Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Летківської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що [INFO] помер його дід [PERSON]. До смерті [PERSON] постійно проживала у [ADDRESS], про що свідчить запис у свідоцтві про смерть, а тому на підставі ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є Тростянецький нотаріальний округ. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з цілого житлового будинку та господарських споруд, які розташовані в [ADDRESS]. Спадкоємцем до майна померлого діда по заповіту є позивач. Заповіт посвідчено секретарем Летківської сільської ради Тростянецького району Вінницької області 22.09.2009 року за реєстром № 95. На даний час заповіт ніким не скасований і не змінений. Інших спадкоємців немає. Позивач своєчасно прийняв спадщину, тому що фактично проживав з померлим дідом на день його смерті разом за адресою [ADDRESS]. Після звернення до нотаріальної контори з завою про видачу свідоцтва про право на спадщину, отримав відмову, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Тому [PERSON] змушений звернутись до суду з вимогою про визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача Летківської сільської ради Тростянецького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, не заперечує проти визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по [ADDRESS] за [PERSON] та просить справу розглянути в їх відсутності. Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3 ст.211 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 22.04.2011 року виконкомом Летківської сільської ради Тростянецького району Вінницької області [PERSON] помер [INFO](а.с.15). За життя [PERSON] зробив заповітне розпорядження, яким усе своє майно заповів онуку [PERSON]. Заповіт посвідчений секретарем Летківської сільської ради Тростянецького району Драпак Л.І., зареєстрований реєстрі №95 від 22.09.2009 року.(а.с.14). Заповіт на даний час не змінений та не скасований. Родинний зв'язок позивача з спадкодавцем підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.08.1981 року виданим на ім`я [PERSON] де в графі батько записаний [PERSON](а.с.20), та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.01.2016 року виданим на ім`я [PERSON], де в графі батько записаний [PERSON](а.с.21). Довідкою №1350 від 28.11.2017 року виданою виконкомом Летківської сільської ради Тростянецького району Вінницької області встановлено, що [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] разом з [PERSON].(а.с.6). Довідкою №31 від 27.10.2017 року встановлено, що згідно погосподарської книги №1 особовий рахунок [NUMBER], житловий будинок [ADDRESS] відноситься до групи робочих дворів та належить на праві приватної власності [PERSON](а.с.5). Розділом ІІІ Приписка(реєстрація) Домової книги для прописки громадян у буд.[ADDRESS] підтверджено, що [PERSON], [PERSON]. були зареєстровані за вищевказаною адресою(а.с.22-26). Позивач вчасно прийняв спадщину, оскільки фактично проживав та зареєстрований за однією адресою з спадкодавцем, що прямо передбачено ч.3 ст.1268 ЦК України. З відповіді завідуючої Тростянецької державної нотаріальної контори Середи Н.М. №841/02-17 від 30.11.2017 року випливає, що [PERSON] за відсутності правовстановлюючих документів, не має змоги оформити свої спадкові права на житловий будинок через нотаріальну контору.(а.с.7). Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Відповіддю завідуючої Тростянецької державної нотаріальної контори підтверджено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась.(а.с.32). Згідно листа № 10-1387/0/4-12 від 27.09.2012 року «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ роз'яснив, що відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на придбане до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його придбання, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Аналогічну правову позицію було висловлено ВСУ у постанові від 13 червня 2012 р. у справі № 6-54цс12, яка є обов'язковою для врахування судами України. Згідно технічного паспорту виготовленого станом на 06.11.2017 року, будинок з погосподарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS], який являється спадковим майном, має наступні технічні характеристики: житловий будинок - літера "А", загальною площею 116,6кв.м., житловою площею 75,3кв.м., допоміжною площею 41,3кв.м.(а.с.8-13). Належність житлового будинку з господарськими спорудами спадкодавцю [PERSON] підтверджено паспортом на забудову садиби(а.с.27,28), проектом забудови(а.с.29-31). Встановлені судом обставини, які були перевірені зібраними у справі доказами підтверджують, що за життя [PERSON] набув права власності на нерухоме майно згідно діючого на той час законодавства, з якою не пов'язувалась державна реєстрація. Вказані обставини були визнані сторонами, отож доказуванню в силу ст.61 ЦПК України не підлягають. Ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і є всі підстави визнати за ним право власності на спадкове майно, оскільки позивачем надано беззаперечні докази для визнання права власності за ним та позов визнаний відповідачем, а визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved