overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що 16.01 2007 р. в Білокамінській сільській раді Золочівського району Львівської області він зареєстрував шлюб з [PERSON] Під час шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON], а [INFO] - дочка [PERSON]. Їхня сім'я розпалася через несумісність характерів, поглядів на життя, уподобань. Між ними постійно виникали сварки, суперечки, непорозуміння. З серпня 2012 року вони проживають окремо, втратила почуття поваги та любові один до одного, не ведуть сімейного бюджету, не вживають заходів до примирення. Тому, він звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] подав суду заяву, у якій просив позов задовольнити, розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач [PERSON] подала суду заяву, у якій позов визнала, просила розгляд справи проводити у її відсутності, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Оцінивши подані докази суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей ,що мають істотне значення. Згідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин і до їх збереження є порушення права дружини чи чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] 16.01 2007 року в Білокамінській сільській раді Золочівського району Львівської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] і [PERSON] Під час шлюбу у них народилися діти: [PERSON] [INFO] і [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їхнє народження. Судом встановлено, що сторони проживають окремо з серпня 2012 року. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Причинами розпаду сім'ї є різні погляди сторін на життя, відсутність взаємопорозуміння, сварки. Враховуючи наведене, подальше проживання сторін та збереження їхньої сім'ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем по справі, [PERSON] зареєстрували шлюб 29.11.2007 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Надвірнянського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 272. Від даного шлюбу дітей у них немає. Причиною розірвання шлюбу є те, що за час спільного проживання у них склались різні погляди на сімейне життя, вони виявились людьми з різними характерами, різними інтересами, через що між ними часто виникали сварки та непорозуміння. На даний час вони проживають окремо та не підтримують сімейні стосунки. Наміру зберегти сім'ю з відповідачем у нього немає. Вважає, що їх сім'я розпалась остаточно та відновлена бути не може, шлюб носить формальний характер і примирення між ними неможливе. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві та просить шлюб між позивачем та відповідачем розірвати, оскільки позивач на примирення категорично не згідний. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася. До суду поступила письмова заява, в якій вона просить справу [PERSON] у її відсутності та не заперечує щодо розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище "Маркуччі". Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.56, 60 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог та, з'ясувавши фактичні обставини, прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб, який зареєстровано 29.11.2007 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Надвірнянського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 272 (а.с.3). Від даного шлюбу дітей у них немає. Судом встановлено, що сторони проживають окремо та не підтримують сімейні відносини і не мають наміру підтримувати їх в подальшому. Їх шлюб існує формально. Крім того, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, наміру зберегти сім'ю у них не має. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що шлюб втратив своє значення і не може бути поновлений в зв'язку з категоричним запереченням сторін. В судовому засіданні встановлено, що відповідач після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище - [PERSON]. На підставі наведеного, ст.ст.110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 10.02.1979 року він зареєстрував шлюб з відповідачем в Пасічнянській сільській раді Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 8. У зареєстрованому шлюбі в них народилося четверо дітей, який на даний час досягли повноліття і проживають самостійно. Причиною подачі заяви про розірвання шлюбу послужило те, що він з дружиною за час подружнього проживання не змогли створити і зберегти сім'ю, так як в них виявилися зовсім різні характери та погляди на сімейні цінності. Відповідачка з його думкою не рахувалася, жила своїми інтересами, не поважала його як чоловіка, звинувачуючи в надмірному вживанні спиртного, через що між ними все частіше почали виникати сварки та скандали. Негативна поведінка відповідача призвела до того, що вони припинили спільне проживання і на сьогоднішній день не підтримують жодних сімейних стосунків. Будь-яких спроб відновити подружні стосунки вони обоє не робили, так як втратили почуття поваги та любові один до одного. Вважає, що за таких обставин зберігати сім'ю надалі немає потреби, примирення між ним та відповідачем неможливе, а тому просить шлюб між ними розірвати, та стягнути в свою користь понесені ним судові витрати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлені ним вимоги підтримав повністю, суду пояснив, що примирення між ними неможливе, їхні подружні стосунки відновитися не можуть, а тому просить шлюб між ним та відповідачем розірвати, і настоює на стягненні судових витрат. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, не заперечує проти його задоволення, зазначивши, що примирення між ними неможливе, так як саме негативна поведінка чоловіка призвела до того, що вони припинили подружні стосунки. Згідна на розірвання шлюбу, прізвище просить залишити їй «[PERSON]», однак не згідна компенсовувати судові витрати по справі, оскільки хворіє і їй необхідні кошти на лікування. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов підставний, так як в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи, які викладені в позовній заяві і які фактично не спростовано відповідачем та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення. Сторони не вживають заходів для примирення, практивно не підтримують жодних стосунків як подружня пара, не ведуть спільного господарства, а за таких обставин цей шлюб існує формально. За згодою відповідача суд прийшов до висновку про залишення їй після розірвання шлюбу прізвища "[PERSON]". Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути за користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 105,110,112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 30.07.1988 року у виконкомі Пийтерфолвівської сільської ради Виноградівського району, про що складено відповідний актовий запис за №20. Від шлюбу народилася одна дитина син [PERSON], [INFO], який є повнолітнім. Сторони не змогли створити міцну сімю, мають різні погляди на життя і його цінності, між ними часто виникають непорозуміння, відповідачка погано ставиться до позивача, між ними втрачено почуття лубові та поваги. У звязку з цим, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримує повністю та просить такі задоволити. Відповідачка [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на розірвання шлюбу згідна. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Сторони зареєстрували шлюб 30.07.1988 року у виконкомі Пийтерфолвівської сільської ради Виноградівського району, про що складено відповідний актовий запис за №20. Від шлюбу народилася одна дитина син [PERSON], [INFO], який є повнолітнім. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що сторони припинили шлюбні відносини. Їхній шлюб існує тільки формально. Позивач остаточно визначився і зберегти шлюб не бажає. Наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка на розірвання шлюбу згідна. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім'ї носить стійкий характер, сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з них, що мають істотне значення, а відтак, позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного сторонами 08.02.2012 року, до укладення якого у них 03.02.2012 року народився син [PERSON], мотивуючи свої вимоги щодо розірвання шлюбу несумісністю характерів подружжя, втратою почуття кохання та взаємної поваги, в звязку з чим сторони з червня 2015 року не підтримують подружніх відносин. У судовому засіданні відповідачка позов визнала, вказавши, що із-за непорозумінь із багатьох питань подружнього життя між сторонами виникали постійні сварки, а в даний час подружжя припинило шлюбні відносини і вона не має наміру їх поновлювати. Суд, вислухавши пояснення вказаної особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частинами 3,4 ст. 56 СК України\~\~передбачено право кожного з подружжя\~\~припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням\~\~права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність\~\~і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Отже, відповідно до ст. ст. 24,110 СК України шлюб являється вільним союзом чоловіка та жінки і кожен із подружжя вправі ставити питання про його розірвання, якщо виниклі між подружжям відносини не задовольняють інтереси тієї чи іншої сторони. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, що випливає з роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя». Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебувають в шлюбі з 08.02.2012 року, до укладення якого у них 03.02.2012 року народився син [PERSON]. Судом встановлено, щона даний час сторони фактично не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не ведуть спільне господарство та проживають окремо, між ними склалися відносини, які перешкоджають збереженню сімї, і сторони настоюють на розлученні, не маючи наміру поновлювати подружні відносини. При вказаних обставинах суд не бачить причин для відмови у задоволенні позовних вимог. З огляду на позицію відповідачки після розірвання шлюбу її прізвище слід залишити шлюбне "Лівицька". На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного сторонами 12.06.2013 року, мотивуючи свої вимоги щодо розірвання шлюбу несумісністю характерів подружжя, відсутністю взаєморозуміння та взаємоповаги, в зв"язку з чим сторони з серпня 2014 року не підтримують подружніх відносин. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та викладені у позовній заяві обставини справи. Суд, вислухавши пояснення вказаної особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частинами 3,4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Отже, відповідно до ст. ст. 24,110 СК України шлюб являється вільним союзом чоловіка та жінки і кожен із подружжя вправі ставити питання про його розірвання, якщо виниклі між подружжям відносини не задовольняють інтереси тієї чи іншої сторони. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебувають в шлюбі з 12.06.2013 року, але на даний час вони фактично не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не ведуть спільне господарство та проживають окремо. Між позивачем та відповідачкою склалися відносини, які перешкоджають збереженню сім"ї, і позивач категорично настоює на розлученні, втративши почуття поваги та любові до дружини, не бажаючи поновлювати подружні відносини. При вказаних обставинах суд не бачить причин для відмови у задоволенні позовних вимог. З огляду на позицію позивача, судові витрати по справі слід покласти на нього. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного сторонами 14.02.2013 року, під час якого у них 07.05.2014 року народився син [PERSON], мотивуючи свої вимоги щодо розірвання шлюбу несумісністю характерів подружжя та постійними сварками в сімї, в звязку з чим сторони протягом півтора року не підтримують подружніх відносин. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та викладені у позовній заяві обставини справи. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала. Суд, вислухавши пояснення вказаних осіб, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частинами 3,4 ст. 56 СК України\~\~передбачено право кожного з подружжя\~\~припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням\~\~права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність\~\~і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Отже, відповідно до ст. ст. 24,110 СК України шлюб являється вільним союзом чоловіка та жінки і кожен із подружжя вправі ставити питання про його розірвання, якщо виниклі між подружжям відносини не задовольняють інтереси тієї чи іншої сторони. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебувають в шлюбі з 14.02.2013 року, під час якого у них 07.05.2014 року народився син [PERSON]. Судом встановлено, що сторони фактично не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не ведуть спільне господарство та проживають окремо. Між позивачем та відповідачкою склалися відносини, які перешкоджають збереженню сімї, і позивач категорично настоює на розлученні. При вказаних обставинах суд не бачить причин для відмови у задоволенні позовних вимог. З огляду на позицію відповідачки після розірвання шлюбу її прізвище слід залишити шлюбне "Шуберт". На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного сторонами 23.07.2010 року, під час якого у них 30.07.2010 року народився син [PERSON], мотивуючи свої вимоги щодо розірвання шлюбу несумісністю характерів подружжя та постійними сварками в сімї, в звязку з чим сторони протягом двох років не підтримують подружніх відносин. У судове засідання сторони не з"явилися, вказавши у письмових заявах про слухання справи у їх відсутність, в зв"язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3,4 ст. 56 СК України\~\~передбачено право кожного з подружжя\~\~припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням\~\~права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність\~\~і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Отже, відповідно до ст. ст. 24,110 СК України шлюб являється вільним союзом чоловіка та жінки і кожен із подружжя вправі ставити питання про його розірвання, якщо виниклі між подружжям відносини не задовольняють інтереси тієї чи іншої сторони. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, що випливає з роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя». Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебувають в шлюбі з 23.07.2010 року, під час якого у них 30.07.2010 року народився син [PERSON]. На даний час сторони фактично не підтримують шлюбно-сімейні стосунки і між ними склалися відносини, які перешкоджають збереженню сімї, у письмових заявах подружжя просить розірвати їх шлюб, а тому при вказаних обставинах суд не бачить причин для відмови у задоволенні позовних вимог. З огляду на позицію позивача, судові витрати по справі слуд покласти на нього. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу . Ухвалою суду від 15.07.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. У підготовчому судовому засіданні суд з`ясував відношення сторін до позову. Позивач направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності , позов підтимує в повному обсязі і просить його задовольнити . Відповідачка направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності , позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачкою . Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги , вказує, що 09 червня 1986 року зареєстрував шлюб з відповідачкою у Виконавчому комітеті Городнявської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області , актовий запис № 7. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя з відповідачкою не склалось, оскільки між ними не було взаєморозуміння , поваги , не могли знайти спільної мови при вирішенні сімейних проблем, оскільки мають різні характери та різні погляди на життя . З серпня 1986 року не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Примирення неможливе, оскільки сім`я існує формально. Позивач в судове засідання не з"явився , направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі і просить його задовольнити . Відповідачка в судове засідання не з"явилася, також направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд розглядає справу у відсутності сторін на підставі наявних матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 18 СК України способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення. Згідно ст. 55 СК України подружжя зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги; спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Сторони зареєстрували шлюб 09 червня 1986 року у Виконавчому комітеті Городнявської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області , актовий запис № 7, від якого неповнолітніх дітей не мають. З серпня 1986 року сторони не піклуються про побудову сімейних відносин, не дбають про спільне матеріальне забезпечення сім`ї, не підтримують подружніх відносин, втратили почуття поваги та любові один до одного, а тому збереження шлюбу суперечить інтересам сторін , що має істотне значення . Дані обставини підтверджуються матеріалами справи, а позов підлягає задоволенню. На підставі ст.110 Сімейного Кодексу України ,

Outcome: approved