overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

20.02.2014 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява від [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що 10.03.2012 року вони з відповідачкою уклали шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Апостолівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області актовий запис № 19. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO], яка проживає з відповідачкою. Шлюбні відносини з відповідачкою не склалися, і були припинені у грудні 2012 року. Причиною розпаду сім»ї стали часті сварки, втрата між позивачем і відповідачкою почуття взаємної поваги та любові, різні погляди на життя. Позивач про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до судового засідання не з"явився. Відповідачка про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до судового засідання не з"явилась, надавши суду письмову заяву за якою просить справу розглядати без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України «Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя» Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України «Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного із подружжя, на підставі рішення суду» В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 10.03.2012 року укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Апостолівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 19 (а.с.4). Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки позивач категорично не має наміру. Примирення між сторонами неможливе. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

20.02.2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, пояснюючи, що згідно з укладеним між банком, в особі Донецької філії та відповідачем [PERSON] кредитним договором 135783/30/к від 11.06.2013 року, останньому був наданий кредит у розмірі 4900,00 грн, строком на 24 місяці з 11.06.2013 року по 11.06.2015 року із сплатою 28, 00 % річних. На момент отримання кредиту відповідач працював в локомотивному Депо Волноваха ДП « Донецька залізниця», отримував заробітну плату на картковий рахунок, що є однією з умов кредитного договору, однак 23.07.2013 року був звільнений з підприємства работодавця за систематичне невиконання трудових обов'язків без поважних причин. Покладені на відповідача обов'язки останній не виконує та станом на 17.02.2014 року відповідач має заборгованість у розмірі 5404, 59 грн, яку сплатити у добровільному порядку відмовився, просить суд стягнути з нього заборгованість примусово. Представник позивача Сидорова О.М, у судове засідання не з,явилась, але надала заяву, у якій просить суд розглянути справу за її відсутністю, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з"явився, належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 526 ЦК України, обов"язки повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Матеріалами справи встановлено, що 11.06.2013 року між банком, в особі Донецької філії та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір135783/30/к від 11.06.2013 року, згідно якого останньому був наданий кредит у розмірі 4900,00 грн, строком на 24 місяці з 11.06.2013 року по 11.06.2015 року із сплатою 28, 00 % річних. На момент отримання кредиту відповідач працював в локомотивному Депо Волноваха ДП « Донецька залізниця», отримував заробітну плату на картковий рахунок, що є однією з умов кредитного договору, однак 23.07.2013 року був звільнений з підприємства работодавця за систематичне невиконання трудових обов'язків без поважних причин. Покладені на відповідача обов'язки останній не виконує та станом на 17.02.2014 року відповідач має заборгованість у розмірі 5404, 59 грн., яку необхідно стягнути з останнього на користь позивача. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 243, 60 грн. На підставі ст. 526 ЦК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

20.02.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач у судовому засіданні наполягав на своїх позовних вимогах з підстав зазначених в позові та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, клопотання про розгляд справи без її участі суду не надала. Судом встановлено, що між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Барвінківського районного управління юстиції Харківської області, 24.02.2006 року по актовому запису № 11. (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину-[PERSON] [INFO](а.с.7). Сторони припинили шлюбні відносини з грудня місяця 2013 року з причин різних поглядів на життя, нерозуміння одне одного, в зв"язку з чим між сторонами почали виникати сварки, були втрачені почуття любові та поваги одне до одного. Майнового спору та спору по вихованню дитини сторони не мають. Відповідно до ст.ст.104,105 СК України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню у зв*язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, позивач наполягає на розлученні та не згоден на примирення. Тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

20.02.2015 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові позивач посилалася на те, що 23.09.2009 року вона зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого дітей не має, з моменту реєстрації відповідач відбував покарання за вироком суду, перестали спілкуватися з вересня 2014 року, виявились різні погляди на подружнє життя, втрачено почуття кохання, довіри та поваги, спору щодо майна немає, вважає, що збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, примирення неможливе, прохає розірвати шлюб, після оформлення розірвання шлюбу присвоїти їй прізвище "[PERSON]". 27.02.2015 року до суду звернулася позивач з заявою про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала проти заочного розгляду справи. У судове засідання належним чином повідомлена позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи у свою відсутність не надав. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

20.02.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що шлюб був зареєстрований між ними 20.06.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 107. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем виявилися різними за характером людьми, через що постійно виникали сварки та непорозуміння. На підставі цього між ними відсутні нормальні відносини, з січня 2015 року припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив розірвати між ними шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, судом належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "[PERSON]". Дослідивши письмові докази по даній справі, суд встановив наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.06.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 107 ( а.с.3 ). Судом встановлено, що сторони мають одну неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження ( а.с. 4). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та дитини, що мають істотне значення. За таких підстав суд вважає, позивач має право на пред'явлення позову відповідно до положень ч. 4 ст. 110 СК України і даний позов має бути задоволений згідно вимог ст.105,110,112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

20.02.2017 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовними вимогами до Ширяївської районної державної адміністрації Одеської області, третя особа відділ Держгеокадастру у Ширяївському районі Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) розміром 7,62 га із земель колективного сільськогосподарського підприємства «Весняне» Ширяївського району Одеської області, яка розташована на території Катерино-Платонівської сільської ради Ширяївського району Одеської області. Мотивуючи його тим, що при проведенні паювання земель колективної власності отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ОД №0042360, який зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну ділянку (пай) від 12.02.1997 року за № 83 розміром 7,62 в умовних кадастрових гектарах на землях колективної власності КСП «Малігонівське», на території Малігонівської сільської ради Ширяївського району Одеської області, що підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру у Ширяївському районі Одеської області №19-1528-0.12-3869/2-15 від 08.09.2015 року. Але при не встановлених обставинах ним було втрачено сертифікат виданий на його ім'я, у звязку з чим був змушений звернутися до суду, для захисту своїх прав. Позивач та його представник [PERSON], в судове засідання не зявилися, представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги свого довірителя підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи відділу Держгеокадастру у Ширяївському районі Одеської області в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Враховуючи вищевикладене суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін відповідно до ст. 158 та ст. 36 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позовні вимоги підтверджуються: копією паспорту (а.с.5), копією довідки відділу Держгеокадастру у Ширяївському районі Одеської області (а.с.6), газетою "Промінь" (а.с. 8), витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з планом (а.с. 9-13). Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнаться іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до\~ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»\~до переліку документів що посвідчують право на земельну частку (пай) відноситься і рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).\~ Відповідно до ст. 61 ч. 1 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Перевіривши матеріали справи, ретельно дослідивши надані докази суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

20.02.2017 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON]. про розірвання шлюбу , в якому зазначила, що просить розірвати шлюб з відповідачем , зареєстрований 26.06.2012 року у відділі ДРАЦС Тростянецького РУЮ Вінницької області, оскільки рік тому припинили сімейні стосунки по причині постійних суперечок із-за несумісності характерів. Шлюбні відносини не підтримують. У судовому засіданні позивач повністю підтримала позов і пояснила, що 26.06.2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем.Від шлюбу 06.04.2013 року народився син [PERSON], який на даний час проживає з нею. Рік тому припинили сімейні стосунки з відповідачем, оскільки в сім"ї постійно виникали конфлікти, суперечки. Проживати спільно не можуть і не бажають.Миритися з відповідачем не бажає.На даний час спору за поділ майна, за місце проживання та утримання сина немає.Просить задоволити позов.Після розірвання шлюбу бажає носити прізвище [PERSON]. Відповідач повністю визнав позов.Миритися з позивачкою не бажає.Просить задовольнити позов. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Шлюб між сторонами необхідно розірвати зі слідуючих підстав. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб ( а.с.5) сторони зареєстрували шлюб 26.06.2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції Вінницької області. Актовий запис № 22. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з позовної заяви та з пояснень сторін у суді збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам обох, миритися сторони не бажають. Їхня сім"я, не встигши зміцніти, фактично розпалась. Сторони один рік не підтримують сімейні стосунки і не бажають миритися. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Спір про майно, про місце проживання сина на момент розгляду справи в суді у сторін відсутній. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з квитанції ( а.с.1), і це ніким не оспорюється, позивач сплатила 640 гривень судового збору , які необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

20.02.2017 р. позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідачі є абонентами КП «ХТМ», проте своїх зобов*язань по сплаті опалення та гарячої води належним чином не виконують, у зв*язку з чим в них утворилась заборгованість за період з 01.10.2010 р. по 31.08.2015 р. у розмірі 15818 грн. 40коп., яку позивач просить стягнути на його користь. В судове засідання представник позивача надав суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з"явилися, про причину неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, заяви про розгляд справи за їх відсутністю суду не надавали. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідачі зареєстровані та мешкають за адресою: [ADDRESS], отримують теплову енергію у вигляді опалення і підігріву холодної води на потреби гарячого водопостачання та згідно розрахунку мають заборгованість за періодз 01.10.2010 р. по 31.08.2015 р. у розмірі 15818 грн. 40коп. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги (електрична енергія, газ та ін.). У відповідності зі ст. 525 ЦК України однобічна відмова від виконання прийнятих зобов'язань не допускається. Згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сім*ї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобов"язанням, що випливають з договору найма. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 р. №630 - плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання. Таким чином, оскільки відповідачі не виконують покладені на них обов'язки щодо своєчасного розрахунку за спожите опалення та гарячу воду, тому сума заборгованості за період з 01.10.2010 р. по 31.08.2015 р. у розмірі 15818 грн. 40коп. перед КП «Харківські теплові мережі» підлягає стягненню у судовому порядку. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає також стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1600,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

20.02.2018 року ПАТ КБ " Приватбанк" звернувся в Долинський районний суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 49091.76 грн. за кредитним договором від 17.11.2010 року. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що між ними укладено договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 1000.00 грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30 % річних. Однак порушував зобовязання щодо своєчасності та повноти повернення отриманих коштів, внаслідок чого і виникла зазначена заборгованість. Разом з позовною заявою подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.40). 21.02.2018 року ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області матеріали позовної заяви передано в порядку ст. 32 ЦПК України на розгляд до Болехівського міського суду за підсудністю з тих міркувань, що відповідач проживає в [INFO]. Ухвалою від 21.03.2018 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не зявився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи. Такі дії представника позивача не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, згідно якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.. Відповідач в судове засідання не зявився повторно з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином і від нього не надійшла заява про причини неявки в суд чи про слухання справи в його відсутності та не надав відзив на позов. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч.8 ст.178 ЦПК України).\~\~\~\~\~\~ А тому, враховуючи згоду представника позивача, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

20.03.2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, пояснюючи, що згідно з укладеним між банком та відповідачем [PERSON] кредитним договором DOXRRC37750095 від 18.07.2007 року, останньому був наданий кредит у розмірі 3048, 80 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 27.02.2014 року відповідач має заборгованість у розмірі 13965,17 грн, яку сплатити у добровільному порядку відмовився, просить суд стягнути з нього заборгованість примусово. Представник позивача Козка С.А, у судове засідання не з,явився, але надав заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутністю, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з"явився, належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 526 ЦК України, обов"язки повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Матеріалами справи встановлено, що 18.07.2007 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір DOXRRC37750095 від 18.07.2007 року, згідно якого останньому був наданий кредит у розмірі 3048, 80 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 27.02.2014 року відповідач має заборгованість у розмірі 13965,17 грн., яку необхідно стягнути з останнього на користь позивача. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі ст. 526 ЦК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

20.03.2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, пояснюючи, що згідно з укладеним між банком та відповідачем [PERSON] кредитним договором б/н від 01.11.2007 року, останньому був наданий кредит у розмірі 6900,00 грн.у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 28.02.2014 року відповідач має заборгованість у розмірі 25864, 68 грн, яку сплатити у добровільному порядку відмовився, просить суд стягнути з нього заборгованість примусово. Представник позивача Ситнік М.О, у судове засідання не з,явилась, але надала заяву, у якій просить суд розглянути справу за її відсутністю, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з"явився, належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 526 ЦК України, обов"язки повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Матеріалами справи встановлено, що 01.11.2007 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір б/н від 01.11.2007 року, згідно якого останньому був наданий кредит у розмірі 6900,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 28.02.2014 року відповідач має заборгованість у розмірі 25864, 68 грн., яку необхідно стягнути з останнього на користь позивача. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 258,65 грн. На підставі ст. 526 ЦК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved