Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

14.09.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що 14 листопада 2015 року вони зареєстрували шлюб. Від спільного проживання народилася дочка [PERSON], 25.04.2016р.н. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Спільне життя з відповідачем не склалося через прояви неповаги, різні погляди на життя, сварки. На даний час фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені, тому за наведених обставин шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя суперечить його інтересам та інтересам сімї, робить неможливим примирення з відповідачем в звязку чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. В судове засідання [PERSON] не зявився. В поданій до суду заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, позов підтримав. Відповідач [PERSON], належним чином та своєчасно повідомлена про час та місце розгляду справи про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ознайомившись із заявами сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинено, подружжя спільно не проживає, не веде спільного господарства, сімя розпалася, шлюб носить формальний характер. Позивач просить не надавати строк для примирення, оскільки визнає, що збереження шлюбу суперечить його інтересам. Відповідач в судове засідання не зявилася, заперечень проти позову не надала, що свідчить про небажання зберегти сімю. При таких обставинах збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін. На підставі наведеного,

Outcome: approved