Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

24.07.2018 заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті [PERSON], померлого [INFO] в м. Макіївка Донецької області . Заява мотивована тим, що [INFO] у Донецькій області в м. Макіївка помер її батько [PERSON] Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії № 108541 від 29.06.2018, яке видано на території населених пунктів, які входять до переліку Населених пунктів на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відмовлено їй в державній реєстрації смерті [PERSON], оскільки пред'явлені нею документи не відповідають формі, визначеній законодавством України. В судовому засіданні заявник пред'явлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні з підстав, викладених в заяві. Представник заінтересованої особи надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, заперечень по справі не має. Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності,дійшов висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Так, судом встановлено, що померлий [PERSON] є батьком заявника по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.06.1977 року, актовий запис №433 та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 28.03.2003 року, актовий запис №999(а.с. 7, 8). Заявник зареєстрована у [ADDRESS] проте відповідно до довідки від 17.05.2017 року №2329 перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території та має зареєстроване місце перебування за адресою: [ADDRESS]. Судом оглянуті надані заявником документи: довідка про причину смерті (а.с. 10), лікарське свідоцтво про смерть № 1188 від 29.06.2018 року (а.с.9), свідоцтво про смерть № 108541, видане "Макіївським міським відділом реєстрації Держаної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки" від 29.06.2018 (а.с. 5), в яких зазначено, що [PERSON], помер [INFO] в м. Макіївка, у віці 65 років. Заявниця 24.07.2018 року з метою отримання свідоцтва про смерть батька звернулась до Саксаганського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області отримавши відмову. Як слідує з ч.2 та ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином судом встановлено, що довідка про причину смерті (к форме №106/ у №95), лікарське свідоцтво про смерть № 1188 від 29.06.2018 року,свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане Макіївським міським відділом запису актів цивільного стану Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки від 29.06.2018 є недійсними і не створюють правових наслідків, що позбавило [PERSON], яка є громадянкою України, можливості отримати свідоцтво про смерть її батька. У заявника існують перешкоди в оформленні спадкових правовідносин, оскільки свідоцтво про смерть, видане органом, передбаченим на тимчасово окупованій території, є недійсним і не створює правових наслідків на території України. Відповідно дост. 293 ЦПК Українив порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності дост. 315 ЦПК України. Відповідно до частини 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5, визначені підстави для державної реєстрації смерті, однією з підстав є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Виходячи з наведеного, суд вважає необхідним встановити факт смерті [PERSON], який народився [INFO] року в с. Новоселка, Голованівського району, Одеської області, визнавши датою його смерті [INFO] та місцем смерті м. Макіївка, Донецької області. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 317 ЦПК України, ухвалене судове рішення у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Згідно п. 7 ст. 294 ЦПК України, судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved