Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій просив позбавити [PERSON]батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] На обґрунтування у позовній заяві зазначав, що діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають разом з ним та перебувають на його утриманні. Відповідач по справі ніякої матеріальної допомоги на утримання доньок не надає, їх вихованням не займається, нехтує своїми батьківськими обов»язками. Крім того, зазначав, що у відповідача існує заборгованість по аліментам у розмірі 9 000 грн. Позивач та представник позивача в судовому засіданні викладені в позовній заяві вимоги підтримали в повному обсязі, просили позбавити батьківських прав [PERSON]відносно неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Не заперечили проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявилася. Про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позовних вимог. Суд вважає за можливе постановити заочне рішення суду відповідно до ст. 224 ЦПК України, про що позивач та представник позивача не заперечили. \~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони проживали з 2002 року без реєстрації шлюбу, у грудні 2013 року відповідач зібрала свої речі та пішла проживати за іншою невідомою адресою. Від спільного проживання мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 червня 2014 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей задоволено. Стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, а саме з 14 березня 2014 року, і до досягнення донькою [PERSON] повноліття, тобто до 16 грудня 2022 року, а починаючи з 17 грудня 2022 року в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, і до досягнення донькою [PERSON] повноліття, тобто до 30 квітня 2024 року, а починаючи з 01 травня 2024 року в розмірі: ? частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до 18 червня 2025 року (а.с. 8). Згідно висновку Служби у справах дітей №1691/49-05-24 від 17.03.2015 року, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення [PERSON]батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 3-4). Як вбачається з висновку, діти проживають з батьком [PERSON], що підтверджується довідкою житлово-будівельного кооперативу № 43 від 12.02.2015 р. № 3/7. Згідно з довідками, наданими комунальним закладом „Навчально-виховний комплекс "Спеціалізований загальноосвітній заклад І-ІП ступенів №26 - дошкільний навчальний заклад - дитячий юнацький центр „Зорецвіт" Кіровоградської міської ради Кіровоградської області від 06.02.2015 p., мати учениць [PERSON] (1-г клас), [PERSON] (2-а клас), [PERSON] (3-а клас) не бере участі у вихованні дітей, не спілкується з учителями, не забирає дітей додому, не з'являється на батьківські збори. На письмове запрошення до служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради громадянка [PERSON] не з'явилась, не надала будь-яких заяв або пояснень. Згідно з розрахунком заборгованості по аліментам, наданим Ленінським відділом державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, заборгованість громадянки [PERSON] станом на 01.02.2015 р. становить 8940, 9 грн. Факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків підтвердила в судовому засіданні свідок [PERSON]. В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобовязуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обовязки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402 зазначено, що «Кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних доля всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею № 11 цього ж Закону вказано, що «Сім»я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім»ї разом з батьками або в сім»ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.». Згідно статті №12 цього ж закону вказано, що «Виховання в сім»ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоров»я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці». Відповідно до статті №15 цього ж Закону встановлено, що «Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею». При розгляді даної цивільної справи достовірно було встановлено, що відповідач свідомо не виконує своїх обовязків по вихованню дітей, не спілкується з ними і перешкод в спілкуванні їй з ними ніхто не чинив. Також, байдужість матері до долі доньок підтверджується її неявкою в судове засідання, її не бажання боротись за право називатись матір»ю, що виразилось у відмові давати пояснення та відсутність бажання проявити дії по спростуванню доводів позивача на обґрунтування позову. Згідно ст.150 СК України батьки зобовязані виховувати дітей, турбуватися про їх здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, забезпечити отримання дітьми повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя. \~\~ \~Батьки можуть бути позбавлені батьківських прав судом, згідно ст.164 Сімейного \~Кодексу України на підставі, що ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Все вищевикладене, є ні що інше, як ухилення відповідача від своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, а тому суд, враховуючи те, що позивач добре ставиться до доньок і займається їх вихованням і матеріальним забезпеченням, створив всі умови для нормального життєзабезпечення, при задоволенні позову зможе розраховувати на державну підтримку, оскільки позбавлений такої підтримки від відповідача, вважає за необхідне позбавити [PERSON]батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. \~ Суд розяснює, що відповідно до ст.168 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі п. 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Україною 27.09.1991 року, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»від 26.04.2001 року №2402 та

Outcome: approved