Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області (далі - відповідач) про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, в якому вказує, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після смерті матері відкрилася спадщина до складу якої входить, зокрема, житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] та за її заявою нотаріусом було заведено спадкову справу. Позивач є єдиною спадкоємицею, що прийняла спадщину. Мати [PERSON] почала процес приватизації земельної ділянки, що розташована біля будинку в [ADDRESS] . За життя мати [PERSON] не встигла оформити право власності на житловий будинок та земельну ділянку. Житловий будинок [ADDRESS] , який належав за життя її матері [PERSON] не являється самочинним будівництвом. В зв`язку з тим, що за життя матір`ю не було оформлено право власності на житловий будинок та земельну ділянку по [ADDRESS] , державним нотаріусом Третьої київської державної нотаріальної контори Марущак С.В. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину як на будинок так і на земельну ділянку. Рік побудови вищевказаного житлового будинку - 1960. Позивач просить визнати за нею, [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Судові витрати покладає на себе. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила розгляд справи провести без її участі. Представник відповідача Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив справу слухати без участі представника селищної ради. Проти задоволення позовної заяви не заперечують. Згідно частини третьої статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 30 січня 2019 року Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві, [PERSON] померла [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 2200. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 03 червня 1976 року, батьками [PERSON] , [INFO] , вказані [PERSON] та [PERSON] , запис за № 953. Відповідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 30 січня 2018 року, 30 листопада 1996 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , після чого змінила своє прізвище на « [PERSON] ». Судом встановлено, що [PERSON] являється власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , рік побудови 1960, будинок не являється самочинним будівництвом, свідоцтво про право власності не видавалось, земельна ділянка на якій розташований будинок становить 0,39 га., тобто для обслуговування житлового будинку 0,25 га для ведення особистого селянського господарства площею 0,14 га, які у приватну власність не передавалось. Наведене підтверджується довідки виконавчого комітету Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області від 13 березня 2020 року № 97-99 та випискою з погосподарської книги № 6 виконкому Ходорківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області на 2016-2020 роки. Рішенням двадцять четвертої сесії 7 скликання Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області від 19 грудня 2018 року № 730, надано дозвіл [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі у власність із земель комунальної власності Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області с. Ходорків, орієнтовною площею 0,3900 га., в тому числі для обслуговування житлового будинку 0,25 га для ведення особистого селянського господарства площею 0,14 га. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входить, зокрема, житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В Спадковому реєстрі зареєстровано спадкову справу № 222/2019 спадкодавцем якої значиться [PERSON] , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 06 листопада 2019 року. Як вбачається з відповіді на заяву Третьої Київської державної нотаріальної контори від 09 вересня 2020 року № 1236/02-14, станом на 09 вересня 2020 року, щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] являється єдиним спадкоємцем. Відповідно до Технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами виготовленого 23 жовтня 2019 року КП «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, замовником технічної інвентаризації на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , вказаний [PERSON] , інвентаризаційна вартість складає 26155 гривень. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Третьої Київської державної нотаріальної контори від 12 лютого 2020 року№ 215/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , в зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності [PERSON] на житловий будинок та земельну ділянку. У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7, зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Оскільки на нерухоме майно, не було оформлено право власності, тому згідно листа Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року № 19-32/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» таке право в разі відсутності правовстановлюючих документів вирішується в судовому порядку. Відповідно до пункту 4.15. частини 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Статтею 1216 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України), передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 Цивільного Кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, відповідно до статті 1218 Цивільного Кодексу України. Частиною першою статті 182 Цивільного Кодексу України, передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а згідно зі статті 334 того ж Кодексу, право власності на майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає з моменту такої реєстрації. У відповідності із статею 328 Цивільного Кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до частини п`ятої статті 1268 Цивільного Кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Згідно приписів частини першої статті 1297 Цивільного Кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно статті 316 Цивільного Кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання за позивачем, як спадкоємцем за законом, права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] .

Outcome: approved