Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

26.02.2020р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що в 2012р. вона отримала у дар від [PERSON] житловий будинок, загальною площею 43 кв.м., житловою 16,3 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказане помешкання не було придатним для проживання, а тому позивачем здійснювалося його поліпшення, внаслідок чого загальна площа будинку збільшилася до 92,6 кв.м., житлова до 28.8 кв.м. З приводу даного майна між [PERSON] та [PERSON] виник спір, який тривалий час розглядається судовими інстанціями. В 2018 році, за наявності рішення апеляційного суду Херсонської області, право власності на домоволодіння було зареєстровано за померлим [PERSON] та в подальшому, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, перереєстроване за відповідачем, що призвело до припинення майнового права позивача. Вважаючи свої права порушеними, [PERSON] просила скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 43801911 від 01.11.2018 року та запис про право власності 28688737 від 29.10.2018, відповідно до якого за [PERSON] зареєстровано право власності на 1/1 житлового будинку в [ADDRESS] , а також визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, яким посвідчено право [PERSON] на нерухоме майно, і скасувати рішення державного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 43993925 від 12.11.2018 року та запис про право власності 288699959 від 12.11.2018 року, відповідно до якого за [PERSON] зареєстровано право власності. Дані вимоги позивач обґрунтувала наступним. В 1973 р. [PERSON] було надано земельну ділянку для будівництва площею 600 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] спадкоємцями були його мати [PERSON] , та син [PERSON] . На підставі рішення суду, в 2011 р. [PERSON] стала єдиним власником будинку та в 2012р. подарувала його позивачу. В 2017 Апеляційний суд Херсонської області скасував рішення суду І інстанції та відмовив [PERSON] у задоволенні вимог про визнання за нею права власності. 11.09.2018 апеляційний суд Херсонської області визнав недійсним договір дарування та витребував майно у позивача. В подальшому державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію та зареєстровано за [PERSON] право власності на житловий будинок, загальною площею 92,6 кв.м. 29.05.2019р. Верховний Суд скасував постанову апеляційного суду від 11.09.2018р. та направив справу на новий розгляд. [PERSON] вважає, що при вчиненні дій державним реєстратором було порушено ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п. 66 Порядку «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», оскільки необхідних документів для підтвердження наявності у [PERSON] права власності на житловий будинок, тим більше площею 92,2 кв.м. надано не було. З приводу порушень закону при видачі свідоцтва про право на спадщину, позивач вказала, що нотаріусом не було встановлено всіх спадкоємців, оскільки до їхнього числа безпідставно не було включено [PERSON] , яка мала таку ж частку в спадковому майні, як і відповідач, оскільки являлася спадкоємицею першої черги та прийняла спадщину відповідно до положень ч.3 ст. 1268 ЦК України. Дані обставини призвели до видачі відповідачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно в обсязі, більшому ніж передбачено законом. Також, нотаріусом не було перевірено обсяг та склад нерухомого майна, що належало померлому на дату смерті, внаслідок чого видано свідоцтво на майно, яке не є власністю спадкодавця. Оскільки видача відповідачу свідоцтва порушує права позивача, остання просила визнати його недійсним на підставі ст. 1301 ЦК України, а також, в зв`язку з даною вимогою, скасувати рішення державного нотаріуса та запис про право власності. Ухвалами суду від 23.06.2020р. в задоволенні клопотання [PERSON] про об`єднання позовів в одне провадження відмовлено та задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Ухвалою суду від 27.08.2020 відмовлено в задоволенні клопотання [PERSON] про зупинення провадження у справі. Ухвалою від 02.09.2020 провадження по справі зупинено до вирішення питання про відвід судді Третьяковій І.В. іншим суддею. 04.09.2020 [PERSON] подав відзив, в якому просив в задоволенні позову відмовити, оскільки доводи та посилання позивача вже були розглянуті судовими інстанціями в інших справах, а пред`явлення [PERSON] позову розцінюється [PERSON] , як створення йому перешкод у володінні успадкованим майном. Ухвалою судді [PERSON] від 09.09.2020р. в задоволенні заяви [PERSON] про відвід судді Третьякової І.В. відмовлено. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали на підставах викладених в позові та просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач та треті особи в судове засідання, призначені на 16.09.2020р. не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, що підтверджується розпискою про повідомлення часу і місця наступного судового засідання, згідно ч.6 ст. 128 ЦПК України (а.с. 149). Пояснення третіх осіб до суду не надходили. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 12.11.2011 року за [PERSON] було визнано право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] . 12.06.2012р. приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Маршаловою М.В. було посвідчено договір дарування, за яким [PERSON] подарувала [PERSON] житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Згідно опису предмета договору (п. 1.3) в дар відчужено будинок літ «А» - черепашник, житловою площею 16,3 кв.м., загальною площею 43,0 кв.м. При ньому є: туалет літ. «Б» - цегла, огорожа №2,3. Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 13.12.2017р. рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 12.12.2011р. скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову відмовлено за необґрунтованістю. У січні 2018р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договору дарування від 12.06.2012р. та витребування нерухомого майна. Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 10.04.2018р. позовні вимоги [PERSON] залишені без задоволення. Постановою апеляційного суду Херсонської області від 11.09.2018р. скасовано рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 10.04.2018р. і постановлено нове. Позов [PERSON] задоволено. Визнано недійсним договір дарування житлового будинку, укладеного 12.06.2012р. між [PERSON] та [PERSON] . Витребувано у [PERSON] житловий будинок по [ADDRESS] , забудовником якого був [PERSON] , який помер [INFO] . З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що 29.10.2018р. державним реєстратором Зелінським В.Ф. було внесено запис про право власності [PERSON] № 28688737. Підстава внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 43801911 від 01.11.2018, [PERSON] , Виконавчий комітет Голопристанської міської ради Херсонської області. Підстава виникнення права власності: дублікат договору, серія та номер 1-233, виданий 25.09.2018р. видавник: Державний нотаріальний архів Херсонської області; довідка, серія та номер: 191, виданий 05.10.2018, видавник: КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» ХОР; лист, серія та номер:704/02-14, виданий 11.09.2018, видавник Апеляційний суд Херсонської області; рішення суду, серія та номер :2-1585/11, виданий 13.12.2017, видавник: Апеляційний суд Херсонської області; ухвала суду, серія та номер:654/223/18, виданий 18.09.2018, видавник: Апеляційний суд Херсонської області; витяг зі Спадкового реєстру, серія та номер:3910887, виданий 22.02.2005, видавник: Голопристанська державна нотаріальна контора Херсонської області. Отже, як вбачається із вищевикладеного, одним із документів, на підставі якого державним реєстратором було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності за [PERSON] та внесено запис до реєстру стала постанова Апеляційного суду Херсонської області від 11.09.2018р. У даному судовому рішенні зазначено, що об`єкт будівництва не був зареєстрований як нерухоме майно і правовстановлюючий документ забудовнику ( [PERSON] ) за його життя не видавався і відповідної реєстрації прав власності на час його смерті не здійснювалось. За клопотанням сторони позивача, ухвалою суду від 23.06.2020р. було витребувано з виконавчого комітету Голопристанської міської ради матеріали, що стали підставою для державної реєстрації права власності 28688737 від 29.10.2018року, відповідно до якого за [PERSON] зареєстровано право власності на 1/1 житлового будинку літ. «А», загальною площею 92,6 кв.м., житловою площею 28,8 кв.м., розташованого в [ADDRESS] . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1678558365103. На виконання ухвали, 17.07.2020р. затребувані документи надійшли на адресу суду. На підставі них, судом було встановлено, що у зв`язку з подачею заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, державник реєстратором було перевірено по Державному реєстру речових прав на нерухоме майно відомості стосовно житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , та встановлено, що його загальна площа становить 92,6 кв.м., житлова 28.8, матеріали стін: черепашник. Зважаючи на зміст постанови Апеляційного суду Херсонської області від 11.09.2018р. щодо відсутності підтверджуючих право власності [PERSON] документів на будинок, а також не зазначення в резолютивній частині постанови конкретної площі нерухомого майна, яке підлягало витребуванню у [PERSON] , суд приходить до висновку, що дії державного реєстратора щодо прийнятого рішення та внесення запису були вчинені обґрунтовано та відповідно до чинного законодавства. Відтак, з доводами позивача про те, що державним реєстратором не перевірено права власності на майно у спадкодавця і як наслідок порушено ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п. 66 Порядку «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», суд погодитись не може, оскільки відсутність таких документів була підтверджена судовим рішенням, а право на побудову [PERSON] житлового будинку площею 48,0 кв.м. не могло бути орієнтиром для здійснення реєстрації в такому розмірі з огляду на наявність відомостей про дійсну площу будинку - 92,6 кв.м. Між тим, суд бере до ваги те, що постановою Верховного суду від 29.05.2019р. постанову апеляційного суду Херсонської області від 11 вересня 2018р. скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Скасовуючи рішення суду апеляційної інстанції, Верховний Суд вказав, що апеляційний суд у повній мірі не встановив об`єм спадкового майна, а саме, яка площа будинку та які конкретні господарські споруди увійшли до складу спадщину після смерті [PERSON] . В ході розгляду даної справи, Херсонським апеляційним судом за результатом нового розгляду було прийнято постанову від 13.05.2020р., копія якої була долучена до справи за клопотанням [PERSON] . Вказаною постановою рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 10 квітня 2018 скасовано та постановлено нове рішення, яким позов [PERSON] задоволено частково. Витребувано у [PERSON] на користь [PERSON] житловий будинок літ «А», житловою площею 16.3 кв.м., загальною площею 43,0 кв.м. разом з туалетом літ «Б», помпою №1, огорожею №2,3 розташовані за адресою: [ADDRESS] , забудовником якого був [PERSON] , який помер [INFO] . Таким чином, судове рішення, з урахуванням наявності якого державним реєстратором було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності та внесено запис до Державного реєстру, скасоване, а прийняте нове рішення змінило площу житлового будинку та зменшило перелік господарських споруд, тобто призвело до істотних змін щодо майна яке підлягає витребуванню. Виходячи з цього, суд погоджується, що рішенням державного реєстратора порушуються права позивачки на іншу частину майна, яке не підлягає витребуванню у неї на користь відповідача, а тому вважає за необхідне його та запис в Державному реєстрі скасувати. З матеріалів справи також вбачається, що відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, які були внесені державним реєстратором 01.11.2018р. за №1678558365103 були використані державним нотаріусом Голопристанської ДНК Негра О.А. при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відповідачу. Згідно цього свідоцтва державним нотаріусом посвідчено, що на підставі статті 1261 ЦК України, спадкоємцем майна [PERSON] , померлого [INFO] є його син [PERSON] . Спадщина складається з житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями та спорудами до нього, що знаходиться в [ADDRESS] та в цілому має жилу площу 28,8 кв.м., загальну площу 92,6 кв.м. позначений літ «А», крім нього є: гараж літ «Б», сарай літ «В», туалет-душ літ «Г», помпа №1, огорожа №2,3, що розташовані на земельній ділянці місцевої ради. Статтею 1301 ЦК України передбачено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 листопада 2018 року у справі N 2-1316/2227/11 (провадження N 61-12290св18) зроблено висновок, що: "у статті 1301 ЦК України, як підставу визнання свідоцтва недійсним, прямо вказано лише відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, що давали б їй підстави набути право на спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. Іншими підставами визнання свідоцтва недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, включення до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини тощо". В ході розгляду справи судом встановлено, що на момент відкриття спадщини [PERSON] належав житловий будинок літ «А», житловою площею 16.3 кв.м., загальною площею 43,0 кв.м. разом з туалетом літ «Б», помпою №1, огорожею № 2,3 розташовані за адресою: [ADDRESS] та саме це майно перейшло у власність його спадкоємцю [PERSON] . Отже, відомості, зазначені в свідоцтві про право на спадщину за законом з приводу площі житлового будинку та переліку господарчих та побутових будівель та споруд до нього не відповідають даним про склад спадщини відповідача, які вказані в постанові Херсонського апеляційного суду від 13.05.2020р., а тому вказане свідоцтво підлягає визнанню недійсним, як таке, що містить недостовірні дані про майно, яке належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини Доводи позивача щодо належності [PERSON] до кола спадкоємців після смерті її сина [PERSON] були предметом дослідження в ході розгляду справи 654/223/18 та їм була надана відповідна оцінка, підстав для відступлення від якої у суду немає. Враховуючи похідний характер вимог про скасування рішення державного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 43993925 від 12.11.2018 року та запис про право власності 288699959 від 12.11.2018 року, відповідно до якого за [PERSON] зареєстровано право власності на 1/1 житлового будинку літ.»А», загальною площею 92,6 кв.м., житловою площею 28,8 кв.м., розташованого в [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1678558365103, суд, з урахуванням визнання свідоцтва про право на спадщину незаконним, вважає за необхідне також їх задовольнити. Стаття 141 ЦПК України регулює розподіл судових витрат між сторонами. Представник позивача в судовому засіданні зробив заяву про подачу доказів про розмір витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, згідно ч.8 цієї статті. Таким чином, судове засідання для вирішення питання про судові витрати, дату час і місце його проведення буде визначено додатково. З урахуванням зазначеного та

Outcome: approved