Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

23.08.2017 року позивач [PERSON] звернулась із вказаним позовом про визначення місця проживання дітей, у позовній заяві просила визначити місце проживання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з їх матірю [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 05.06.2004 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, причиною подачі позовної заяви про розірвання шлюбу відповідачем, стало те, що у останнього зявилась інша жінка, та з цієї причини він пішов з сімї. За час окремого проживання з позивачем, дітьми, відповідач передав 1200 грн. в рахунок сплати аліментів на двох дітей. Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 21.07.2017 року з відповідача стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Між нею та відповідачем не досягнуто згоди відносно того, з ким з них будуть проживати діти. Вважає, що якщо діти будуть проживати з нею, вона зможе створити ним належні умови для виховання та розвитку, оскільки в неї мається ? частки двокімнатної квартири, розташованої за адресою:Донецька область, [ADDRESS]. Крім того, в [ADDRESS], де проживає мати-пенсіонерка, в неї з дітьми також мається частка квартири. У разі необхідності мати може допомогти у вихованні та догляду за дітьми. Позивач зазначає, що має постійне місце роботи, її середньомісячний заробіток складає 9000 грн., дітям всього 6 та 9 років, їм необхідний материнський догляд, увага та виховання, що навряд чи забезпечить чужа жінка. 26 жовтня 2018 року на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа Орган опіки та піклування Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради про визначення місце проживання малолітніх дітей разом із батьком, просить визначити місце проживання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] разом із батьком [PERSON] Валентиновичем Михайловичем, [INFO] Позовні вимоги обґрунтовує тим, що заявлений позов [PERSON] не відповідає інтересам та потребам дітей [PERSON] та [PERSON], а лише спрямована на задоволення власних бажань та амбіцій [PERSON], які не узгоджені з потребами дітей. Діти бажають залишитися проживати з батьком, оскільки ним створені кращі умови для проживання для гармонійного розвитку. На час вирішення справи про розірвання шлюбу, питання про місце проживання дітей не виникало, діти проживали разом з батьком за адресою: [ADDRESS]. У листопаді 2017 року [PERSON] забрала дітей до себе і відмовилась повертати, тобто без згоди батька змінила місце проживання дітей. Крім того, [PERSON] значну кількість часу витрачає на догляд за своєю тяжкохворою матірю, [PERSON] працює зі змінним графіком, що робить неможливим здійснювати належне піклування і контроль за малолітніми дітьми. Сам має постійне місце роботи та стабільний дохід у середньомісячному розмірі 15590,15 коп., на правах сервітуту користується трьохкімнатною квартирою в м.Маріуполі за адресою: [ADDRESS]. Вважає, що залишення дітей проживати з ним, а матері надання можливості спілкуватися з ними та приймати участь у їх вихованні в будь-який розумний час, задовольняє інтересам всіх сторін, відповідає побажанням дітей, [PERSON] С,В. продовжить піклуватися за своєю рідною тяжкохворою матірю і зможе продовжити працювати на своїй посаді, матиме можливість на відпочинок після добового чергування (цілодобової праці) і при цьому матиме можливість на повну реалізацію батьківським прав. Діти будуть знаходитись в належному, спокійному, безпечному та стабільному середовищі під постійним наглядом батька, діда та баби. Позивач у судовому засіданні наполягала на задоволенні її позовних вимог, у задоволенні зустрічних позовних вимог просила відмовити, надала пояснення, аналогічні, викладеним у позові. Зазначила, що займається дітьми, вони зареєстровані разом з нею у квартирі, яка є спільною власністю її та відповідача, допомагає їй у вихованні дітей її мати, яка за своїм станом здоров'я може надавати їй таку допомогу. Відповідач також працює за змінним графіком і повністю самостійне не може приділяти часу для дітей. Крім того усіма питаннями щодо виховання дітей займається вона, батько не відвідує батьківськи збори, не займається лікуванням дітей, не провідує їх. Представник позивача [PERSON] наполягав на задоволенні позовних вимог його довірителя, в задоволенні зустрічних позовних вимог просив відмовити. У запереченнях на зустрічну позовну заяву зазначено, що у задоволенні позовних вимог просить відмовити, з підстав викладених у цих запереченнях. Відповідач у судовому засідання наполягав на задоволенні зустрічних позовних вимог у задоволенні позовних вимог [PERSON] просив відмовити, просив визначити місце проживання дітей разом з ним, оскільки він проживає разом із батьками, які є пенсіонерами та зможуть надавати йому допомогу у вихованні дітей, а мати позивача дуже хвора людина та сама потребує допомоги. З червня 2017 року по жовтень 2017 року діти проживали разом з ним у квартирі його брата, де він має право проживати, для дітей у цій квартирі маються усі умови для проживання. Позивач у жовтні 2017 року прийшла провідати дітей, влаштувала сварку та викликала поліцію, забрала дітей до себе. На цей час діти проживають з позивачем. Іншої сім'ї на цей час не має, проживає з батьками. Представник відповідача [PERSON] наполягав на задоволенні зустрічних позовних вимог у задоволенні позовних вимог [PERSON] просив відмовити. Зазначив, що позивач порушує права відповідача, у порушення вимог законодавства провела реєстрацію дітей у квартирі де проживає без дозволу батька. Позивач працює за змінами, тому не буває дома вночі, діти залишаються самі без догляду дорослих, мати позивача вже людина похилого віку та сама хворіє та потребує допомоги, тому у відповідача кращі умови для дітей. Представник третьої особи у судове засідання не прибув,про час та місце розгляду справи було повідомлено належним чином, про причини неявки суду не повідомлено. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Судом встановлено, що 05.06.2004 [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] уклали між собою шлюб, який зареєстрований у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління у Донецькій області, за актовим записом № 250. Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 22.09.2017 року (справа №263/7314/17) шлюб розірвано, яке набрало законної сили 03.10.2017 року. У судовому засіданні встановлено, що сторони по справі після розлучення у судовому порядку проживають окремо. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.3, а.с.4). В судовому засіданні встановлено, що на даний час діти проживають разом з матірю за адресою: м.Маріуполь, вул. Гранітна, [ADDRESS], зареєстровані у вказаній квартирі. відповідно до правовстановлючих документів позивач та відповідач є співвласниками вказаної квартири. Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 21.07.2017 року, з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] володимирівни, [INFO], стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], 03.07.2011р.н., у розмірі 1/3 частини з усіх видів прибутку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.07.2017 року та до повноліття дітей. Рішення суду набрало законної сили 01.08.2017 року. Згідно з висновком Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], проживають разом із матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], де створені всі необхідні умови для проживання дитини, про що свідчить акт обстеження житлово-побутових умов від 14.11.2017, складений службою у справах дітей. Мати дітей характеризується позитивно, має середньомісячний заробіток 7475 грн. Діти [PERSON] навчається в КЗ «Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №53 Маріупольської міської ради» та [PERSON] відвідує комунальний дошкільний навчальний заклад комбінованого типу «ясла-садок №21» «Веселка». Згідно характеристики наданої ЗОШ 53 вихованням дитини [PERSON] займається мати [PERSON] Згідно акту ЖСК «Маяк» батько [PERSON] проживає за адресою:[INFO]. За місцем проживання батька створені всі необхідні умови для проживання дитини, про що свідчить акт обстеження житлово-побутових умов від 14.11.2017, складений службою у справах дітей по Центральному району управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради. Згідно довідки ПРАТ «ММК ім. Ілліча» [PERSON] має середньомісячний дохід у розмірі 15590 грн. Вважає доцільним залишити на розгляд суду питання про визначення місця проживання дітей. За ч. 1\~ст. 161 СК України\~якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно договору купівлі-продажу від 26.07.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області у спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON] перебуває двокімнатна квартира [ADDRESS]. Крім того, судом було допитано ряд свідків за клопотанням сторін, які повідомили суд про наступні обставини. Свідок [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що позивач його колишня невістка, її діти- його онуки, син живе з ним із червня 2017 року, невістка проживає [INFO], діти проживають з невісткою, але з червня до вересня 2017 року проживали з ним. Більшість часу діти знаходились у них, невістка приводила дітей добровільно, з вересня онуки перестали жити в нього, оскільки сказав невістці, що в нього з дружиною мала пенсія. Мати невістки перебувала у психіатричній лікарні, в неї депресія після смерті чоловіка, син казав, що вона боїться виходити на вулицю, тому вважає, що остання не може доглядати дітей. З розмов сина знає, що мати позивачки нічого не готує. Колишня невістка забороняє бачитися з дітьми, змінила замок у спільній квартирі, про те, що діти бажають бачитися з батьком та чи надає він їм допомогу не знає. Позивач дітей не приводить. Відповідач постійно в нього дома, власником трьохкімнатної квартири є молодший син, можливість для проживання дітей мається, є два ліжка, його дружині 62 роки. У квартирі фактично мешкає троє людей: син, він та дружина, зареєстровані втрьох. Онуки бажали жити з ними. Свідок [PERSON] суду пояснила, що позивача знає з початку літа, спілкуються, оскільки мають обидві дітей. Позивач розповідала, що коли пішов її чоловік, то не було грошей для харчування. Чоловіка позивача ніколи не бачила, [PERSON] водить дитину до школи розвитку. Позивач працює за змінним графіком, з ким діти вдома, коли вона нароботі не знає. Свідок [PERSON] суду пояснила, що знає позивача приблизно три роки, разом гуляють з дітьми. Діти позивача проживають разом з нею, чоловіка не бачила. Все робить мати, купує взуття, одяг, продукти. Щоб діти проживали за іншою адресою не відомо. До неї приходить мати, позивач працює за змінним графіком, її мати сидить з дітьми, биває, що діти самі вдома. Все відомо з розповідей позивача. Свідок [PERSON] суду пояснив, що є хрещеним позивача. Відповідач залишив родину, платить аліменти, більше ніякої допомоги не надає, позивач повністю сама займається дітьми. Працює, оскільки дітей треба годувати, коли бувають нічні зміни, то з дітьми залишається мати позивача. Мати вже не молода людина, але з може бути з дітьми, сама ходить. Також її подруга [PERSON] допомагає забирати дітей з садка, якщо вона не може. Не буває, щоб діти були самі вдома. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона мати відповідача. З дітьми їй не дають бачитися протягом п'яти років. Відповідач проживає разом з нею та батьком у квартирі молодшого сина. З літа по жовтень 2017 року діти проживали разом з ними, мають привязаність до батька. Позивач забирала дітей коли за графіком роботи була дома. Хотіли дітей відвести на виставку собак, але позивач 01.10.2017 року влаштувала сварку, викликала поліцію та забрала дітей. Онуки скаржилися. Що мати їх б'є. Діти хворіли. Коли онук проживав у них, то в нього боліло вушко, але у них не було грошей на його лікування, син дає лише гроші на продукти. Хотіла поспілкуватися з онуком у школі, але до школи не пустили. Колишня невістка перешкоджає спілкуванню з онукапми, до суду з цього питання не зверталася. Мати позивача хворіє, у неї депресія після смерті чоловіка, бачила її здалеку на вулиці, вона погано рухулася. У повідомленні Центрального ВП ГУНП в Донецькій області від 05.07.2017 року зазначено, що заяву [PERSON] від 22.06.2017 року щодо [PERSON] [INFO], який з 29.04.2017 не приймає участі у вихованні дітей внесено до журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинення кримінальних правопорушень. Відібрати письмове пояснення та встановити місцезнаходження [PERSON] не надалося можливим, так як двері будинку №10-б по провулку Паралельному працівником поліції ніхто не відчинив. Та у повідомлені від 30.10.2017 року Центрального ВП ГУНП в Донецькій області зазначено, що заява [PERSON] з проханням вжити заходи до колишнього чоловіка [PERSON], який 14.10.2017 року прийшов за місцем мешкання заявника та намагався проникнути до житла та забрати дітей, було зареєстровано за №33007 від 15.10.2017 року до журналу обліку заяв та повідомлень про вчинення кримінального правопорушення та інші події до Центрального відділу поліції й уважно розглянуто. За даним фактом проведена перевірка, в ході якої встановлено, що колишній чоловік відкрив двері своїми ключами від квартири та намагався забрати дітей, але вони не хотіли з ним йти. Вжити заходи на даний час до нього не можливо. \~\~ Отже, за даних обставин, сторони мали б узгодити між собою з ким із них мають проживати їх малолітні діти. І, як вбачається з матеріалів справи, такої згоди між ними не було досягнуто. Діти з червня 2017 по вересень 2017 року проживали разом з дідом батьком чоловіка та його дружиною, в серпні 2017 року позивач [PERSON] забрала дітей та стала проживати з ним з адресою свого мешкання. Відповідно ст. 181 ч.3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, так за рішенням Жовтневого районного суду м.Маріцуполя від 21.07.2017 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей, яке не оскаржено та набрало законної сили 01.08.2017 року. Згідно з п. 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України"\~\~роз'яснено, що, вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, мають виходити із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинні постановити рішення, яке відповідало б інтересам дітей. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Згідно характеристики ЗОШ №53 вихованням дитини [PERSON] займається мати [PERSON] За змістом\~статті 150 СК України\~батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, зобов'язані піклуватися про духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч. 2\~ст. 155 СК України\~батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ч. 1, 2\~ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Згідно\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. \~\~Відповідно до принципів 2 та 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особисті потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові й моральної та матеріальної забезпеченості. Малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. \~\~Позиція, що дитина може бути розлучена з матір'ю у виняткових випадках, також викладена у рішенні Європейського Суду з прав людини від 18 грудня 2008 року № 39948/06 у справі «Савіни проти України». Тобто для розлучення малолітньої дитини з матір'ю необхідна наявність виняткових обставин, що передбачені ч. 2\~ст. 161 СК України. При цьому суд не встановив виняткових обставин у розумінні положень\~статті 161 СК України, та принципу 6 Декларації прав дитини, які б свідчили про неможливість проживання дітей разом з матір'ю, відповідачем до суду також таких доказів не надано, а посилання відповідача\~на те, що позивач працює позмінно та доглядає свою матір не є винятковою обставиною, що передбачені ч. 2\~ст. 161 СК України. При цьому сам відповідач також працює за змінним графіком та має батьків пенсіонерів.\~\~\~\~ Враховуючи належний рівень матеріального забезпечення позивача за первісним позовом, вік дітей, висновку Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, суд в інтересах дітей, прийшов до висновку про визначення місця проживання малолітніх дітей разом з їх матір'ю, а тому первісні позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а в задоволенні зустрічного позову суд відмовляє з наведених вище підстав, оскільки визначити місце проживання дитини одночасно з двома батьками неможливо, та позивач за зустрічним позовом не надав достатніх та переконливих доказів того, що існують виключні обставини, за яких дитина може бути розлучені зі своєю матір'ю. Суд враховує, що діти є малолітніми та у віці 9 років та 6 років недоцільно розлучати дітей з матір'ю, оскільки це негативно може вплинути на їх психічний стан та розвиток. Проживання дітей із матір'ю не першкоджає спілкуванню батьку із дітьми. Посилання представника відповідача на порушення під час реєстрації дітей у квартирі [ADDRESS], суд відхиляє, оскільки вказана реєстрація дітей не скасована та судом встановлено що дана квартира є співвласністю батьків малолітніх дітей. З відповідача на користь позивачки підлягає стягненню відповідно до п.1 ч.2\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп., сплачений при подачі позову до суду та документально підтверджений. Відповідно до ст.ст.150,\~155,\~160,\~161 СК України, ст.\~11,\~12 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved