Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

30 квітня 2021 року позивачка звернулася до суду з відповідним позовом до відповідача в якому зазначила, що з [PERSON] перебуває у шлюбі з 26 липня 2016 року, який зареєстровано у Березнегуватському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 31. В шлюбі народилося троє дітей: доньки [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] і син [PERSON] [INFO] . Подружнє життя в сторін не склалося, шлюбні стосунки між ними фактично припинені з вересня 2018 року, на даний час вони проживають окремо. Позивачка вважає, що сім`ю зберегти не можливо, оскільки примирення між ними бути не може, в зв`язку з чим просить розірвати шлюб укладений з відповідачем, прізвище після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне " [PERSON] ", стягнути з відповідача на свою користь судові витрати. Позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, а справу просила слухати за її відсутності, про що зазначила в позовній заяві. Відповідач просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав в повному обсязі, про що надав письмову заяву. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Сторони зареєстрували свій шлюб 26 липня 2016 року у Березнегуватському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), відповідно до свідоцтва серії [NUMBER] , актовий запис\~№ 31 (а.с.3). Згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] актовий запис №7 та серії [NUMBER] актовий запис №2 виданих виконавчим комітетом Федорівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області та свідоцтва серії [NUMBER] виданого Березнегуватським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області сторони є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с. 6-8). Через несумісність характерів шлюб виявився невдалим і сторони припинили стосунки з вересня 2018 року, на даний час вони проживають окремо про що свідчить акт від 22.03.2021 року про встановлення фактичного місця проживання позивачки в [ADDRESS] , складений депутатом Березнегуватської селищної ради Миколаївської області. Позивачка вважає, що їх шлюб має формальний характер і сім`ю зберегти неможливо, оскільки це суперечить їх інтересам та інтересам дітей, на примирення не згодна. Про примирення не просить і відповідач та згодний на розірвання шлюбу з позивачкою. Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.109 СК України шлюб між подружжям, яке має дітей, розривається лише в судовому порядку. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, згідно до ст.110 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Стаття 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного суд вважає, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачу судового збору.

Outcome: approved