Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

30.03.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку та доходу щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом до досягнення повноліття дитини та на її утримання в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку та доходу щомісячно до досягнення сином [PERSON], [INFO] трирічного віку починаючи з дня звернення до суду з позовом. В обґрунтування позовної заяви вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 12.11.2015 року, на даний час шлюб не розірвано, але вона звернулась до суду з заявою про розірвання шлюбу. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає з нею і знаходиться на її утримані. Відповідач на утримання та виховання дитини, а також на її утримання, матеріальної допомоги не надає, хоча має можливість її надавати, є працездатним, має постійний дохід, чим ставить її з дитиною в тяжке матеріальне становище, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Належним чином сторони в судове засідання не з'явилися. Позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] подав заяву про судовий розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою. звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: З копій свідоцтв про народження та про шлюб, вбачається, що [PERSON] та [PERSON], перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. (а. с. 7, 8). Відповідно до даних довідки №196 виданої секретарем Лиманської сільської ради Зміївського району Харківської області від 20.03.2017 року вбачається, що [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS], має у складі сім'ї сина [PERSON], [INFO]. (а. с. 9). Відомостями довідки №91/С/20-23-04-31 Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області від 21.03.2017 року підтверджується, що [PERSON] працює в Харківській ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області з 27.05.2016 року на посаді головного ревізора-інспектора відділу податків і зборів з юридичних осіб Зміївського відділення та знаходиться у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. (а. с. 10). Сторонами визнаються та, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, що малолітній син сторін перебуває на утриманні матері, а батько дитини проживає окремо; між сторонами відсутня згода щодо порядку участі батька в утриманні дитини, а також дружини до досягнення дитиною трирічного віку; відповідач має регулярний дохід, з якого в змозі сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, та на утримання дружини, у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином трирічного віку. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідністю з ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності з ч. ч. 1, 2, 4, 6 ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги і це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідністю з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання відповідачем позову та наявність законних підстав для стягування з відповідача аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, та на утримання дружини [PERSON] у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином трирічного віку, є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved