Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що 05.11.2017 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді земельної частки (паю), яка знаходиться на території Новозбурївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області. Вказане майно спадкодавець згідно заповіту від 24.04.2013р. заповів позивачу та його рідному брату [PERSON]. Внаслідок своєї юридичної необізнаності, [PERSON] не знав про необхідність звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Крім цього, позивач зазначає, що тяжко переживав втрату близької особи та знаходився у пригніченому стані. На цих підставах просив визначити йому додатковий строк для подачі даної заяви. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав на підставах зазначених в позовній заяві, а також зазначив, що не знав про наявність заповіту складеного на його імя про існування якого йому стало відомо напередодні звернення до суду. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву згідно якої позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їхнього задоволення. Справу просив розглянути за його відсутності. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вищевказаних вимог за наступних підстав. З матеріалів справи, судом було встановлено 05 листопада 2017 року помер спадкодавець [PERSON], про що Виконавчим комітетом Новозбурївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області зроблено актовий запис № 99 та видано свідоцтво про смерть серії І-КГ № 240850. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно до складу якого входить земельна частка (пай) площею 6,69 га., яка розташована на території Новозбурївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області. Вказане майно належить спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯА № 698918, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010572100324. Згідно посвідченого головою Новозбурївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області [PERSON] заповіту від 24.04.2013 року [PERSON] належну йому земельну ділянку (пай) заповів в рівних долях: [PERSON] та [PERSON]. Положеннями ст. 1216-1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст. 1221 ЦК). Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно положень ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ст. 1272 ЦК України, особа, що з поважних причин пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини, може подати позов до суду про призначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року N 7, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Узагальнення судової практики розгляду судами справ про надання спадкоємцеві додаткового строку для прийняття спадщини свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов'язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] з обєктивних причин не зміг в строки визначені ст. 1270 ЦК України звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки не був обізнаний про наявність заповіту, а тому суд приходить до висновку про можливість визначення йому додаткового одномісячного строку, що буде достатнім для подачі заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved