Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

22.06.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] міської ради Одеської області, [PERSON] районної державної адміністрації Одеської області, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Свої вимоги позивач мотивує тим, що її чоловік [PERSON] з 1968 року був членом колгоспу ім. Гагаріна, який в подальшому реорганізовано в КСП ім. Гагаріна Бендзарівської сільської ради Балтського району Одеської області. 31.01.1992 року він вийшов на пенсію за віком як член колгоспу. 27 жовтня 1995 року, коли проводилось паювання земель КСП ім. Гагаріна, [PERSON] був помилково пропущений в списках на паювання колгоспних земель, але він про це не знав, оскільки через похилий вік та поганий стан здоровя у нього не було можливості дізнатися про це. [PERSON] помер 13 грудня 1995 року. Після смерті [PERSON], позивач прийняла його спадщину в силу ст. 549 ЦК Української РСР, так як проживала з чоловіком разом, поховала його, продовжувала проживати в їх житловому будинку з господарськими будівлями, користувалась предметами домашнього вжитку свого чоловіка. Інших спадкоємців у [PERSON] немає. На даний час [PERSON] вирішила оформити на себе право власності на спадщину чоловіка, однак нотаріусом їй було відмовлено в оформленні права на належну [PERSON] земельну частку (пай) через відсутність сертифікату на право на земельну частку (пай). Після того, як в травні 2017 року [PERSON] дізналась про те, що її чоловік [PERSON] мав право на земельну ділянку, але його пропустили в списках вона звернулась до [PERSON] міської Одеської області з питанням отримання сертифікату на право на земельну частку (пай) чоловіка, на що їй було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду. Відтак позивач вважає, що перебіг позовної давності повинен рахуватися з травня 2017 року. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні надавши пояснення, позов підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради Одеської області до суду не з'явився, але надав відгук на позовну заяву, в якому не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, просить розглянути справу відповідно до вимог чинного законодавства та за їх відсутності. (а.с.18) Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Одеської області [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав та проти задоволення позову не заперечує. Суд, ознайомившись з доводами позивача, оцінивши докази, що є у справі, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що [PERSON] з 1968 року був членом колгоспу ім. Гагаріна, який в подальшому реорганізовано в КСП ім. Гагаріна Бендзарівської сільської ради Балтського району Одеської області, що підтверджується архівною довідкою про стаж від 29.05.2017 р. № П-316/01-15, виданою КП «Трудовий архів» [PERSON] РДА Одеської області (а.с.10). В 1992 році [PERSON] вийшов на пенсію за віком як член колгоспу ім. Гагаріна, що підтверджується довідками УСЗН [PERSON] РДА Одеської області № 1033/01-18 ВІД 16.06.17 (а.с.11), № 1208/01-18 ВІД 17.07.2017 р. (а.с.27) 27 жовтня 1995 року, коли проводилось паювання земель КСП «Гагаріна», [PERSON] був помилково пропущений в списках на паювання колгоспних земель. 13 грудня 1995 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 065491. (а.с.7). Так, відповідно до\~Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08.08.1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. За змістом ст.ст.22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) та Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП цього акта. Таким чином, право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному КСП, членом якого вони є. На запит адвоката заступник начальника відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі Одеської області від 08.06.2017 року надав відомості про те, що середній розмір земельної частки (паю) по КСП «Гагаріна» на території Бендзарівської сільської ради Балтського району Одеської області складає 5,34 гектарів, середня нормативно-грошова оцінка земельної частки (паю) станом на 01.01.2017 р. складає 82177.41 грн. Державний акт на право колективної власності на землю серія ОД-03 № 0007 по КСП «Гагаріна» на території Бендзарівської сільської ради Балтського району Одеської області був підписаний 27 жовтня 1995 року.(а.с.12). Таким чином на момент складання списку громадян на отримання земельних сертифікатів, прізвище [PERSON], помилково було пропущено, що підтверджується повідомленням заступника начальника відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі Одеської області від 27.07.2017 року (а.с.35), але на момент отримання КСП «Гагаріна» Державного акту на право колективної власності на землю,- [PERSON] був жив, та відповідно мав право на отримання земельної частки із земель КСП «Гагаріна» Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до п.11 Постанови ПВС України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. Відповідно до копій свідоцтв про одруження (а.с.6),- позивач являється дружиною покійного [PERSON] Суд констатує, що після смерті чоловіка [PERSON], [PERSON] як спадкоємець за законом, спадщину померлого прийняла в силу ст. 549 ЦК Української PCP, так як була зареєстрована та проживала з чоловіком разом на момент його смерті по вул. Шкільна, 72, с. Бендзарі, Балтського району, Одеської області, користувалася предметами його домашнього вжитку, що підтверджується довідкою [PERSON] міської ради Одеської області. (а.с.8) Спадщина [PERSON] належить позивачу з моменту відкриття спадщини в силу ч. 2 ст. 548 ЦК Української PCP. Строк оформлення спадщини після її прийняття,- законом не обмежений. При звернені до нотаріуса, позивачу було відмовлено в оформленні права на належну її чоловіку земельну частку (пай) через відсутність сертифікату на право на земельну частку (пай) та було рекомендовано звернутись до суду. (а.с.9) Згідно довідки Кодимської державної нотаріальної контори № 1074/01-16 від 27.07.2017 року спадкоємці після смерті [PERSON], померлого 13 грудня 1995 року до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилась. (а.с.37) Щодо перебігу строків давності, суд констатує, що померлий [PERSON] мав право на земельну частку (пай) і помилково був невнесений до списків осіб, які мали право на земельну частку,- і позивачу про це стало відомо лише у травні 2017 року, коли вона отримала необхідні документи для звернення в суд та отримала консультацію в адвоката. Статті\~256,\~257,\~261 ЦК України\~передбачають, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Отже, оскільки позивачу стало відомо про порушення її прав та прав її чоловіка в травні 2017 року, то вона не пропустила строку позовної давності. Перебіг строку позовної давності для неї почався в травні 2017 року. В зв'язку з цим суду немає необхідності поновлювати їй строк позовної давності. Згідно ст. 548 ЦК Української PCP, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК Української PCP, вважається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Крім того строк оформлення спадщини після її прийняття,- законом не обмежений. Таким чином, оскільки позивач, на підставі ст. 548-549 ЦК Української РСР, фактично прийняла спадщину, тому суд задовольняє позов і визнає за позивачем право на земельну частку (пай), яка належала її чоловіку [PERSON] За таких обставин, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право на земельну частку (пай) в розмірі 5,34 умовних кадастрових гектарів, вартістю 82177.41 грн., розташовану на території Бендзарівської сільської ради Балтського району Одеської області.

Outcome: approved