Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та суду пояснив, що він є власником житлового будинок з господарчими та побутовими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS], відповідно до договору купівлі-продажу № 427 від 28.03.2006 року. У вказаному житловому будинку з 2009 року була зареєстрована відповідач - [PERSON], з якою він перебував у фактичних шлюбних відносинах. У 2011 році фактичні шлюбні відносини між сторонами були припинені та відповідач переїхала до іншого будинку, проте [PERSON] зареєстрована в будинку позивача, чим створює перешкоди у здійсненні ним права користування і розпорядження належним йому на праві власності майном. Позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання була викликана до суду в порядку, визначеному ч. 9 ст.74 ЦПК України шляхом розміщення оголошення в газеті "Вісник Олешшя" № 87-88 (11051-52) від 30.10.2014 року, у зв'язку з чим суд у відповідності до ч. 9 ст. 76 ЦПК України вважає відповідача повідомленим належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд розглядає справу у відсутності відповідача, та відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує. Свідки [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що вони є сусідами позивача. [PERSON] знають років п'ять, проте останніх три роки в [ADDRESS] її не бачили, місцезнаходження останньої невідоме. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин. За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що згідно договором купівлі-продажу від 28 березня 2006 року [PERSON] на праві власності належить житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS]. У вказаному житловому будинку з 28.10.2009 року зареєстрована відповідач [PERSON], що підтверджується записом в домовій книзі. [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах, які були припинені у 2011 році, після чого відповідач виїхала з житлового будинку та більше не проживала в ньому. Через те, що відповідач зареєстрована у вказаному житловому будинку, позивачу створюються перешкоди у здійснені ним права користування і розпоряджання своїм майном. Ці обставини підтверджуються копією договору купівлі-продажу, копією будинкової книги, довідкою Цюрупинського РС УДМС України в Херсонській області, рішенням Цюрупинського районного суду від 11.07.2012 року, іншими письмовими доказами, а також показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності житловий будинок (квартиру), користуються ним для особистого проживання та проживання членів їх сімей і вправі розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до положення ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Оскільки відповідач в будинку позивача не проживає з 2011 року, фактичні шлюбні відносини припинені, тому її слід визнати такою, що втратила право користування цим житлом. На підставі викладеного,

Outcome: approved