.180, 182 СК України, матеріальне становище дитини, позивачки та відповідача, який до того ж позовні вимоги визнав, суд прийшов до висновку, що відповідач зобов'язаний та має можливість сплачувати аліменти на утримання свого неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів свого заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Окрім цього, згідно зі ст. 79, ст. 88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 214 грн. 60 коп.

Outcome: approved