Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

25 лютого 2014 року позивач - Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокоммуненерго» (далі ОКП) звернувся до суду із позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідачка мешкає за адресою: [ADDRESS], та не вносить плату за поставлену теплову енергію, у зв'язку з чим склалася заборгованість за період з 01 лютого 2009 року по 31 січня 2014 року у сумі 4444 грн. 01 коп. Просить стягнути з відповідачки зазначену суму з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 174,18 грн. та трьох відсотків річних від простроченої суми у розмірі 244,55 грн., а всього 4862,74 грн. В судове засідання представник позивача Орлова Н.І., що діє на підставі довіреності від 27.12.2013 р. № юр/6918, не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідачка, яка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилась, заява про розгляд справи за відсутності або повідомлення про причини неявки до суду не надходили. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує позивач. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до ст. ст. 67, 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Плата за комунальні послуги, зокрема за послуги з теплопостачання нараховується за затвердженими тарифами. Відповідно до ст.1 Закону України "Про теплопостачання" від 2 червня 2005 року N 2633-IV, споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору. У відповідності до ч.6 ст.19 цього ж Закону споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] зареєстрована з 11 жовтня 2000 року за адресою : [ADDRESS], тобто є споживачем теплової енергії. (а.с.4,14) Згідно наданої позивачем довідки та копії особового рахунку, який відкрито на ім'я відповідачки [PERSON], що свідчить про існування фактичних договірних відносин між позивачем та відповідачкою, заборгованість з поставленої теплової енергії за період з 01 лютого 2009 року по 31 січня 2014 року становить 4444 грн. 01 коп. (а.с.5,7-9) Відповідно до розрахунку, що наданий позивачем, сума інфляційних збитків становить 174,18 грн., сума 3% річних від простроченої суми становить 244,55 грн. (а.с.6) Таким чином, у відсутності договору на споживання послуг, суд вважає, потрібно користуватися доведеністю фактичного споживання послуг, що є єдиною підставою (у відсутності договору) на стягнення заборгованості за фактично спожиті послуги, тобто за фактичну поставлену до квартири споживача теплову енергію. Враховуючи наведене, суд вважає, що факт несплати відповідачкою послуг позивача знайшов своє підтвердження у судовому засіданні. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, сума заборгованості підлягає стягненню з відповідачки з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути у відшкодування заборгованості за поставлену теплову енергію за період з 01 лютого 2009 року по 31 січня 2014 року 4862 гривні 74 копійки, із них : 4444,01 грн. - основна сума заборгованості; 174,18 грн. - сума інфляційних збитків, 244,55 грн. - 3% річних від простроченої суми. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають присудженню з відповідачки на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 243 гривні 60 копійок, що становить мінімальний розмір ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру. На підставі викладеного,

Outcome: approved