overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

19 липня 2018 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 29 липня 2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та несхожості характерів, внаслідок чого виникали сварки та непорозуміння, які призвели до втрати почуття поваги та любові один до одного. Шлюбні відносини припинили. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не подавала, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за її відсутності. У підготовче засідання представник позивача [PERSON] [PERSON] не з'явилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с. 22). Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з'явився, надавши суду заяви про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення (а.с. 23). У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 29 липня 2006 року, про що в книзі реєстрації шлюбів Виконавчим комітетом Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 37 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 14). 16 серпня 2006 року у сторін від шлюбу народилась донька [PERSON] (а.с. 13). За час спільного проживання через\~\~взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними\~\~почуття любові один до одного,\~припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім'ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство вони разом не ведуть та проживають окремо. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, на підставі ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" суд вважає за необхідне повернути позивачеві з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352 грн. 40 коп. (а.с.\~1), решта суми підлягає відшкодування з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

19 листопада 2007 року між позивачем та відповідачкою був укладений кредитний договір № 003-03009-191107, згідно умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 6 131,90 гривень зі сплатою відсотків, виходячи зі ставки у розмірі 0,01% на рік. А також, за ведення справи відповідач сплачує кредитору сплату плату в розмірі 1% в місяць. Відповідач порушив умови кредитного договору і має заборгованість станом на 25 лютого 2014 року в сумі 3 348,04 гривень, яка складається з: заборгованість за кредитом - 2 696,69 гривень; заборгованість за відсотками - 0,11 гривень; комісії - 651,24 гривень, яку представник позивача і просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ "Дельта Банк". Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача 243,60 гривень судового збору. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про день слухання справи сповіщена. Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між сторонами, на підставі ст.1054 ЦК України, договору кредитування № 003-03037191107 від 19 грудня 2007 року встановлені договірні відносини, згідно яких відповідач отримала кредит у розмірі 6 131,90 гривень, зі сплатою відсотків, виходячи зі ставки 0,01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, про що свідчить п.2.3 Договору. Але відповідач, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконав, заборгувавши станом на 25 лютого 2014 року в сумі 3348,04 гривні, яка складається з: заборгованості за сумою кредиту - 2 696,69 гривень; заборгованості за відсотками - 0,11 гривень; заборгованості за комісією - 651,24 гривень. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідачка не виконала зобов'язання у строк, що є порушенням зобов'язання. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідачки на користь позивача вказану суму. А задоволення позову, за правилами ст.88 ЦПК України, покладає на відповідачку обов'язок по сплаті судових витрат - 243,60 гривень судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

19 листопада 2013 року представник ПАТ КБ "ПриватБанк" Сафір Ф.О. звернувся до суду з цивільним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] суму боргу за кредитним договором № б/н від 24.07.2006 року у сумі 18675,26 гривень, а також судовий збір в розмірі 229,40 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, він направив до суду заяву в якій просив справу слухати за його відсутності в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити і не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно та не повідомив суд про причини своєї відсутності, а тому суд приймає рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 24.07.2006 року укладено кредитний договір № б/н про надання кредиту у розмірі 3500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно умов кредитного договору погашення заборгованості повинно здійснюватись у встановленому банком (позивачем) порядку, а саме: щомісяця в період сплати, позивальник (відповідачка) повинен надати банку (позивачу) грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов договору. Однак, у порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання не виконував в повному обсязі, у зв'язку з чим станом на 31.10.2013 року виникла заборгованість по поверненню кредиту у сумі 18675,26 грн., з яких: 1. заборгованість за кредитом - 5380,28 грн.; 2. заборгованість по процентам за користування кредитом - 11929,49 грн.; 3. штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; 4. штраф (процентна складова) - 865,49 грн.. Згідно зі ст.ст.525,526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 229,40 гривень. Таким чином, у відповідності до ст.ст.526,549,550,554,1054 ЦК України, суд вважає що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

19 листопада 2014 року позивач звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за договором №002-14076-040708 від 04 липня 2008 року в сумі 1802 грн. 28 коп. Позивач просив суд розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду невідомі. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову і дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 04 липня 2008 року між ПАТ "Дельта Банк" та відповідачем [PERSON] (далі-Позичальник) був укладений договір №002-14076-040708, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в загальній сумі 6596 грн. 57 коп. на строк 25 місяців, з кінцевим терміном повернення та сплати всіх плат не пізніше ніж 03 серпня 2010 року на умовах, визначених цим Договором. За користування кредитом Позичальник сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 0,01 % на рік. Відповідно до п.3.2 умов Договору, позичальник зобов'язаний виконати своєчасно та в повному обсязі зобов'язання за цим Договором не пізніше кінцевого терміну повернення кредиту. Дотепер відповідач свої зобов'язання за вищевказаним договором не виконав, заборгованість за сумою кредиту - 1802 грн. 20 коп., заборгованість за відсотками - 0,08 грн.-станом на 06.06.2014 року. Таким чином, загальна сума заборгованості становить 1802 грн. 28 коп. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 526, 527, 530,1049,1050, 1054 ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав зобов'язань, узятих на себе за кредитним договором, у зв'язку із чим позовні вимоги є обґрунтованими й підлягають задоволенню. Тому, враховуючі заявлені позивачем вимоги, з відповідача слід стягнути заборгованість за договором №№002-14076-040708 від 04 липня 2008 року в сумі 1802 грн. 28 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

19 листопада 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. В обгрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного сумісного проживання з відповідачем народилася дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач працює без офіційного оформлення, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона змушена звертатися до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву від 08.12.2015 року, якою підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, причини неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності сторін, що відповідає положенню ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У свідоцтві про народження [PERSON], [INFO] (а.с. 2), батьком вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не заперечував своє батьківство. Дитина фактично на даний час перебуває на утриманні позивачки. Відповідач не виконує обов'язків по утриманню своєї дитини, які встановлені ст. 180 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як він знаходиться у працездатному віці, має можливість працювати та отримувати відповідну заробітну плату. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років на день ухвалення рішення становить 1167 грн. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про стягнення аліментів. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

19 листопада 2015 року [PERSON] отримав у позивача кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. АТ комерційний банк «Приватбанк» подав до суду позов до [PERSON] з вимогою стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 37490,45 грн., судові витрати в сумі 1921 грн. В позові вказано, що [PERSON] зобов`язання по договору не виконав. Відповідно до ч.5ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши обставини, якими сторони обгрунтовують свої вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору від 19 листопада 2015 року [PERSON] отримав у позивача кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Вказана угода являє собою заяву, яка була підписана відповідачем [PERSON] і витяг з правил надання банківських послуг. Як вказує позивач у своєму позові у зв`язку з порушенням боржником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість, яка за розрахунком банку, становить 37490,45 грн. Як встановлено судом, відповідачем було порушено вимоги Умов та правил надання банківських послуг, тобто укладеного сторонами договору, та ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, а саме: прострочено повернення заборгованості по кредиту, в зв`язку з чим, позивач має право вимагати погашення наданого відповідачу кредиту, відсотків та пені. Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає заявлені позовні вимоги позивача частково обґрунтованими, виходячи з наступного. Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ч.1 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.530 ч.1 ЦК України - якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.1054 ч.1 ч.2 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи встановлені судом обставини та виниклі відповідно до них спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що слід стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк " Приватбанк" заборгованість по кредиту в розмірі 39581,82 гривень Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача з на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

19 лютого 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій зазначила, що їх неповнолітня донька - [PERSON], [INFO], проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач, який є батьком дитини, матеріальної допомоги на утримання доньки в добровільному порядку не надає, а вона не здатна самостійно забезпечити належні умови для утримання дитини, а тому була змушена звернутися до суду із цим позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання їх доньки в розмірі 1/ 4 частини усіх видів його доходу до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] також звернувся до суду із заявою, в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглянути у його. Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідно до довідки Шевченківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, неповнолітня [PERSON] проживає разом з матір'ю (а.с. 6). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 та ч. 1 і ст.183 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджуються в частині від доходу її батька, матері або у твердій грошовій сумі. Враховуючи вимоги ст.ст.180, 182, 191 СК України, матеріальне становище дитини та позивачки, обставини, на які посилається позивачка з приводу підстав звернення до суду із цим позовом, обов'язок обох батьків по утриманню дитини, матеріальне становище відповідача, який до того ж позовні вимоги визнав, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на утримання його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/ 4 частини усіх видів його доходу до досягнення дитиною повноліття. Окрім цього, згідно зі ст. 79, ст. 88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

19 лютого 2015 року Глобинським районним судом Полтавської області ухвалено рішення, яким позов [PERSON] до [PERSON] про зміну стягнення аліментів та стягнення аліментів на неповнолітню дитину задоволено. Стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженки селища Нижні Ворота Воловецького району Закарпатської області, на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1\\4 частини від всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 19.01.2015 року до повноліття дитини. Змінено стягнення аліментів згідно рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 29 липня 2014 року, в частині стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей: дочки [PERSON]. [INFO], та сина [PERSON]. [INFO] до 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) на утримання дочки [PERSON], припинивши стягнення аліментів на утримання сина [PERSON]. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 20 березня 2015 року справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну стягнення аліментів та стягнення аліментів на неповнолітню дитину знято з апеляційного розгляду та повернуто до Глобинського районного суду для ухвалення додаткового рішення, в зв»язку з не вирішенням питання про розподіл судових витрат. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. При цьому питання про судові витрати судом не було вирішено, що згідно п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України, є підставою для ухвалення додаткового рішення з власної ініціативи. Сторони в судове засідання не з»явилися. Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі на здійснювалося. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Згідно ст. 1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору На цій підставі з [PERSON] в дохід держави стягується 243 грн. 60 коп., згідно ставки встановленої п.п.1 п.1 ч.2 статті 4 Закону України "Про судовий збір ".

Outcome: approved