Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

[PERSON], [INFO], в інтересах якого діє [PERSON], звернувся в суд з позовом до Городенківської міської ради, в якому просить визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вул. Володимира Великого, буд. 95 в м. Городенка Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що мати позивача [PERSON] мала у приватній власності житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по вул. Володимира Великого, буд. 95 в м. Городенка. [PERSON] прийомки від 01.03.1994 р. будинок зданий в експлуатацію. По Державному акту на право приватної власності [PERSON] передано у власність земельну ділянку по вул. Володимира Великого, буд. 95 в м. Городенка для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд і для ведення особистого підсобного господарства. За заповітом від 28.11.2012 р. [PERSON] заповіла позивачу все належне їй майно. [PERSON] померла 08.01.2015 року. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина. Звернувшись до нотаріуса з приводу прийняття спадщини за заповітом, отримав відмову, так як відсутні правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок. Звітом про оцінку житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Володимира Великого, 95 в м. Городенка визначено, що його ринкова вартість становить 73438,16 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з наведених в ньому підстав, просить задовольнити. Одночасно пояснив, що в даний час позивач проживає в м. Луцьк, в спадковому житловому будинку проживає його батько, відповідач [PERSON] Представник Городенківської міської ради в судовому засіданні позов визнала. Від відповідача [PERSON] до суду поступила заява, в якій він зазначає, що позов визнає, просить визнати за позивачем, його сином [PERSON], право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вул. Володимира Великого, буд. 95 в м. Городенка Івано-Франківської області, також просить справу розглядати в його відсутності. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Спадкодавець [PERSON] померла 08 січня 2015 р. в м. Городенка Івано-Франківської області, що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-НМ № 197242, виданим 13.01.2015 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області (а.с. 10). Внаслідок її смерті відкрилась спадщина. За заповітом, нотаріально посвідченим державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори 28.11.2012 р., [PERSON], [INFO], жителька м. Городенка вул. В. Великого, 95, заповідала своєму синові [PERSON], [INFO], все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і на що вона за законом матиме право (а.с. 14). Про те, що [PERSON] є сином [PERSON] свідчить повторне свідоцтво про народження серії І-НМ № 286462, видане 24.06.2015 р. (а.с. 7). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). [PERSON] з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Про те, що відповідач [PERSON] є чоловіком спадкодавця [PERSON] свідчить відмітка про сімейний стан в його паспорті (а.с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України - малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом. Отже, як непрацездатний вдівець спадкодавця [PERSON], [PERSON], [INFO], є спадкоємцем, який має право на обовязкову частку у спадщині. Останній відмовився від прийняття спадщини на користь сина, про що свідчить його заява (а.с.42). За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. [PERSON] з ч. 1 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом має право відмовитись від прийняття спадщини на корить іншого спадкоємця за заповітом. [PERSON] з вимогами ч.1 ст. 1297 ЦК України - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Матеріалами справи доведено, що позивач [PERSON], який на час смерті спадкодавця не проживав разом з спадкодавцем, прийняв спадщину після смерті [PERSON], оскільки звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Постановою нотаріуса від 27.07.2015 р. позивачу було відмовлено видати свідоцтво про право на спадщину за законом у звязку з ненаданням спадкоємцем правовстановлюючих документів на право власності на цілий житловий будинок по вул. В. Великого, 95 в м. Городенка (а.с. 15). Відповідно до розяснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Із характеристики будинку, господарських будівель і споруд в технічному паспорті на садибний житловий будинок № 95 по вул. В. Великого в м. Городенка, встановлено, що житловий будинок, господарські будівлі збудовані в 1958 р. (а.с. 16-20). Підставою для будівництва житлового будинку з господарськими будівлями по вул. В. Великого, 95 в м. Городенка служив будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, виданий [PERSON] згідно рішення виконкому Городенківської міської ради № 89 від 29.11.1960 р. та договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки. [PERSON] з ч.2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Висновком, висловленим в постанові Верховного Суду України від 30.05.2012 р. у справі № 6-31цс12, прийнятим за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах згідно ст. 360-7 ЦПК України, що є обов'язковим для судів України, визначено, що право власності на збудований до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обєкт нерухомого майна виникає в порядку, який існував на час його будівництва. Про те, що будинок зданий в експлуатацію, свідчить [PERSON] прийомки в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку, затвердженого рішенням виконкому Городенківської міської ради від 01.03.1994 р. (а.с. 11). Державний акт на право приватної власності на землю, виданий 28.06.1995 р. свідчить про те, що [PERSON] передано у власність земельну ділянку по вул. Володимира Великого, 95 в м. Городенка для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель 0,10 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,02396 га (а.с. 13). Із звіту про оцінку житлового будинку, господарських будівель і споруд № SY150728-001 від 28.07.2015 р., складеного ТОВ «Українське бюро приватизації та оцінки майна», слідує, що ринкова вартість обєкта оцінки (без ПДВ) по вул. Володимира Великого, 95 в м. Городенка, - становить 73438,16 грн. (а.с. 21-26). Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно індексний № 43443230 від 08.09.2015 р., видана Реєстраційною службою Городенківського районного управління юстиції, свідчить про те, що право власності на будинок № 95 по вулиці Володимира Великого в м. Городенка, - не зареєстровано. Через відсутність правовстановлюючих документів про власність спадкодавця на цей будинок позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. [PERSON] з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. [PERSON] ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за заповітом спадкодавця [PERSON], права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться в м. Городенка по вулиці Володимира Великого, 95, - судом не встановлено, відповідачі не заперечують щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно, тому суд вважає, що є підстави для задоволення позову. На підставі ст.ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1222,1223, 1233,1241, 1268-1270, 1274, 1296 ЦК України,

Outcome: approved