Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

23 жовтня 2017 року, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вони з відповідачем з 20 листопада 1999 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому виконкомом Цебриківської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис № 41. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя, відповідач перестав забезпечувати утримання доньки та допомагати їй вести домашнє господарство. Шлюбні відносини фактично припинились з червня 2017 року, вона вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, так як між ними втрачено почуття поваги та любові. На теперішній час спільного господарства вони не ведуть та проживають окремо. Тому позивач просить, суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований виконкомом Цебриківської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області. Позивач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду від неї надійшла заява в якій вона просить суд розглядати справу у її відсутність, позов про розірвання шлюбу підтримала в повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає, після розірвання шлюбу просить відновити їй дошлюбне прізвище " [PERSON]" та малолітню доньку [PERSON], [INFO] року залишити проживати разом з нею. Крім того, зазначила, що спір по розділу майна не врегульований. Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду від нього надійшла заява, в якій він просить слухати справу у його відсутність, позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі, крім того, зазначив, що не заперечує, щоб малолітня донька [PERSON], [INFO] залишилась проживати разом з матір'ю. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 20 листопада 1999 року виконкомом Цебриківської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис № 41. Від спільного життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На підставі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили подружні відносини і однією сім'єю не проживають з червня 2017 року, сторони відновлювати подружні відносини не мають наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не мають потреби, оскільки вважають, що їхня сім'я розпалася остаточно. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін, адже сторони категорично налаштовані на розірвання шлюбу, на примирення не згодні, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу. Таким чином, з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст.111 Сімейного кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства. На підставі ч. 1 ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Сторони дійшли згоди щодо місця проживання неповнолітньої [PERSON] з матір'ю. Згідно ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу відповідач бажає відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]». Спір стосовно поділу майна подружжя на даний час не врегульований. Частина 3 ст.115 Сімейного кодексу України регламентує, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В порядку ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір у розмірі 640,00 грн. на користь позивача [PERSON]. На підставі ст.ст. 10, 11, 197 ч. 2, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд -

Outcome: approved