Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

23.07.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 2009р. по січень 2015р. вони проживали разом без реєстрації шлюбу. Від сумісного проживання мають сина - [PERSON], [INFO]. З січня 2015р. вони припинили відносини. Син проживає з нею, та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина, на підставі чого просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), до досягнення дитиною повноліття ; стягнути з відповідача всі понесені витрати. В судове засідання позивачка з'явилася, позов підтримала у повному обсязі, та просила його задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. Відповідач в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав повністю. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання позову відповідачем по справі не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання позову та задовольняє позов в повному обсязі. Судом встановлено, що в період з 2009р. по січень 2015р. сторони проживали разом без реєстрації шлюбу. Від сумісного проживання мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 17.07.2013р. (а.с.3). Згідно довідки виконавчого комітету Верхньодніпровської міської Ради Дніпропетровської області від 23.07.2015 року № 5122, [PERSON], [INFO], знаходиться на повному утриманні позивачки (а.с. 7). Відповідач ухиляється від утримання дитини та не надає позивачці матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивачка просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) на утримання дитини. Статтею 191 СК України, передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За такими обставинами позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх доходів щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. Згідно зі статтею 5 частини 1 пункта 3 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 81, 88 Цивільно-процесуального кодексу України, позивач звільнений від сплати судових витрат при зверненні з позовом про стягнення аліментів та вони стягуються з відповідача. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Outcome: approved