Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

15 вересня 2015 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач є батьком її дочки [PERSON], [INFO]. Шлюб між позивачкою і відповідачем розірваний і вони проживають окремо. За рішенням суду від 26.02.2014 року на її користь з відповідача стягувалися аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі ? частини від його заробітку. Дочка [PERSON] вже повнолітня і на даний час навчається на 1-му курсі факультету обліку, аудиту та економічної кібернетики Київського національного торговельно-економічного університету денної форми навчання. Термін закінчення навчання - 30 червня 2019 року. В зв'язку з навчанням дочка потребує матеріальної допомоги, яку відповідач добровільно не надає. Відповідач офіційно працевлаштований - працює в Охтирському НГВУ, має стабільні доходи. Інших утриманців відповідач не має. В зв'язку з тим, що відповідач офіційно працює і має достатню заробітну плату, позивачка просить стягнути з нього на її користь на утримання повнолітньої дочки [PERSON], яка продовжує навчання, аліменти в розмірі ? частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутності, позов просила задовольнити. Відповідач також до суду не прибув і надав заяву, в якій вимоги позову визнав повністю і просив розглядати справу у його відсутності. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в своїй письмовій заяві прохала розглядати справу без її участі, позов підтримала. Дослідивши матеріали справи і надані сторонами докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст. ст. 182, 198, 199, 200 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження (а. с. 3). Шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірваний рішенням Роменського міськрайонного суду від 25.10.2011 року (а.с. 9). До повноліття дочки [PERSON] з відповідача за рішенням Роменського міськрайонного суду від 26 лютого 2014 року стягувалися аліменти на її утримання в розмірі ? частини від усіх видій його заробітку (доходу) (а.с. 2). Відповідно до довідки з навчального закладу дочка [PERSON] в даний час є студенткою 1-го курсу факультету обліку, аудиту та економічної кібернетики Київського національного торговельно-економічного університету денної форми навчання, кінець навчання - 30 червня 2019 року (а. с. 8). Відповідач офіційно працевлаштований - працює в НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта» і отримує стабільну заробітну плату. Відповідно до ст.ст. 198, 199 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з вимогами ст. 200 Сімейного Кодексу України - суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Тобто обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів (п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"): досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто, батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину. Так, в судовому засідання достовірно встановлено і підтверджено доказами, що повнолітня дочка позивачки та відповідача [PERSON] продовжує навчання в університеті на денній формі, тобто працевлаштуватися і забезпечити себе вона на даний час не може. Отже, викладене вказує на те, що вона має потребу у матеріальній допомозі на період навчання. А оскільки відповідач офіційно працевлаштований і отримує заробітну плату і на його утриманні інших неповнолітніх дітей немає, то він в змозі сплачувати аліменти в заявленому позивачкою розмірі. Враховуючи наведе, позов підлягає задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved