Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визначення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1 350 грн 00 к. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 12 липня 2014 року між сторонами було укладено шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис № 02. 27 лютого 2018 року рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області шлюб було розірвано. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . За рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 27 лютого 2018 року з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 січня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що в порівнянні з 2018 роком його матеріальне становище значно погіршилось та він не має регулярного доходу. На теперішній час є безробітнім та знаходиться в процесі постановлення на облік в районному центрі зайнятості. Крім того, 05 жовтня 2018 року уклав другий шлюб з громадянкою України [PERSON] . [PERSON] зазначає, що знаходиться в скрутному матеріальному становищі протягом тривалого проміжку часу, проте намагається виплачувати аліменти хоча б частково. Про суму боргу, яка накопичилась він проінформований та вважає цей факт результатом несправедливих розрахунків та вимог відповідача. Також вказує, що проявляє бажання на виховання дитини, хоче приймати участь у її розвитку та додаткових витратах на неї, проте відповідач своїми діями перешкоджає побаченням позивача зі своєю дитиною, що суперечить його батьківським правам та вимогам. Стверджує що не ухиляється від сплати аліментів, а заборгованість накопичилась у зв`язку із незгодою з методикою розрахунками щомісячної суми аліментів. На думку позивача сума в 1 350 грн 00 к. в місяць є обґрунтованою та розумною. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити, з підстав, викладених у ньому. Зазначив, що у нього [INFO] народилась ще одна дитина - донька [PERSON] , а тому в нього з`явились додаткові витрати. По можливості намагається матеріально допомагати колишній дружині. Також зазначив, що подарував доньці мобільний телефон для спілкування з нею, однак відповідач телефон забрала, оскільки не бажає щоб донька спілкувалась з батьком. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнала частково. При цьому зазначила, що в позивача мається заборгованість по аліментах. Інколи він дійсно пересилав грошові кошти. Не погодилась з твердженням позивача про те, що вона перешкоджає спілкуванню дитини з батьком. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12 липня 2014 року, який було розірвано рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 27 лютого 2018 року (а.с.10-13). Від спільного життя сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 27 лютого 2018 року на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини: доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 31 січня 2018 року і до досягнення дитиною віку повноліття (а.с. 69-72). Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, позивач посилався на те, що від другого шлюбу він має ще одну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , на теперішній час не працює, а тому забезпечувати належне матеріальне становище обох дітей, сплачуючи аліменти у встановленому судом розмірі, він неспроможний. Наведена обставина підтверджується доданою до позову копією свідоцтва про народження дитини серія [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 26 березня 2019 року, актовий запис № 1417 (а.с.66). Також встановлено, що 05 жовтня 2018 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 1368, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] (а.с.65). Згідно копій трудового договору за № 3 від 01.12.2017 та № 4 від 04.10.2018, а також витягу з трудової книжки, [PERSON] протягом 2017 та 2018 років працював продавцем продовольчих товарів. 31 січня 2019 року [PERSON] звільнено з посади за угодою сторін (а.с.60). Згідно листа Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області від 01 червня 2019 року вбачається, що у них на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист по справі № 616/84/18 від 05.04.2018 виданий Великобурлуцьким районним судом Харківської області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини: доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 31 січня 2018 року і до досягнення дитиною віку повноліття. Станом на 01 червня 2019 року складає 29 296 грн 53 к. (а.с.41). Позивач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував щодо наявності в нього заборгованості по аліментам, при цьому пояснивши, що заборгованість виникла через вагітність дружини та народженням дитини, яка після народження потребувала медичної допомоги та витрат на лікування. Твердження позивача підтверджено наданими в судовому засіданні консультативним висновком медичним центром «Мир здоровья» та випискою № 528 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого - [PERSON] , [INFO] (а.с.68). Відповідно до положення ст.3 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст.191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Згідно з ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що на час ухвалення рішення про стягнення з позивача аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, останній в добровільному порядку погодився сплачувати аліменти в даному розмірі. Таким чином, судом встановлено, що після прийняття судом рішення у 2018 році про стягнення із позивача аліментів, у нього змінився сімейний стан, зокрема, він уклав шлюб та у нього народилась ще одна дитина, а тому наявні підстави, передбачені статтею 192 СК України для зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів. 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч.2 ст.182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи позов, суд виходить з того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а оскільки згідно ЗУ «Про державний бюджет на 2019 рік» у 2019 році прожитковий мінімум для дитини віком до 06 років з 1 липня становить 1 699 грн 00 к. то аліменти в розмірі 1 350 грн 00 к. є більшими за законодавчо визначений мінімальний розмір аліментів. Відтак, суд вважає, що позивач [PERSON] довів суду наявність підстав для зменшення розміру стягнутих з нього судовим рішенням аліментів на утримання неповнолітньої доньки. Таким чином, з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд вбачає зміну матеріального стану у платника аліментів, тобто у позивача, а тому вважає, що його вимоги щодо зменшення розміру аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Згідно квитанції за № 3 від 30.03.2019 [PERSON] при поданні позовної заяви сплатив судовий збір в розмірі 768 грн 40 к. та в судовому засіданні просив віднести судові витрати на його рахунок.

Outcome: approved