Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Стрільченської сільської ради, [PERSON], в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивував тим, що житловий будинок та господарські будівлі і споруди за вказаною адресою були побудовані його дідусем [PERSON] та бабусею [PERSON]. Відповідно до п.6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердж. 31.01.1966 р. Мінкомунгоспом УРСР, яка діяла до грудня 1995 р., будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, реєстрації не підлягали. До часу набрання чинності Цивільним кодексом України в редакції 2003 р. та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 р. виникнення права власності не залежало від державної реєстрації такого права. [INFO] р. померла бабуся позивача - [PERSON]. Дідусь позивача [PERSON] 08.07.2003 р. вчинив заповіт, за яким все належне йому майно заповів батькові позивача [PERSON]. [INFO] р. [PERSON] помер. Внаслідок його смерті відкрилась спадщина. Його спадкоємець за заповітом [PERSON] помер [INFO] р., не встигнувши реалізувати свої права спадкоємця. Покликаючись на ст. ст. 1217, 1261 ЦК України, позивач зазначає, що після смерті батька він та його брат, відповідач [PERSON] є спадкоємцями, так як їх мати (дружина спадкодавця)[PERSON] померла [INFO] р. Позивач проживав разом із своїм батьком аж до його смерті, вони вели спільне господарство. Після смерті батька він прийняв спадщину, виготовив документацію, утримує будинок і прибудинкову територію, сплачує комунальні платежі, обробляє землю. У відповідності до технічної документації житлове господарство складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А» загальною площею 59,6 м кв., житловою площею 36,8 м кв.; літньої кухні, позначеної літерою «Б»; стайні, позначеної літерою «В»; навісів, позначених літерами «Д», «Й»; гаража, позначеного літерою «Г»; комор, позначених літерами «Е», «Ж»; курника, позначеного літерою «Є»; погребу, позначеного літерою «З»; вбиральні, позначеної літерою «И»; колодязя, огорожі та вимощення. Через відсутність документів спадкодавця на житловий будинок та господарські будівлі позивач не має можливості в нотаріуса отримати свідоцтво про право на спадщину. В судове засідання сторони, їх представники - не з'явились. Позивач до суду подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] подав заяву про визнання позову, на частку у спадковому майні не претендує, з заявою про прийняття спадщини в органи нотаріату не звертався. Стрільченська сільська рада в поданій заяві зазначила, що не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на житловий будинок і господарські будівлі в [ADDRESS]. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Згідно свідоцтв про народження позивача та відповідача їх батьком був [PERSON]. Їх дідом був [PERSON], що стверджено свідоцтвом про народження батька. Дід [PERSON] 08.07.2003 р. вчинив заповіт, за яким заповідав [PERSON] все належне йому майно. Дружина спадкодавця [PERSON] померла [INFO] р., про що свідчить Свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане Стрільченською сільською радою. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 16.09.2010 р. виконкомом Стрільченської сільської ради стверджено, що [PERSON] помер [INFO] р. в с. Стрільче. Його син [PERSON] помер [INFO] р., про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 09.12.2013р. Внаслідок його смерті відкрилась спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків зміни черговості одержання права на спадкування, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. В четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). В судовому засіданні встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його діти, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON]. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Довідкою № 399, виданою 28.05.2014 р. виконкомом Стрільченської сільської ради стверджено, що [PERSON], 1985 року народження, дійсно проживав у [ADDRESS] з своїм батьком [PERSON]. Отже, позивач прийняв спадщину після смерті батька. По причині відсутності свідоцтва на право власності на житловий будинок по [ADDRESS] неможливо в нотаріальному порядку оформити спадщину після смерті [PERSON], що стверджено повідомленням № 426 від 01.07.2014 р. Випискою з інвентаризаційних матеріалів № 6973 від 28.05.2014р., виданою Обласним комунальним підприємтвом «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», стверджено, що право власності на житловий будинок та господарські будівлі по [ADDRESS] станом на 31.12.2012 р. не зареєстровано. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. З технічного паспорта на садибний житловий будинок [ADDRESS], складеного 12.06.2014 р., встановлено, що загальна інвентаризаційна вартість будинку становить 78452 грн., характеристика будинку свідчить про те, що житловий будинок збудований в 1961 р. Про те, що для будівництва та обслуговування цього житлового будинку надана земельна ділянка площею 0,12 га свідчить довідка № 399, видана 28.05.2014 р. виконавчим комітетом Стрільченської сільської ради. Позивач фактично став власником спадкового майна, користується ним, утримує будинок та прибудинкову територію в належному стані, обробляє земельну ділянку. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття [PERSON] права власності на житловий будинок і господарські споруди по [ADDRESS] судом не встановлено, тому суд вважає, що є підстави для задоволення позову. На підставі ст.ст. 16, 317, 325, 328, 1216, 1222,1223, 1258,1261- 1264,1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved