Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

19 квітня 2019 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту про те, що [PERSON] , котра померла [INFO] являється його матір`ю. Мати заявника володіла земельною ділянкою площею 3,724 гектарів, що розташована на території Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області, яка посвідчена свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим 21 жовтня 2014 року реєстраційною службою Ананьївського районного управління юстиції в Одеській області. За життя [PERSON] були складені два заповіти. Перший заповіт був складений 25 червня 1994 року, який був зареєстрований за №677 та посвідчений Ананьївською районною державною нотаріальною конторою Одеської області. Другий заповіт був складений 26 жовтня 2006 року, який зареєстрований за №148 та посвідчений Ананьївською Першою сільською радою Ананьївського району Одеської області. Згідно заповіту від 25 червня 1994 року, яким матір заявника [PERSON] заповіла йому належний їй житловий будинок, котрий він успадкував згідно рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 21 березня 2016 року. Відповідно заповіту від 26 жовтня 2006 року, матір заявника [PERSON] заповіла йому належне їй право на земельну частку (пай), однак ще за життя матері, останньою було оформлено право власності на дану земельну ділянку. З метою переоформлення спадкового майна у вигляді права власності на вказану земельну ділянку заявник звернувся до державного нотаріуса Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області. Державним нотаріусом 02 квітня 2019 року була заведена спадкова справа №131/2019. Однак листом від 03 квітня 2019 року за №555/02-14 державний нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендувала звернутися до суду, в зв`язку з тим, що відсутні документи, які могли б підтвердити родинні відносини між заявником та його покійною матір`ю [PERSON] [PERSON] , зазначає, що у його свідоцтві про народження прізвище матері записано як « [PERSON] », хоча фактичне її прізвище « [PERSON] », оскільки [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з батьком заявника [PERSON] не перебувала, в зв`язку з чим її прізвище не змінювалося. Також заявник зазначає, що факт родинних відносин з його матір`ю підтверджується копією заповіту від 26 жовтня 2006 року, котрий залишила остання, з якого вбачається, що [PERSON] заповіла належне їй право на земельну частку (пай) своєму синові [PERSON] , тобто вказавши на родинні відносини між спадкодавцем та спадкоємцем. [PERSON] зазначає, що копією рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 21 березня 2016 року за ним визнано право власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] . В судовому засіданні, під час розгляду справи заявник, вимоги викладені в заяві підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Заявник пояснив, що його мати проживала біля нього та залишила йому заповіт. Представник заявника у судовому засіданні пояснив, що [PERSON] єдиний син померлої [PERSON] , при цьому зазначив, що остання залишила заповіт, в якому заповідає земельну ділянку своєму сину [PERSON] Представник заінтересованої особи у судовому засідання підтримав заяву заявника та не заперечує проти задоволення заявлених заявника. Суд, взявши до уваги пояснення заявника, представника заявника та представника заінтересованої особи, допитавши свідків, вивчивши та перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку, що заявлені вимоги заявника підлягають задоволенню з наступних підстав. Свідок [PERSON] , в судовому засіданні, під час розгляду справи, пояснив, що проживає по сусідству з [PERSON] та зазначив, що пам`ятає заявника та пам`ятає його матір з народження. Свідок [PERSON] підтвердив той факт, що [PERSON] являється матір`ю [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні, під час розгляду справи, пояснив, що він з заявником проживає по сусідству та пам`ятає, що [PERSON] проживала разом зі своїм сином [PERSON] , та з впевненістю може підтвердити те, що [PERSON] являлася матір`ю [PERSON] Крім того, судом установлено, що згідно копії паспорту заявник [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Ананьїв, Одеської області, зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с. 8). Згідно копії\~свідоцтва про\~народження,\~виданого 02\~вересня 1950\~року бюром записів актів громадського стану, який посвідчений серію ЯЩ за номером № [NUMBER] , батьками заявника [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Встановлено, що в архіві відділу актового запису відсутні будь-які відомості щодо реєстрації шлюбу та розірвання шлюбу щодо [PERSON] , котра померла [INFO] , що підтверджується довідкою котра видана 15 листопада 2018 року Ананьївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану за №1267/65-25 (а.с.12). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ананьївського районного управління юстиції в Одеській області (а.с. 10). [PERSON] на праві приватної власності володіла земельною ділянкою площею 3,724 гектарів, що розташована на території Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією свідоцтва про право власності виданого 21 жовтня 2014 року за №28352057 реєстраційною службою Ананьївського районного управління юстиції в Одеській області (а.с. 14). З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права, виданого 21 жовтня 2014 року за №28352118 реєстраційною службою Ананьївського районного управління юстиції в Одеській області вбачається, що земельна ділянка № [NUMBER] площею 3,724 гектарів, яка призначена для цільового призначення, що належала [PERSON] , розташована на території Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області на масиві № [NUMBER] (а.с.15). Судом встановлено, що за життя мати заявника [PERSON] залишила заповіт, котрий складений 26 жовтня 2006 року та зареєстрований в реєстрі Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області за №148, в якому в разі своєї смерті заповідає йому земельну частку (пай) серії [NUMBER] (а.с.16). [PERSON] \~по день\~своєї смерті,\~а саме\~по [INFO] \~серпня 2019\~року була\~зареєстрована та\~проживала разом\~з [PERSON] \~за адресою в [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки, яка була видана 07 лютого 2019 року Ананьївською міською радою Одеської області за №281 (а.с. 11). Відповідно до\~копії довідки\~виданою 07\~лютого 2019\~року Ананьївською\~міською радою\~Одеської області за №280, вбачається, що [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] , сумісно проживав із [PERSON] за даною адресою по день смерті останньої, а саме по [INFO] (а.с 13). Також копією\~будинкової книги\~ підтверджується\~те,\~що [PERSON] \~зареєстрований в\~ [ADDRESS] та [PERSON] , котра померла [INFO] також була зареєстрована за вищевказаною адресою (а.с. 19-21). З копії рішення Ананьївського районного суду Одеської області вбачається, що за [PERSON] визнано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.17-18). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи) виданої 02 квітня 2019 року за №55706169 державним нотаріусом Ананьївської районної державної нотаріальної контори, вбачається, що у спадковому реєстрі було зареєстровано два заповіти, яким було присвоєно номер №6129700 та №40950177, котрі заповіла [PERSON] (а.с.7). Судом встановлено, що в Ананьївській районній державній нотаріальній конторі заведена 02 квітня 2019 року спадкова справа за 131/2019 на спадкове майно [PERSON] , котра померла [INFO] , що підтверджується витягом зі спадкового реєстру за №55706204, який виданий 02 квітня 2019 року Ананьївською районною державною нотаріальною конторою (а.с.6). Державний нотаріус Ананьївської районної державної нотаріальної контори Мороз Н.О., відмовила заявнику в оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , в зв`язку з тим, що відсутні документи, які можуть підтвердити родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] та рекомендувала звернутися з даного питання до суду (а.с. 5). Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з положеннями п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Згідно з Постановою Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про становлення фактів, що мають юридичне значення», наведений у ст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.293 та п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до п.7 вказаної постанови Пленуму, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що родинні стосунки заявника [PERSON] та [PERSON] , підтверджені в результаті розгляду справи та заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved