Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до СТ «Зарево» (надалі - Товариство) про визнання неправомочними загальних зборів від 30.06.2013 року, визнання недійсними прийнятих на них рішень оформлених протоколом від 30.06.2013. В процесі розгляду справи позивач уточнював свої позовні вимоги, які обґрунтував тим, що він є членом СТ «Зарево», діяльність якого регламентується положеннями Статуту та чинного законодавства, обов'язковими для всіх членів об`єднання, в тому числі і щодо скликання та проведення загальних зборів товариства. Однак, при проведенні загальних зборів членів товариства 30.06.2015 були порушені встановлені норми щодо процедури скликання та проведення загальних зборів, порядку повідомлення про їх проведення, кількості присутніх на зборах, а також порядок прийняття рішень на загальних зборах, тобто без наявності відповідного кворуму з порушенням процедури голосування. Крім того, позивач вказував на прийняття рішення щодо встановлення членських внесків для членів товариства, хоча вказане питання у порядку денному було відсутнє. В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, пояснив, що про проведення загальних зборів члени товариства повідомлялися шляхом розміщення оголошень за 19 днів до проведення зборів, на зборах були присутні 166 осіб, що підтверджується підписами членів товариства у списку членів товариства, які були присутні на загальних зборах 30.06.2013. Таким чином, загальні збори були правомочними, відповідно і прийняті на них рішення, за якими проводилося голосування, прийняті у відповідності до вимог Закону України «Про господарські товариства» та Статуту. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у ній докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, надавши належну оцінку поясненням представників сторін, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Садівницьке товариство «Зарево» зареєстровано згідно рішення виконавчого комітету Житомирської ради народних депутатів за №42 від 21.02.1990 року. Товариство керується у своїй діяльності чинним законодавством, Статутом, а також внутрішніми локальними нормативними актами. Права та обовязки членів товариства та порядок діяльності самого товариства, передбачені в Статуті СТ «Зарево», затверджений протоколом загальних зборів членів товариства від 29.03.2008 року. Позивач є членом Товариства, що підтверджується наявною в матеріалах копією книжки члена садівницького товариства «Зарево» з 2006 року. 30.09.2013 проведено загальні збори членів Товариства, з порядком денним щодо обрання голови Товариства, заслуховування звіту голови Товариства [PERSON], виборів правління СТ «Зарево», виборів ревізійної комісії, заслуховування звіту бухгалтера та з інших питань (у протоколі відображено у категорії «різне»). Як зазначає позивач, останній не був належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення загальних зборів. Відповідно до п.п. 8.2, 8.2.1. Статуту Товариства, чергові загальні збори скликаються головою товариства або правлінням в разі потреби, але не рідше одного разу на рік. Про дату, місце проведення та порядок денний загальних зборів члени товариства повинні бути повідомленні не пізніше, ніж за 10 днів до визначеного строку їх проведення. Повідомлення може здійснюватися за допомогою розміщення відповідних оголошень на інформаційних щитах, розташованих на території товариства, по телефону, а також здійснюватися в усній формі. Представником відповідача надана копія оголошення про проведення 30.06.2013 звітно-виборних загальних зборів членів Товариства, яке було розміщено 11.06.2013 (за 19 днів до проведення зборів) на інформаційних щитах, що розташовані на території Товариства. Вказаний факт позивачем не спростовано, доказів протилежного не надано. П. 8.4. Статуту передбачено, що загальні збори членів товариства визначаються правочинними при участі в них більше 50% від загального числа членів товариства. Втім, як встановлено в судовому засіданні і підтверджується належними доказами, проведення загальних зборів та прийняття рішень на вказаних зборах, закріплених в протоколі від 30.06.2013 року, були здійснені з порушеннями процедури проведення загальних зборів та, як наслідок, прийняття відповідних рішень. Згідно із частиною першою статті 8 Цивільного кодексу України (далі ЦКУ) якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини. Законами України «Про кооперацію» та «Про обєднання громадян», Статутом СТ «Зарево» порядок проведення загальних зборів Товариства не врегулювано. Подібні за змістом правовідносини регулює Закон України «Про господарські товариства», статтею 41 якого передбачено здійснення реєстрації акціонерів у день проведення загальних зборів. Відповідно до п.п. 10, 12 Положення про загальні збори громадян за місцем проживання в Україні, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 17.12.1993 за №3748-ХІІ, для ведення протоколу зборів обирається секретар зборів. За результатами зборів складається протокол, який підписується головою і секретарем зборів. До протоколу зборів додаються матеріали реєстрації їх учасників (список громадян, які були присутніми на зборах, із зазначенням місця їх проживання. Судом встановлено, що у протоколі кількість членів об`єднання, що були присутні на зборах не відображена, а рішення учасників загальних зборів приймались одноголосно. Згідно наданого представником відповідача списку членів СТ «Зарево» станом на 30.06.2013, чисельність останніх становила 306 осіб, у звязку з чим, суд дійшов висновку, що для наявного кворуму (правомочності проведення загальних зборів) необхідна кількість присутніх має становити не менше 154 осіб. Як зазначено представником відповідача у наданих запереченнях та безпосередньо у поясненнях під час розгляду справи судом, легітимність проведених 30.06.2013 загальних зборів, наявність кворуму, підтверджується списком членів товариства, які були присутні на загальних зборах та перед початком їх проведення пройшли реєстрацію шляхом внесення кожним присутнім власноруч запису (до списку) свого прізвища, імя, по-батькові, номеру земельної ділянки та адресу проживання. Разом з тим, дані, що містяться у списку присутніх членів садового товариства на загальних зборах 30.06.2013, на думку суду, є сумнівними, оскільки суперечать обставинам, визнаних судом загальновідомими в порядку ч. 2 ст. 61 ЦПК України. Зокрема, рішенням Житомирської міської ради від 18.06.2014 за №680 перейменовано вул. Московську в місті Житомирі на вул. [PERSON] Сотні без зміни нумерації будівель. Вказана обставина є загальновідомою, а тому не потребує доказування. У списку членів товариства, що були присутні на загальних зборах 30.06.2013, 4 особи пройшли реєстрацію із зазначенням місця проживання [INFO]. ([PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]І.) Вказаний факт спростовує обґрунтування представника відповідача, щодо складання такого списку у день проведення загальних зборів, оскільки, станом на 30.06.2013 вулиця з указаним найменуванням не існувала. При цьому, суд враховує, що передумовами до зміни найменувань вулиць стали події, що відбувались у м. Києві протягом листопада 2013-лютого 2014 років. Вказаний факт підтверджується Указом Президента України "Про вшанування подвигу учасників Революції гідності та увічнення памяті [PERSON] Сотні". Таким чином, станом на день проведення загальних зборів 30.06.2013 жоден громадянин України, зокрема члени СТ «Зарево», не могли знати про початок Революції гідності, її наслідки, про майбутнє перейменування вулиці Московської. Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що належна реєстрація членів СТ «Зарево» у день проведення загальних зборів 30.06.2013 не проводилась взагалі, а наявність кворуму не встановлювався. Відтак, наданий представником відповідача список членів товариства, що були присутні на загальних зборах 30.06.2013 не може бути визний належним доказом того, що при проведенні загальних зборів були присутні необхідна кількість учасників. За змістом п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 за №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», ст.. 41 Закону України «Про господарські товариства» правомочність загальних зборів визначається на підставі реєстру акціонерів, складеному у день проведення загальних зборів. Якщо реєстрація акціонерів у день проведення загальних зборів не здійснювалась, загальні збори є неправомочними. Рішення, прийняті на таких зборах, визнаються недійсними у судовому порядку. Крім того, аналізуючи дані відображені у списках членів товариства станом на 30.06.2013 та присутніх на загальних зборах 30.06.2013 судом встановлено, що 8 осіб зазначених у списку присутніх, а саме: [PERSON], [PERSON], Дігенко (прізвище та по батькові не читаємо), [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], взагалі не вказані у списку членів Товариства станом на 30.06.2013. Таким чином відповідачем не доведено, що під час проведення загальних зборів здійснювалась реєстрація членів СТ «Зарево», перевірялась правомочність загальних зборів та зазначена у запереченнях кількість присутніх 166 осіб, у звязку з чим, проведення загальних зборів 30.06.2013 є неправомочними. Вирішуючи питання про лігитимність рішення загальних зборів СТ «Зарево» від 30.06.2013 року суд виходить з наступного. Відповідно до Закону України «Про кооперацію», документом, що регулює діяльність кооперативу, є його Статут (ст. 8). У разі невідповідності Статуту Закону, застосовуються норми відповідного Закону (ч. 3. ст. 41). Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про кооперацію», кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно обєднались на основі членства та ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. За приписами статті 15 вказаного Закону вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу, до компетенції яких належить, зокрема, затвердження статуту кооперативу та внесення до нього змін, прийняття інших рішень, що стосуються діяльності кооперативу, визначення розмірів вступного і членського внесків. Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про кооперацію» Садівницьке товариство «Зарево» за напрямком діяльності є садово-городнім кооперативом. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про кооперацію», основними правами члена кооперативу є: участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; одержання кооперативних виплат та виплат на паї; одержання паю у разі виходу з кооперативу в порядку і в строки, визначені його статутом; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов'язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити. Щодо іншої частини оскаржуваного рішення про встановлення ставки сплати членських внесків, то таке рішення опосередковано стосується прав позивача, оскільки є питанням, яке не було передбачено в порядку денному, крім того не може залишитися в силі тому, що суперечить п.8.2.1. чинного Статуту. На підставі викладеного суд приходить до висновку що загальні збори проведено з грубим порушенням вимог статуту, при проведенні загальних зборів була присутня недостатня для проведення зборів та прийняття правомірних рішень кількість членів товариства - кворум, а тому вказані збори необхідно визнати нелегітимними, а прийняті на них рішення недійсними. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки є законними та обґрунтованими. Пунктами 18 та 22 постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено, у разі, якщо на порушення вимог ст. 43 Закону України «Про господарські товариства» питання не було включено до опублікованого порядку денного загальних зборів товариства, рішення цих зборів із зазначеного питання повинні визнаватися недійсними через пряму заборону закону, а прийняття загальними зборами рішень за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення, прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved