Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

18 квітня 2019 року [PERSON] , яка діє в [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до довідки про склад сім`ї, виданої Виконавчим комітетом Вакулівської сільської ради 04.12.2018 р. за № 3764, у житловому будинку, за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований і проживає позивач - [PERSON] , разом з ним зареєстрований, але не проживає - [PERSON] . Оскільки, за вищевказаною адресою відповідач не проживає, у позивача виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які нараховуються на нього, чим об`єктивно порушуються права позивача. Позивач не звертався до відповідача для досудового урегулювання спору з вимогою та проханням щодо зняття з реєстрації місця проживання, оскільки позивачу невідоме місце фактичного проживання відповідача, а за зареєстрованим місцем проживання він відсутній та не з`являвся з 01.04.2009 р. Зважаючи на викладене вище, представник позивача просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком [ADDRESS] . У судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача через канцелярію суду надійшла заява, в якій зазначили, що позов підтримують у повному обсязі та просять розглядати справу без їх участі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився вдруге, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов не надав, тому суд, відповідно до ч.8 ст.178, ст.ст. 280-281 ЦПК України, вирішує справу у заочному порядку за наявними матеріалами. Суд, відповідно до ч. 1ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача на проведення заочного розгляду справи, визнав можливим проводити розгляд справи в заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судове засідання проводиться без фіксації за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 10, 11). Відповідно до довідки про склад сім`ї, виданої виконавчим комітетом Вакулівської сільської ради 04.12.2018 р. за № 3764, у житловому будинку, за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16). Факт не проживання гр. [PERSON] в житловому будинку позивача за адресою по [ADDRESS] , підтверджено актами обстеження житлових умов, складеними комісією Вакулівської сільської ради у складі депутата та секретаря (а.с. 12-15). Оскільки, за вищевказаною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які нараховуються на нього, чим об`єктивно порушуються права позивача. Відповідно до вимог ст.71, ст.72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно роз`яснень, наданих у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985р., відповідно до ст.1076 ЖК України, наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст. 71 або ст. 107 ЖК України. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України 1 березня 2016 року по справі №825/1335/13-а у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ст. 7. Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється зокрема на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України, особа втрачає право на користування житлом, у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між нею і власником житла або законом. Оскільки відповідач не проживає в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , тобто більше року, то він згідно ч.2 ст.405 ЦК України втрачає право на користування цим житлом. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач залишив житлове приміщення з власної волі, втратив інтерес до спірного житла як до місця свого проживання, не проживає за адресою: [ADDRESS] з 2009 року, тобто без поважних причин був відсутній за адресою свого мешкання більше року, тому визнає відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved