Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди по вул. Галицька, 26 в с. Передівання Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що 02 серпня 1996 року помер дідусь позивача [PERSON], який проживав в господарстві по вул. Галицька (раніше Леніна),26 в с. Передівання Городенківського району та був головою даного господарства, яке відносилось до суспільної групи «колгоспний двір». В даному господарстві на той час були зареєстровані пять членів двору: голова двору [PERSON], члени двору: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та позивач. Бабуся [PERSON] (дружина дідуся) померла в 1986 році. 05 жовтня 1995 року [PERSON] зробив заповітне розпорядження, згідно якого все своє майно, яке належатиме йому на день смерті заповів позивачу [PERSON], заповіт був складений у виконкомі Городницької сільської ради, зареєстрований у книзі реєстрів під № 13, не відмінений і не скасований. Після смерті дідуся позивач фактично вступив у володіння та користування даним господарство, на протязі 20 років сплачує податки, страховки, обробляє земельні ділянки. 21 квітня 2017 року позивач звернувся до Городенківської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Постановою в.о. державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по вул. Галицька,26 в с. Передівання у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва про право власності на даний житловий будинок. Тому позивач звернувся з даним позовом до суду. Відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок по вул. Галицька,26 в с. Передівання Городенківського району інвентаризаційна вартість будинку, господарських будівель та споруд становить 234 622 грн. Сторони в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи в їх відсутності. Позивач зазначив, що позов підтримує повністю; відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] позов визнають. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до розяснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Довідкою № 231/02-24 від 06.04.2017 року, виданою виконкомом Городницької сільської ради доводиться, що згідно запису погосподарської книги № 2 за 1991-1995рр. станом на 15.04.1991р. в колгоспному дворі по вул. Леніна,26 в с. Передівання були зареєстровані: голова господарства [PERSON], [INFO]; та племінники: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Вони проживали разом та вели спільне господарство. Згідно рішення 10-ої сесії пятого демократичного скликання від 22.07.2008 року вулицю Леніна перейменовано на вулицю Галицька. За заповітом, посвідченим 05 жовтня 1995 р. секретарем Городницької сільської ради, [PERSON], що мешкає в с. Передівання Городенківського району Івано-Франківської області, усе належне йому майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі усе те, на що він за законом матиме право, - заповів племіннику [PERSON]. Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 13. Заповіт не відмінено і не скасовано. [PERSON] помер 02 серпня 1996 року у віці 84 років в с. Передівання, актовий запис № 15 від 02.08.1996 р., що стверджено копією Свідоцтва про смерть серії І-НМ № 011915, виданого 2 серпня 1996 р. Городницькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. На час смерті [PERSON] був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Ст. 548 ЦК УРСР (1963 р.) встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 цього кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Довідкою № 230/02-24 від 06.04.2017 року, виданою виконкомом Городницької сільської ради доводиться, що згідно запису по господарської книги № 1 за 1995-2000рр. на час смерті [PERSON] в колгоспному дворі по вул. Леніна,26 в с. Передівання були зареєстровані, проживали разом та вели спільне господарство: голова господарства [PERSON], [INFO], який помер 02.08.1996р. а/з №15 від 02.08.1996р.; племінники: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Наведене свідчить про те, що позивач прийняв спадщину. До складу спадщини входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по вул. Галицька, 26 в с. Передівання Городенківського району Івано-Франківської області. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України 2004 р. спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивач звертався до Городенківської районної державної нотаріальної контори. Постановою в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 765/02-31 від 21 квітня 2017 р. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлого 02 серпня 1996 року, на житловий будинок, що знаходиться в с. Передівання по вул. Галицька,26 Городенківського району з посиланням на те, що спадкоємець [PERSON] не надав документ, який посвідчував би право власності спадкодавця [PERSON] на вищезгаданий житловий будинок. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. До часу набрання чинності Цивільним Кодексом України в ред. 2003 року та Законом України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на збудоване нерухоме майно не залежало від державної реєстрації такого права. Згідно п. 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 № 91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 26 по вул. Галицька в с. Передівання встановлено, що житловий будинок збудований в 1927-1975 року, господарські будівлі збудовані в 1982, 1990, 1992 роках, інвентаризаційна вартість їх становить 234622 грн. Випискою з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» № 8018 від 24.03.2017 р. стверджується, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації право власності на житловий будинок та господарські будівлі по вул. Галицька,26 в с. Передівання не зареєстровано. Довідкою № 233/02-24, виданою 06.04.2017 року виконкомом Городницької сільської ради доводиться, що за господарством, яке успадковується в с. Передівання по вул. Галицька,26 числиться земельна ділянка для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,2800 га згідно запису погосподарської книги № 01-02 с. Передівання за 2016-2023рр. Через відсутність правовстановлюючих документів про власність спадкодавця на цей будинок позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за заповітом спадкодавця [PERSON], права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться с. Передівання по вулиці Галицька,26, судом не встановлено, відповідачі не заперечують відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позову [PERSON] На підставі ст.ст. 120, 123, 548, 549, 551 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 1216, 1222,1233, 1268, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved