Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

24.03.2014 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] [PERSON], про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своєї заяви, позивач вказав, що [INFO] року, померла його мати - [PERSON], яка до дня своєї смерті проживала разом з ним та його батьком [PERSON] в [ADDRESS]. За життя спадкодавця була разом з позивачем та [PERSON] співвласником квартири [ADDRESS] яка належала їм на праві приватної спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло виданого 22 грудня 1995 року. Жодних домовленостей між співвласниками щодо розміру часток не укладалось, рішенням суду розміри часток не змінювались. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої увійшла 1/3 частка у праві власності на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло виданого 22 грудня 1995 року квартира належала [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності. Окрім позивача спадкоємцями першої черги були - [PERSON], [PERSON], [PERSON], які на спадщину не претендують та відмовились від прийняття спадщини шляхом не подання заяви про прийняття спадщини. На день смерті, спадкодавиці, позивач та його батько - [PERSON], спадкоємці першої черги, продовжували проживати разом з померлою (факт спільного проживання підтверджується довідкою Нивотрудівської сільської ради № 234 від 28.02.2014 року. Враховуючи, що жоден з спадкоємців від прийняття спадщини не відмовлявся, договору чи спору щодо розміру часток у праві на спадщину між ними не укладалось і не виникало, відповідно до ч. 1 ст. 1267 Цивільного кодексу України, спадкоємцями було прийнято спадкове майно по 1/6 частці у праві власності. Оскільки необхідності в отриманні Свідоцтва про право на спадщину спадкоємці не звертались до нотаріуса з метою отримання відповідних Свідоцтв про право на спадщину. [INFO] року помер батько позивача - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшла 1/2 частка у праві власності на квартиру [ADDRESS] (1/6 частка успадкована після смерті [PERSON] + 1/3 частка, як співвласника квартири відповідно до Свідоцтва про право власності на житло виданого 22 грудня 1995 року). Окрім позивача спадкоємцями першої черги були - [PERSON], [PERSON], [PERSON], які на спадщину не претендують та відмовились від прийняття спадщини шляхом не подання заяви про прийняття спадщини. На день смерті спадкодавця позивач проживав разом з спадкодавцем. Позивачем було прийнято спадкове майно після смерті батька в розмірі 1/2 частки у праві власності. В результаті прийняття спадщини після смерті матері та батька успадкована частка позивача у праві власності на квартиру склала 1/6+1/2 = 4/6. Відповідно до роз'яснення приватного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу № 261/02-14 від 14 червня 2011 року позивач позбавлений можливості отримати Свідоцтво про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю виділення частки померлого у спільному майні та невідповідністю написання прізвища спадкодавця у правовстановлюючому документі. Окрім того під час видачі Свідоцтва про право власності на житло на зазначену вище квартиру прізвище позивача також було записано як «[PERSON]» тоді як відповідно до паспортних данних його прізвище зазначено «[PERSON]». У зв'язку з відсутністю процедури видачі дубліката Свідоцтва та недопущення виправлень у правовстановлюючому документі позивач позбавлений можливості належним чином підтвердити право власності на майно. Підтвердженням того, що зазначена вище квартира належала позивачу та його померлим батькам є те, що вони на законних підставах були в ній зареєстровані, проживали та сплачували комунальні послуги. Жодних спорів, щодо належності квартири позивачу та його батькам не виникало та не виникає. [PERSON] надав суду заяву відповідно до якої просить задовольнити заявлені вимоги в повному об'ємі та визнати право власності на квартиру в порядку спадкування за законом. Справу просив слухати за його відсутності. [PERSON], [PERSON], [PERSON], відповідачі по справі, кожен окремо надали суду заяви відповідно до яких не заперечували проти задоволення позовних вимог та просили слухати справу за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає повному задоволенню. З свідоцтва про укладання шлюбу [NUMBER] від 06.01.1986 року, встановлено, що 06.01.1986 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб у результаті чого остання змінила своє прізвище на «[PERSON]». Свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 21.06.2010 року, встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року.. Свідоцтвом про смерть [NUMBER] від [INFO] року, встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року.. Згідно Свідоцтв про народження [NUMBER] та [NUMBER], встановлений факт родинних відносин позивача та спадкодавця та ступінь їх родинного зв'язку. Копією Свідоцтва про право власності на житло від 22.12.1995 року, встановлено, що квартира [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Довідками Нивотрудівської сільської ради № 234, 235 від 28.02.2014 року, підтверджується факт спільного проживання спадкодавців [PERSON], [PERSON] та позивача. Згідно роз'яснення нотаріуса від 14.06.2011 року № 261/02-14, встановлено, що в позасудовому порядку неможливо вирішити питання успадкування майна. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи та часом її відкриття є день смерті особи. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), та, згідно ст. 1223, ч. 2 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261 -1265 ЦК України, згідно ст. 1261 ЦК України. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Законом, що містить спеціальні норми і регулює відносини у сфері спадкування, є Цивільний кодекс України, який набув чинності 1 січня 2004 року. Згідно ч. 2, ст. 1241 Цивільного кодексу України, до обов'язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов'язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця. П п.2 Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року зазначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. У частині 4. ст. 174 ЦПК України вказано, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved