Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

18 квітня 2014 року позивачка звернувся до Заводського районного суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] в якій просив суд розірвати між ними шлюб, але згодом уточнив свої вимоги і просив суд визнати шлюб недійсним. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 25 жовтня 2008 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від спільного подружнього життя сторони дітей не мають. Позивач з відповідачем припинили шлюбні відносини з 2010 року, сторони разом не мешкають, проживають окремо, спільного господарства не ведуть та не підтримують шлюбно-сімейних відносин, оскільки у квітні 2009 року відповідач скоїла напад на сплячого позивача та завдала йому травми голови, а згодом позивачу стало відомо, що відповідач перебувала на обліку з 1973 року у психіатричному закладі, але лише у 2012 році відповідач отримала 3-ю групу інвалідності загального захворювання, у зв'язку з тим, що позивачу не було відомо про наявність у відповідачки психічного захворювання, яким вона страждала ще до реєстрації шлюбу, тобто до 25 жовтня 2008 року, тому просить укладений шлюб визнати недійсним та скасувати реєстраційну запис та актовий запис про шлюб у Заводському державному відділі РАГС. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву в якій просив уточнені позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та розглянути справу без застосування технічних засобів, без його участі, та не заперечував розглянути справу без участі відповідача при заочному розгляді справи . Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомила, судова повістка - виклик направлена відповідачці на останню відому суду адресу і в силу ст.77 ЦПК України вважається доставленою, на підставі ст. 169 ЦПК України суд вважає причини неявки відповідача неповажними; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволило суду за згодою позивача, згідно вимог ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи сторони з 25 жовтня 2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, яке було видане Дніпровським відділом РАГС Дніпродзержинського міського управління юстиції та актовим записом № 784. Сторони по справі дітей не мають. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, разом не мешкають, спільного господарства не ведуть з 2010 року. Як вбачається з виписки з амбулаторної картки позивач перебував на амбулаторному лікуванні з приводу хуліганської травми голови з 21.04.2009р. по 29.04.2009 року, рана була зашита, а згодом шви було знято, та встановлено діагноз: забита рана чола. Як вбачається з висновку фахівця з питань судово-медичної експертизи № 482 від 28.04.2009р. у позивача були виявлені пошкодження у вигляді ран на обличчі - відносяться до легких тілесних пошкоджень, з короткочасним розладом здоров'я, пошкодження виникли внаслідок дії твердого предмета, предметів, можливо у термін указаний у медичних документах, травма хуліганська 21.04.2009р. о 06.00 год., вдарила дружина. Згідно ст.42 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв'язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.1 ст.21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. У відповідності до ч. 1 ст.27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Відповідно до пп.3 п.1 ст. 41 СК України шлюб може бути визнаний недійсним за рішенням суду з особою, яка приховала тяжку хворобу або хворобу, небезпечну для другого з подружжя і (або) їхніх нащадків. Відповідно довідки до акту огляду МСЕК серія 10 ААА, яка видана 07.01.2012р. Психіатричної МСЕК № 1 м. Дніпропетровська відповідач [PERSON], [INFO] є інвалідом третьої групи по загальному захворюванні. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON], [INFO] дійсно хворіє тяжкою психічною хворобою, яка періодично загострюється. Дана хвороба виникла в неї з 1973 року, з цього періоду вона перебувала на обліку у лікаря - психіатра і з обліку знята не була. Тобто на момент укладення шлюбу з позивачем, який зареєстрований 25 жовтня 2008 року, відповідач знала про наявність у неї цієї хвороби, проте не повідомила про неї позивача. Відповідно ч. 2 статті 41 СК України, при вирішенні справи про визнання шлюбу недійсним суд бере до уваги, наскільки цим шлюбом порушені права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їхніх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 30 СК України нареченні зобов'язані повідомити одне одного про стан свого здоров'я. Згідно ст.44 Сімейного Кодексу у випадках, передбачених статтями 39 - 41 Сімейного Кодексу України, шлюб є недійсним від дня його державної реєстрації. У відповідності до ст.45 Сімейного Кодексу недійсний шлюб, а також шлюб, визнаний недійсним за рішенням суду, не є підставою для виникнення у осіб, між якими він був зареєстрований, прав та обов'язків подружжя, а також прав та обов'язків, які встановлені для подружжя іншими законами України. Приховування відомостей про стан здоров'я одним з наречених, наслідком чого може стати (стало) порушення фізичного або психічного здоров'я іншого нареченого чи їх нащадків, може бути підставою для визнання шлюбу недійсним. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу про те, що його дружина хворіє на психічне захворювання та перебуває з цього приводу на диспансерному обліку, йому стало відомо лише після того, як дружина скоїла на нього хуліганський напад та надала тілесних ушкоджень у 2009 році. Згідно п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" Згідно з СК шлюб може бути визнано недійсним за рішенням суду або за заявою заінтересованої особи до органу РАЦС. При розгляді судом справ про визнання шлюбу недійсним слід мати на увазі, що за наявності одних підстав суд зобов'язаний, а за наявності інших суд може визнати шлюб недійсним. За рішенням суду шлюб обов'язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (ст. 40 СК) . Шлюб не може бути визнано недійсним, якщо на момент розгляду справи відпали обставини, які засвідчують відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім'ю. У випадках, передбачених ст. 41 СК, шлюб за рішенням суду може бути визнаний недійсним. Разом з тим, наявності одного із фактів недостатньо для визнання шлюбу недійсним. Таким чином, вирішуючи справу, судам слід брати до уваги те, наскільки цим шлюбом порушено права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення. Тому суд враховує, що в даний час сім`я фактично розпалась та сторони проживають окремо, за таких умов суд вважає, що шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON], 25 жовтня 2008 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис № 784, потрібно визнати недійсним, в зв'язку з прихованням [PERSON] тяжкої психічної хвороби. Тому суд вважає, що позовні вимоги про визнання шлюбу недійсним повинні бути задоволенні. Вирішуючи відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, питання щодо розподілу судових витрат, суд приходить до висновку що судові витрати по сплати судового збору в розмірі 240 грн.00 коп., слід розділити між сторонами, оскільки позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір у розмірі 120грн.00коп., то слід стягнути з відповідача на користь держави також 120грн.00коп.

Outcome: approved