Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Білокуракинської районної державної адміністрації про визнання права власності. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06 вересня 1995 року в селищі Лозно-Олександрівка, Білокуракинського району у віці 49 років помер батько позивача - [PERSON], про що Лозно- Олександрівською селищною радою Білокуракинського району Луганської області було зроблено відповідний актовий запис за № 37 та видано свідоцтво серії 1-ЕД №337340. На момент його смерті разом із ним був зареєстрований та мешкав тільки позивач, який здійснив його поховання. Після його смерті відкрилася спадщина, яку [PERSON], як єдиний та належний спадкоємиць за законом фактично прийняв. Інших спадкоємців за законом чи заповітом немає. Батько позивача на час розпаювання землі був членом колишнього КСП «Правда» Білокуракинського району Луганської області та значиться за № 144 в Додатку 1 до Державного акту на право колективної власності на землю по КСП «Правда» ЛГ № [NUMBER], виданого 27.07.1995 року на підставі рішення Білокуракинської районної ради від 20.05.1995 року № б/н та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності за № 92. Розмір паю складає 9,64 умовних кадастрових гектар сільськогосподарських угідь. Про те, що померлий [PERSON] значився у списках на землю по колишньому КСП позивач не знав. Дані обставини йому стали відомі лише у лютому 2017 року після того, як звернувшись за правовою допомогою та через запит фахівця права до відділу Держгеокадастру у Білокуракинському районі з приводу наявності чи відсутності прав на земельну частку (пай) чи земельну ділянку, що належали померлому батькові, та отримав відповідь. Відповіддю відділу Держгеокадастру у Білокуракинському районі №29-28-99.2- 251/15-17 від 13.02.2017р., було повідомлено про те, що дійсно померлий - [PERSON] значиться у вищевказаних списках до Державного акту на право колективної власності на землю по КСП «Правда», але до Технічної документації по паюванню земель він не враховується та не встиг отримати сертифікат по причині смерті, а без самого правовстановлюючого документу позивач, як єдиний спадкоємиць в будь-якому випадку не зможе здійснити переоформлення спадщини. У зв'язку з цим позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після [PERSON], який помер 06.09.1995р., на земельну частку (пай) розміром 9,64 умовних кадастрових гектарів сільськогосподарських угідь по колишньому КСП "Правда" Білокуракинського району Луганської області. Позивач у судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про визнання позовних вимог, просив справу розглядати без його участі. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав клопотання про залучення у якості третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Луганській області. Зазначене клопотання не підлягає задоволенню, оскільки юридичну особу відділу не ліквідовано, відповідь позивачу надавав саме відділ у Білокуракинському районі, тому клопотання задоволенню не підлягає. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, докази по справі кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-ЕД № 337340 [PERSON] помер 06.09.1995 року (а.с.5). Згідно довідки Лозно-Олександрівської селищної ради № 341 від 15.03.2017 року [PERSON], який помер 06.09.1995 року проживав разом із своїм сином, [PERSON] (а.с.6). Згідно довідки Лозно-Олександрівської селищної ради № 342 від 15.03.2017 року поховання [PERSON], який помер 06.09.1995 року здійснив його син, позивач по справі [PERSON] (а.с.7). Згідно відповіді відділу Держгеокадастру у Білокуракинському районі померлий - [PERSON] значиться у вищевказаних списках до державного акту на право колективної власності на землю по КСП «Правда», але до технічної документації по паюванню земель він не враховується (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про народження серії1-АМ № 328068 [PERSON] народився 03.04.1973 року, його батьки [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно пункту 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 серпня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Пунктом 23 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що позивач є сином померлого [PERSON], фактично прийняв спадщину, таким чином позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved