Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом (вподальшому уточнивши його) до [PERSON] , за участю третьої особи: Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фуфаєвої Ольги Олегівни та просив встановити факт батьківства та визнати [PERSON] , померлого [INFO] , батьком дитини, [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних [PERSON] в позовній заяві зазначив, що після смерті його батька - [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилась спадщина , про що свідчить витяг № 26502054 від 25 березня 2011 року, про реєстрацію в спадковому реєстрі. Факт родинних зв`язків підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30 червня 2011 року, відповідно до якого [PERSON] , є батьком позивача. У відповідності до висновку судово-медичної експертизи № 72 [PERSON] може являтись біологічним батьком позивача з вірогідністю 99,99999 %, тому позивач просить встановити факт батьківства та визнати [PERSON] , померлого [INFO] , батьком дитини, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Приватного нотаріуса Одеського нотаріального округу Фуфаєву О.О. про скасування свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом надійшла у провадження судді [PERSON] та ухвалою суду від 14 липня 2017 року відкрито провадження по справі. Протокольною ухвалою суду від 11 травня 2018 року прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи: Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фуфаєвої О. О. про встановлення факту батьківства та визнання батьківства до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Приватного нотаріуса Одеського нотаріального округу Фуфаєву О.О. про скасування свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 січня 2019 року вказана цивільні справа розподілена судді Шкамерді К.С. та ухвалою суду від 29 січня 2019 року прийнято цивільну справу до свого провадження в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого провадження. Ухвалою суду від 04 червня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалю суду від 04 червня 2019 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Приватного нотаріуса Одеського нотаріального округу Фуфаєву О.О. про скасування свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом залишено без розгляду. Продовжено розгляд справи за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи: Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фуфаєвої О. О. про встановлення факту батьківства та визнання батьківства. У зв`язку з повторним авторозподілом на підставі наказу від 16 вересня 2019 року №50-ос/с голови суду про відрахування зі штату Приморського районного суду м. Одеси судді Шкамерди К.С. у зв`язку із закінченням терміну відрядження вказана цивільна справа передана судді Свяченій Ю.Б. для розгляду по суті. Ухвалою суду від 21 жовтня 2019 року прийнято цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи: Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фуфаєвої О. О. про встановлення факту батьківства та визнання батьківства призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 28 листопада 2019 року. У підготовче засідання 28 листопада 2019 року з`явився представник позивача. Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись. Підготовче засідання відкладено на 19 грудня 2019 року. У підготовче засідання 19 грудня 2019 року з`явився представник позивача. Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись. Підготовче засідання відкладено на 23 січня 2020 року. У підготовче засідання 23 січня 2020 року з`явився представник позивача. Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись. Підготовче засідання відкладено на 20 лютого 2020 року. У підготовче засідання 20 лютого 2020 року з`явився представник позивача. Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись. Підготовче засідання відкладено на 30 березня 2020 року. У підготовче засідання 30 березня 2020 року сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись, про причини неявки суд не повідомляли. Підготовче засідання відкладено на 09 червня 2020 року. У підготовче засідання 09 червня 2020 року з`явився представник позивача. Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись. Підготовче засідання відкладено на 06 липня 2020 року. У підготовче засідання 06 липня 2020 року з`явився представник позивача. Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись. Підготовче засідання відкладено на 30 липня 2020 року. У підготовче засідання 30 липня 2020 року з`явився представник позивача. Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись. Підготовче засідання відкладено на 15 жовтня 2020 року. У підготовче засідання 15 жовтня 2020 року сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись. Від представника позивача до суду надійшла заява про відкладення підготовчого засідання для мирного врегулювання спору. Підготовче засідання відкладено на 01 грудня 2020 року. У підготовче засідання 01 грудня 2020 року з`явився представник позивача. Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись. Протокольною ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 15 лютого 2021 року. У судове засідання 15 лютого 2021 року з`явився представник позивача. Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись засобами поштового зв`язку та за допомогою телефонограми. У судовому засіданні представник позивача, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити у повному обсязі посилаючись на доводи викладені у позовній заяві. Відповідно до ч.6\~ст.128 ЦПК України\~судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно до п.п.6, 7 ч.2\~ст.43 ЦПК України\~учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у зв`язку з повторною неявкою відповідача, неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку позивача та пояснення свідків, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають\~\~задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11 березня 2011 року заяву [PERSON] про встановлення факту родинних відносин задоволено. Встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] 1941 року народження та визнано, що [PERSON] 1941 року народження є рідним батьком [PERSON] 1983 року народження. На підставі вказаного рішення до актового запису про народження № 1883 від 09 грудня 1983 року, складеного Другим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції на [PERSON] внесені зміни в графі батько з « [PERSON] » на « [PERSON] » та в графі прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » та видано повторне свідоцтво про народження серії № [NUMBER] від 30 червня 2011 року. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 11 лютого 2016 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 березня 2011 року скасовано. Заяву [PERSON] залишено без розгляду, з підстав того що у вказаній справі вбачається спір про право. [PERSON] 1941 року народження помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 21 березня 2011 року. Відповідно до висновку експерта № 72 Центру судово-медичних молекулярно-генетичних експертиз від 28 грудня 2010 року [PERSON] [INFO] , може бути біологічним батьком [PERSON] з вірогідністю 99,99999 %. Пленум Верховного Суду України, у Постанові від 15.05.2006 №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п.3) роз`яснив, що при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 01.01.2004, необхідно застосовувати відповідні норми Кодексу про шлюб та сім`ю України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Згідност. 53 КпШС України, суд може встановити батьківство лише у разі доведення таких обставин: спільного проживання та ведення спільного господарства позивачем (матір`ю дитини) і відповідачем до народження дитини; спільного виховання чи утримання ними дитини; наявності доказів, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання, та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. За змістом наведеної норми закону встановлення судом батьківства може мати місце в разі доведення хоча б однієї із зазначених обставин: спільного проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем або спільне виховання чи утримання ними дитини або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Положення СК України, зокрема ст.ст. 3, 5, 7, 14, 15, 121, свідчать, про те що, походження дитини від батька, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини та не визнав у встановленому законом порядку свого батьківства (не подавав заяви про визнання батьківства до органів державної реєстрації актів цивільного стану), встановлюється на підставі встановлення кровного споріднення між дитиною та батьком, тобто обставин, які свідчать про біологічне походження дитини від певної особи. Зазначений висновок узгоджується з роз`ясненнями, викладеними в п.п. З, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Тобто, для віднесення особи до спадкоємців першої черги є достатнім встановлення факту походження від матері (батька), тобто факту кровного споріднення. Фактом кровного споріднення між [PERSON] [INFO] , та [PERSON] є висновок експерта № 72 Центру судово-медичних молекулярно-генетичних експертиз від 28 грудня 2010 року з якого вбачається, що [PERSON] [INFO] , може бути біологічним батьком [PERSON] з вірогідністю 99,99999 %. Вказаний висновок відповідачем оспорений не був. Крім того, у судовому засіданні свідки [PERSON] , яка є матір`ю позивача та [PERSON] підтвердили факт, того що [PERSON] є батьком [PERSON] . Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований не був. Під час життя позивач із [PERSON] постійно підтримували відносини. Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.\~15\~ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із ст.\~16\~ЦК України\~кожна особа\~має право\~звернутися до\~суду за\~захистом свого\~особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Outcome: approved