Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

19.06.2019 року до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Куп`янської державної адміністрації Харківської області про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з ухиленням від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що 16.03.2013 р. був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем по справі [PERSON] . [INFO] у них народився син [PERSON] . 06.12.2016 року шлюб між нею та відповідачем був розірваний. З моменту розлучення і до теперішнього часу, [PERSON] не спілкується з сином, не цікавиться життям та здоров`ям дитини, жодного разу не відвідував його та не телефонував, син не отримав від батька жодного подарунку на день народження та інші свята. Згідно з рішенням суду про стягнення аліментів з [PERSON] , суд зобов`язав його сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму. Але з листопада 2018 року аліменти на дитину вона не отримує. На сьогоднішній день заборгованість по аліментам складає 9599.92 грн. [PERSON] ніякої іншої допомоги не надавав і не надає. Ухвалою суду від 09.07.2019 року суд відкрив провадження у справі за вищезазначеним позовом і призначив розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 26.07.2019 р. закрито підготовче провадження по даній справі і справу призначено до розгляду по суті. Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 30 серпня 2019 року справу прийнято в провадження судді Шиховцової А.О. та враховуючи те, що зміна складу суду відбулася на стадії розгляду справи по суті, суд вважав за необхідне розпочинати розгляд справи по суті, без повторного проведення підготовчого засідання. Позивач [PERSON] подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає у повному обсязі, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Відзив не поданий. Представник третьої особи - служби у справах дітей Куп`янської державної адміністрації Харківської області по довіреності, Чернишова Н.О. , через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, до якої додала Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] , не заперечує проти задоволення позову. З урахуванням заяв учасників справи, вимог з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши позиції сторін, третьої особи, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази та оцінивши їх, суд встановив наступне. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії № [NUMBER] від 07.07.2014 р., виданого Кіндрашівською сільською радою Куп`янського району Харківської області, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 15.08.2016 р. з відповідача [PERSON] , [INFO] стягнуті аліменти на користь позивача [PERSON] , [INFO] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від усіх видів доходів [PERSON] , але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, щомісячно, починаючи з 21 червня 2016 року (а.с.8). Зміна прізвища матері дитини з [PERSON] на [PERSON] підтверджується копією рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області про розірвання шлюбу між батьками дитини. (а.с.4). Відповідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.06.2016 р. і до досягнення сином [PERSON] , [INFO] повноліття згідно виконавчого листа № 2/628/968/16 від 26.08.2016 р. Куп`янського міськрайонного суду Харківської області, заборгованість відповідача по аліментам станом на 01.06.2019 року становить 9599,92 грн. (а.с.7). Згідно довідки № 429 від 12.06.2019 р., виданої Кіндрашівською сільською радою, [PERSON] зареєстрована і проживає на території Кіндрашівської сільської ради за адресою : [ADDRESS] Куп`янського району Харківської області . Не одружена, не працює. За час проживання на території Кіндрашівської сільської ради Куп`янського району Харківської області скарг про її недостойну поведінку в громадських місцях та вдома від громадян не надходило. Матеріали стосовно неї на засідання адмінкомісії при виконкомі Кіндрашівської сільської ради не надходили та не розглядалися. (а.с.5). Згідно довідки № 430 від 12.06.2019 р., [PERSON] , 1995 року народження, проживає за адресою: [ADDRESS] та має склад сім`ї батько - [PERSON] , 1968 р. народження, син - [PERSON] , 2014 р. народження (а.с.6). На підставі заяви [PERSON] комісією Кіндрашівської сільської ради Куп`янського району Харківської області від 10.06.2019 р. було проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , де зареєстрована та проживає позивачка, складено Акт та встановлено, що житло утримується у належному стані, є всі необхідні умови проживання, меблі та побутова техніка, санітарний стан приміщення задовільний, в будинку чисто та охайно, для дитини створені умови для розвитку та навчання, іграшки та одяг в достатній кількості. У дитини є кімната забезпечена меблями : стіл письмовий, стілець, шафа, ліжко. Створені умови для розвитку та навчання. [PERSON] разом з родиною не проживає, участі у вихованні сина не приймає (а.с.9). Згідно Висновку служби у справах дітей Куп`янської державної адміністрації Харківської області від 06.09.2019 р. № 01-21, [PERSON] , [INFO] , є батьком дитини, [PERSON] , [INFO] , але утриманням та вихованням сина не займається. Шлюб між батьками дитини розірваний у грудні 2016 року і з того часу [PERSON] життям сина не цікавиться, не спілкується з дитиною та має заборгованість по аліментам близько 10 тис. грн. [PERSON] зареєстрована разом з дитиною за адресою: [ADDRESS] . За місцем проживання характеризується позитивно, створила належні умови для проживання та розвитку дитини, займається його вихованням належним чином. [PERSON] разом з дитиною не проживає, участі у вихованні сина не приймає, що підтверджується документами з місця проживання дитини та його свідченнями, наданими під час співбесіди 30.08.2019 року у приміщенні служби у справах дітей Куп`янської районної державної адміністрації. Таким чином, [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не піклується про стан здоров`я та розвиток сина [PERSON] . З урахуванням рішення Комісії з питань захисту прав дитини Куп`янської РДА, протокол № 16 від 06 вересня 2019 року, з метою захисту прав та інтересів дитини, служба у справах дітей вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON] , [INFO] . Висновок відповідає інтересам дитини. Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного. Статтею 150 Сімейного Кодексу України встановлено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Визначено, зокрема, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування. Ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, згідно зі ст.164 Сімейного Кодексу України, є підставою позбавлення батьківських прав. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Як вбачається із абз.2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року та ратифікованої постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини (справа «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року) свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. У рішенні «Хант проти України» (Заява №31111/04, Страсбург, 7 грудня 2006 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що позбавлення батьківських прав є втручанням у право на повагу до сімейного життя (п. 49); аналіз того, що має найкраще задовольняти інтереси дитини, є дуже важливим у таких справах (п. 53); між інтересами дитини та інтересами батьків повинні існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (п. 54). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати, дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (п. 100 рішення Європейського суду з прав людини «Мамчур проти України», Заява №10383/09, 16 липня 2015 року, остаточне - 16 жовтня 2015 року). Беручи до уваги те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи та дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, достовірно встановивши факт свідомого ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, його добровільну відмову від обов`язку батьківського піклування, виховання, утримання сина, про що свідчить його письмова заява про визнання позову, що також свідчить про його стійке небажання змінити ситуацію, яка склалася, відсутність інтересу, любові до дитини, будь-яких дій, які б свідчили про намір змінити обставини свого життя та вчинити дії, спрямовані на виховання дитини та належне виконання батьківських обов`язків, виходячи з якнайкращих інтересів дитини, суд приходить до переконання про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . За таких обставин, позовні вимоги позивача про позбавлення відповідача батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню, та таке рішення буде відповідати якнайкращим інтересам дитини. Судові витрати, які складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду даним позовом, стягнути з відповідача на користь позивача на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved