Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

17 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, у якій просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], Російської Федерації, громадянки України, яка померла 29 червня 2018 року в Куйбишевському районі, міста Донецька, Україна. У обґрунтування своєї заяви зазначає, що 29 червня 2018 року в Куйбишевському районі, міста Донецька померла її бабуся [PERSON], про що 29 червня 2018 року Калинінським відділом ЗАГС ДРП МЮ ДНР видано свідоцтво про смерть ДНР № 103845. Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області заявнику відмовлено в державній реєстрації смерті, оскільки предявлений ним документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Заявник в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, повністю підтримала заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи Павлоградського міського\~відділу державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Головного територіального\~управління юстиції\~у Дніпропетровській у судове засідання не зявився. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій територій України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої територій, відповідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] бабуся заявника. 29 червня 2018 року [PERSON] померла в Куйбишевському районі, міста Донецька, про що КЗ Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4 міста Донецька видано лікарське свідоцтво про смерть та довідку про причину смерті № 50 від 29.06.2018 р. 29 червня 2018 року Калінінським відділом ЗАГС ДРП МЮ ДНР видано свідоцтво про смерть [PERSON], серія ДНР № 103845. 17 жовтня 2018 року Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відмовлено заявнику у державній реєстрації смерті [PERSON], оскільки нею предявлений документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п. 1 Постанова Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Відповідно до ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть). Судом встановлено, що бабуся заявника - [PERSON], [INFO], померла 29 червня 2018 року на тимчасово непідконтрольній Україні території у Куйбишнвському районі, міста Донецька, після її смерті заявник не може отримати свідоцтво про смерть відповідного зразка, а отримане свідоцтво про смерть ДНР № 103845, видане Калінінським відділом ЗАГС ДРП МЮ ДНР, який розташований на непідконтрольній території України, не може бути використане заявником для реєстрації смерті на території України. Встановлення факту\~смерті бабусі\~ [PERSON] заявнику необхідно для отримання свідоцтва про смерть для подальшого його використання в цивільно-правових відносинах згідно законодавства України. Приймаючи до уваги те, що від встановлення даного факту залежить виникнення особистих майнових прав заявника, а законом не визначено іншого порядку їх встановлення, а також той факт, що заявник має на меті встановити факт смерті [PERSON] для отримання свідоцтва про смерть та для подальшого його використання в цивільно-правових відносинах згідно законодавства України, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved