Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

15.06.2018 року позивач звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги фактичним припиненням подружнього життя і неможливістю збереження сім'ї. Зазначила, що 23 серпня 2002 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, від сумісного життя сторони мають неповнолітніх дітей. Припинили шлюбні відносини, через нерозуміння одне одного та різних поглядів на життя. Майнового спору не мають. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою суду від 23 червня 2018 року провадження по справі відкрито, призначено до підготовчого судового засідання (а.с. 12-13). Ухвалою суду від 20 липня 2018 року задоволено клопотання відповідача [PERSON], провадження по справі зупинено, сторонам надано строк для примирення три місяці - до 22.10.2018 року (а.с.21-22). Позивача [PERSON] було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи (а.с. 25), в судове засідання не прибула, надала суду заяву, в якій наполягала на заявлених позовних вимогах, просила справу розглянути без її участі (а.с. 19). Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду цивільної справи (а.с. 24), в судове засідання не прибув, надав суду заяву до визнав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі (а.с. 26). В порядку п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України суд розглядає справу за відсутності учасників справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON]зареєстрували шлюб 23.08.2002 року, про що Виконавчим комітетом Кіровської селищної ради м. Красний Лиман Донецької області зроблений відповідний актовий запис № 19. Після реєстрації шлюбу прізвище позивача - "[PERSON]" (а.с. 6). Від сумісного життя сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 29 липня 2004 року Виконавчим комітетом Кіровської селищної ради м. Красний Лиман Донецької області, актовий запис № 23 та [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 19 березня 2014 року Виконавчим комітетом Кіровської селищної ради Краснолиманського району Донецької області, актовий запис № 06. Батьками дітей зазначено: [PERSON] та [PERSON](а.с. 7-8). Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою статті 112 СК Україна, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що [PERSON] та [PERSON]припинили шлюбні відносини, не проживають однією сім'єю та не ведуть сумісне господарство. За час наданого судом строку на примирення (3 місяці) подружжя не здійснило дій щодо збереження родинних стосунків. Згідно до положень ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 76 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] та [PERSON],збереження їх сім'ї є неможливе та суперечить їх інтересам, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на те, що позивач не зверталася до суду з проханням змінити прізвище, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved