Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

23.08.2019 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою за [ADDRESS] посилаючись на те, що він є її власником на підставі договору купівлі-продажу від 01.07.1987 року. Окрім нього в квартирі зареєстровані дружина [PERSON] , 1961 року народження, невістка [PERSON] , 1986 року народження, онука [PERSON] , 2009 року народження. Шлюб між його сином [PERSON] та невісткою [PERSON] розірвано рішенням Бахмацького районного суду від 19.03.2018 року. Невістка [PERSON] з березня 2018 року в будинку не проживає, а тому втратила право користування даним житлом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але у наданій заві просить роглядати справу без його участі та задовольнити позовні вимоги. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. У зв`язку з неявкою в підготовче засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно п. 24 ППВСУ від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» «У разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування досліджених інших обставин справи». Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 01.07.1987 року (а.с. 6-7). Згідно довідки, виданої 05.08.2019 року Бахмацькою міською радою, [PERSON] , 1962 р.н., [PERSON] , 1961 р.н., [PERSON] ,1986 р.н., [PERSON] , 2009 р.н. зареєстровані в квартирі [ADDRESS] (а.с.12). Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 19.03.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.10-11). Відповідно до ст. 319 ч. 1 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 321 ч. 1 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов`язані з позбавленням його володінням майном. Згідно зі ст. 405 ч.2 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що [PERSON] , як член сім`ї позивача, більше року в в квартирі за [ADDRESS] не проживає без поважних причин, позовні вимоги визнала, тому наявні всі підстави для визнання відповідача такою, що втратила право користування зазначеним житлом. Крім того, з відповідачки на користь позивача, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, слід стягнути 768 гривні 40 копійок в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору (а.с.1).

Outcome: approved