Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

17 грудня 2014 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], передати їй для подальшого виховання та утримання онука [PERSON], [INFO] , призначити її опікуном та стягнути з [PERSON] на її користь на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісяця. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що відповідач та її дочка [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 грудня 2003 року. Під час шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. Шлюб між відповідачем та її дочкою був розірваний згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 11 вересня 2012 року, але фактичні шлюбні відносини були припинені з 2009 року. З цього часу дочка разом із сином проживали у неї, а відповідач за місцем свого проживання. Він повністю перестав цікавитися своїм сином та спілкуватися з ним, не приймав у часті у його вихованні, не піклувався про стан його здоров'я, матеріально не утримував його. [INFO] року її дочка [PERSON] померла. Після смерті дочки вона самостійно виконує всі батьківські обов'язки, займається вихованням та утриманням онука, створенням для нього нормальних умов проживання, а відповідач не займається виконанням батьківських обов'язків, покладених на нього законом, тому згідно висновку органу опіки та піклування позбавлення його батьківських прав є доцільним і відповідатиме інтересам дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила задовольнити, пояснивши, що відповідач не спілкується з дитиною з 2009 року, не надає кошти на її утримання, вихованням сина не займається. Після смерті дочки вона повністю займається виконанням обов'язків по вихованню, утриманню свого онука, який проживає разом з нею. Відповідач життям дитини не цікавиться і не проявляє батьківську турботу про нього. В зв'язку з чим вона просить позбавити відповідача батьківських прав, призначити її опікуном над малолітнім онуком та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісяця, оскільки даних про те, що він має постійний дохід в неї немає. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Заперечень на позов та заяви про розгляд справи за його відсутності, не надав. Клопотань про відкладення розгляду справи також до суду від нього не надходило. Тому за згодою позивачки суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних доказів у справі відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області в судовому засіданні позов підтримала. Суду пояснила, що є всі підстави для того, щоб позбавити [PERSON] батьківських прав, тому що останній не виконує своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини. Батько дитини проживає за іншою адресою, з сином не спілкується, стосунки не підтримує, станом здоров'я, навчанням, розвитком не цікавиться, утриманням не займається. Вихованням та утриманням дитини після смерті дочки самостійно займається його бабуся, - позивач [PERSON], яка створила для цього необхідні житлово-побутові умови і належним чином піклується про дитину та забезпечує її виховання і утримання. Згідно висновку органу опіки і піклування відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків і позбавлення його батьківських прав щодо сина є доцільним та відповідає його інтересам. Суд, заслухавши пояснення позивачки та інших осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, думку прокурора, яка просила задовольнити позов, вивчивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження, виданого 19 грудня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області, копія якого долучена до справи, [PERSON] та [PERSON] 19 грудня 2003 року зареєстрували шлюб, про що був здійснений актовий запис № 198 (а.с. 15). Під час шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, з якого вбачається, що батьком малолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON], відповідач у справі, а матір'ю - [PERSON](а.с. 16). На підставі заочного рішення Славутицького міського суду Київської області від 11 вересня 2012 року, яке набрало законної сили, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано(а.с. 17). [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с. 14). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про позбавлення батьківських прав матері або батька, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2)ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3)жорстоко поводяться з дитиною; 4)є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5)вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6)засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Як зазначено у п.16 Постанови ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідач [PERSON] відповідно до адресної довідки з адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 42). З характеристики за місцем проживання відповідача видно, що він проживає за вищевказаною адресою з 03.06.1997 року. За час проживання скарг на нього від сусідів і мешканців будинку в КП «ЖКЦ» не надходило(а.с. 33). Згідно довідки КП «ЖКЦ» № 1788 від 01.11.2014 року [PERSON], позивачка у справі, та її онук [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 24). Відповідно довідки Славутицького МВ ГУ МВС України в Київській області [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності: 01.09.2014 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 178 КУпАП; 27.10.2014 року за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 та ст. 178 КУпАП (а.с. 34). Як вбачається з характеристики зі школи, [PERSON] навчається у 4 класі ЗОШ № 4, зарекомендував себе як учень, який має хороший фізичний та розумовий розвиток, однак навчається не в повну міру своїх можливостей, переважає середній рівень навчальних досягнень. Протягом чотирьох років батько [PERSON] - [PERSON] навчанням сина не цікавився, жодного разу не відвідував батьківських зборів та не приймав участі в шкільному житті дитини. Бабуся хлопчика [PERSON] співпрацює активно з класним керівником та турбується про навчання і побут дитини (а.с. 20). За змістом акту обстеження умов проживання від 17.11.2014 року № 01-05/176, складеного в ході обстеження житлово-побутових умов малолітнього [PERSON], [INFO], який проживає з бабусею за адресою: [ADDRESS], було встановлено, що санітарно-гігієнічні умови проживання відповідають загальноприйнятим нормам: охайно, прибрано. Для виховання, розвитку та проживання дитини створено такі умови: кімната облаштована відповідними меблями для речей особистого вжитку, дитина має окреме спальне місце, облаштований робочий куточок, у наявності одяг, взуття, продукти харчування, відповідна література, тощо. В ході обстеження з'ясовано, що утриманням, вихованням, доглядом онука займалась [PERSON].(а.с. 37). З показань свідків [PERSON], [PERSON] вбачається, що [PERSON] займалась вихованням онука [PERSON], піклувалась про нього з часу його народження. [PERSON] останнім часом проживав разом зі своєю матір'ю та бабусею. Батько хлопчика [PERSON] не займався вихованням та утриманням сина, не відвідував його за місцем проживання. Як вбачається із заяви [PERSON] до служби у справах дітей та сім'ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, він свого сина [PERSON] не підтримував матеріально, не спілкувався з ним, не цікавився його розвитком (а.с. 57). Відповідно до листа центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, [PERSON] до центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді з питання участі у вихованні, спілкуванні чи побаченні свого сина [PERSON] жодного разу не звертався (а.с. 58). Згідно наказу служби у справах дітей та сім'ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 61 від 17.11.2014 року [PERSON], [INFO], тимчасово влаштовано у сім'ю бабусі [PERSON] за адресою: [ADDRESS], у зв'язку із смертю матері [PERSON] та небажанням батька [PERSON] виконувати батьківські обов'язки (а.с. 35). Відповідно до висновку органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Славутицької міської Ради Київської області № 12-03/44 від 28.11.2014 року [PERSON] не цікавиться долею сина, не піклується про здоров'я, фізичний, моральний та духовний розвиток своєї дитини, навчання, підготовку до самостійного життя, не утримує його, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, тому позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] є доцільним і відповідає інтересам малолітньої дитини(а.с.36) . Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що протягом тривалого часу відповідач [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток малолітньої дитини [PERSON], його підготовку до самостійного життя, не забезпечує належних житлово-побутових умов проживання дитини, належного харчування, догляду, лікування, дитини, не спілкується з дитиною, матеріально не утримує дитину, не виявляє бажання зустрітись з дитиною, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, а отже суд приходить до висновку, що відповідач не виконує свої обов'язки по вихованню та утриманню дитини, передбачені ст. 150 СК України, і його необхідно позбавити батьківських прав. Відповідно до ст. 58 ЦПК України опіка, зокрема, встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування. Згідно ч. 3 ст. 60 ЦПК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. Беручи до уваги, що при позбавленні батьківських прав відповідача [PERSON] щодо його малолітнього сина [PERSON], він залишається без батьківського піклування, над ним необхідно встановити опіку і за поданням органу опіки і піклування призначити його опікуном позивачку [PERSON]. Баба дитини - позивачка [PERSON], має у власності квартиру за адресою: [ADDRESS], яка складається з 3 кімнат, загальна площа 66,6 кв. м. (а.с. 22-23), зареєстрована як фізична особа-підприємець (а.с. 25), за станом здоров'я придатна для здійснення опіки над дитиною, до адміністративної так кримінальної відповідальності не притягалася (а.с. 28), [PERSON] згідно висновку ДЗ «СМСЧ № 5 МОЗ України» про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини є здоровим(а.с. 18). Як зазначено у ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як зазначено у ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Беручи до уваги, що відповідачем не надано документів про наявність у нього постійного місця роботи та наявність постійного доходу, то суд з урахуванням матеріального становища дитини, матеріального становища платника аліментів, відсутність у нього інших зобов'язань та утриманців, нормального стану здоров'я дитини та відповідача, оскільки доказів іншого суду не надано, визначає аліменти на утримання [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісяця, які підлягають стягненню з відповідача, що забезпечить необхідну участь батька в утриманні дитини. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за вимоги майнового і немайнового характеру відповідно до ст. 88 ЦПК України, в розмірах, передбачених ст.4 Закону України "Про судовий збір". На підставі викладеного,

Outcome: approved