Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

18.03.2021 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позову покликаються на те, що він та відповідач були співвласниками квартири [ADDRESS] , та їм належало по 1/2 частці вказаної квартири. Згодом відповідач подарував свою частку у згаданій квартирі своєму сину [PERSON] . Зазначає, що на даний час співвласниками вказаної квартири є він та його внук [PERSON] . Проте, окрім них у вказаній квартирі числиться зареєстрований відповідач [PERSON] , який у квартирі не проживає з 2018 року, не оплачує комунальні послуги, не бере участі в утриманні житла, особистих його речей в квартирі немає. Натомість, йому відомо, що відповідач [PERSON] має сім`ю, з якою проживає на [ADDRESS] . Враховуючи, що факт реєстрації відповідача в його квартирі створює йому перешкоди в користуванні та розпорядженні своїм майном, витраті додаткових коштів на оплату комунальних послуг, а тому змушений звернутись з даним позовом до суду. 19.03.2021 направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача [PERSON] , що містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який судом отримано 02.04.2021. Ухвалою від 22.03.2021 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження з викликом сторін в судове засідання на 13.04.2020. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву та пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач [PERSON] подав суду заяву, в якій відзначив, що просить розгляд даної справи проводити у його відсутності, заявлені вимоги підтримав повному обсязі, просить суд позов задовольнити. З приводу ухвалення по справі заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] був повідомлений за встановленою згідно вимог п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Дрогобицького міськрайонного суду (а.с. 31). Однак, на розгляд справи не з`явився без поважних причин та не повідомив суд про причини неявки, відзиву (заперечень) проти позову не подав. При таких обставинах суд визнав його неявку неповажною та розглянув справу у його відсутності, ухваливши про заочний розгляд справи. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явися, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, а відтак відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Вимогами ст. ст. 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] та [PERSON] належало по 1/2 частці квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок) від 02.12.1996, виданим Бюро по приватизації житла при Стебницькій міській раді та договором про визначення розміру часток у квартирі, що є у спільній сумісній власності від 27.12.2018, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Петрів В.Я., а.с. 17, 18. Відповідно до договору дарування 1/2 частки у праві власності на квартиру від 27.12.2018, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Петрів В.Я. вбачається, що [PERSON] свою частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] , а саме 1/2 подарував своєму синові [PERSON] , а.с. 19, 20. Згідно будинкової книги на квартиру [ADDRESS] , зокрема розділу IV «Прописка» вбачається, що у даній квартирі числиться зареєстрованим відповідач [PERSON] , а.с. 11-14. Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 383 ЦК України визначено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Частиною 1 ст. 156 ЖК України визначено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. Відповідно до актів складених представниками об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ОСББ «Новинка-1» від 10.01.2020, 04.05.2020, 03.08.2020, 01.10.2020, 02.12.2020, 09.02.2021 вбачається, що відповідач [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] з 2018 року, а.с. 5-10. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження поважності причин відсутності відповідача [PERSON] у квартирі, що належить на праві приватної спільної сумісної власності позивачу. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до переконання, що оскільки відповідач [PERSON] не проживає у житлі позивача понад встановлені законом строки, добровільно це житло залишив, не користується ним, не несе витрат по його утриманню, а тому його слід визнати таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача на користь позивача слід стягнути 908 грн. понесених судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved