Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про зобов`язання вчинити дії. Позов мотивований тим, що між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, за умовами якого відповідач отримав в борг у позивача 19000 дол. США. У зв`язку з тим, що у встановлений договором строк відповідач грошові кошти не повернув, позивач просить зобов`язати відповідача повернути йому позику в сумі 19000 дол. США, що еквівалентно 514364,20 грн., а також вирішити питання про судові витрати. Ухвалою суду від 11.09.2019 року у даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 02.10.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, надав клопотання про проведення розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує, просить прийняти відмову від виклику заявленого свідка. Відповідач, будучи завчасно та належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. За одночасного існування умов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом було ухвалено проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно розписки від 20.12.2017 року відповідач отримав в борг від позивача 1900 доларів США, які зобов`язався повернути до 25.02.2018 року (оригінал розписки на а.с. 6). Станом на 25.02.2018 року 19000 дол. США еквівалентно 514364,20 грн (а.с. 14). Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (копія на а.с. 16-19) відповідач є засновником та кінцевим бенефіціаром ПП "ТЕХНОДОРБУТ", ідентифікаційний код юридичної особи 37085184. Суд не приймає до розгляду надані позивачем докази, що розміщені на а.с. 9-13, 15, оскільки дані докази не стосуються предмета доказування у даній справі. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги те, що оригінал боргової розписки знаходиться в матеріалах справи (а.с. 6), суд приходить до висновку, що вказана сума позики відповідачем у визначений договором строк не повернута, а тому наявні підстави для задоволення позову. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved