Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлені цивільним законодавством строки з поважних причин, а саме [PERSON], померлий [INFO] був знайомим родини позивача, який у 2013 році переїхав жити до [ADDRESS] у винайманому ним житлі, власником якого був [PERSON] Після поховання [PERSON] особисті речі померлого залишилися в квартирі, де він проживав. На початку жовтня 2018 року власник житла [PERSON], якому належала винаймана померлим квартира, розшукав позивача та передав йому папку з документами, в якій знаходився заповіт, складений на користь [PERSON] З дня відкриття спадщини та протягом подальшого часу позивач мав проблеми зі здоров'ям, оскільки переніс інфаркт, що також позбавило його можливості вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Лише після виявлення заповіту від 14.09.2016 року та реабілітації після інфаркту, позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку із пропуском строку для звернення до нотаріальної контори. Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що для встановлення обставин справи слід з'ясувати чи заводилася нотаріусом спадкова справа після смерті [PERSON] Ухвалою суду від 06.12.2018 року провадження у справі було відкрито, визначено загальний порядок розгляду справи. 16.01.2019 року позивач склав письмове клопотання про витребування доказів, а саме відомостей про наявність спадкоємців майна померлого [PERSON]. Клопотання було задоволено судом (а.с. 30-33). Позивач склав письмову заяву, відповідно до якої просив розгляд справи здійснити у його відсутності, позовні вимоги задовольнити. Представник Білгород-Дністровської міської ради Одеської області у судове засідання не з'явився, у своєму відзиві на позовну заяву просив ухвалити рішення у відповідності до вимог законодавства. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 14). За життя [PERSON] склав заповіт від 14.09.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Холудєєвою С.М., зареєстрований в реєстрі за номером 2446 (а.с. 6). Відповідно до вказаного заповіту [PERSON] на випадок своєї смерті заповів все належене йому майно [PERSON], [INFO]. 23.10.2018 року за вих. №281/01-16 приватним нотаріусом Чухрай Т.Ю. [PERSON] було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини, оскільки останнім було пропущено строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Рекомендовано позивачу звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав (а.с. 12). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України - за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту ст. 1272 Цивільного кодексу України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви; 3) наявності відмови нотаріуса у видачі свідоцтва на спадщину у зв'язку з наведеною обставиною. Відповідно до п. 24 Постанови пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 р. № 7 вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Верховний Суд у Постанові від 23.08.2017 року №6-1320цс17 зазначив, що правила ч. 3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів і заперечень учасників справи та її фактичних обставин. [PERSON] не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлені цивільним законодавством строки з поважних причин, а саме у зв'язку із тим, що не знав про наявність заповіту, складеного [PERSON] на його користь. [PERSON], померлий [INFO] був знайомим родини позивача, який у 2013 році переїхав жити до [ADDRESS] у винайманому ним житлі, власником якого був [PERSON] Після поховання [PERSON] особисті речі померлого залишилися в квартирі, де він проживав. На початку жовтня 2018 року власник житла [PERSON], якому належала винаймана померлим квартира, розшукав позивача та передав йому папку з документами, в якій знаходився заповіт, складений на користь [PERSON] З дня відкриття спадщини та протягом подальшого часу позивач мав проблеми зі здоров'ям, оскільки переніс інфаркт, що також позбавило його можливості вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Факт захворювання підтверджується копією виписки з історії хвороби № 84 та копією виписки з медичної документації. Необізнаність позивача щодо наявність заповіту та подальша хвороба позивача є об'єктивними, непереборними, істотними труднощами, які у розумінні положень статті 1272 ЦК України перешкоджали позивачу у встановлений законом строк звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Викладені обставини свідчать про поважність пропуску [PERSON] строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та наявність підстав його поновлення. Дотримання принципу «пропорційності», який визначено практикою застосування норм права Європейським судом з прав людини передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв'язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Таким чином, враховуючи принцип пропорційності між заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушеного права позивача в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за необхідне надати [PERSON] додатковий строк, необхідний для прийняття спадщини, який становить три місяці з моменту вступу рішення суду в законну силу.

Outcome: approved