overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

30.07.2014 року позивач [PERSON] звернулась до відповідача [PERSON] з вищевказаною позовною заявою, вказуючи на те, що 23 листопада 2010 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, свідоцтво про укладання шлюбу серії [NUMBER], актовий запис №96. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину- сина, [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між ними припинились з травня 2012 року . Основна причина розпаду сім»ї це різниця характерів , відсутність між ними взаємопорозуміння і довіри, різних поглядів на сімейні відносини та сімейні обов»язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Просить розірвати шлюб та поновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Позивач у судовому засіданні позов підтримала та наполягає на його задоволенню, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач до судового засідання не з»явився, хоча належним чином про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані правовідносини відносяться до сімейних правовідносин і регулюються нормами сімейного законодавства: ст.105 ч.3,110 ч.1,112 Сімейного Кодексу України, роз»ясненями Пленуму ВС України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя", ст.51 Конституції України, відповідно до яких сім'я охороняється державою. У судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя не можливе. Сім'я зруйнувалася остаточно і відновити її не можливо, оскільки сторони не проживають разом з травня 2012 року. Отже, слід розірвати шлюб. На підставі зазначеного, ст.105 ч.3,110 ч.1,112 Сімейного Кодексу України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

30.07.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 02 червня 2013 року зареєструвала з ним шлюб. Від спільного проживання народилася дочка [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Із-за нерозуміння у сім'ї виникають сварки. Фактично шлюбні відносини між ними припинені і протягом останніх десяти місяців вони спільно не проживають. В судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила не надавати строк для примирення, оскільки примирення між ними неможливе. Батьки чоловіка не визнали її за невістку, не признають Соломії, як внучки. Відповідач став на сторону матері, її не підтримував. У нього є інша жінка, зустрічається з іншим чоловіком і вона, має намір створити з ним сім'ю. Він, як до рідної, відноситься до її дочки, дочка любить його. Відповідач працює за кордоном, тому до виїзду на роботу вини мають намір узаконити фактичне припинення шлюбних відносин. Відповідач позов визнав. Просив не надавати строк для примирення, оскільки їхній шлюб зберегти неможливо. Він має намір створити сім'ю з іншою жінкою. Надає матеріальну допомогу на утримання дитини і спорів щодо утримання дитини між ним немає. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично припинено, подружжя спільно не проживають на протязі 10 місяців. Їхній шлюб був нетривалий. На даний час кожний із подружжя мають інших чоловіка (жінку) з якими мають намір створити сім'ї. При таких обставинах збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

30.07.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтувавши свої вимоги тим, що між нею та відповідачем 29.10.2010 року був укладений шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Дробишевської селищної ради Краснолиманського району Донецької області, актовий запис № 12, від шлюбу вони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сім'я розпалася у червні місяці 2015 року з причин різних поглядів на життя, нерозуміння одне одного, в зв'язку з чим між ними стали виникати сварки, були втрачені почуття любові та поваги одне до одного та просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просила справу розглянути без її участі. (а.с. 13) Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі, просив справу розглянути без його участі та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "Шторм". (а.с. 14) Судом встановлено, що між сторонами 29.10.2010 року був укладений шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Дробишевської селищної ради Краснолиманського району Донецької області, актовий запис № 12 (а.с. 8). Шлюб перший. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сім'я розпалася у червні місяці 2015 року з причин різних поглядів на життя, нерозуміння одне одного, в зв'язку з чим між ними стали виникати сварки, були втрачені почуття любові та поваги одне до одного. Майнового спору та спору по вихованню дитини сторони не мають. Відповідно до ст.ст.104,105 СК України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у зв'язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, позивач наполягає на розлученні та не згоден на примирення, як і відповідач. Тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до частин 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає диспозитивне розпорядження відповідача та вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

30.07.2019 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] , у якій просить розірвати шлюб зареєстрований 11.09.2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 176. Мотивуючи позовну заяву вказала, що від шлюбу з відповідачем мають двох доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Шлюбні відносини припинені. Спільне господарство не ведеться. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе. Позивач в судове засідання не з`явилася. Надала заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "Рідна". В судове засідання відповідач не з`явився, причина його неявки суду невідома, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному слуханні справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сім`я існує формально, сторони не мають наміру зберегти шлюб. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 11.09.2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 176. Від шлюбу сторони мають двох доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з позову, за час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Шлюбні відносини припинені. Спільне господарство не ведеться. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ст. 51 Конституції України, ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

30.07.2019 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] , у якій просить розірвати шлюб зареєстрований 29.10.2016 року у Балаклійському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 207. Мотивуючи позовну заяву вказала, що від шлюбу з відповідачем мають доньку: [PERSON] [INFO] . Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Шлюбні відносини припинені. Спільне господарство не ведеться. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе. Позивач в судове засідання не з`явилася. Надала заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за її відсутності. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище " [PERSON] ". В судове засідання відповідач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Згідно з частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сім`я існує формально, сторони не мають наміру зберегти шлюб. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 29.10.2016 року у Балаклійському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 207 (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають доньку: [PERSON] [INFO] ( а.с.9). Як вбачається з позову, за час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Шлюбні відносини припинені. Спільне господарство не ведеться. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Положеннями ст. 200 ЦПК України визначено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст. 51 Конституції України, ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

30.08.2017 р. до суду заявлено позов, у якому позивач просить розірвати їх з відповідачкою шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, протягом останніх семи місяців з відповідачкою подружніх стосунків не підтримує, неповнолітня дитина проживатиме з відповідачкою, майнового спору між ними немає; просив розглянути справу без його участі, позов задовольнити (а.с.11). Відповідачка письмово просила розглянути справу без її участі, вимоги позову визнає, не заперечує проти їх задоволення, після розірвання шлюбу обрала прізвище "[PERSON]" (а.с.12-13). Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають протягом останніх семи місяців, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси, спільно не проживають протягом останніх семи місяців, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

30.08.2017 року ТМО «Психіатрія» у місті Києві звернулося в суд із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], до психіатричного закладу. (а.с.1-2). Заяву мотивує тим, що: - «До ТМО «ПСИХІАТРІЯ» у м. Києві 28.08.2017 року о 16.10 була госпіталізована [PERSON], яка мешкає за адресою [ADDRESS]. Згідно рішення Подільського районного суду м. Києва від 29.06.2016 року [PERSON], визнана недієздатною (Справа №758/874/16-ц). Опікун не призначений. [PERSON], 1994 р.н. страждає на тяжкий психічний розладу вигляді: "Шизофринія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу. Маніоформно-параноїдний синдром. Виражений апатико-дисоціативний дефект. F 20.00 " 29.08.2017 року пацієнтка, [PERSON], [INFO] року народження, яка мешкає за адресою: [ADDRESS], представлена на комісію у складі: голова ЛКК [PERSON], члени комісії -зав. Відділенням № 17 [PERSON], лікуючий лікар-психіатр [PERSON]. у звязку з її недієздатністю. Комісія встановила, що хворий потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару за медичними показниками. Висновок комісії: враховуючи нестабільний психічний стан пацієнтки, неадекватну поведінку, що може привести до непередбачуваних наслідків по відношенню до себе та оточуючих, обумовлене проявами маніоформно-параноїдної симптоматики, потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару. Відповідно до статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна та за рішенням лікаря-психіатра. Так, як на момент подання заяви до суду пацієнтці не призначено опікуна, Адміністрацією ТМО «Психіатрія» у місті Києві було проінформовано Подільську районну в місті Києві державну адміністрацію з проханням надати представника в судове засідання. (Копія повідомлення додається). Однак , згідно рішення Конституційного суду України від 01.06.2016 року у справі № 1- 1 /2016, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є не конституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року № 1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Також згідно зазначеного рішення Конституційним судом України рекомендовано Верховній Раді України невідкладно привести положення законодавства України у сфері надання психіатричної допомоги у відповідність до цього рішення. Крім того, відповідно до частини другої статті 70 Закону України «Про Конституційний суд України», Конституційний суд України вказав такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Враховуючи вищезазначене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

30.08.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30.06.2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №88. Мотивуючи позовну заяву вказала, що від шлюбу з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини припинені з серпня 2018 року. Спільне господарство не ведеться. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе. Позивач в судове засідання не з'явилася. Надала заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за її відсутності. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "[PERSON]". В судове засідання відповідач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Згідно з частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сім'я існує формально, сторони не мають наміру зберегти шлюб. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 30.06.2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №88 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Як вбачається з позову, за час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини припинені з серпня 2018 року. Спільне господарство не ведеться. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Положеннями ст. 200 ЦПК України визначено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

30.09.2014 року до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, протягом останніх чотирьох років з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, неповнолітня дитина проживатиме з позивачкою, майнового спору між ними немає. Позивачка письмово просила розглянути справу без її участі, позов задовольнити, після розірвання шлюбу вибрала прізвище "[PERSON]" (а.с.8). Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про перенесення розгляду справи не заявляв. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно протягом останніх чотирьох років, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси, спільно не проживають протягом останніх чотирьох років, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved