Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

[PERSON], в особі представника позивача: Шосткинський місцевий центр з надання БВПД (в особі головного спеціаліста відділу [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням, в якому просив визнати [PERSON] та [PERSON], кожного окремо, такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS] так як відповідач [PERSON] не проживає у вказаному будинку з 2011 року, а відповідач [PERSON] з 2013 року, комунальні послуги не сплачують, ніякої зацікавленості до будинку не проявляють, будь-яких речей в будинку не мають, перешкод для їх проживання ніхто не чинив, проте їх реєстрація в будинку, належного позивачу, створює останньому перешкоди в реалізації його прав як власника. Позивач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с.65), надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав, просив суд позовні вимоги задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.58). Представник позивача, [PERSON]., головний спеціаліст відділу «Ямпільське бюро правової допомоги» Шосткинського місцевого центру з надання БВПД, діюча на підставі довіреності від 20.07.2018 року (а.с.24), в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи (а.с.62), надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала, просила суд позовні вимоги задовольнити, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала (а.с.57). Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином шляхом направлення судових викликів за останнім відомим місцем реєстрації (а.с.59,67). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином шляхом направлення судових викликів за останнім відомим місцем реєстрації, за адресом фактичного місця проживання, який зазначив позивач у позовній заяві (а.с.60,68). Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (п.41) (заява N 3236/03) наголошував, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Відповідно до ст.ст.223, 280-281 ЦПК України суд ухвалив судове засідання провести у відсутності сторін, в порядку заочного розгляду, на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ксерокопії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 10.01.1997 року (а.с.8)встановлено, що [PERSON] на праві особистої власності належить житловий будинок [ADDRESS] Відповідно до ксерокопії технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду (а.с.12-14) встановлено, що 15.08.1996 року в КП "Глухівське БТІ" на ім'я [PERSON] виготовлено технічний паспорт на будинок [ADDRESS], власником зазначено - [PERSON]. Відповідно до ксерокопії будинкової книги для прописки громадян, що проживають в [ADDRESS] (а.с.9-11) встановлено, що за адресою: вул. [ADDRESS], Ямпільського району зареєстровані: [PERSON] з 20.07.2010 року, [PERSON] з 14.12.2012 року. Реєстрація відповідачів за вищевказаною адресою також підтверджується довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих від 12.07.2018 року №220, виданою виконавчим комітету Дружбівської міської ради Ямпільського району Сумської області (а.с.23). Відповідно до актів Дружбівської міської ради Ямпільського району Сумської області від 15.06.2017 року, від 03.11.2017 року, від 20.01.2018 року та 18.06.2018 року (а.с.15-18) встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно зареєстрований за адресою: [ADDRESS] але з 2011 року за місцем реєстрації не проживає, а проживає за адресою: [ADDRESS] особисті речі [PERSON] за місцем реєстрації відсутні. Відповідно до актів Дружбівської міської ради Ямпільського району Сумської області від 15.06.2017 року, від 03.11.2017 року, від 20.01.2018 року та від 18.06.2018 року (а.с.19-22), встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно зареєстрований за адресою: [ADDRESS] але з 2013 року за місцем реєстрації не проживає, адреса його проживання не відома, особисті речі за місцем реєстрації відсутні. Так, гарантії непорушності права власності закріплені ст.17 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 року, ст.41 Конституції України, ст.321 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 319, 321, 379, 391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно змісту ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод в праві користування та розпорядження своїм майном. Виходячи із змісту норм ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, який є адекватним змісту порушеного права, враховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. У Постанові Верховного Суду України №6-158цс14 від 05.11.2014 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстрації обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст.405 ЦК України). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явлення позову до суду про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Правовідносини та порядок позбавлення права користування житловим приміщенням регулюються нормами Цивільного кодексу України та Житлового кодексу України. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Згідно із ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. На підставі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації особи можливе на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, у судовому засіданні було встановлено, що відповідачі понад встановлений законом строк, без поважних причин, не проживають та не користуються житловим будинком позивача, що є підставою для визнання їх такими, що втратили право користування житловим будинком, що належить позивачам на праві власності. Враховуючи викладене, необхідно визнати [PERSON], [PERSON], кожного окремо, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS]

Outcome: approved