Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до АТ «Банк «Фінанси та Кредит», в якому просила стягнути з відповідача грошові кошти по договору банківського вкладу № 300131/152409/07-14 за програмою «Блискуча сімка» від 22.12.2014 року в сумі 4500,00 Євро. Свої вимоги мотивувала тим, що 22.12.2014 року вона уклала з відповідачем договір № 300131/152409/07-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в євро. Предметом вказаного договору було розміщення у відповідача строкового грошового вкладу в розмірі 4500,00 Євро. 09.02.2015 року вона звернулась до відповідача із заявою про повернення депозиту. На її вимогу відповідач перерахував її депозитні кошти на поточний рахунок відповідно до пункту 3.1.4 договору, однак з даного поточного рахунку кошти не видає. На її повторну письмову вимогу від 19.03.2015 року відповідач депозитні кошти не повернув, навіть письмової відповіді їй не надав. На день пред'явлення позову курс гривні відносно Євро становив 25,794 грн. за 1 Євро, а тому загальна заборгованість відповідача перед нею склала 116073,00 грн. Такі дії відповідача свідчать про відмову від добровільного повернення депозитних коштів, а тому вона змушена звернутись в суд з даним позовом Позивачка у судове засідання не з'явилася, подала письмову заяву, в якій просила розглядати справу в її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився та про причини неявки не повідомив, хоч був належно повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про отримання рекомендованих поштових відправлень. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що дану справу слід розглянути в порядку заочного провадження і позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Відповідно до ч.1 ст. 1058 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Частиною 2 ст. 1060 даного кодексу передбачено, що за договором банківського вкладу, незалежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином та відповідно до умов договору, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 року № 5 "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" зазначено, судам слід мати на увазі, що до відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття і ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Судом встановлено, що між сторонами по справі 22.12.2014 року укладено договір № 300131/152409/07-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в євро (а.с. 3-4), відповідно до якого [PERSON] внесла на депозитний рахунок банку № [NUMBER] грошові кошти в сумі 4500,00 євро. Відповідно до п.п 1.1.1 - 1.1.13 даного договору, кошти внесені на такі строки: з 22.12.2014 року по 28.12.2014 року, з 29.12.2014 року по 04.01.2015 року,з 05.01.2015 року по 11.01.2015 року, з 12.01.2015 року по 18.01.2015 року, з 19.01.2015 року по 25.01.2015 року, з 26.01.2015 року по 01.02.2015 року, з 02.02.2015 року по 08.02.2015 року, з 09.02.2015 року по 15.02.2015 року, з 16.02.2015 року по 22.02.2015 року, з 23.02.2015 року по 01.03.2015 року, з 02.03.2015 року по 08.03.2015 року, з 09.03.2015 року по 15.03.2015 року та з 16.03.2015 року по 22.03.2015 року. За змістом п. 2.9 вищевказаного договору, після закінчення будь-якого із строків, визначених п.п. 1.1.1 - 1.1.13 цього договору, або настання інших обставин, визначених законодавством України чи цим договором, кошти з депозитного рахунку № [NUMBER] повертаються клієнту за його письмовою вимогою шляхом видачі готівки або перерахування на його власний поточний або інший депозитний рахунок, а дія цього договору припиняється. Як вбачається з письмової заяви позивачки від 19.03.2015 року (а.с.7), вона зверталася до відповідача із заявою про розірвання договору від 22.12.2014 року та повернення депозитного вкладу. В судовому засіданні встановлено, що незважаючи на письмові звернення позивачки і те, що всі строки, передбачені п.п 1.1.1 - 1.1.13 депозитного договору на даний час вже закінчилися, відповідач свої зобов»язання за вказаним договором не виконує та надані йому позивачкою грошові кошти не повертає. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] слід задоволити та стягнути з АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на її користь грошові кошти в сумі 4500,00 Євро у відповідності до укладеного між ними договору № 300131/152409/07-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в євро, що в перерахунку на національну валюту відповідно до службового розпорядження НБУ від 28.04.2015 року складає 116073,00 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 524, 526, 625, 1058, 1060, 1061, 1075 Цивільного кодексу України, Закону України «Про захист прав споживачів»,

Outcome: approved