Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

24.10.2019 року [PERSON] звернулась з позовом, який уточнювала в ході судового розгляду, та остаточно просила стягнути з Дочірнього підприємства "Миколаївський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія» «Автомобільні Дороги України» на її\~користь заборгованість по заробітній платі в сумі 9449,63 грн. та середній заробіток за період затримки зарплати в сумі 13667,50 грн. Позовні вимоги\~мотивовані тим,\~що \~позивач з 16.10.2018 р. по 16.08.2019 р. перебувала у трудових відносинах із філією «Первомайський райавтодор», яка не є юридичною особою, натомість являється структурним підрозділом ДП «Миколаївський облавтодор», отримувала заробітну плату у розмірі згідно із штатним розкладом підприємства та була звільнена з посади за власним бажанням. У відповідності до ст.115 КЗпП України «Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки встановлені колективним договором, але не рідше 2 разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів». За вимогами встановленими ст.47,116 КЗпП України, роботодавець був зобов`язаний в день звільнення віддати належним чином заповнену трудову книжку та виплатити розрахункові кошти 10516,63 грн. Станом на 01.01.2020 року сума заборгованості зменшилась у зв`язку з частковою виплатою, яка була проведена 26.12.2019 року в сумі 220 грн. та 27.12.2019 року в сумі 850 грн. Незважаючи на свій обов`язок встановлений ст.47, 115, 116 КЗпП України відповідач не здійснив повний розрахунок по заробітній платі у зв`язку із чим виникла заборгованість по заробітній платі перед позивачем в розмірі 9449,63 грн. Згідно зі ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини підприємства належних позивачу сум в день звільнення при відсутності спору про їх розмір підприємство повинно сплатити середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події з якою пов`язана відповідна виплата. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи проводяться шляхом множення середнього (годинного) заробітку на число робочих днів / годин , а у випадках передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням суми заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів. Згідно довідки відповідача № 161 від 10 жовтня 2019 року середньомісячна заробітна плата за два календарні місяці склала 11480,56 грн. За таких обставин середньоденна заробітна плата позивача склала 273,35 грн. У зв`язку з тим, що відповідач не провів повний розрахунок при звільнені позивача та враховуючи те, що з моменту звільнення до моменту звернення до суду пройшло 50 днів з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки в розрахунку, який на момент звернення до суду складає 13667,50 грн. Отже, окрім прямої заборгованості 9449,63 грн. відповідач повинен сплатити позивачу компенсацію за затримку виплати заробітної плати при звільненні (ст.117 КЗпП України) в розмірі 13667,50 грн. В судове засідання позивач не з`явилась, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує і просить його задовольнити. Згодна на заочний розгляд справи. Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином, відзиву із запереченнями проти позову не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Ст. 81 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Із копії трудової книжки позивачки видно, що вона була прийнята в Філію «Первомайський райавтодор» 16.10.2018 року на посаду бухгалтера першої категорії, а 16.08.2019 року звільнена з посади за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України. Копіє довідки, виданої начальником Філії «Первомайський райавтодор» №161 від 10.10.2019 року видно, що [PERSON] по заробітній платі нараховано: за червень 2019 року 5571,06 грн., виплачено: 26.09.2019 року 1328,70 грн., 07.10.2019 року 837,08 грн; до видачі 2263,21 грн.; за липень 2019 року нараховано 5909,50 грн., до видачі 4698,05 грн.; за серпень 2019 року нараховано 4475,94 грн., до видачі 3558,37 грн. На підставі викладеного, з урахуванням відсутності заперечень проти позову, суд знаходить доведеними і такими що підлягають задоволенню позовні вимоги. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved