Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

21.04.2015 року [PERSON] звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з цивільним позовом до Сальницької сільської ради (відповідач 1), [PERSON] (відповідач 2) про визнання права власності на спадкове майно. Позов мотивовано тим, що 08.01.2014 року помер батько позивача [PERSON]. Згідно заповіту від 24.02.2009 року посвідченого секретарем Сальницької сільської ради [PERSON] заповів все належне йому майно позивачу [PERSON]. Після відкриття спадщини, позивач вчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Миру, 21, с. Сальниця, Хмільницького району, Вінницької області у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на даний будинок. Проте, довідкою Сальницької сільської ради підтверджено, що вказаний будинок належав [PERSON] Також позивач зазначає, що крім неї спадкоємцем першої черги є її мати та дружина покійного [PERSON], яка на спадщину не претендує та відмовляється від неї на користь позивача. За таких підстав позивач просить визнати за нею, в порядку спадкування за заповітом, право власності на спадкове майно що залишилося після смерті [PERSON], а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Миру, 21, с. Сальниця, Хмільницького району, Вінницької області. У судове засідання позивач не зявилась, відповідно до заяви від 29.04.2015 року просила розглянути справу за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявились, відповідно до письмових заяв відповідачі позовні вимоги визнали повністю, просили розглянути справу за їх відсутності. Враховуючи подані сторонами заяви, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Свідоцтвом про смерть серії І-АМ №279133 (а.с.8) підтверджено, що [PERSON] помер 08.01.2014 року. Відповідно до заповіту від 24 лютого 2009 року посвідченого секретарем Сальницької сільської ради Хмільницького району, Вінницької області, зареєстрованого в реєстрі № 5 [PERSON] заповів все належне йому майно [PERSON]. Згідно запису секретаря сільської ради даний заповіт не змінений та не відмінений (а.с.41, 50). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, серед якого: - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Миру, 21, с. Сальниця, Хмільницького району, Вінницької області загальною площею 66,8 кв. м., житловою площею 26,1 кв. м., допоміжною площею 40,7 кв.м., площею літніх приміщень 8,4 кв. м. зазначений під літерою А. Вказане підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданий АПНВП "ВІЗИТ" від 02.04.2015 року (а.с.13-17). При цьому суд враховує, що у технічному паспорті відсутні відмітки що про те, що дане нерухоме майно є самочинно побудованим, наявний запис про відсутність правовстановлюючих документів. Як видно з технічного паспорта житловий будинок був збудований 1964 року, а господарські споруди 1970, 1975, 1980, 1984 р. Довідкою Сальницької сільської ради №378 від 07.04.2015 року (а.с.12), а також витягом з погосподарської книги №9, №11 (а.с.42-43) підтверджено, що [PERSON], який помер 08.01.2014 року належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Миру, 21, с. Сальниця, Хмільницького району, Вінницької області. За будинковолодінням рахується земельна ділянка площею 0,56 га. землі, з яких 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, 0,31 га. для ведення особистого селянського господарства. Земельна ділянка приватизована згідно рішення 14 сесії 21 скликання Сальницької сільської ради від 09.12.1993 року. Довідками Сальницької сільської ради №377, №379 від 07.04.2015 року (а.с.10,11) підтверджено, що [PERSON] на момент смерті проживав та був зареєстрований [INFO]. Разом з ним були зареєстровані і проживають: дружина - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO], онука - [PERSON], [INFO], онука - [PERSON], [INFO] Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 1 липня 2004 року N 1952-ІV, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. На час виникнення спірних правовідносин діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, згідно із ст. 1, ст. 6 якої встановлено, що реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР проводять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Відповідно до пп. 6-7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 12.05.1985 року № 5-24/26, дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян. Отже, судом встановлено, а також доведено належними та допустимими доказами факт належності вищевказаного будинку з господарськими будівлями та спорудами [PERSON] Здобуті докази свідчать про те, що за життя він володів, користувався та розпоряджався вищевказаним будинковолодінням, яке перебувало у його власності, відповідно до вимог діючого на той момент законодавства. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом. Як встановлено судом, позивач зверталась до приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті 08.01.2014 року [PERSON]. За заявою [PERSON] 17.02.2014 року було заведено спадкову справу 9/2014. [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, разом з тим, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Миру, 21, с. Сальниця, Хмільницького району, Вінницької області, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок (а.с. 23). Вказане також підтверджується листом приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу [PERSON] №170/01-16 від 30.04.2015 року (а.с.45-58). При цьому відповідач [PERSON] 07.02.2014 року звернулась до нотаріуса із заявою від 03.02.2014 року про відмову від обов'язкової частки у спадковому майні та зазначила, що спадкове майно є особистим майном спадкодавця, а тому на 1/2 частку у спільному майні подружжя [PERSON] не претендує. За таких обставин, наявні підстави для задоволення позовних вимог, оскільки матеріалами справи, доведено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON], відповідачі визнали позов, [PERSON] відмовилась від обов'язкової частки в спадковому майні та частки у спільному майні подруження, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, а тому перешкод в прийнятті позивачем спадщини суд не вбачає. Судові витрати залишити за сторонами.

Outcome: approved