Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON], третя особа: Дергачівський районний відділ ГУ Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В підтвердження своїх позовних вимог позивач [PERSON] посилається на те, що на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 09.11.2010 року йому належить житловий будинок літ.А-2 у цілому за адресою: [ADDRESS]. Державна реєстрація права власності проведена комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвенрос» 12.11.2010 року, реєстровий № 118. Його будинок є єдиним цілим і не має окремих квартир, а має тільки кімнати. [PERSON] зареєстрована у квартирі (кімнаті) [NUMBER] належного його будинку, однак ще до 09.11.2010 року [PERSON] самовільно залишила кімнату [NUMBER] та оселилася у кімнатах [NUMBER] та [NUMBER] того ж будинку, де і мешкає аж дотепер. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 13.11.2012 року у справі № 20102-125111 встановлено, що [PERSON] фактично мешкає у кімнатах [NUMBER] та [NUMBER] будинку [ADDRESS], куди вона оселилась ще до 09.11.2010 року за своєю власною ініціативою. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в заяві підтримав позовні вимоги і просить їх задовольнити в повному обсязі, просить розглядати справу у його відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, причину неявки суд не повідомила, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, тому справа розглядається в заочному судовому засіданні. Представник третьої особи: Дергачівський районний відділ ГУ Державної міграційної служби України в Харківській області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву у якій проти задоволення позову не заперечує, просить суд слухати справу у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом було встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 09.11.2010 року належить житловий будинок літ.А-2 у цілому за адресою: [ADDRESS]. Державна реєстрація права власності проведена комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвенрос» 12.11.2010 року, реєстровий № 118. [PERSON] будинок є єдиним цілим і не має окремих квартир, а має тільки кімнати. [PERSON] зареєстрована у квартирі (кімнаті) [NUMBER] належного його будинку, однак ще до 09.11.2010 року [PERSON] самовільно залишила кімнату [NUMBER] та оселилася у кімнатах [NUMBER] та [NUMBER] того ж будинку, де і мешкає аж дотепер. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 13.11.2012 року у справі № 20102-125111 встановлено, що [PERSON] фактично мешкає у кімнатах [NUMBER] та [NUMBER] будинку [ADDRESS], куди вона оселилась ще до 09.11.2010 року за своєю власною ініціативою. Крім того судом встановлено небажання [PERSON] користуватися кімнатою [NUMBER] у якій вона зареєстрована, встановлена та підтверджується: заявою [PERSON] від 23.01.2013 року про надання їй відстрочки у виконанні рішення про виселення. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 19.02.2013 року, згідно до якої за особистою заявою [PERSON] була надана відстрочка у виконання рішення про виселення із кімнати [NUMBER] та [NUMBER] строком до 23.06.2013 року. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 28.03.2013 року; заявою [PERSON] від 19.02.2014 року про надання повторної відстрочки у виконанні рішення суду; Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 04.03.2014 року, згідно до якої [PERSON] була надана відстрочка у виконанні рішення про виселення із кімнат [NUMBER] та [NUMBER] строком до 01.09.2014 року. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 27.03.2014 року ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 04.03.2014 року було скасовано та в задоволенні заяви [PERSON] про відстрочку виконання рішення суду було відмовлено в повному обсязі. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 09 листопада 2010 року ТОВ "Галлан ЛТД" продав, а [PERSON] придбав гуртожиток літ. А-2 загальною площею 886, 2 м2 за адресою: [ADDRESS]. Згідно витягу з державного реєстру правочинів та витягу про державну реєстрацію прав за [PERSON] зареєстровано право власності на цей гуртожиток. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Крім того [PERSON] самовільно, за власною ініціативою залишила кімнату [NUMBER] будинку [ADDRESS] та постійно мешкає за іншою адресою, аж дотепер, тобто вже більше 3,5 років. Отже, [PERSON] з власної волі виселилась з кімнати [NUMBER] більше трьох торік без поважних причин не проживає в цій кімнаті, а тому втратила право користування цією кімнатою. Будь-якого договору найму [PERSON] з власником вказаного будинку не заключала. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved