Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

22 грудня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання, у зв`язку з продовженням навчання в розмірі 1/6 з усіх видів доходів, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати подання позовної заяви - 22 грудня 2020 року і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення 23-річного віку. Обґрунтовуючи вимоги позову, [PERSON] зазначила, що навчається на 1 курсі денної форми навчання, державного замовлення Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу, а тому не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно себе забезпечувати. Весь тягар по її утриманню несе мати [PERSON] . Відповідач працює та має змогу надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній донці, однак добровільно цього не робить. Ухвалою суду від 01 лютого 2021 року відкрито провадження та справа призначена до судового розгляду в порядку спрощеного провадження. В судове засідання позивач не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, неодноразово викликаний судовими повістками, направленими за його зареєстрованим місцем проживання, в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань не подавав.З урахуванням викладеного, суд, відповідно до ч. 4 ст. 223, 280, 281 ЦПК України вирішив провести заочний розгляд справи. Третя особа, через канцелярію суду 22.02.2021 надала письмові пояснення, в яких вказала, що напалягає на задоволенні позовних вимог. У зв`зку з тимчасовою непрацездатністю, не має можливості надавати доньки матеріальну допому співмірну з її потребами. Додатково зазначила, що в період канікул та карантинних обмежень донька [PERSON] проживає разом з нею, роботу і навчання не поєднує. [PERSON] отримує стипендію, яка не покриває всіх необхідних витрат. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке. Частиною 1 статті 199 СК України передбачено, що у випадку коли повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом, на підставі дослідження змісту свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є батько - [PERSON] (відповідач), мати - [PERSON] (третя особа) /а.с. 3/. З довідки Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу від 05.10.2020 за №326 вбачається, що на даний час [PERSON] , навчається на денній формі навчання інституту архітектури, будівництва та енергетики Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу /а.с.5/. Крім того, [PERSON] за період навчання в університеті з вересня 2020 року по лютий 2021 року отримала стипендію в сумі 7800 грн., що підтверджується довідкою про доходи Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу /а.с.35/. Згідно витягу з наказу № 62/9 від 16.09.2020 Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу вбачається, що студентку інституту архітектури, будівництва та енергетики [PERSON] поселено в гуртожиток №7 з 15.09.2020 р. на 2020-2021 навчальний рік, витрати на 1 ліжко-місце становить 520 грн. в місяць /а.с.42-44/. Позивач зазначає, що отриманої нею стипендія і коштів, які надає мати [PERSON] є недостатньо для повноцінного життя, тому має необхідність в матеріальній допомозі батька. Зі змісту позовної заяви вбачається, що з [PERSON] стягувались аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] на підставі виконавчого листа Апеляційного суду Сумського області у справі №1819/4414/12, до досягнення [PERSON] (позивача) повноліття. Сплата аліментів відповідачем [PERSON] також підтверджується витягом з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків Головного управління ДПС у Сумській області, Управління у м.Сумах (м.Суми) від 05.04.2021 в якому зазначено, нарахування та виплат аліментів щоквартально в період з 01.01.2019 по 31.12.2020 на користь [PERSON] /а.с.338-39/. Наразі відповідач добровільно матеріальної допомоги позивачу не надає. З урахуванням встановлених обставин суд приходить до висновку, що [PERSON] , яка досягла повноліття, продовжує навчання, є донькою відповідача у даній справі та потребує матеріальної допомоги, відповідає критеріям, наведеним у частині 1 статті 199 СК України. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина 1 ст. 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Частина 2 ст. 13 ЦПК України визначає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частина 1 ст. 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач відзиву не подав, в судове засідання не з`явився, а тому суд, задовольняючи позовні вимоги, виходить з наданих позивачем доказів, вважаючи їх достатніми, належними та допустимими. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються з дня пред`явлення позову. З урахуванням встановлення при розгляді даної справи наявності перелічених вище обставин, з якими закон пов`язує обґрунтованість стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання [PERSON] на період навчання, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Вимоги позивача доведені повністю, а відповідачем не було подано жодних доказів на їх спростування. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп., від оплати якого позивача звільнено вказаним Законом.

Outcome: approved