Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

26.08.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому (з врахуванням уточнених позовних вимог) прохала стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Мотивувала тим, що дитина народжена в шлюбі з [PERSON], останній є її батьком. З часу фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач дитину матеріально не утримує, хоча має постійну роботу і спроможний надавати матеріальну допомогу. Також 26.08.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання дружини у розмірі ? частки від усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня пред»явлення позову до суду і до досягнення дитиною трьох років. Мотивувала тим, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. З відповідачем, який є батьком сина [PERSON], разом не проживає, розлучається. [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча таку можливість має. У судовому засіданні 10.09.2015 року, до початку розгляду судом справи по суті, відповідач [PERSON] подав зустрічний позов про виключення відомостей про нього, як про батька [PERSON], [INFO], із актового запису про народження № 806, виконаного 15 липня 2014 року Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції. Мотивував тим, що проживав з [PERSON] нетривалий час з грудня 2013 року по 9 вересня 2014 року. Після цього дружина частинами забрала свої особисті речі і виїхала до своїх батьків, де проживає з дитиною і в даний час. В квітні 2015 року вона заявила йому, що він не є батьком [PERSON]. Із фотокарток також вбачається, що син на нього взагалі не схожий. Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 4.12.2015 року всі три позови об»єднані в одне провадження під спільним № 527/2149/15-ц. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримували, посилаючись на підстави та обставини, зазначені в позовах, зустрічний позов [PERSON] не визнали. Позивач пояснила, що саме [PERSON] біологічний батько її сина. Вона в цьому впевнена 100-відсотково, оскільки за час їх спілкування інтимні стосунки вона підтримувала лише з ним. Стала зустрічатися з відповідачем незадовго до 2013 року. З листопада 2013 року почали проживати однією сім»єю. Коли вона переїхала до нього, то була вже вагітна. 18 червня 2014 року уклали між собою шлюб, а 8 липня 2014 року народився їх спільний син [PERSON]. У вересні 2014 року вона поїхала в гості до батьків і пробула там до грудня 2014 року, так як стосунки з чоловіком не складалися. Були суперечки, чоловік не ночував вдома. В березні 2015 року [PERSON] повідомив, що у нього є інша дівчина. З часу її від»їзду чоловік матеріально не утримував ні її, ні дитину, сина не відвідував. Вона перебуває у надзвичайно скрутному матеріальному становищі і утримує дитину тільки завдяки допомозі своєї сестри. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом - [PERSON] , його представник [PERSON] у останнє судове засідання не з»явилися. Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Від [PERSON] до суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності та відсутності його представника у зв»язку з професійною зайнятістю. У засіданнях, які відбувалися раніше, [PERSON] свій позов підтримував, позов [PERSON] не визнав. Пояснив, що був радий народженню сина [PERSON], і коли реєстрували його народження своє батьківство під сумнів не ставив. Підозри закралися після того, як дружина, в той час коли він та його мати були на роботі, забрала дитину та поїхала в м. Глобине, не пояснюючи причин. Він та [PERSON] повністю розірвали сімейні стосунки у грудні 2014 року, з того часу матеріальної допомоги на дитину та на дружину він не надавав. У березні 2015 року [PERSON] показала йому фото [PERSON], дитина на нього зовсім не схожа. Сплачувати аліменти з цих підстав він не згоден. Крім цього, у нього є малолітній син від громадянського шлюбу, якого він зобов»язаний утримувати та онкохвора мати, яка потребує оперативного лікування. Представник третьої особи за зустрічним позовом - Октябрського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. До суду подано заяву про розгляд справи за відсутності представника відділу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку встановив наступне. Сторони певний час проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу (за твердженням позивача [PERSON] - з листопада 2013 року, за твердженням [PERSON] з грудня 2013 року), 18 червня 2014 року уклали шлюб між собою. В шлюбі народилася дитина. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-КЕ № 198072, виданого Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського МУЮ, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], актовий запис № 806 від 15.07.2014 року. Своє батьківство щодо сина [PERSON] [PERSON] поставив під сумнів, оспорює його. Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 14.12.2015 року, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами розірвано. Визнано і не заперечується відповідачем, що дитина з початку вересня 2014 року проживає разом з матір»ю і перебуває на її утриманні. [PERSON] перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення, і крім державної допомоги в зв»язку з народженням дитини та відпусткою по догляду за дитиною до трьох років, інших доходів з дня народження дитини не мала і не має на даний час. В зв»язку з цим, гостро потребує матеріальної допомоги на своє утримання та утримання малолітнього сина. Позивач надала докази того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на малолітню дитину та на дружину до досягнення дитиною трьохрічного віку, так як згідно інформації Полтавської об»єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Полтавській області працює у ТОВ «АТБ-маркет», його дохід з 1.07.2015 року по 31.12.2015 року склав 31643 грн. 86 коп., у першому кварталі 2016 року 18549 грн. 17 коп. . Таким чином, щомісячний чистий дохід (зарплата мінус податки) [PERSON] у першому кварталі 2016 року становив 5070 грн. 10 коп. ( 18549.17- 3338.86) : 3 = 5070,10 грн.). Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 10.09.2015 року за клопотанням [PERSON] призначено судово-генетичну експертизу, на вирішення якої було поставлено питання, чи є [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], біологічним батьком [PERSON], [INFO], уродженця [INFO]. Як вбачається із висновку генотипоскопічної експертизи №42-3/15 від 07.10.2015 року, виконаного Науково-дослідним експертно-консультаційним центром «ЕКСПОЛ», [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], може бути біологічним батьком [PERSON], [INFO], уродженця [INFO]. Ймовірність підтвердження біологічного батьківства - 99,99%. Під час судового розгляду [PERSON], його представник [PERSON] висловили недовіру правильності висновку вказаної експертизи, мотивуючи тим, що експерт [PERSON], який її проводив, не включений до Реєстру атестованих судових експертів; дослідження проводилося в лабораторії генетики інституту свинарства, яка , з їх точки зору, жодного відношення до досліджень генетичного матеріалу людей не має. Крім цього, зразки біологічного матеріалу відбиралися [PERSON], який не має відповідної освіти та досвіду роботи в галузі молекулярної біології, що могло вплинути на правильність результатів досліджень. На неодноразові виклики до суду для роз»яснення експертного висновку експерт [PERSON], директор центру [PERSON] не з»явилися, всіх документів на підставі яких можна було б зробити висновок про легітимність вищеназваної експертизи не надали, що викликало сумніви у її правильності. Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 19.06.2016 року, за клопотанням позивача за зустрічним позовом [PERSON], призначено повторну судово-генетичну експертизу, на вирішення якої було запропоновано те ж саме питання, що і на первинну експертизу. Виконання експертизи доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи. Ухвала суду від 19.06.2016 року повернута без виконання. Як вбачається з повідомлення названої установи № 11/1483 від 30.08.2016 року, проведення експертизи методом ДНК - аналізу неможливе, оскільки незважаючи на неодноразові призначення дат відбору, [PERSON] на відбір зразків крові не зявився. Підтверджується документально (відмітками у поштових повідомленнях та листами суду) , що [PERSON] був належним чином і завчасно повідомлений , що відбір зразків крові відбудеться 5 серпня 2016 року о 12 год. 30 хв. та 25 серпня 2016 року о 12-00 год. в Київському міському клінічному бюро судово-медичної експертизи, також він був попереджений про наслідки ухилення від участі у експертизі. [PERSON] разом з дитиною у вказаний час двічі з»являлася до експертної установи. Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, із висновків експертів. За ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. За приписом ч. 3 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 146 ЦПК України, у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що [PERSON] ухилився від проведення повторної судово-генетичної експертизи, а тому належними доказами, а саме експертним висновком, не довів відсутність кровного споріднення між ним та [PERSON], [INFO]. В зв»язку з цим його зустрічний позов про виключення відомостей, як про батька, із актового запису про народження дитини, задоволенню не підлягає. Відповідно до\~ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній\~\~для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 2\~ ст. 141 Сімейного Кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг\~\~їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 названого кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 статті 182 Сімейного Кодексу України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2, ч.4 ст.84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини, до досягнення дитиною трьох років незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.79 СК України, аліменти, що сплачуються одному з подружжя, присуджуються від дня предявлення позову. З»ясувавши, що [PERSON] має постійну роботу, розмір його заробітку, суд вважає, що він може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку, а також зобов»язаний сплачувати аліменти на сина [PERSON], оскільки не довів відсутність кровного споріднення між ним та собою. Аліменти стягуються в заявленому розмірі. Після проведення 50% відрахувань із заробітку (1/4+1/4) в розпорядженні відповідача залишатиметься сума, яка перевищує прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений чинним законодавством, тобто його права судом враховані. Заперечення відповідача на позов [PERSON] до уваги не взято, оскільки він протягом усього часу розгляду справи не надав суду жодного документального підтвердження про наявність у нього інших дітей, утриманців, що з нього проводяться стягнення за іншими виконавчими документами, доказів неможливості сплати аліментів в заявленому розмірі з інших підстав (неналежний стан здоров»я і ін.). З огляду на встановлені обставини, суд вважає позовні вимоги [PERSON] правомірними, і відповідно до вищезазначених норм Сімейного кодексу України, такими, що підлягають задоволенню. Стягуються на користь [PERSON] з [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] та на утримання дружини [PERSON] в заявленому розмірі. В межах суми платежу за один місяць стягнення аліментів допускається до негайного виконання. Згідно п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. За ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На цій підставі з [PERSON] в дохід держави стягується 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved