Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

31 жовтня 2017 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті [PERSON], в обґрунтування своїх вимог вказав, що його дідусь [PERSON], [INFO], помер [INFO] року у м. Горлівці Донецької області, на території яка є тимчасово окупована. Для оформлення відповідних документів, необхідно встановлення факту смерті. Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. Згідно із вимогами ч. 2 ст.197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі за таких обставин. Так судом встановлено, що заявник [PERSON] є онуком [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки наданої Республіканським бюро судово-медичної експертизи від 28 серпня 2017 № 106/1799 [PERSON] помер [INFO] року внаслідок інтоксикації, злоякісного новоутворення лівої легені з метастазами у внутрішні органи (а.с. 7), та на підставі якої Нікітівським відділом запису актів цивільного стану м. Горлівка Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки було зроблено актовий запис № 619 від 29.08.2017 року та видано свідоцтво про смерть (а.с. 6). Місто Горлівка на даний час знаходиться на тимчасово окупованій території. Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» не є документом, що створює на території України правових наслідків. У заявника існують перешкоди в оформленні спадкових правовідносин, оскільки свідоцтво про смерть, видане органом, передбаченим на тимчасово окупованій території, є недійсними і не створює правових наслідків на території України. Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України, у зв'язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника. Відповідно до частини 1 правовий акт № 2398-VI від 01.07.2010 року ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5, визначені підстави для державної реєстрації смерті, однією з підстав є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 234, ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки. Пунктом 8 частини 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст.256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови ПВСУ від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Тобто, свідоцтво про смерть видане Нікітівським відділом запису актів цивільного стану м. Горлівка Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, на території тимчасово не підконтрольній Україні, не створює правових наслідків. За таких обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявник не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує факт смерті, що має юридичне значення для послідуючого отримання документів для прийняття спадщини. У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання (ч.4 ст.257-1 ЦПК України). Виходячи з наведеного, суд вважає необхідним встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця м. Коренівськ, Краснодарського краю, Російська Федерація, визнавши датою його смерті [INFO] року та місцем смерті м. Горлівка, Донецька область. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved