Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому, після уточнення вимог 21.08.2018 року, просить стягнути на свою користь з [PERSON] 1671000,00 грн. боргу по розписці, що складає еквівалент 60000 доларів США по курсу НБУ на день звернення до суду. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 04.02.2016 року позивач позичив [PERSON] 60000 доларів США, про що остання написала розписку, за якою зобов`язалась повернути ці грошові кошти в строк 04.02.2017 року, однак гроші не повернула. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23.05.2018 року матеріали цивільної справи направлені до Приморського районного суду м. Одеси по підсудності. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22.08.2018 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19.12.2018 року позов [PERSON] задоволено повністю та стягнуто на його користь з [PERSON] заборгованість за позикою у розмірі 60000 доларів США, що еквівалентно 1671000,00 грн. по курсу НБУ на день розгляду справи. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18.04.2019 року заочне рішення від 19.12.2018 року скасоване, а справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 13.08.2019 року по справі призначено судову почеркознавчу експертизу на вирішення якої поставлено питання про складення тексту розписки від 04.02.2016 року особисто [PERSON] та належність підпису на цій розписці особисто [PERSON] 20.03.2020 року до суду по електронній пошті від [PERSON] надійшла заява про уточнення позовних вимог, згідно якої позивач просить стягнути на свою користь з [PERSON] 60000 доларів США основного боргу, 16979,21 доларів США - інфляційних збитків, 5611,02 доларів США - 3% річних, 29109,85 доларів США - процентів від сум позики. Відповідно до ч. 8 ст. 14 ЦПК України особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", якщо інше не передбачено цим Кодексом. Пунктом 15 Перехідних положень передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі. Заява позивача про уточнення позовних вимог, у зв`язку з тим, що подана через електронну пошту, містить копію підпису [PERSON] . Згідно ч. 2 ст. 183 ЦПК України, письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. До початку функціонування в України Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи всі документи мають подаватися в паперовому вигляді. На виконання ч. 8 ст. 14 ЦПК України, подані позивачем заява та додатки до неї не були належним чином засвідченні електронним цифровим підписом у відповідності до Закону України «Про електронні довірчі послуги» та Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Таким чином, суд приходить до висновку, що подана заява про уточнення позовних вимог не є належним чином підписаною позивачем [PERSON] , а відтак, не може бути прийнята судом до уваги та не підлягає спільному розгляду з іншими матеріалами справи як підстава зміни розміру позовних вимог чи предмету позову. При цьому суд роз`яснює позивачеві його право звернутися до суду з окремою позовною заявою в якій просити суд стягнути з відповідача інфляційні збитки, 3% річних та проценти від суми позики, стягнення яких не є предметом даного спору. 05.08.2020 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов висновок експерта №20-4336 від 27.07.2020 року судово-почеркознавчої експертизи по матеріалам справи №640/9044/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про сплату заборгованості, відповідно до якого рукописні записи розписки від 04.02.2020 року та підпис в розписці від 04.02.2016 року виконані самою [PERSON] . В судовому засіданні 29.09.2020 року представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, а представник відповідача [PERSON] позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні посилаючись на необгрунтованість. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та висновок судово-почеркознавчої експертизи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 04 лютого 2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики у формі розписки, відповідно якої відповідач [PERSON] позичила у [PERSON] 60 000 доларів США. На підтвердження змісту та умов договору, а також на підтвердження факту отримання грошових коштів у вказаній сумі від [PERSON] , [PERSON] складено 04 лютого 2016 року письмову розписку. Згідно зазначеної розписки відповідач зобов`язалась повернути борг до 04.02.2017 року. Згідно висновку експерта №20-4336 від 27.07.2020 року судово-почеркознавчої експертизи по матеріалам справи №640/9044/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про сплату заборгованості - рукописні записи розписки від 04.02.2020 року та підпис в розписці від 04.02.2016 року виконані самою [PERSON] . З цих підстав суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини в результаті укладеного між ними договору позики коштів в розмірі 60 000 доларів США. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Суд, встановивши характер правовідносин між сторонами, вважає встановленим той факт, що позичальник [PERSON] , не виконавши належним чином, взяті на себе за договором позики від 04.02.2016 року зобов`язання, на вимогу позикодавця повинна сплатити останньому борг у розмірі 1647000,00 гривень, що є еквівалентом 60000 доларів США за офіційним курсом НБУ (2784,7943 грн. за 100 дол. США) на день пред`явлення вимоги. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про сплату заборгованості обґрунтованими і задовольняє їх повністю.

Outcome: approved