Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

22 травня 2019 року на адресу суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, яка здана на пошту 17 травня 2019 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, від якого має двох неповнолітніх дітей синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає з 2015 року, участі у вихованні дітей не бере. На підставі наведеного просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня звернення до суду з позовом і до досягнення повноліття дітей. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, справу розглянути за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав відзив, в якому зазначив, що позовні вимоги не визнає, оскільки мешкає окремо від позивача, він часто знаходиться за межами України і не має можливості знаходитися поруч з дітьми та контролювати як будуть витрачатися кошти. Згоден допомагати дітям тільки після того, як буде впевнений що кошти будуть витрачатися на дітей. Допомагає дітям за наявності потреби. Просив справу розглянути за його відсутність. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідна суть спірних правовідносин. Позивач є матір`ю, а відповідач - батьком дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із позивачем та знаходяться у неї на утриманні (а.с.3-4). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина. Між сторонами не досягнуто домовленості щодо способу виконання обов`язку утримувати дитини відповідачем, який проживає окремо, у зв`язку з чим кошти на утримання дитини (аліменти) підлягають присудженню з нього за рішенням суду. При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує, що відповідач - працездатний, діти здорові, самостійного джерела засобів до існування не мають. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожного, з дня подання позову і до повноліття дітей. Посилання відповідача на невизнання позову у зв`язку з неможливістю контролювати цільове використання аліментів суд не може прийняти до уваги, оскільки відповідно до ст. 186 СК України контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці. Крім того, відповідач не позбавлений права у випадку у разі виявлення факту нецільового витрачання аліментів звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у зв`язку із тим, що позивача, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір". Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. ст.180, 181СК України,

Outcome: approved