Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

20 лютого 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Гуринівської сільської ради Білопільського району про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року померла її матір [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на все її майно, зокрема на домоволодіння [ADDRESS], яке вона побудувала у 1958 році. За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла їй. [PERSON] своєчасно прийняла спадщину після смерті матері, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. З метою оформлення своїх спадкових права на вказане домоволодіння [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння нотаріус їй відмовила у зв'язку з тим, що її мати за життя не зареєструвала вказане домоволодіння у відповідних державних органах та не отримала правовстановлюючих документів на нього. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] звернулася з даним позовом до суду. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися, останній направив суду заяву про розгляд справи без його та позивача участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Гуринівської сільської ради Білопільського району в судове засідання не з'явився, сільський голова Глушко І.М. направив суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечують. Третя особа - приватний нотаріус Білопільського районного нотаріального округу Шамукова С.Ф. в судове засідання не з'явилася, направила листа про розгляд справи без її участі, заперечень проти позову не має. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що матір'ю [PERSON] була [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження позивача та свідоцтвом про укладення нею шлюбу (а. с. 9, 10). Як вбачається з виписки з погосподарської книги №8, наданої Гуринівською сільською радою Білопільського району 09 лютого 2017 року, [PERSON] у 1958 році побудувала житловий будинок в [ADDRESS] (а. с. 7). Відповідно до довідки виконавчого комітету Гуринівської сільської ради Білопільського району від 09 лютого 2017 року №138 [PERSON] на підставі рішення 30 сесії 21 скликання Гуринівської сільської ради Білопільського району від 30 липня 1993 року передано у приватну власність земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS], загальним розміром 0,54 га, з яких: для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель - 0,02 га, для ведення особистого селянського господарства - 0,52 га. Державні акти на право приватної власності на землю [PERSON] не отримувала (а. с. 21). [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а. с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі на вказаний житловий будинок. До дня смерті [PERSON] право власності на вказане вище домоволодіння не зареєструвала. Згідно з довідкою КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» філіал «Білопільська госпрозрахункова виробнича дільниця» від 26 січня 2017 року №63 домоволодіння за адресою: [ADDRESS] на даний час ні за ким не зареєстровано (а. с. 19). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Гуринівської сільської ради Білопільського району 15 листопада 1996 року, зареєстрований в реєстрі за №48, яким все своє майно заповіла своїй дочці [PERSON] (а. с. 8). Відповідно до довідки виконавчого комітету Гуринівської сільської ради Білопільського району від 13 лютого 2017 року №145 [PERSON] постійно до дня смерті [INFO] року проживала за адресою: [ADDRESS]. Разом з нею проживала та була зареєстрована її дочка [PERSON] Заповіт від імені [PERSON], посвідчений виконкомом Гуринівської сільської ради 15 листопада 1996 року за №48, не змінювався та не відмінявся (а. с. 14). Як вбачається з листа приватного нотаріуса Білопільського районного нотаріального округу Шамукової С.Ф. від 14 березня 2017 року за №83/01-16, спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, не заводилася (а. с. 32). На даний час [PERSON] має намір оформити свої спадкові права на вказаний вище будинок, що залишився після смерті її матері, однак внаслідок того, що остання за життя не зареєструвала його у відповідних державних органах на себе, він позбавлений можливості оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. У відповідності до ч. 2 ст. 1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. На час побудови спірного домоволодіння діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка передбачала реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст та селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто фактично записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності. Згідно довідки та висновку начальника КП "Білопільське районне архітектурно-планувальне бюро" від 09 лютого 2017 року житловий будинок в [ADDRESS], зведений з дотриманням архітектурних, санітарних та протипожежних норм та правил. Житловий будинок і надвірні будівлі знаходяться в межах земельної ділянки, не виходять за червону лінію вулиці, а також не знаходяться на суміжних земельних ділянках (а. с. 20). Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити та визнати за нею право власності на домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved