overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

16 жовтня 2018 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 01.02.1997 року. В шлюбі народились дві дочки. Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на шлюб, сім'ю. Сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вважає, що шлюб існує формально, збереження сім'ї неможливе. Тому просить суд розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи не здійснюється. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 01.02.1997 року вбачається, що 01 лютого 1997 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано Рожищенським районним відділом РАГС Волинської області, після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище «[PERSON]». Судом встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалось, через відсутність взаєморозуміння, протилежність поглядів на шлюб, проживають окремо, сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечать інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище "[PERSON]". Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом було понесено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн. 80 коп. (а.с.1). Оскільки, суд прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі, то за таких обставин стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

16 жовтня 2020 року позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 02 жовтня 2004 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею. Спільне життя із відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбні відносини вони припинили у серпні 2019 року, з того часу спільне господарство вони разом не ведуть та проживають окремо. Додала, що спорів щодо поділу майна та утримання дітей вони не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою суду від 07 грудня 2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін і відкрито провадження у справі (а.с. 16). У судове засідання сторони не з`явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає (а.с. 19, 20). У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом установлено, що сторони одружились 02 жовтня 2004 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження Відділом реєстрації актів цивільного стану Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 320 та видане свідоцтво про одруження (а.с. 7). [INFO] у сторін від шлюбу народилась донька [PERSON] та [INFO] народилась донька [PERSON] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження, наданими суду у засвідчених позивачем копіях (а.с. 9, 10). За час спільного проживання через взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними почуття любові один до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім`ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами припинені у 2019 року, з того часу спільне господарство вони разом не ведуть та проживають окремо. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, з урахуванням визнання позову відповідачем, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім`я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, на підставі ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" суд вважає за необхідне повернути позивачеві з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 420 грн. 40 коп. (а.с. 1, 11), решта суми підлягає відшкодуванню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

16 квітня 2015 року до суду звернулася [PERSON] з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 25 листопада 2005 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, який був зареєстрований виконкомом Озерянської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, про що було складено актовий запис № 07. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Одруження виявилося невдалим. Подружні стосунки між ними щодня погіршуються, оскільки подружжя перестало розуміти один одного. Таким чином, збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, про день місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином. До початку судового засідання надала суду заяву, в якій позов підтримала та просила після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище "[PERSON]" та розглянути справу за її відсутності. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав суду заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 листопада 2005 року сторони уклали шлюб (а.с. 3). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] року (а.с.4), який після розірвання шлюбу, за згодою сторін, залишиться проживати з матір'ю. Фактично шлюбні стосунки між подружжям припинені. На примирення сторони не згодні, оскільки стосунки між ними як для подружжя є неприйнятними, а тому збереження шлюбу шкодить їх інтересам. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Спору щодо спільно нажитого майна між сторонами на час розгляду справи не має. Після розірвання шлюбу позивачці [PERSON] слід залишити дошлюбне прізвище «[PERSON]», оскільки вона виявила бажання щодо зміни прізвища. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

16\~квітня 2019\~року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про\~\~ розірвання шлюбу. В позові зазначила, що з відповідачем\~ перебуває у шлюбі з 25.12.1987 року, який зареєстровано відділом ЗАГС Березнегуватського райвиконкому Миколаївській області, актовий запис № 115.\~Неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя в них не склалося. Шлюбні стосунки припинені з 1995 року. Вважає, що сім`ю зберегти не можливо, оскільки примирення між ними бути не може. За спільною заявою розірвати шлюбу в органах РАЦС немає можливості, оскільки вона довгий час з відповідачем не спілкується. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу залишити прізвище " [PERSON] ". Позивачка в судове засідання\~ не з`явилася, оскільки в позовній заяві просила розглядати справу за її відсутності. Згодна на винесення заочного рішення. (а.с.2). Відповідач в судове засідання не з`явився, але своєчасно та належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи. Заяв про поважність неявки в судове засідання, відзиву, заперечень на позовну заяву не надавав. (а.с.14,17). Судом, за згоди позивачки, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази у справі\~ дійшов наступного. Позивачка та відповідач уклали шлюб 25 грудня 1987 року, який зареєстровано відділом ЗАГС Березнегуватського райвиконкому Миколаївській області, актовий запис № 115, що вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 25 грудня 1987 року. (а.с.3). Подружнє життя в сторін не склалося, з 1995 року вони припинили сумісне проживання, спільного господарства не ведуть. Позивачка вважає, що їхню сім`ю зберегти не можливо, оскільки це суперечить її інтересам. Розірвати шлюб в органах РАЦС за спільною заявою подружжя не можливо, оскільки довгий час позивачка не спілкується з відповідачем. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється\~ внаслідок його розірвання. Частина 3 ст.105 СК України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.\~ Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне\~ прізвище. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, \~суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачці судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

16 липня 2015 року гр. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивує тим, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебівали у зареєстрованому шлюбі з 1997 року по 2014 рік. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач працює на приватному підприємстві "Будівельна база", тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. Позивач [PERSON] до судового засідання, не зявилася надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позивні вимоги підтримує повністю. У відкритому судовому засіданні представника позивача [PERSON], діючий на підставі договору, підтримав позовні вимоги позивача в повному обсязі. Просить стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] у відкритому судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини його доходу. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Згідно свідоцтва про народження на імя [PERSON], [INFO], його батьком є [PERSON], тобто відповідач по справі, який не заперечує свого батьківства (а.с.6 ). В судовому засіданні встановлено, що відповідач не надає допомогу в добровільному порядку на утримання та виховання свого сина, хоча має таку можливість. Вирішуючи питання про розмір аліментів суд виходить з наступного. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, для визначення розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. За таких обставин суд вважає можливим задовольнити заявлені позивачем вимоги визначивши розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. ст. 182, 183 СК України частина заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину за будь-яких обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності з вимогами п. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Враховуючи, що позивачка при подачі позову була звільнена від сплати судового збору у відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. належить стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

16 липня 2019 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначала, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейні стосунки вони не підтримують на протязі двох років, не ведуть спільне господарство, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу він вважає неможливим. В підготовче судове засідання позивач не з`явився, надіслав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилася, надіслала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила справу розглянути за її відсутності. Згідно частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 22 липня 2011 року виконавчим комітетом Зеленогайської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис №3. Під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.6). Сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження сім`ї неможливе, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням приписів статті 113 СК України відповідачу необхідно залишити прізвище, яке вона набула під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. При ухваленні рішення судом враховано повне визнання позову відповідачем, яке прийнято судом, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений ним при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

16 липня 2019 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначала, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейні стосунки вони не підтримують, не ведуть спільне господарство, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу вона вважає неможливим. В підготовче судове засідання позивач не з`явилась, надіслала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив справу розглянути за його відсутності. Згідно частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 06 червня 2015 року виконавчим комітетом Калинівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис №8. Під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.7). Сторони мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження сім`ї неможливе, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням приписів статті 113 СК України позивачу необхідно залишити прізвище, яке вона набула під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. При ухваленні рішення судом враховано повне визнання позову відповідачем, яке прийнято судом, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений нею при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

16 липня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який зареєстрований з відповідачем [PERSON] 21 листопада 1999 року у Нововолинському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Волинської області, актовий запис №397. Від спільного шлюбу подружжя має двох дітей - повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що подружнє життя з відповідачем не склалось через постійні конфлікти, різні погляди на сімейне життя та побут, виховання дітей. Сторони не підтримують подружніх відносин. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе, фактично сім`я існує на папері і носить формальний характер. Позивач просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача судові витрати. Позивач [PERSON] до проведення підготовчого засідання подав до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у його відсутності, позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до проведення підготовчого засідання подала до суду письмову заяву, просила справу розглядати у її відсутності, позов визнає, не заперечує щодо задоволення позову. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задовольняє і розриває шлюб між позивачем та відповідачем. Згідно ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач при подачі позову до суду згідно Закону України "Про судовий збір" поніс судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн., що підтверджується документально (а.с.1). З огляду на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, у відповідності до ст.ст. 141, 142 ЦПК України позивачу слід повернути з державного бюджету 420,40 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову та стягнути з відповідача на користь позивача 420,40 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

16 липня 2020 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив визнати недієздатною його дочку [PERSON] , [INFO] , та призначити його опікуном над нею. В обґрунтування заяви вказував, що [PERSON] являється інвалідом першої групи з дитинства довічно та перебуває на обліку у лікаря - психіатра КНП Полонської районної ради "Полонська ЦРЛ ім. Н.С.Говорун" з діагнозом ДЦП, він здійснює догляд за дочкою, котра проживає разом з ним в [ADDRESS] , яка страждає психічним захворюванням, в зв`язку з чим не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, а тому просив визнати останню недієздатною та призначити його опікуном над нею. При розгляді справи [PERSON] заяву підтримав та просив його вимоги задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій також вказав про визнання заяви [PERSON] .\~ Заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази, суд зазначає про наступне. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , страждає стійким хронічним психічним захворюванням у вигляді глибокої розумової відсталості внаслідок ДЦП, конвульсивного синдрому в анамнезі, та згідно висновку судово-психіатричного експерта № 466 від 14 вересня 2020 року, вона не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними. При цьому, з урахуванням стану здоров`я останньої, вона не може з`явитися в судове засідання та особисто дати пояснення по суті справи. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. При цьому, згідно ч.1 ст.60 названого Кодексу суд встановлює опіку над фізичною особою і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. За таких обставин, суд вбачає підстави відповідно до ст.ст.39, 60 ЦК України визнати [PERSON] недієздатною, а заявника призначити опікуном над нею.

Outcome: approved