Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивуючи свої позовні вимоги позивач вказує на те, що 14.07.2007 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Сторожницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, за актовим записом - №18. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та протилежні погляди на сім'ю, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між ними. Вказує на те, що у шлюбі за роки спільного проживання у них з відповідачем немає спільних дітей, але позивач вказує на те, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 08.12.2014 року у справі № 308\\12596\\14-ц його заяву про усиновлення малолітнього [PERSON], [INFO], який являється сином відповідачки [PERSON] задоволено. Оскільки подальше збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а подальше спільне проживання неможливе, просить суд шлюб між ним та відповідачем [PERSON] - розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові. Пояснив, що основною причиною розірвання шлюбу є втрата почуття любові до відповідачки по справі. Вказав, що небажає спільно проживати з відповідачем [PERSON] На даний час фактично проживає з іншою жінкою. Спільно не проживають з відповідачем з 21.10.2015 року, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Просив суд строк на примирення не надавати. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала в повному обсязі. Пояснила, що основною причиною розірвання шлюбу є зрада з боку чоловіка у подружній вірності. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного. Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Як встановлено судом, сторони уклали шлюб 14.07.2007 року у виконавчому комітеті Сторожницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, за актовим записом - №18, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 07.12.2015 року приєднаним до матеріалів справи/а.с.4/ Поясненнями позивача в судовому засіданні стверджено, що спільних дітей подружжя не має. Шлюбні відносини між подружжям припинені з жовтня 2015 року. Майновий спір між сторонами відсутній. Правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України. Суд враховує, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно положення ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Основною причиною припинення сімейних відносин є зрада у подружній вірності зі сторони позивача по справі. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер. Причиною розпаду цієї сім'ї є зрада у подружній вірності зі сторони позивача по справі. При таких обставинах суд приходить до висновку, що дана сім'я розпалася остаточно, примирення між подружжям є неможливим, є всі підстави для задоволення позову про розірвання шлюбу. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово „сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово „союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Згідно ст. 56 ч.3 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини, а ч.4 цієї ж статті передбає, що примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved