Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

24 травня 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Камянка-Бузької міської ради в якій позивачка просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті її чоловіка [PERSON], який помер 28.07.2001р., зокрема на гараж по вул. Героїв небесної Сотні, 4 ряд, 8 місце у м. Камянка-Бузька Львівської області вартістю 51646,00 грн. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 28.07.2001р. помер її чоловік [PERSON], якому 09.12.1987р. було виділено земельну ділянку для будівництва гаража і дозволено приступити до закладки фундаменту гаража. Зазначає, що в 1989 році згідно будівельного паспорта, її чоловіком було зведено гараж на який оформлено технічний паспорт. Після смерті чоловіка, вона оформила спадщину на належне йому майно, зокрема квартиру, а на гараж не змогла, так як її чоловік за життя не виготовив правовстановлюючий документ. В судове засідання позивачка не зявилась, однак надала суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с. 17), аналогічну заяву подала адвокат позивачки (а.с. 34). Представник відповідача в судове засідання також не зявився, однак на адресу суду надійшла заява, в якій міський голова зазначає, що справу просить слухати без участі представника міської ради (а.с. 16). Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 25.06.1956р., що стверджується свідоцтвом про їх одруження серії ЯФ №510237 (а.с. 8). 01.08.2001р. [PERSON] помер, що доводиться свідоцтвом про його смерть серії 1-СГ №217798 (а.с. 7), а спадкоємцем до його майна є позивача, його дружина [PERSON], що вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом виданого державним нотаріусом Камянка-Бузької ДНК від 30.01.2002р. (а.с. 12). Як видно із цього свідоцтва про право на спадщину за законом, до обсягу успадкованого майна увійшла ? частина квартири [ADDRESS]. Відповідно до листа Камянка-Бузької державної нотаріальної контори від 03.08.2016р. позивачці повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину не можна, так як відсутній правовстановлюючий документ на гараж (а.с. 35). Разом з тим, як видно із виписки з рішення засідання виконкому міської Ради депутатів м. Камянка-Бузька від 09.12.1987р. №330, виділено земельну ділянку площею 24 кв.м. в кварталі забудови боксових гаражів по вул. 30-річчя Перемоги для будівництва індивідуального цегляного гаража гр. [PERSON] (а.с. 10). Того ж дня, 09.12.1987 року [PERSON] видано дозвіл №330 на право закладки фундаментів під індивідуальне будівництво за проектом гараж у м. Камянка-Бузька по вул. 30-річчя Перемоги, №IV/8 (а.с. 11). З технічного паспорта виготовленого 21.04.2016р. вбачається, що в м. Камянка-Бузька по вул. Героїв Небесної Сотні (колишня Перемоги), ряд IV, під №8 збудований цегляний гараж із бетонним фундаментом загальною площею 23,3 кв.м. (а.с. 9). Вирішуючи дані позовні вимоги, суд виходить із того, що дані правовідносини є спадковими, а позивачка позбавлена права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, відтак звернулася до суду. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як зазначено у п. 3.1. [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року (далі - Інструкція). У Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР (додаток №1 до Інструкції) зазначено, що такими документами є зокрема рішення виконкому, місцевої Ради депутатів трудящих про відвід земельної ділянки установам, підприємствам і організаціям і про дозвіл цього будівництва та акт державної комісії про прийняття будинку (будинків) та введення їх в експлуатацію. Судом встановлено, що спірний гараж збудований на земельній ділянці, яка відведена для його будівництва відповідно до рішення виконавчого комітету міської Ради народних депутатів м. Камянка-Бузька та дозволу на індивідуальне будівництво №330 від 09.12.1987р., а також встановлено, що такий гараж на даний час є збудований, що доводиться технічним паспортом. Також судом встановлено, що право власності на такий гараж не зареєстровано у встановленому законом порядку в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Проте, як зазначено у п. 3.3. згаданого вище [PERSON] ВССУ, перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Відтак, суд дійшов до висновку, що позивач, як єдина спадкоємець до майна покійного [PERSON] підставно просять суд визнати за нею право власності в порядку спадкування, так як інший правовий механізм оформлення таких прав у неї відсутній. А сам факт відсутності правовстановлюючого документу на імя спадкодавця не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про оформлення права власності, за умов доведення таких обставин як правомірна підстава здійснення забудови спадкодавцем, існування права на земельну ділянку, непорушність прав інших осіб тощо. При винесенні цього рішення суд також враховує, що дане будівництво збудоване в 1989 році, що видно з технічного паспорта і за даними якого, відсутні будь-які відмітки про самовільне будівництво. За таких обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved