Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з наведеним позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який в судовому порядку розірвала. Від подружнього життя у сторін [INFO] народився син [PERSON], а [INFO] [PERSON]. Діти на даний час проживають з матір'ю. Відповідач не проявляє турботи до синів, не приймає участі у їх вихованні, не надає матеріальної допомоги. Вважає, що він свідомо самоусунувся від виконання батьківських обов'язків відносно своїх дітей, а тому його слід позбавити батьківських прав. В судовому засіданні представник позивачки вимоги позову підтримав з мотивів наведених в ньому, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причину неявки суд не повідомив, будь-яких заяв від нього не надходило. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради позовні вимоги підтримав з підстав викладених у висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав стосовно його синів [PERSON] та [PERSON]. Прокурор в судовому засіданні проти вимог позову заперечувала, вказала, що не бачить підстав позбавляти відповідача батьківських прав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала показання та зазначила, що з позивачкою перебуває в дружніх відносинах, відповідач з нею та дітьми не проживає. Вихованням дітей займається їх матір, бабуся та чоловік позивачки. Відповідач не приймає участі у вихованні дітей. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що діти проживають з бабусею та дідусем. Відповідач не проявляє турботи до синів. В судовому засіданні, у відповідності до вимог ст. 171 СК України, було з'ясовано думку неповнолітнього [PERSON] щодо позбавлення відповідача батьківських прав, який суду вказав, що вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо нього та брата, так як батько своїх обов'язків щодо них належним чином не виконує. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи, що не перешкоджає відповідачу за наявності визначених законом підстав подати заяву про перегляд заочного рішення. Вислухавши пояснення представника позивачки, доводи представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, думку прокурора, покази свідків, з'ясувавши думку неповнолітньої дитини, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Як вбачається з копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 09 липня 1997 року та від 31 березня 2004 року [PERSON] є батьком, а року [PERSON] - матір'ю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. а.с. 8-10). Сторони розірвали шлюб згідно рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 червня 2006 року, яким також дітей [PERSON] та [PERSON] залишено на проживанні з матір'ю та присуджено стягнення з відповідача аліментів (а.с. 6). В подальшому позивачка зареєструвала шлюб із [PERSON] та у зв'язку із реєстрацією шлюбу змінила прізвище на «Дубовська». Довідками Івано-Франківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 22 встановлено, що емоційно близькими для дітей є матір та вітчим. В школу батько дітей [PERSON] не навідувався. За всі роки навчання хлопців, не було жодного спілкування з батьком. Повсякчас вихованням дітей займалася бабуся, в той період, коли мама [PERSON] була відсутня (а.с. а.с. 24-27). Згідно акту житлово-побутових умов сім'ї від 02 вересня 2014 року, дітям створені задовільні умови проживання в квартирі за адресою: [ADDRESS] (а.с. 28). Орган опіки та піклування у своєму висновку вказує на доцільність позбавлення [PERSON], батьківських прав стосовно [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. За змістом ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказів на спростування наведених фактів, відповідачем та прокурором суду не надано. Відповідно до ст. 165 СК з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до вимог ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пункт 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» закріплює, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав відповідача судом було враховану думку самих дітей, так як відповідно до положень ст. 12 ч. I Конвенції ООН від 20 листопада 1989 року "Про права дитини" (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р.), держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. У Сімейному кодексі України теж закріплено відповідні норми; зокрема, згідно з положеннями ст. 171 СК України думка дитини має бути врахована при вирішенні питань, що стосуються її життя, зокрема спору про позбавлення батьківських прав. Неповнолітній [PERSON] суду вказав, що відповідача слід позбавити батьківських прав щодо нього та брати, так як батько участі у їх вихованні не приймає протягом п'яти років. Малолітній [PERSON] свою думку з приводу участі батька у його вихованні висловив працівникам служби у справах дітей, яким пояснив, що не бачив батька 4 роки, він не цікавиться його життям, не дзвонить, не приходить, не вітає на дні народження. [PERSON] не заперечує проти позбавлення батьківських прав, що підтверджується висновком органу опіки. Суд, враховуючи поведінку відповідача, яких жодних заходів щодо виконання батьківських обов'язків не вживає, не вважає за необхідне приймати рішення всупереч думки дітей, оскільки в їх інтересах буде доцільно застосувати до відповідача крайній захід впливу за невиконання батьківських обов'язків та позбавити його батьківських прав. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є обгрунтованими, такими, що відповідають інтересам дітей та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивачки понесені нею судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 148, 164, 165, 171 Сімейного кодексу України, п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. ст. 3, 4, 10, 11, 59, 60, 88 ЦПК України,

Outcome: approved