Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

14 січня 2016 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 08 жовтня 2015 року померла її мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме на 1/2 частку квартири за адресою: [ADDRESS]. За життя померлою складено заповіту не було, тому заявник стала єдиним законним спадкоємцем. У встановленому порядку та строки заявник звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй було розяснено про необхідність отримання свідоцтва про смерть, видане компетентними органами, підконтрольними Українській державній владі. Всі інші документи, видані на непідконтрольній Україні території, не є документами, що підтверджують факт смерті спадкодавця. Їй було запропоновано звернутися до суду з метою встановлення вищевказаного факту. У звязку із викладеним, заявник просила суд винести рішення яким встановити факт, що [PERSON], [INFO], уродженка села Ічня Ічнянського району Чернігівської області, громадянка України, померла 08 жовтня 2015 року у Калінінському районі міста Горлівка Донецької області. Заявник [PERSON], будучи належним чином повідомлено про дату та час розгляду справи, до судового засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності за участю її представника [PERSON], на задоволенні заяви наполягала (а.с. 14). Представник заявника [PERSON], який діє на підставі договору на представництво інтересів у суді першої інстанції по цивільній справі від 22 грудня 2015 року (а.с. 12), у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, пояснення надав аналогічні викладеним у заяві. Зазначив, що під час спроби зареєструвати у встановленому законом порядку факт смерті матері, у ВДРАЦС м. Словянська заявнику було повідомлено, що для належної реєстрації смерті в органах РАЦС, отримання чинного витягу та свідоцтва про смерть, [PERSON] необхідно надати документи передбачені ст. 17 ЗУ «Про акти цивільного стану», а саме, документи встановленої форми про смерть, видані закладом охорони здоровя, або рішення суду про оголошення особи померлою чи про встановлення факту її смерті. У звязку з тим, що отримати у м. Горлівка відповідні медичні документи неможливо, оскільки медичних установ підконтрольних уряду України у місті не має, заявник змушена була звернутися до суду із даною заявою. Зазначені обставини перешкоджають заявнику у\~ оформленні своїх спадкових прав після смерті матері. Представник заінтересованої особи ВДРАЦС по м. Словянську\~ будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, до судового засідання не зявився, натомість суду надана заява\~ з проханням розглянути справу без участі представника заінтересованої особи, рішення винести згідно із вимогами діючого законодавства. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши надані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до висновку, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно вимог\~ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії І-АВ №233710 виданого 25 жовтня 1968 року Центрально-Міським районним бюро РАЦС м. Горлівки Донецької області (а.с. 5) заявник [PERSON] народилась 12 січня 1960 року та є донькою [PERSON]. Судом встановлено, що заявник [PERSON], 22 грудня 2015 року зверталась до Відділу ДРАЦС по м. Словянську із заявою про державну реєстрацію смерті матері, однак, у реєстрації їй було відмовлено. Так, як вбачається зі змісту розяснення ВДРАЦС по м. Словянську № 5415/03.2-45, від 23 грудня 2015 року (а.с. 11, 11 з.б.) провести реєстрацію смерті та видати свідоцтво про смерть неможливо, оскільки підставою для реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоровя чи судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Згідно із представленою суду копією лікарського свідоцтва про смерть №1928 від 08 жовтня 2015 року, [PERSON], [INFO] померла 08 жовтня 2015 року у Калінінському районі м. Горлівка Донецької області по вул. Магістральній, буд. 1, у кв. 293 (а.с. 7, 7 зб.). Відповідно копії довідки про причину смерті, [PERSON] померла у віці 76 років, причиною смерті стала гостра серцево-судинна недостатність, атеросклеротичний коронарний диосклероз (а.с. 10). 09 жовтня 2015 року, заявник [PERSON] здійснила поховання матері на кладовищі Румянцева міста Горлівка, на ділянці №4, що підтверджується копією заяви [PERSON] про надання дозволу на одинарне поховання, та договором-замовленням ритуальних послуг №619 від 09 жовтня 2015 року у бюро «СКОРБЬ», згідно із яким, за надання ритуальних послуг та поховання [PERSON], заявником [PERSON] було сплачено грошові кошти на загальну суму 4\~650 грн. 00 коп. (а.с. 8). Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки породжує правові наслідки отримання свідоцтва про смерть [PERSON] у відділі ДРАЦС. Відповідно ч. 2 ст. 259 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в державних органах, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а лише є підставою для одержання зазначених документів. Відповідно п. 2 Постанови ВСУ №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Згідно із ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно п. 8 ч.1ст. 256\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як вбачається зі змісту Наказу міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території Донецької області, зокрема м. Горлівка Донецької області, тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території м. Горлівка Донецької області. Як вбачається з наданих заявником медичних документів, як то, лікарське свідоцтво про смерть, довідки про причину смерті їх було сформовано на території м. Горлівка Донецької області після припинення доступу до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території Донецької області, зокрема м. Горлівка Донецької області. Відповідно п. 1 Постанови ПВС України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення,\~ зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно роз'яснень п. 13 Постанови ПВС України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст.273 ЦПК) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Відповідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа, встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Розділом 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими\~наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000 року, з із змінами, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. З урахуванням положень ст. 57 ЦПК України, за якими, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги, та зокрема можуть бути встановлені на підставі письмових доказів. Суд зазначає, що згідно із статтею 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозвязок доказів у їх сукупності. Приймаючи до уваги вказані письмові докази, суд виходить з того, що незважаючи на ситуацію, яка склалася у країні, медичні заклади у звязку із специфікою роботи, повинні надавати медичну допомогу будь-яким особам, і у будь-якій ситуації, отже у тому становищі, у якому опинилася заявниця, вона була позбавлена можливості отримати офіційні документи щодо смерті своєї рідної матері, а тому звертаючись до суду, надала всі можливі докази, які могла надати у цій ситуації. Суд також зазначає, що вищенаведені медичні документи у сукупності із документами, які підтверджують витрати на поховання, дозвіл на поховання, на думку суду є належними, допустимими та достатніми, для того щоб дійти до висновку, про те, що [PERSON], [INFO], померла 08 жовтня 2015 року у м. Горлівка. На теперішній час, заявник має намір отримати свідоцтво про право на спадщину, для чого їй необхідно надати нотаріусу свідоцтво про смерть спадкодавця. Однак, [PERSON] позбавлена можливості здійснити вказані дії, оскільки не має навіть можливості подати заяву про прийняття спадщини, тому що у неї відсутнє свідоцтво про смерть матері. Виходячи з аналізу чинного законодавства та встановлених відповідно його обставин справи, оцінивши представлені в силу положень ст. 60 ЦПК України докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що факт смерті [PERSON] знайшов своє підтвердження у ході судового слідства. За наведених обставин, враховуючі досліджені судом докази, а також те, що визнання вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, зокрема, оформлення останньою своїх спадкових прав після померлої матері, суд приходить до висновку, що вимоги\~ [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved