Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

23.05.2018 року Полтавський обласний центр зайнятості звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути із відповідача на їх користь допомогу по безробіттю в сумі 10160,13 грн. На обґрунтування заявлених вимог ( з урахуванням заяви про зміну підстав позову) вказував, що відповідач перебував на обліку в Глобинському районному центрі зайнятості як безробітний з 11.09.2017 року по 16.11.2017 року. Під час реєстрації як безробітного 11.09.2017 року відповідач не повідомив, що він перебував у трудових відносинах з ТОВ «Сокіл Полтавщина» з 01.09.2017 року по 11.09.2017 року. Згідно розрахунку Філії від 16.01.2018 року в період з 18.09.2017 року по 13.11.2017 року відповідачу виплачено допомогу по безробіттю в сумі 10160,13 грн. Відповідно до пункту 7 Порядку №60/62, відповідачу направлено копію наказу від 16.01.2018 №2 «Про повернення допомоги по безробіттю», та повідомлення від 17.01.2018 №103 про необхідність повернення допомоги по безробіттю в сумі 10160,13 грн в 15-денний термін в добровільному порядку. Однак, ніяких перерахувань відповідач не провів. Представник позивача Мельников О.М. в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на підстави та обставини, вказані в ньому та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що вважав, що оскільки 11.09.2017 року з ним було проведено повний розрахунок та видано трудову книжку, то він уже був звільнений в цей день. Суд, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Ст. 81 ЦПК України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 11.09.2017 року [PERSON] звернувся до Глобинського районного центру зайнятості із заявою про надання йому статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю. На підставі особистої заяви [PERSON] та відповідно до ч.1 ст.43 ЗУ «Про зайнятість населення», останньому було надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю. В заяві про надання статусу безробітного від 11.09.2017 року відповідач зазначив, що через відсутність роботи не має заробітку, пенсію на пільгових умовах та за вислугу років не отримує, з правами і обов'язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, ознайомлений. Відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 №60/62 (далі - Порядок №60/62), Глобинською районною філією Полтавського обласного центру зайнятості (далі - Філія) складено Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним від 19.02.2018 року №112. В ході розслідування встановлено, що під час реєстрації в Глобинському районному центрі зайнятості як безробітного 11.09.2017 року відповідач не повідомив, що він перебував у трудових відносинах з ТОВ «Сокіл Полтавщина» з 01.09.2017 року по 11.09.2017 року. Згідно листа ТОВ «Сокіл Полтавщина» від 15.02.2018 року № 2, [PERSON] був прийнятий на роботу учнем охоронника з 01.09.2017 року (наказ № 95-к від 31.08.2017 року), звільнений за угодою сторін з 11.09.2017 року (наказ № 100-К від 11.09.2017 року). Тобто, на момент реєстрації як безробітного, відповідач був зайнятою особою, оскільки день звільнення вважається останнім днем роботи. Згідно статті 3 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» законодавство про страхування на випадок безробіття складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Закону України "Про зайнятість населення" та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері страхування на випадок безробіття, а також міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст. 4 Закону «Про зайнятість населення» , до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. За змістом ст. 1 вказаного Закону, безробітною визнається особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Отже, [PERSON] не вважався безробітним і не мав права перебувати на обліку в Глобинському районному центрі зайнятості 11.09.2017 року. Згідно розрахунку Філії від 16.01.2018 року в період з 18.09.2017 року по 13.11.2017 року відповідачу виплачено допомогу по безробіттю в сумі 10160,13 гривень. Відповідно до пункту 7 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого Наказом Міністра Праці та соціальної політики України від 13.02.2009 року №60/62, відповідачу направлено копію наказу від 16.01.2018 №2 «Про повернення допомоги по безробіттю», та повідомлення від 17.01.2018 №103 про необхідність повернення допомоги по безробіттю в сумі 10160,13 грн в 15-денний термін в добровільному порядку. В добровільному порядку сума незаконно отриманої допомоги по безробіттю до цього часу, відповідачем не повернуто. Наказ про повернення допомоги по безробіттю в установленому законом порядку [PERSON] не оскаржувався. За правилами частин другої та третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» № 1533-ІІІ, яка визначає права, обов'язки та відповідальність застрахованих осіб, такі особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Статтею 36 ч. 3 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Одним із видів матеріального забезпечення на випадок безробіття згідно із частиною першою статті 7 Закону № 1533 є допомога по безробіттю. Згідно пункту 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затвердженого спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України та ДПА України №60/62, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих, така особа знімається з обліку як безробітна в установленому порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ч. 3 ст. 44 ЗУ «Про зайнятість населення» передбачено, що відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Згідно з ч. 1ст. 1166 Цивільного кодексу Українимайнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову Полтавського обласного центру зайнятості до [PERSON] про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю у розмірі 10160,13 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved