Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

24.03.2014 року позивач звернулась до районного суду з позовною заявою про визнання дійсним договору № 269 купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою [ADDRESS], який було укладено 22 серпня 1998 року на Миколаївській універсальній товарно-сировинній біржі м. Вознесенськ Миколаївської області між її батьком [PERSON] та [PERSON] - чоловіком відповідачки. Вказаний договір пройшов державну реєстрацію та був зареєстрований в Первомайському міжміському бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 124 кн. 1 від 25.08.1998 року. Під час укладення договору купівлі-продажу на біржі сторони здійснили та виконали всі суттєві умови вказаного договору. Так, як у письмовому договорі, який був підписаний сторонами, було вказано, що він є дійсним і подальшого нотаріального посвідчення не потребує, тому договір нотаріально не посвідчувався. На даний час померли обидві сторони, які зазначені у договорі, і вона, як спадкоємець за законом після смерті свого батька [PERSON], не може успадкувати вказаний житловий будинок, що і було підставою для звернення до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити. У зв»язку з пропуском з поважної причини строку позовної давності про визнання договору дійсним, про який позивач довідалась лише після смерті батька, вони просили суд поновити строк позовної давності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась та надіслала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність та ухвалення рішення у зв»язку з визнання позову. Наслідки визнання позову їй зрозумілі. Треті особи до суду не з»явилися та надіслали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність. Проти задоволення позову не заперечують. Заслухав пояснення позивача, дослідив письмові докази та заяву відповідача про визнання позову, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб. До такого висновку суд прийшов на підставі наступного. -22 серпня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] на Універсальній товарно-сировинній біржі м. Вознесенськ Миколаївської області, був укладений письмовий договір №269 купівлі-продажу житлового будинку з господарчими будівлями, розташованого за адресою [ADDRESS], після чого вказаний житловий будинок був зареєстрований за [PERSON] у Первомайському міжміському бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 124 кн. 1 від 25.08.1998 року. -сторони виконали всі суттєві умови договору купівлі-продажу : продавець [PERSON] передав [PERSON] вказаний житловий будинок та правовстановлюючі документи на нього, а [PERSON] як покупець заплатив продавцю гроші в сумі 10194 грн. та посилився у вказаному житловому будинку ; -[INFO] року [PERSON] помер та після його смерті із заявою про прийняття спадку звернулась його дружина [PERSON], яка не успадковувала вказаний житловий будинок -[INFO] року [PERSON] помер та після його смерті до нотаріальної контори за місцем відкриття спадку звернулась позивачка, яка є його донькою. Інша донька - [PERSON] до нотаріальної контори не зверталась та не бажає успадковувати вказаний житловий будинок -про те, що договір купівлі-продажу житлового будинку ,який відбувся між сторонами на біржі, потребує нотаріального посвідчення, позивач довідалась після звернення до Врадіївської державної нотаріальної контори, де 13.02.2013 року отримала відмову у отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті свого батька через недійсність договору купівлі- продажу житлового будинку -за даними комунального підприємства « Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації» інвентаризаційна вартість нерухомого майна - житлового будинку по [ADDRESS], зареєстрованого за [PERSON] відповідно до біржової угоди №269 від 22.08.1998 року, складає 58 433 грн. -відповідно до Довідки з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відомості про Миколаївську універсальну товарно-сировинну біржу відсутні. Встановивши вказані обставини, суд вважає, що між сторонами склалися відносини щодо купівлі-продажу нерухомого майна та визнання права власності у порядку спадкування за законом на це майно. Враховуючи факт доведеності, що сторони виконали всі суттєві умови договору купівлі-продажу житлового будинку, який пройшов державну реєстрацію,та сторони на даний час померли, що унеможливлює вказаний договір купівлі - продажу житлового будинку посвідчити нотаріально, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову та визнання вказаного договору купівлі-продажу дійсним ( ст. 47 ЦК УРСР ). Крім того, так як право власності у покупця за договором купівлі-продажу виникає з моменту виконання всіх суттєвих умов договору (ст. 224 ЦК УРСР), [PERSON] набув прав власника на вказаний житловий будинок, що не оспорювалось ні однією із сторін вказаного правочину. При прийнятті рішення суд керується ст. ст. 47, 128, 153, 224 ЦК УРСР, ст. 15 Закону України "Про товарну біржу". При цьому суд приходить до висновку і про поновлення пропущеного позивачем строку позовної давності, який вона пропустила з поважної причини, так як про договір, укладений на біржі, довідалась лише після смерті свого батька та звернення до нотаріуса за оформленням спадкових прав. Окрім того, суд вважає за необхідне задовольнити і позовну вимогу щодо визнання права власності на вказаний житловий будинок за спадкоємцем померлого. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Згідно чинного законодавства до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті ( ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За вимогами Глави 86 ЦК України « Спадкування за законом», спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. Відповідно до принципу справедливості цивільного законодавства ( п.6 ст. 3 ЦК України) смерть сторони договору не має бути перешкодою для усунення вади форми договору, адже воля померлої сторони вже відображена при укладенні договору та прийнятті його виконання. Враховуючи той факт, що після смерті [PERSON], окрім позивачки до нотаріальної контори ніхто не звернувся, сторони договору, який нотаріально не посвідчувався, померли, позивачка не має іншої можливості, аніж у судовому порядку, встановити своє право на спадщину за законом, яке у неї виникло у зв»язку із смертю батька.

Outcome: approved