Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

23.03.2021 року позивач звернувся до суду із вищезазначеною позовною заявою, яку в подальшому уточнив, обґрунтовуючи позовні вимоги тим що, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, йому, як власнику стало відомо, що в період з 2011 по 2016 рік на майно, яке належить йому на праві приватної власності відділом державної виконавчої служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції накладено арешти та заборонено його відчуження. Так, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстру Іпотек, Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна значаться наступні обтяження: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: реєстраційний номер обтяження: 11852394, постанова про арешт та оголошення заборони на його відчуження 27764444 від 23.09.2011 року, зареєстровано 16.11.2011 року за № 11852394; Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: реєстраційний номер обтяження: 12906421, постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 33709135 від 03.08.2012 року, зареєстровано 22.08.2012 року за № 12906421; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно: номер запису про обтяження: 13296786 (спеціальний розділ) від 17.02.2016 року, постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.02.2016, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 28290531 від 17.02.2016 року. Вищевказані обтяження виникли в ході виконання виконавчих документів, які перебували на виконанні у відділі державної виконавчої служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції за яким він виступав у якості божника. Згідно повідомлення № 6687 від 22.03.2021 року виданого начальником Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Борсуком Б.О. вбачається, що згідно даних, що містяться в Автоматизованій системі виконавчого провадження: виконавче провадження № 44918773 - перебуває в стані завершено, виконавчий документ повернуто стягувачу; виконавче провадження № 27764444 - перебуває в стані завершено, виконавчий документ повернуто стягувачу; виконавче провадження № 33709135 - перебуває в стані завершено, виконавчий документ повернуто стягувачу. Дані виконавчі провадження у передбаченні чинним законодавство строки, повторно для виконання до Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) не надходили. Також, зазначено, що відповідно до п. 2 розділу ХІ Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження - строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Позивач посилаючись, на відсутність судових справ, в яких він є відповідачем, відсутність виконавчих проваджень, щодо будь - яких стягнень з нього, як з боржника, та пропущення строків передбачених ЗУ «Про виконавче провадження», щодо повторного звернення до виконання, виконавчих документів, уразі їх переривання, які встановлюються з дня їх повернення, вважає, що наявні підстави для задоволення його позову з метою усунення обставин, які перешкоджають останньому у реалізації належних прав власника. Враховуючи вищевикладені обставини, просить суд зняти арешти з усього майна, яке належить [PERSON] , [INFO] , паспорт [NUMBER] виданий Синельниківським МРВ УВС України в Дніпропетровській області 23.03.2005 року ІПН [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] , які зареєстровані: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: реєстраційний номер обтяження: 11852394, постанова про арешт та оголошення заборони на його відчуження 27764444 від 23.09.2011 року, зареєстровано 16.11.2011 року за № 11852394; Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна : реєстраційний номер обтяження: 12906421, постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 33709135 від 03.08.2012 року, зареєстровано 22.08.2012 року за № 12906421; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно: номер запису про обтяження : 13296786 (спеціальний розділ) від 17.02.2016 року, постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.02.2016, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 28290531 від 17.02.2016 року. Позивач до початку підготовчого судового засідання надав суду заяву про підтримання заявлених уточнених вимог та розгляд справи без його участі. Відповідач, в особі начальника Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Борсука Б.О. до початку проведення підготовчого судового засідання надав суду заяву про розгляд справи без його участі, рішення прийняти на розсуд суду. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. З копій інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо суб`єкта вбачається, що на майно належне [PERSON] накладено арешти та заборони, щодо його відчуження, які зареєстровані: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: реєстраційний номер обтяження: 11852394, постанова про арешт та оголошення заборони на його відчуження 27764444 від 23.09.2011 року, зареєстровано 16.11.2011 року за № 11852394; Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: реєстраційний номер обтяження: 12906421, постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 33709135 від 03.08.2012 року, зареєстровано 22.08.2012 року за № 12906421; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно: номер запису про обтяження: 13296786 (спеціальний розділ) від 17.02.2016 року, постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.02.2016, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 28290531 від 17.02.2016 року. Підставою накладення даних арештів на вищезазначене майно, був розгляд цивільної справи, яка знаходилась в провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області за участю [PERSON] та яка на даний час розглянута. Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. У відповідності до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. У відповідності до ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення. Згідно повідомлення № 6687 від 22.03.2021 року виданого начальником Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Борсуком Б.О. вбачається, що згідно даних, що містяться в Автоматизованій системі виконавчого провадження: виконавче провадження № 44918773 - перебуває в стані завершено, виконавчий документ повернуто стягувачу; виконавче провадження № 27764444 - перебуває в стані завершено, виконавчий документ повернуто стягувачу; виконавче провадження № 33709135 - перебуває в стані завершено, виконавчий документ повернуто стягувачу. Дані виконавчі провадження у передбаченні чинним законодавство строки, повторно для виконання до Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) не надходили. Також визначено, що відповідно до п. 2 розділу ХІ Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження - строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. У відповідності зі ст. 41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю. Згідно ст. 17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Відповідно до ч. ч.1, 2, 3 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Згідно з ч.5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», діючого на цей час, у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові № 5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснив, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Викладені вище обставини узгоджуються із вимогою статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з позовною заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту та заборон з майна, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст. ст.16,317,319,321 ЦК України,

Outcome: approved