Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

15.08.2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 4000 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, допустивши негайне виконання рішення в частині в межах суми платежу за один місяць. Крім того просить стягнути з відповідача в її користь понесені нею судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю, з підстав викладених в позовній заяві і просили їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання, призначене на 16.01.2020 року не прибув. Про дату, час та місце його проведення повідомлявся заздалегідь та належним чином. У своєму відзиві на позовну заяву [PERSON] , він не заперечив щодо стягнення з нього аліментів, однак у меншому розмірі, а саме - 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину. Крім того, 26.12.2019 року відповідач подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність у зв`язку з неможливістю прибути в судове засідання. Також в даній заяві зазначив, що позов [PERSON] визнає частково та згідний на стягнення з нього аліментів на утримання дітей по 1500 грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно. Вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення позовних вимог, врахувавши обставини, наведені у відзиві відповідача на позовну заяву і долучені до нього документи та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає до частковго задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано 22.10.2011 року у виконавчому комітеті Пнівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис №32, що стверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.7). На момент звернення до суду з позовом позивач та відповідач проживали окремо вже впродовж п`яти місяців. З`ясовано також, що за час перебування в шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , батьками яких є сторони по справі, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, копії яких долучені до матеріалів справи (а.с.8, 9). На даний час неповнолітні діти проживають з позивачем [PERSON] , що підтверджується довідкою Битківської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області за № 1447 від 14.08.2019 року (а.с.11). Із акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 14.08.2019 року, складеного депутатом Битківської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, який долучений до матеріалів справи, вбачається, що позивач проживає по [ADDRESS] , має на утриманні двоє неповнолітніх дітей. Зазначено також, що [PERSON] земельної ділянки та підсобного господарства немає, житлово-побутові умови придатні для проживання (а.с.10). Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 ст.8 СК України в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.ст.2, 8 Закону України «Про охорону дитинства» завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні. Відповідно зі ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", закріплено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Згідно ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 01 січня 2020 року становить 1779 гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років - 2218 гривень. З врахуванням всіх обставин справи, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітніх дітей відповідного віку, матеріального становища позивача та платника аліментів, який є фізично здоровою особою, може працювати, зважаючи на те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення і розмір аліментів може бути визначений судом в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн., на кожну дитину, на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно до досягнення ними повноліття. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно наданих стороною позивача розрахункової квитанції № 12/2019 від 13.08.2019 року та розрахункової квитанції № 13/2019 від 13.08.2019 року, витрати на правничу допомогу склали 2000 грн. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] , з відповідача в користь позивача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500грн. 00 коп. згідно розрахункових квитанцій № 12/2019 від 13.08.2019 року та № 13/2019 від 13.08.2019 року. Також, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141 ЦПК України - 840 грн. 80 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст.180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved