Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

19 березня 2018 року позивачка, [PERSON], звернулася до суду з позовом до Дунаєвецької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Дунаєвецька районна державна адміністрація Хмельницької області про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом (ціна позову 18827,69 грн.) посилаючись на те, що 30 жовтня 2006 року померла [PERSON], яка проживала та була зареєстрована в [INFO]. Після її смерті залишилось спадкове майно: земельна частка (пай) розміром 1,75 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), у землі яка перебуває у колективній власності агрофірми «Томашівська», право якої посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0259684. Позивачка є спадкоємцем за заповітом, оскільки при житті [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла [PERSON], заповіт від 26 жовтня 2005 року, посвідчений секретарем Томашівської сільської ради, Дунаєвецького району Хмельницької області, зареєстрований в реєстрі за №136, є не зміненим та не скасованим. Інших спадкоємців котрі могли би претендувати на спадщину не має, в нотаріальну контору після смерті [PERSON] ніхто не звертався. Згідно рішення Дунаєвецького районного суду від 07 грудня 2017 року, яке набрало законної сили 19 грудня 2017 року позивачці було визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 17 січня 2018 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу [PERSON] за отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), що належала [PERSON], яка померла 30 жовтня 2006 року, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане майно, а саме в звязку з їх втратою. Сертифікат на земельну частку (пай) втрачений, про що є оголошення в газеті «Дунаєвецький вісник» від 14 вересня 2017 року, крім того, позивачка звернулась із заявою до Дунаєвецької райдержадміністрації з приводу видачі дубліката втраченого сертифіката на право на земельну частку (пай), згідно повідомлення Дунаєвецької райдержадміністрації видати дублікат сертифіката неможливо, оскільки бланки сертифікатів на право на земельну частку (пай) відділу Держгеокадастру у Дунаєвецькому районі не передавались з 2009 року та не будуть через їх відсутність та рекомендовано звернутися до суду. Враховуючи вищевикладене позивачка обмежена у своєму праві на оформлення та розпорядження спадковим майном і в звязку з цим змушена звернутися до суду з даним позовом. Представник позивачки по довіреності [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій позов підтримала повністю, просила проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідач: представник Дунаєвецької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області в судове засідання не зявився, однак надіслав суду заяву, в якій не заперечив проти задоволення позову і просить справу розглядати у його відсутності. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: представник Дунаєвецької РДА в судове засідання не зявився, однак надіслав суду повідомлення, в якому не заперечує проти позову і просить справу розглядати у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 30 жовтня 2006 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно земельна частка (пай) розміром 1,75 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності агрофірми "Томашівська" с.Томашівка Дунаєвецького району Хмельницької області, право на яку посвідчене Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0259684, виданим 04 квітня 1997 року на підставі рішення Дунаєвецької районної державної адміністрації від 25 жовтня 1996 року №377-р.. Позивачка є спадкоємцем за заповітом відповідно до ст.ст. 1223, 1233 ЦК України, прийняла спадщину після смерті [PERSON], що підтверджується копією заповіту від 26 жовтня 2005 року, посвідчений секретарем Томашівської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за №136, копією рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 07 грудня 2017 року, яким [PERSON], [INFO], визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 30 жовтня 2006 року, протягом трьох місяців, а також матеріалами спадкової справи №11-2018 заведеної по заяві [PERSON] 17 січня 2018 року після смерті [PERSON], померлої 30 жовтня 2006 року. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 17 січня 2018 р. приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу видно, що [PERSON] отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом, що належала [PERSON], яка померла 30 жовтня 2006 року, не може у звязку з тим, що у позивачки відсутні правовстановлюючі документи на земельну частку (пай). Відповідно до оголошення в газеті «Дунаєвецький вісник» №37 (10945) від 14 вересня 2017 року втрачений сертифікат серії ХМ №0259984, виданим 04 квітня 1997 року на підставі рішення Дунаєвецької районної державної адміністрації від 25 жовтня 1996 року №377-р. [PERSON], вважати недійсним. Згідно із ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права. Згідно п. 3 Указу Президента України №666/94 від 10.11.1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» право на земельну частку (пай) може бути об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно пункту 2 Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Відповідно до ч.10 ст.5 ЗК України 1990 року право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. Відповідно до ч.4 ст. 25, ст. 346 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті; право власності припиняється у разі смерті власника, у зв'язку з чим позивач позбавлений можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право на спадкове майно. Судом встановлено, що 04 квітня 1997 року [PERSON], як члену агрофірми «Томашівська» с.Томашівка Дунаєвецького району Хмельницької області видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0259684 розміром 1,75 в умовних кадастрових гектарах, вартість земельної частки (паю) становить - 18827,69 грн., що підтверджується копією витягу з Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), копією державного акту А серії ХМ №000338 та повідомленням відділу Держгеокадастру у Дунаєвецькому районі про вартість паю від 27.09.2017 року. Також, відповідно до відповіді Дунаєвецької РДА від 24.01.2018 року на заяву позивачки щодо видачі їй дублікату сертифіката на право на земельну частку (пай), взамін втраченого серії ХМ №0259682, виданого на імя [PERSON] видно, що бланки сертифікатів на право на земельну частку (пай) відділу Держгеокадастру у Дунаєвецькому районі не передавались з 2009 року та не будуть передаватись у звязку з їх відсутністю. Отже, наведені докази свідчать про те, що спадкодавець [PERSON] набула право на земельну частку (пай), і її право на дане майно перейшло у порядку спадкування до [PERSON] за заповітом. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця); до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позивачка є спадкоємцем за заповітом і має право на оформлення спадщини та відповідне право на земельну ділянку площею 1,75 в умовних кадастрових гектарах в порядку спадкування, а тому вимоги обґрунтовані і суд задовольняє їх.

Outcome: approved