Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Оратівського районного суду Вінницької області із позовною заявою до [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на нерухоме майно. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явилася, надавши заяви, щоб справу розглянули без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник позивача [PERSON], будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явився, надавши заяви, щоб справу розглянули без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області [PERSON], будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України, у звязку з чим в силу ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст.174 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із слідуючого. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок по вул. Братів Березовських, 14 в с. Балабанівка Оратівського району Вінницької області власниками будинку є [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ №175705 від 28.03.2006 року виданого виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області власниками є житлового будинку по вул. Братів Березовських, 14 в с. Балабанівка Оратівського району Вінницької області є [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині. Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №10227438 від 28.03.2006 року виданого комунальним підприємством "Гайсинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" власниками житлового будинку по вул. Братів Березовських, 14 в с. Балабанівка Оратівського району Вінницької області є [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині. Як вбачається з позовної заяви і не заперечується сторонами, 12 травня 2010 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] було укладено усний договір купівлі-продажу про продаж позивачу за 20000 грн. житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований по вул. Братів Березовських, 14 в с. Балабанівка Оратівського району Вінницької області. Сторони домовились про подальше нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу. Відповідно до розписки від 12.05.2010 року написаної в присутності двох свідків [PERSON] та [PERSON] про отримання коштів за договором купівлі-продажу від 12.10.2016 року [PERSON] отримала від позивача [PERSON] кошти в сумі 20500 грн. 00 коп. за проданий житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований з господарськими будівлями, що розташований по вул. Братів Березовських, 14 в с. Балабанівка Оратівського району Вінницької області. Гроші [PERSON] отримала повністю, претензій немає. Однак нотаріально сторони договір купівлі-продажу не оформили, однак [PERSON] пообіцяла в подальшому оформити договір купівлі-продажу нерухомого майна нотаріально. Відповідно до довідки №375 від 17.06.2016 року виданої [PERSON] сільською радою Оратівського району Вінницької області [PERSON] помер 11.11.2008 року, [PERSON] померла 03.01.2011 року. Дані громадяни проживали без реєстрації по вул. Братів Березовських, 14 в с. Балабанівка Оратівського району Вінницької області. [PERSON] проживала за даною адресою до моменту продажу будинку 12.05.2010 року (згідно розписки) громадянці [PERSON]. Інформацією про спадкоємців після вказаних осіб [PERSON] сільська рада не володіє. [PERSON], згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України як спадкоємець першої черги за законом та особа, яка на момент смерті проживала зі спадкодавцем та не заявила про відмову від прийняття спадщини, успадкувала 1/2 частину житлового будинку 14 по вул. Братів Березовських в с. Балабанівка Оратівського району Вінницької області Відповідно до довідки №594 від 27.09.2016 року виданої [PERSON] сільською радою Оратівського району Вінницької області після купівлі будинку №14 по вул. Братів Березовських в с. Балабанівка Оратівського району Вінницької області [PERSON] (12.05.2010 року), вона до цього часу користується присадибною земельною ділянкою площею 0,45 га за цією адресою, сплачує земельний податок та отримала дозвіл на 18 сесії 6 скликання від 09.07.2012 року на виготовлення технічної документації на земельну ділянку. Відповідно до довідки №373 від 17.06.2016 року виданої [PERSON] сільською радою Оратівського району Вінницької області куплений [PERSON] в [PERSON] житловий будинок знаходиться за адресою: вул. Братів Березовських, 14 в с. Балабанівка Оратівського району Вінницької області. Відповідно до довідки №374 від 17.06.2016 року виданої [PERSON] сільською радою Оратівського району Вінницької області [PERSON] проживає в будинку по вул. Братів Березовських, 14 в с. Балабанівка Оратівського району Вінницької області без реєстрації, з моменту купівлі будинку 12.05.2010 року. Відповідно до довідки №23 від 17.06.2016 року виданої [PERSON] сільською радою Оратівського району Вінницької області померла [PERSON], яка народилася 16 березня 1938 року на о. Соловки Архангельської області на день смерті 03.01.2011 року проживала без реєстрації по тимчасовій посвідці громадянки [PERSON] в селі Балабанівка вулиця Братів Березовських, 14 Оратівського району Вінницької області. На день смерті [PERSON] за вказаною адресою осіб, які були зареєстровані та спільно проживали з спадкодавцем не значиться. малолітніх та неповнолітніх осіб, які б проживали та були зареєстровані спільно з спадкодавцем не значиться. На даний час позивач [PERSON] позбавлена самостійно оформити право власності на вказане нерухоме майно, що в свою чергу перешкоджає їй здійснювати своє право власності на фактично належне за договором купівлі-продажу нерухоме майно, у зв'язку з тим, що [PERSON] померла, та за життя ухилилася від нотаріального оформлення договору купівлі-продажу житлового будинку. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 6 ст. 234 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Враховуючи те, що встановлення відповідного факту пов'язане з подальшим вирішенням спору про право, зокрема права позивача [PERSON] на нерухоме майно, суд вважає, що справу слід вирішувати в позовному провадженні. Згідно приписів ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. \~ Позивач [PERSON] оплатила вартість придбаного нерухомого майна, а [PERSON] написала розписку від 12.05.2010 року про отримання коштів. Таким чином, встановлено, що позивач виконав умови договору, оплативши вартість придбаного майна, а [PERSON] ухилилася від нотаріального посвідчення договору. Статтею 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 2 ст. 218 ЦК України якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до цивільного законодавства, однією із умов виникнення прав та обов'язків учасників цивільних правовідносин є рішення суду. Суд може застосувати до правовідносин сторін ч.2 ст.220 ЦК України, відповідно до якої у випадку, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним, так як по укладеному між сторонами договору відбулося часткове його виконання. За таких обставин, суд вважає, що необхідно встановити юридичний факт укладення між [PERSON], як покупцем, і [PERSON], як продавцем 12.05.2010 року договору купівлі-продажу за ціною 20000 грн. 00 коп. житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований по вул. Братів Березовських, 14 в с. Балабанівка Оратівського району Вінницької області та визнати за позивачем право власності на нерухоме майно. На підставі ст.ст. 16, 346, 202, 328, 334 ЦК України,

Outcome: approved