Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому вказав, що він працював в КСП «Зачепилівське» Зачепилівського району Харківської області з 24.05.1993 р., проте на час розпаювання земель колективної власності в 1994 р. він ніс службу в лавах української армії, після чого повернувся на роботу до КСП «Зачепилівське», де і працював до 11.03.1997 р. Проте при зверненні до відділу у Зачепилівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області позивачу стало відомо, що його прізвище не внесено до списку додатку до державного акту на право колективної власності на землю КСП «Зачепилівське» Зачепилівського району Харківської, серії ХР-11-00-000510, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності за № 1 від 15 травня 1994 року. Тому позивач просить суд визнати за ним право на отримання земельної частки (паю) розміром 5,11 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) із земель запасу Зачепилівської селищної ради Зачепилівського району Харківської області. Позивач подав до суду заяву, в якій позов підтримав та просив розглянути справу без його участі, позов просив задовольнити в повному обсязі. Від відповідача Зачепилівської селищної ради Зачепилівського району Харківської області надійшов відзив в якому вони проти задоволення позову не заперечували та просили справу розглядати без участі їх представника, та зазначили про можливість надання позивачу права на земельну частку (пай) розміром, встановленим відповідно до нерозпайованих земель колективної власності КСП «Зачепилівське» Зачепилівського району Харківської області, оскільки землі запасу Зачепилівської селищної ради Зачепилівського району Харківської області відсутні. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В силу ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши заяви сторін, надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Судом достовірно встановлено, що згідно копії трудової книжки серії [NUMBER] виданої 24.05.1993 р. [PERSON] , [INFO] , 24.05.1993 року був прийнятий в члени КСП «Зачепилівське» Зачепилівського району Харківської області трактористом. З 30.06.1994 р. по 26.03.1996 року проходив службу в рядах української армії. 11.03.1997 року позивач був звільнений з членів КСП «Зачепилівське» за власним бажанням. Факт перебування [PERSON] у членах КСП «Зачепилівське» Зачепилівського району Харківської області з 24.05.1993 р. по 11.03.1997 р. підтверджується архівною довідкою №12 виданою 13.01.2020 р. КП «Зачепилівський районний трудовий архів» про нарахування заробітної плати [PERSON] за відпрацьовані вихододні в КСП «Зачепилівське». За період своєї роботи позивач з членів КСП «Зачепилівське» не виключався, заяви про вихід з членів КСП «Зачепилівське» Зачепилівського району Харківської Кирса С.С. до 11.03.1997 р. не писав. Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про колективне сільськогосподарське підприємство» членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів. Отже [PERSON] , не писавши заяви про вихід із членів КСП «Зачепилівське» Зачепилівського району Харківської, залишався його членом до 11.03.1997 р. Згідно Державного акта на право колективної власності на землю серії ХР - 11-00-000510, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю № 1 від 15.05.1994 [PERSON] не був внесений до списку громадян - членів КСП «Зачепилівське» Зачепилівського району Харківської області, що підтверджується довідкою відділу у Зачепилівському районі Головного управління Держгеокадастру № 16/110-20 від 31.01.2020 р. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. [PERSON] на момент розпаювання земель був членом КСП «Зачепилівське» Зачепилівського району Харківської області, тому він мав право на земельну частку (пай), але з невідомих причин не був включений до списку - додатку до державного акту на право колективної власності на землю, і відповідно не отримав сертифікат на право власності на земельну частку (пай). Відповідно до довідки відділу у Зачепилівському районі Головного управління Держгеокадастру № 16/110-20 від 31.01.2020 р. середній розмір земельної частки (паю) по реформованому КСП «Зачепилівське» Зачепилівського району Харківської області складає 5,11 умовних кадастрових гектарів. Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян здійснюється шляхом визнання прав. Згідно з ч.ч.2,3 ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» пай є власністю члена підприємства, і у разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або іншій, за згодою сторін формі. В силу ст. 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" право на земельну частку (пай) мають громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно ст.2 вищезазначеного Закону України, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Із змісту даної норми випливає, що право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства, отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю, включення до списку осіб, доданого до цього акта. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Враховуючи вищенаведене, оцінивши наявні в справі докази, суд приходить до висновку, що позивач на час розпаювання сільськогосподарських земель КСП «Зачепилівське» Зачепилівського району Харківської області у період 1993-1997 років був членом даного господарства, отже мав право на земельну частку (пай), але по невідомим причинам не був включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, тому порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання за ним права на земельну частку (пай) розміром, встановленим відповідно до розпайованих земель колективної власності КСП «Зачепилівське» Зачепилівського району Харківської області. Враховуючи викладене,

Outcome: approved