Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-30 00:00:00

29.05.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Черкаського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації, [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення Звенигородського виробничого підрозділу Черкаського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації про реєстрацію права власності на житловий будинок [ADDRESS] на імя [PERSON] на підставі спадкового договору та про скасування запису №173 в книзі 1 під реєстраційним № 14950614 від 29.07.2006 року щодо державної реєстрації права власності на житловий будинок [ADDRESS] на ім`я [PERSON] на підставі спадкового договору. Позовні вимоги мотивовані тим, що так як він має похилий вік та потребує догляду, тому уклав спадковий договір із своєю племінницею, [PERSON] , посвідчений 07 липня 2006 року приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу Бедратою-Скляр Н.М. та зареєстрований в реєстрі за №2558 (далі відповідно ВІДЧУЖУВАЧ та НАБУВАЧ МАЙНА). На початку 2019 року став себе погано почувати і племінниця [PERSON] забрала його до себе в м. Кривий Ріг, де він в даний час і перебуває за її місцем проживання. Так як він змінив місце проживання його будинок в с. Неморож пустує, руйнується та втрачає товарний вигляд, в зв`язку з чим вони вирішили розірвати спадковий договір, а будинок продати. З цією метою [PERSON] за його дорученням звернулася до приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Бедратої-Скляр Н.М. із заявою про відчуження мого будинку, але їй було відмовлено в зв`язку з тим, що на цей будинок проведена державна реєстрація прав власності на ім`я племінниці, а також в даний час він перебуває під забороною відчуження в зв`язку з укладенням спадкового договору. В зв`язку з передчасною та незаконною реєстрацією права власності на ім`я племінниці вони не можуть розірвати спадковий договір, а це також створює перешкоди в знятті заборони відчуження, внесеної приватним нотаріусом при посвідчення спадкового договору, а зняти заборону можливо при виконанні спадкового договору або його розірванні. Вважає, що без скасування державної реєстрації прав власності на житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] на ім`я племінниці [PERSON] , вони не можуть розірвати спадковий договір і не можливо зняти заборони відчуження, тому він позбавлений прав розпорядитися своїм майном. Просить суд справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 06.07.2020 року за клопотанням позивача було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу - Черкаському обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації за адресою місцезнаходження було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї, які відповідачем були отримані 09.07.2020 року, що стверджується поштовим повідомленням. Відповідачу [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї. На електронну адресу Звенигородського районного суду надійшла заява про розгляд справи без її участі. Відповідачі були вчасно повідомлені про час та місце розгляду справи, про визначений строк подання відзиву на позов, однак до суду не з`явилися, заяви про участь в справі представник Черкаського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації не подавав, відзиву на позовну заяву та заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не надіслали. З огляду на вищезазначене суд на підставі ч.5 ст. 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та правові наслідки. Відповідно до витягу про реєстрацію прав власності Звенигородський виробничий підрозділ Черкаського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації 01.06.2006 року на підставі свідоцтва про право власності б/н від 28.06.1988 року, виданого Звенигородським районним виконавчим комітетом, зареєстрував право власності на будинок по [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . 07.07.2006 року [PERSON] (далі ВІДЧУЖУВАЧ) уклав спадковий договір із своєю племінницею, [PERSON] (далі НАБУВАЧ МАЙНА), посвідчений 07 липня 2006 року приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу Бедратою-Скляр Н.М. та зареєстрований в реєстрі за №2558 (а.с. 10). Пунктом 1 спадкового договору [PERSON] передає після своєї смерті у власність племінниці [PERSON] належний йому на праві власності житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] . Відповідно до п.7 спадкового договору право власності на вказаний будинок переходить до НАБУВАЧА МАЙНА в разі виконання ним умов цього договору та після смерті ВІДЧУЖУВАЧА. Відповідно до витягу про реєстрацію прав власності Звенигородський виробничий підрозділ Черкаського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації 29.07.2006 року на підставі спадкового договору зареєстрував право власності на будинок по [ADDRESS] на імя племінниці [PERSON] , про що 29.07.2006 року був внесений запис №173 в книгу 1 під реєстраційним номером 14950614 (а.с.13). Постановою приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Бедратою-Скляр Н.М. у виконанні нотаріальних дій щодо житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] , відмовлено в зв`язку з наявністю заборони відчуження та наявності реєстрації права власності на ім`я [PERSON] . Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідо до ст.41 Коституції України, ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1302 ЦК України передбачено, що за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Пунктом 1 спадкового договору [PERSON] передає після своєї смерті у власність племінниці [PERSON] належний йому на праві власності житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] . Відповідно до п.7 спадкового договору право власності на вказаний будинок переходить до НАБУВАЧА МАЙНА в разі виконання ним умов цього договору та після смерті ВІДЧУЖУВАЧА. Тобто, право власності в набувача майна виникає тільки після смерті відчужувача, а позивач (відчужував) на даний час ще живий, тому право власності на спірний будинок у набувача майна [PERSON] ще не виникло, тому і реєстрація права власності на ім`я [PERSON] на підставі спадкового договору є незаконною. Згідно з ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника визнається судом незаконним і скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. Виходячи із наведених норм закону та враховуючи те, що обставини, визначені спадковим договором для набуття права власності на нерухоме майно НАБУВАЧЕМ МАЙНА, тобто смерть ВІДЧУЖУВАЧА, не настали, відповідно і підстави для проведення державної реєстрації права власності будинку на імя [PERSON] на підставі спадкового договору не виникли, тому суд вважає, що рішення про державну реєстрацію права власності спірного будинку на ім`я [PERSON] є передчасним та незаконним, а тому підлягає скасуванню. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Згідно положення ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі зміни ідентифікаційних даних суб`єкта права, відомостей про об`єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав. У разі якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду. Положеннями ст. 8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що до повноважень органів державної реєстрації віднесено проведення державної реєстрації прав та іх обтяжень; забезпечення ведення Державного реєстру прав; надання інформації про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом; забезпечення обліку безхазяйного нерухомого майна; здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими законами України. Більш детально порядок скасування реєстраційного запису про власність визначено «Порядком прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №3502/5 від 12.12.2011 року. Так, відповідно до п.2.6, п.2.10 Порядку для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у п.2.3 цього розділу. За результатами розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор приймає рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав. Також в п.1 наказу Міністерства юстиції України «Про заходи щодо взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб» від 02.04.2013 року № 607/5, зазначено те, що державна реєстрація, скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводиться у випадках подання рішення суду, що набуло законної сили. Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що з 01.01.2013 року функції державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, перейшли до спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань державної реєстрації прав - Міністерства юстиції' та його територіальних управлінь юстиції, від імені якого ці функції виконує Державна реєстраційна служба України та її структурні територіальні підрозділи. Враховуючи викладене та те, що законодавством у сфері державної реєстрації прав не встановлено правонаступництва органів державної реєстрації прав у зазначеній сфері, тобто переходу прав і обов`язків від підприємств БТІ, які до 01.01.2013 року проводили реєстрацію речових прав, єдиним способом захисту порушеного права є скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на зазначений житловий будинок. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України передбачене право на звернення до суду за захистом свого права і встановлені способи захисту, серед яких є визнання права. Формою визнання права власності позивача на спірну будинок є скасування державної реєстрації права власності попередніх власників. Якщо позивач оскаржує дії державного реєстратора, який вчинив їх за заявою третьої особи, тобто дії стосуються правовідносин, які виникли чи виникають між державним реєстратором та іншою, відмінною від позивача, особою, вбачається спір про право між позивачем та іншою особою щодо нерухомого майна. Цей спір повинен розглядатися в порядку цивільного чи господарського судочинства, залежно від суб`єктного складу сторін, за своєю природою він є приватноправовим спором (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 490/5986/17 (провадження № 14-331цс18). Якщо у справі спір про право і таке право цивільне, то такий спір повинен вирішуватися в порядку, передбаченому ЦПК України (Велика палата ВС від 17 квітня 2018 р. у справі № 815/6956/15). Отже, в зазначеній категорії справ вирішуються спори про цивільне право між особами, які вимагають скасування державної реєстрації, й особами, за якими зареєстровано право чи обтяження. А тому мають розглядатися судами господарської або цивільної юрисдикції залежно від суб`єктного складу сторін спору. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано. Участь державного реєстратора в якості співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушені прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 4 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18).

Outcome: approved