Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього за судовим наказом № 621/2602/19 від 13.09.2019, виданим Зміївським районним судом Харківської області, на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з розміру 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.09.2019 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] , на 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На обґрунтування позову зазначив, що з відповідачем він перебував в зареєстрованому шлюбі з 16.11.2013 по 20.01.2016. Рішенням Зміївського районного суду Харківської області їх шлюб розірвано (справа № 621/3006/15-ц). Від вказаного шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . З 2017 року він перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від вказаного шлюбу мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] . Відповідач у заяві про видачу судового наказу зазначала, що він не бере участі у вихованні сина, з чим він категорично не погоджується. Він фінансово допомагає, щомісячно перераховує на картковий рахунок відповідача кошти на утримання сина, сплачує рахунки за відвідування садочка, надає необхідні кошти на одяг, взуття, лікування та оздоровлення. Але на даний час на його утриманні перебуває також дружина та дочка [PERSON] , яку він також повинен фінансово забезпечувати на рівних умовах із сином, незалежно від того проживають діти з ним чи ні. Також, він бере участь і у духовному розвитку дитини. За можливості він бере до себе сина на всі вихідні, або в інші дні, за домовленістю з відповідачем. 13.09.2019 Зміївським районним судом Харківської області видано судовий наказ № 621/2602/19, відповідно до якого з нього стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.09.2019 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Він і відповідач офіційно працевлаштовані, отже вони зобов`язані фінансово забезпечувати їхнього сина [PERSON] спільно. Стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання сина суперечать інтересам його дочки [PERSON] , яка разом із дружиною перебуває на його утриманні. У зв`язку із укладенням шлюбу та народженням дочки його сімейний стан змінився. Прожитковий мінімум на дитину відповідного віку становить з 01 липня 2019 року - по 30 листопада 2019 року - 1 699 грн 00 коп., з 01 грудня 2019 року - 1 779 грн 00 коп. 1/6 частина всіх видів його заробітку (доходу), відповідає прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач також повинна фінансово забезпечувати їхнього сина разом з ним, задля його гармонійного та здорового розвитку. За таких обставин, вважав за можливе і необхідне змінити розмір аліментів з 1/4 частини на 1/6 частину всіх видів його заробітку. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 23.09.2019 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Належним чином повідомлені сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] подав заяву про судовий розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, просив повернути з державного бюджету 50% від сплаченого ним при поданні позову судового збору, решту витрат по сплаті судового збору не стягувати з відповідача. Відповідач [PERSON] подала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Відповідно до частин 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно копій паспортів Серія [NUMBER] та Серія [NUMBER] , рішення Зміївського районного суду Харківської області від 20.01.2016, копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а. с. 5-10, 12-17). На підставі судового наказу Зміївського районного суду Харківської області від 13.09.2019 на користь [PERSON] з [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.09.2019 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] (а. с. 53). Згідно свідоцтву про шлюб Серія [NUMBER] та свідоцтву про народження Серія [NUMBER] , [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 21.01.2017, мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] (а. с. 18, 19). З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 5328 від 16.09.2019 виданої Зміївською міською радою Зміївського району Харківської області вбачається, що позивач [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] , має склад сім`ї дружину [PERSON] та дочку [PERSON] (а. с. 20). Розмір доходів позивача за постійним місцем роботи підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання від 16.09.2019 (а. с. 21). Згідно платіжних доручень за період з 28.12.2017 по 30.08.2019 позивач [PERSON] перераховував відповідачу [PERSON] кошти на утримання сина [PERSON] (а. с. 22-41). Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно зі статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідністю з частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо: 4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. А відповідно до ч. 7 ст. 170 ЦПК України, разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Звернення позивача [PERSON] з позовом про зменшення розміру аліментів відповідає вимогам ч. 7 ст. 170 ЦПК України. Позивач надав докази наявності у нього на утриманні другої дитини - дочки [PERSON] , [INFO] , що має враховуватися при визначенні розміру аліментів відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України. Наявність у позивача другої малолітньої дитини є підставою для визначення аліментів на одну дитину у такому розмірі, щоб на кожну дитину приходилося не по 1/6 частці доходів платника аліментів. За таких обставин, а також з урахуванням визнання позову відповідачем, позов [PERSON] про зменшення розміру аліментів є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Аліменти у новому розмірі належить стягувати з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до положень статей 141, 142 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки відповідачем подана заява про визнання позову до початку розгляду справи по суті, клопотання позивача про повернення йому 50 відсотків судового збору з державного бюджету є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Оскільки позивач не вимагав відшкодування судових витрат за рахунок відповідача, питання щодо розподілу судових витрат між сторонами не вирішувалося.

Outcome: approved