Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про усиновлення ним дитини дружини [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заяви зазначає, що 14.02.2014 року зареєстрував шлюб з [PERSON] яка має малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Фактично з дружиною та її сином проживає з 2012 року. З дитиною у заявника склалися гарні стосунки, дитина дуже прив'язана до нього, називає батьком. Він любить дитину, виховує та утримує як рідного сина. На даний час вони сім'єю проживають у м. Житомирі. Заявник працює, має добрий стан здоров'я, до кримінальної відповідальності не притягувався. Мати дитини [PERSON] не заперечує проти усиновлення її сина. Батько дитини [PERSON] позбавлений батьківських прав за рішення суду. У судовому засіданні заявник заяву підтримав і просив задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні заяву просила задовольнити та пояснила, що дитина знає заявника з одного року, любить його та вважає своїм татом. Рідний батько дитиною не цікавиться і дитина його не знає, оскільки востаннє вони бачилися, коли дитині виповнилося 4 місяці. Представник виконавчого комітету Житомирської міської ради як органу опіки та піклування у судовому засіданні надала суду висновок № 21/3272 від 07.05.2014 року та просить заяву задовольнити. Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у судове засідання не з'явився. Згідно листа (а.с.40) просить слухати справу у відсутності представника та вирішити справу згідно чинного законодавства. Суд, заслухавши пояснення заявника, заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, оцінюючі зібрані у справі докази в їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 207 СК України встановлено, що усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільності та гармонійних умов її життя. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав" вирішуючи заяву по суті, суд зобов'язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб'єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч.1-3 ст.218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Відповідно до ч.1 ст. 224 Сімейного кодексу України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров'я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров'я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Встановлено, що заявник [PERSON] і мати дитини [PERSON] перебувають у шлюбі з 14.02.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 14.02.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області (а.с.10). [PERSON] народився [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції (а.с.12). Відповідно до рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 17.06.2013 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON] (а.с.22-23). Згідно вимог ч.1 ст.211 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювач має відповідати іншим вимогам, встановленим ст.212 СК України. Відповідно до ч.5 ст.211 СК України якщо дитина має лише матір, вона не може бути усиновлена чоловіком, з яким її мати не перебуває у шлюбі. Якщо такі особи проживають однією сім'єю, суд може постановити рішення про усиновлення ними дитини. Згідно ст.217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою батьків. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Відповідно до ст.220 СК України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Відповідно до заяви, засвідченої нотаріально та зареєстрованої в реєстрі №1173 [PERSON] дає згоду на усиновлення свого малолітнього сина [PERSON], [INFO], чоловіком [PERSON] (а.с.42). Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 29.04.2014 року (а.с.45) умови проживання в [ADDRESS] хороші, в наявності всі зручності, для проживання дитини виділена окрема кімната. Згідно витягу з реєстру №260-18042014/18210 Управління інформаційно-аналітичного забезпечення УМВС України в Житомирській області [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягується, засудженим не значиться та в розшуку не перебуває (а.с.48). Заявник за станом здоров'я може бути усиновителем, має постійне місце роботи, матеріально забезпечений, що підтверджується висновком про стан здоров'я особи від 23.04.2014 року (а.с.46), постановою № 36/4 від 23.04.2014 року (а.с.47), копією довідки Житомирської ОДПІ від 18.04.2014 року (а.с.16), копією свідоцтва про право власності на житло (а.с.20). Відповідно до наданого висновку №21/3272 від 07.05.2014 року (а.с.43-44) орган опіки та піклування вважає, що [PERSON] може бути усиновлювачем дитини та усиновлення ним малолітнього [PERSON], [INFO] року, є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Згідно положень ст.229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень батьком дитини. Відповідно до ч.2 ст.231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Таким чином, враховуючи, що заявник може бути усиновлювачем, в інтересах дитини для забезпечення стабільності та гармонійних умов її життя суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для усиновлення, тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved