Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

24.04.2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі позивач, кредитор, Банк) звернулося до суду з позовом в якому просить суд стягнути з [PERSON] (далі відповідач, позичальник, клієнт) заборгованість в сумі 32498,54 грн. яка складається: із заборгованості за кредитом 11761,68 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 6216,69 грн., заборгованості за пенею та комісією 13828,72 грн., штрафу відповідно до п.2.2 Генеральної угоди 691,45 грн. та стягнення судових витрат при зверненні до суду в розмірі 1762,00 грн. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 27.02.2015 року між ПАТ КБ "Приват Банк" та відповідачем було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої позивач надав [PERSON], кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 12879,70 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число місяця, позичальником надаються банку грошові кошти щомісячно для погашення заборгованості за кредитом. Взятих на себе зобов'язань [PERSON] не виконав і станом на 28.03.2018 року має заборгованість в розмірі 32498 грн. 54 коп. Відповідно до ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Відзив на позов від відповідача суду не надійшов. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. 21.05.2018 публічне акціонерне товариство комерційний банк Приват Банк (скорочена назва ПАТ КБ ПриватБанк) змінило назву на акціонерне товариство комерційний банк Приват Банк (скорочена назва АТ КБ ПриватБанк). Судом встановлено, що між ПАТ КБ «Приват Банк» назва якого підтверджується Статутом (а.с.36), який має право надавати банківські послуги згідно банківської ліцензії (а.с.34), зареєстрований в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України (а.с.35), та [PERSON], 27.02.2015 року було укладено генеральну угоду б/н, згідно якої відповідачу було надано кредит у розмірі 12879,70 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.5) Згідно розрахунку сума заборгованості по Генеральній угоді станом на 28.03.2018 року становить 32498 грн. 54 коп., яка складається із заборгованості за кредитом - 11761,68 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 6216,69 грн., заборгованості за пенею та комісією - 13828,72 грн., штрафу відповідно до п.2.2 Генеральної угоди 691,45 грн. Суд зазначає, що відповідач, при підписанні заяви та Генеральної угоди, надав свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті: http://privatbank.ua/rules, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується його підписом у Заяві (а.с.4-5). Частиною 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умова, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. В даному випадку позивач надав суду достатньо доказів про невиконання відповідачем умов кредитного договору, що знайшло своє підтвердження в матеріалах справи, відповідач в свою чергу не спростував доводи позивача викладені в позовній заяві. Тому суд, дотримуючись норм закону та всебічного і повного дослідження матеріалів справи та враховуючи, що на час розгляду справи в суді сторонами Генеральна угода №б/н від 27.02.2015 року не була припинена, [PERSON] в добровільному порядку не виконав свої зобов'язання перед Банком, що є істотним порушенням договору внаслідок якого позивач позбавлений можливості отримати суму кредиту, відсотків за користування кредитними коштами, на що розраховував при укладенні договору, вважає, що даний позов є обґрунтований на доведений належними доказами, тому підлягає до задоволення та стягненню з відповідача документально підтверджену заборгованість станом на 28.03.2018 року. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв'язку із ухваленням суду рішення про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені ним і документально підтверджені в розмірі 1762 грн. (а.с.37).

Outcome: approved