Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

14 липня 2021 року [PERSON] , інтереси якого представляє представник, адвокат Гармаш А.В., звернувся до суду з позовом до Світловодської міської ради Кіровоградської області про визнання за ним права власності на гараж [ADDRESS] , за набувальною давністю. В обґрунтуванні позовних вимог посилається на те, що позивач [PERSON] з 2007 року і по теперішній час володіє та користується гаражем [ADDRESS] . Згідно акту від 11.06.2021 року, складеного власниками сусідніх гаражів по [ADDRESS] , останні підтверджують той факт, що [PERSON] дійсно відкрито володіє та користується з 2007 року і по теперішній час, гаражем № [NUMBER] , який знаходиться по [ADDRESS] . Право власності на гараж № [NUMBER] , який знаходиться по [ADDRESS] , за позивачем або іншими особами не зареєстровано. Зазначає, що позивач є добросовісним набувачем гаражу. Так, свого часу попередній власник надав дозвіл на його використання, у зв`язку з тим, що не мав необхідності в гаражі та не мав фізичної можливості його обслуговувати. Доля попереднього власника наразі невідома, крім того, що його ім`я [PERSON] та він змінив місце проживання переїхавши в іншу місцевість. Всі гаражі, які розташовані по [ADDRESS] , в тому числі і гараж позивача наразі вже не входять до будь-яких гаражних кооперативів або інших організацій. На даний момент у позивача виникли складнощі щодо укладення договору по енергопостачанню, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, тому він вимушений звернутися до суду із даним позовом для захисту своїх прав та інтересів. Ухвалою від 19 липня 2021 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, надано відповідачу строк на подання відзиву, а в разі його подання, позивачу - строк для подання відповіді на відзив. Відзив, в порядку ст.178 ЦПК України, представником відповідача не надано. Ухвалою суду від 16 серпня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився. 16 серпня 2021 року представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі та позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. 05 серпня 2021 року від Світловодської міської ради до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно технічного паспорта виготовленого 20 жовтня 2020 року Світловодським комунальним міжміським бюро технічної інвентаризації, гараж (машино-місце) №2А площею 25,0 м.кв. розташований по [ADDRESS] . Ринкова вартість вказаного гаража складає 17 575 грн., що підтверджує звіт про оцінку від 19 листопада 2020 року. (а.с.7-10) З архівної довідки СКМБТІ № 1085 від 19 листопада 2020 року та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14 липня 2021 року вбачається, що право власності на гараж [ADDRESS] , ні за ким не зареєстровано. (а.с.11,15) Згідно акту від 11 червня 2021 року, складеного власниками сусідніх гаражів по [ADDRESS] , останні підтверджують той факт, що [PERSON] дійсно відкрито володіє та користується з 2007 року і по теперішній час, гаражем [ADDRESS] . (а.с.12) Позивач, [PERSON] , звернувся до суду із даним позовом, обґрунтовуючи його тим, що він є добросовісним набувачем майна, відкрито і безперервно володіє і користується гаражем [ADDRESS] , понад 10 років і ніхто на вказане майно не претендує, а тому має право на звернення до суду для захисту своїх прав, шляхом визнання права власності на гараж за набувальною давністю. Вирішуючи спір по суті справи, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно п. п.9, 13, 14 Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Виходячи зі змісту статей 335 і 344 ЦК, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей об`єкт третіми особами за набувальною давністю. Ураховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд зазначає, що позивачем, [PERSON] , належними, допустимими та достовірними доказами доведено, що він добросовісно заволодів чужим майном, а саме, гаражем [ADDRESS] . При цьому, суд враховує, що право власності на вказане нерухоме майно ні за ким не зареєстровано, а позивач [PERSON] добросовісно, безперервно та відкрито продовжував користуватися цим майном впродовж більше 10 років, утримує та використовує його для власних потреб з 2007 року, а тому суд вважає, що позивачем доведено наявність підстав для задоволення позову та визнання за ним права власності на гараж [ADDRESS] , за набувальною давністю. Враховуючи клопотання позивача, судові витрати у справі віднести за його рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: approved