Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом [PERSON] до Рожнівської сільської ради об"єднаної територіальної громади, [PERSON] про визнання незаконними та скасування рішень сільської ради, скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, усунення перешкод в користуванні господарськими будівлями та спорудами. Заяву мотивує тим, що рішенням Косівського районного суду від 21.12.2019 року в задоволенні позову [PERSON] до Рожнівської сільської\~ради об"єднаної\~територіальної громади та до нього, [PERSON] про визнання незаконними та скасування рішень сільської ради, скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, усунення перешкод в користуванні господарськими будівлями та спорудами було відмовлено. Однак, при ухваленні судового рішення, судом не було вирішено питання розподілу судових витрат. При цьому, ним під час розгляду даної справи було понесено витрати на оплату послуг адвоката в розмірі 3000 грн., які він просить стягнути з позивачки. Сторони в судове засідання не зявилися повторно, причини неявки суду не повідомили. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, що не суперечить та відповідає ч.4 ст. 270 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задоволити частково з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1)\~стосовно певної\~позовної вимоги,\~з приводу\~якої сторони\~подавали докази\~і давали\~пояснення,\~не ухвалено\~рішення; 2)\~суд,\~вирішивши питання\~про право,\~не зазначив\~точної грошової\~суми,\~присудженої до\~стягнення,\~або майно,\~яке підлягає\~передачі,\~або дії,\~що треба\~виконати; 3)\~судом не\~вирішено питання\~про судові\~витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених\~статтею 430 цього Кодексу. Згідно ч.1 та ч.3 ст. 133 ЦПК України, \~судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат,\~повязаних з\~розглядом справи,\~належать,\~зокрема,\~витрати на професійну правничу допомогу. В свою\~чергу,\~ч.1\~та ч.2\~ст.\~137\~ЦПК України\~передбачено,\~що витрати,\~повязані з\~правничою допомогою\~адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Як було встановлено, при ухваленні вищезазначеного рішення, судом не було вирішено питання про судові витрати. Зокрема, відповідачем [PERSON] на підтвердження понесених ним витрат на оплату послуг адвоката було долучено квитанцію на 1000 (одну тисячу) грн. (а.с.27), та орієнтовний розрахунок суми судових витрат (гонорар адвоката) в розмірі 3000 грн. (а.с.38), подані відповідачем разом із відзивом на позов. В подальшому, до ухвалення судового рішення, відповідачем було подано акт про надання послуг (а.с.161), відповідно до якого підписанням цього акту клієнт підтвердив факт оплати адвокату гонорару в розмірі 3000 грн. Однак, зважаючи на те, що факт оплати будь-яких послуг може бути підтверджено тільки розрахунковим документом, тобто квитанцією, то суд вважає за необхідне стягнути з позивачки на користь відповідача лише кошти в розмірі 1000 грн., які підтверджені квитанцією та винести в цій частині додаткове рішення. На підставі наведеного та

Outcome: approved