Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

16 листопада 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, мотивуючи свої вимоги тим, що вироком Заводського районного суду м.Запоріжжя від 04.07.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України. Відповідно до цього вироку сума збитків, спричинених [PERSON] внаслідок вчиненого [PERSON] злочину становить 28479,54 грн. Просить суд стягнути з останнього на його користь 28479,54 грн. матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та понесені судові витрати в розмірі 640 гривень судового збору. Позивач у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Завчасно надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився без повідомлення причин неявки, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, тому суд прийшов висновку про можливість розгляду справи за його відсутності. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 16.03.2016 року, близько 00 години 30 хвилин, [PERSON], маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи біля будинку № 74 по вул. Лізи Чайкіної у м. Запоріжжя, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю [PERSON], якому на праві власності належить транспортний засіб ЗАЗ-110240, 1999 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], шляхом підбору ключа водійських дверей, проник до салону вказаного автомобіля та шляхом підбору ключа до замка запалення, якій він мав при собі, запустив двигун автомобіля, після чого виїхав з двору будинку № 74 по вул. Лізи Чайкіної у м. Запоріжжя, тим самим незаконно заволодів вказаним транспортним засобом, вартість якого згідно з висновком експерта № 99/16 від 09.04.2016 року складає 28479,54 грн., чим спричиним потерпілому [PERSON] матеріальну шкоду на вищевказаною суму. За положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Так, при вирішенні спорів про відшкодування шкоди за вказаними нормами права доказуванню підлягають: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача і його вина, причинний зв'язок між протиправною дію і негативними наслідками. Вироком Заводського районного суду м.Запоріжжя від 04.07.2016 року [PERSON] визнано винним за ч.1 ст.289 КК України, та призначено покарання у вигляді 3 років обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. Вирок набрав законної сили 04.08.2016 року. Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Вироком суду встановлено, що вина [PERSON] у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст.289 КК України підтверджується дослідженими судом доказами. За таких обставин, суд відповідно до вимог ст. 82 ЦПК України, вважає доведеною обставиною винуватість відповідача [PERSON] у заподіянні шкоди [PERSON], внаслідок незаконного заволодіння транспортним засобом, в розмірі 28479,54 гривень. Преюдиційні обставини не потребують доказування і є обов'язковими для суду, який розглядає справу. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб'єктивними і об'єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Як роз'яснено у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. У зв'язку з викладеним суд вважає необхідним позов [PERSON] задовольнити повністю. Крім того, у відповідності зі ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 640,00 грн..

Outcome: approved