Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

26 грудня 2020 року до суду звернувся [PERSON] із заявою про встановлення факту батьківства. Ухвалою суду від 08.01.2020 року відкрито провадження в справі за правилами окремого провадження та призначено до розгляду. Свою заяву заявник обгрунтовує тим, що він народився за час спільного проживання його матері [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживали разом з 1979 по 2003 рік. Однак, оскільки батьки заявника проживали без укладення шлюбу, за вказівкою матері в свідоцтві про народження заявника у графі «батько» органом реєстрації актів цивільного стану був вчинений запис « [PERSON] ». [PERSON] помер [INFO] , актовий запис про смерть №264. Після смерті батька заявника відкрилась спадщина, але зважаючи на той факт, що померлий не був записаний в актовому записі про народження батьком заявника, [PERSON] не може звернутись до нотаріуса для її отримання. За життя [PERSON] визнавав себе батьком заявника, дбав про нього, матеріально допомагав та приймав участь в його вихованні. Батьки заявника так і не одружилися, оскільки бабуся заявника [PERSON] до самої своєї смерті ( [INFO] ) була проти їх шлюбу, але заявника як внука завжди визнавала. Батько завжди був присутній в житті заявника, тому він навіть ніколи не замислювався над тим, що він офіційно не зазначений батьком в моєму свідоцтві про народження. Інші спадкоємці після смерті [PERSON] , які б претендували на спадкове майно, відсутні, а звідси спір про право на спадкування також відсутній. Встановлення факту батьківства має значення для реалізації особистих немайнових та майнових прав заявника. При зверненні заявником до Оріхівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з питання внесення змін до його свідоцтва про народження стосовно батька, йому було в усному порядку роз`яснено, що вказане питання може бути вирішено виключно в судовому порядку, шляхом встановлення факту батьківства померлого [PERSON] відносно нього, як його сина, що і слугувало причиною звернення заявника до суду з даною заявою. В судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, прохає суд заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - Оріхівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не з`явився, 10 січня 2020 року на адресу суду надійшов лист, в якій прохає справу розглядати за його відсутності, заперечень стосовно даної справи не має. Заслухані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили факт, що дійсно [PERSON] є сином [PERSON] , який помер [INFO] та за свого життя визнавав себе батьком цієї особи, піклувався про нього, приймав участь у його вихованні, матеріальному забезпеченні. Відряджав до лав Радянської армії, коли одружувався. Іншої родини і дітей у померлого не було. Заслухавши пояснення представника заявника, показання свідків, розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 ст. 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.. Судом встановлено, що заявник - [PERSON] народився за час спільного проживання його матері [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживали разом з 1979 по 2003 рік. В зв"язку з тим, що матір заявника [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживали без укладення шлюбу, за вказівкою матері в свідоцтві про народження заявника у графі «батько» органом реєстрації актів цивільного стану був вчинений запис « [PERSON] ». Відповідно до актового запису про смерть №264, виданого Оріхівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області [PERSON] помер [INFO] Після смерті батька заявника відкрилась спадщина, але зважаючи на той факт, що померлий не був записаний в актовому записі про народження батьком заявника, [PERSON] не може звернутись до нотаріуса для її отримання. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч. 2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій ст. 128 цього Кодексу. Згідно з роз`ясненнями п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 01 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми Кодексу про шлюб та сім`ю України (далі - КпШС). Відповідно до ст.53 КпШС при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно з п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 КпШС. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Частиною 4 ст.49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження,усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про народження особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно до п.1, 5 ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров"я документи, що підтверджують факт народження дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення про встановлення факту народження. В судовому засіданні встановлено, що відомості про батька внесені у свідоцтво про народження заявника за прізвищем матері, а ім`я та по батькові вказано за вказівкою матері, батько заявника помер, за життя він визнавав себе батьком. Факт батьківства [PERSON] по відношенню до заявника підтверджується зокрема їхніми сімейними фотографіями, диском із записом весілля заявника, на якому його батько був присутній, крім того, вказаний факт також підтвердили свідки: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви [PERSON] та доведеність факту батьківства [PERSON] стосовно [PERSON] . Встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки надає можливість отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно. На підставі викладеного та

Outcome: approved