Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

28 липня 2016 року позивач звернулася до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з вищевказаними позовом посилаючись на такі обставини. 09 червня 2015 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. [INFO] у них народилас неповнолітня дитина - [PERSON]. Подружнє життя у неї з відповідачем не склалося через те, що відповідач постійно вчиняв сварки без причини, принижував її честь та гідність, у зв'язку з чим, вони втратили почуття любові і їхнє сумісне життя не має сенсу. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання і виховання неповнолітнього сина. Сімя проживає за рахунок соціальних виплат, яких недостатньо для повноцінноьго добробуту та утримання сина. Вона покинула відповідача та разом із сином з 22 березня 2016 року проживає разом зі своїми батьками. Відповідач працює на СНМПО Україна Нікопольському ЮТЗ на посаді оператора постового управління, отримує заробітну плату близько 5 000 грн., а тому має змогу надавати аліменти на утримання неповнолітнього сина. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, інших дітей у відповідача не має, стягнень з нього не проводиться. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив суду, що він не погоджується з тим, що його довіритель не надавав допомогу на утримання сина. Так, після припинення шлюбних відносин, у квітні 2016 року його довіритель добровільно сплатив аліменти на сина. З 02 по 04 травня 2016 року [PERSON] знаходився на стаціонарному лікування у відділенні травматології КЗ «Нікопольська міська лікарня № 1» з приводу закритого перелому лівої голені. З 25 травня по 29 липня 2016 року він знаходився на амбулаторному лікуванні у лікаря-травматолога . З 19 по 29 серпня 2016 року [PERSON] знаходився на відновлюваному лікуванні в пансіонаті м. Залізний Порт. У зв'язку з тривалим знаходженням на лікуванні, [PERSON] не мав можливості сплачувати аліменти. Протягом року після попередньої операції, його довірителю рекомендовано провести повторну операцію на нозі, пов'язану з вилученням фіксуючих конструкцій суглобу. У зв'язку з тривалим лікуванням та додатковими витратами, пов'язаними з відновлюваним лікуванням, з урахуванням заробітку [PERSON] та високої вартості медикаментів на даний час, просив суд стягнути з його довірителя аліменти на утримання сина у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходів) з 01 серпня 2016 року, а не з моменту подачі позову до суду. Суд, заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи і оцінив їх в сукупності, прийшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. У судовому засіданні встановлено, та підтверджено матеріалами справи, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Відповідач є батьком - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.8). Також судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] дошлюбне прізвище ([PERSON]) має сина - [PERSON], [INFO] (а.с.8). Позивач знаходиться на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради і отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні першої дитини у розмірі 860 грн. За період з березня 2016 року по серпень 2016 року тобто за шість місяців дохід позивача становить 5 160 грн. 00 коп., що підтверджується довідкою від 22 вересня 2016 року № 1136 (а.с.38). Згідно довідки від № 184 від 21 вересня 2016 року виданої [PERSON], який є відповідачем у справі, він з 23 грудня 2010 року працює на посаді оператора поста управління ТЗЛ і має постійний дохід. З березня 2016 року по 31 серпня 2016 року тобто за 6 місяців загальна сума його доходу становить 29 157 грн.52 коп. (а.с. 32). Тобто матеріальний стан відповідача значно вищий за позивача. Аліментних зобов'язань відповідач не має. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як зазначено у абзаці 3 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей…; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач є здоровою, працездатною людиною, інших дітей не має, та не має на утриманні непрацездатних осіб. Інші стягнення з відповідача не проводяться. Оскільки згідно ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню та з відповідача слід стягнути аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи стягнення з 28 липня 2016 року і до повноліття дитини. Відповідач будучи батьком дитини, зобов'язаний її матеріально утримувати та може надавати таку допомогу дитині. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача на користь держави повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. Крім цього, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає необхідним рішення суду в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved