Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті його дружини [PERSON], [INFO], яка померла 17.10.2018 року у м. Донецьку. Документом, що підтверджує факт смерті його дружини [PERSON] є свідоцтво про смерть серії ДНР №121408, видане 17.10.2018 року так званим «Ленінським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної [PERSON] Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки», довідка про причину смерті [PERSON] від 17.10.2018 року, свідоцтво про похованняГорбатенко О.В. серії АА 015652, видане 19.10.2018 року. Зважаючи на те, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, будь-який акт(рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсними і не створюють правових наслідків, видане на тимчасово окупованій території свідоцтво про смерть його дружини є недійсним та не створює ніяких правових наслідків, він звернувся до Заводського районного у м. Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області для отримання нового свідоцтва про смерть [PERSON], але у видачі такого свідоцтва йому було відмовлено з посиланням на те, що відсутні підстави для державної реєстрації смерті на підставі документів, які видані на тимчасово окупованій території і є недійсними. Внаслідок цих обставин отримання свідоцтва про смерть його дружини [PERSON] у Заводському районному у м. Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області є неможливим та єдиним шляхом захисту прав родичів та спадкоємців померлої є звернення до суду з заявою про встановлення факту смерті [PERSON], яка настала 17 жовтня 2018 року. Просить встановити факт смерті його дружини [PERSON] у м. Донецьку.Встановлення факту смерті дружинийому необхідно для проведення державної реєстрації її смерті та отримання свідоцтва. \~ \~ \~ \~[PERSON] в судове засідання не з?явився. Про дату, час і місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином в установленому законом порядку. Через канцелярію суду надана заява, відповідно до якої заявник просить розглянути справу у його відсутності та задовольнити заяву про встановлення факту смерті його дружини(а.с. 14). \~ \~ \~ \~Представник заінтересованої особи - Заводського районного у м. Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не зявився. Про день, час і місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку. Суду надана заява, з якої вбачається, що заперечень щодо встановлення факту смерті за заявою [PERSON] вони не мають та просять розглянути справу без їх участі(а.с.21). Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, в зв»язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає,що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Положеннями ч.1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з п.5 ч.1 ст. 293, п.8 ч.1\~ст.315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Стаття317 ЦПК України встановлює особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.Положеннями ч.1,ч.2 ст.\~317\~ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню(ч.4 ст. 313 ЦПК України). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІІ-НО №259344, виданого Палацом щастя м. Донецьку 18.08.1978 року, [PERSON], [INFO], 18 серпня 1978 року зареєстрував шлюб із [PERSON], [INFO], якій після укладення шлюбу присвоєно прізвище [PERSON](а.с.5). Таким чином, на підставі наданих належних та допустимих письмових доказівсудом встановлено, що заявник [PERSON] є чоловіком померлоїГорбатенко О.В.. Згідно паспорту громадянина [PERSON], [INFO], йогозареєстрованим місцемпроживанняз 09.02.1979 року є [ADDRESS](а.с.4).Згідно довідки від 06.06.2017 року №0000229115/[NUMBER] про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON], [INFO], фактично проживає за адресою [INFO](а.с.6). Відповідно до пункту 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000р.(у редакції від 11.09.2018 року) підставою для реєстрації смерті є: а)\~лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б)\~фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в)\~лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» від 04.11.2014 № 875/2014, діяльність державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях припинено. Норми статті 317 ЦПК України спрямовані на забезпечення прав осіб, які проживають на території, де не здійснюють діяльність органи державної реєстрації актів цивільного стану, а отже, для застосування цієї норми тимчасово окупованими територіями Донецької та Луганської областей слід вважати населені пункти, визначені розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення». Місто Донецьк включено до переліку населених пунктів, на територіях яких органи державної влади(у тому числі органи реєстрації актів цивільного стану) тимчасово не здійснюють свої повноваження, що у даному випадку зумовлює необхідність застосування передбаченого статтею 317 ЦПК України порядку встановлення факту смерті [PERSON]. Відповідно до ст.ст.1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~від 15.04.2014р № 1207-VII тимчасово окупована територія України є невідємною частиною України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Статтею 9 вказаного Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом. Будь-який акт(рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створюють правових наслідків. Відповідно до наказів Міністерства юстиції України від 25.11.2014 року № 246/7, 247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області», «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області», свідоцтва про смерть, видані органом, який знаходиться на неконтрольованій території, є недійсними. Використання їх в якості документів, що засвідчують факт смерті, є неможливим. На підтвердження факту смерті [PERSON], [INFO], заявником [PERSON] також надана довідка про причину смерті [PERSON] від 17 жовтня 2018 року(а.с.15), свідоцтво про її захоронення, видане на ім.»яГорбатенко [PERSON], яка є дочкою заявника [PERSON] та померлої [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження(а.с.17). Судом встановлено, що заявником [PERSON] при зверненні до Заводського районного у м. Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з питання державної реєстрації смерті його дружини [PERSON], яка померла 17.10.2018 року у м. Донецьку, було надано свідоцтво про смерть серії ДНР [PERSON], яка настала 17.10.2018 року у так знаній «ДНР»Будьонівському районі м. Донецька, видане 17.10.2018 рокуствореним на тимчасово окупованій території України органомтак званим «Ленінським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної [PERSON] Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки»(а.с.7), діяльність якого, відповідно до норм Закону Українивід 15.04.2014р № 1207-VII, вважається незаконною, а отже, виданий цим органом документ фактично є недійсними і не створює ніяких правових наслідків, у зв»язку з чим Заводським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області заявнику було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті його дружини [PERSON] з посиланням на те, що [PERSON] не було надано жодного документу, який би був підставою для державної реєстрації смерті та видачі свідоцтва(а.с.8). Відповідно до\~ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. На підставі вище наведеного, суд приходить до переконання, що на теперішній час заявник [PERSON] не має іншої можливості одержати документ, що посвідчує факт смерті 17 жовтня 2018 року його дружини [PERSON] та враховуючи, що заявником були надані докази, які в повній мірі підтверджують цей факт, заяву слід задовольнити, оскільки суд вважає встановленим та доведеним той факт, що [PERSON] померла 17 жовтня2018 року в м. Донецьку, яке знаходиться на тимчасово окупованій території України. Доказів, які б спростовували факт смерті [PERSON] матеріали справи не містять.При цьому суд, даючи оцінку допустимості наданих заявником письмових доказів, виданих на тимчасово окупованій території, бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Зокрема, ґрунтуючись на консультативному висновку Міжнародного суду(ООН) у справі Намібіє (Namibiacase) Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду(ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на таких територіях органів влади. Враховуючи практику ЄСПЛ, суд оцінює надані заявником письмові докази разом з іншими доказами, у їх сукупності, та приходить до переконання щодо необхідності задоволення заяви, так як встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє в подальшому провести державну реєстрації смерті його дружинита реалізувати спадкові права.

Outcome: approved