Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що подружжя із 02.09.2000 перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Однак спільне життя не склалось, у зв`язку з чим сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Ухвалою суду від 25.11.2019 відкрито провадження по справі, яке постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. У підготовче судове засідання позивач і відповідач не з`явились. До суду, кожен окремо, подали заяви про розгляд справи без їх присутності, в яких просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та розірвати шлюб. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши наявні докази та матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 02.09.2000 року між [PERSON] та [PERSON] Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї зареєстровано шлюб, актовий запис № 1537. Від шлюбу у сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сім`ї сторін стали різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинені. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 за № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посилання на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст. 1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що шлюб підлягає розірванню, оскільки сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved