Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

21.01.2015 року представник позивача [PERSON] в інтересах позивача [PERSON] звернулась до суду із вимогами про усунення перешкод в користуванні власністю. В судовому засіданні 13.02.2015 року представник позивача згідно до ст. 31 ЦПК України уточнила позовні вимоги, просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування на житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS]. Позивач на підставі договору купівлі-продажу від 27.11.2014 року набув у власність квартиру за зазначеною адресою, попереднім власником квартири був [PERSON], який, в свою чергу, набув права власності на неї на підставі договору купівлі-продажу від 13.04.2012 року, укладеного із відповідачами. Відповідачі після продажу квартири не вчинили дії по зняттю з реєстрації. Їх місце знаходження є невідомим, крім того, відповідачі не мешкають у зазначеній квартирі, не сплачують комунальні послуги, не отримують поштову кореспонденцію та не зберігають в ній особистих речей. Таким чином, оскільки реєстрація відповідачів без належних правових підстав за адресою: [ADDRESS] перешкоджає позивачу користуватися та розпоряджатися належною йому квартирою, позивач звернувся до суду. Представник позивача [PERSON] згідно заяви, вх.№ від 06.04.2015 року, просить розглядати позов на її відсутність, на заявлених вимогах наполягає, підтверджує обставини, в разі відсутності відповідачів просить винести заочне рішення суду. Представник третьої особи - Шевченківського районного відділу у місті Запоріжжі Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, заяв та клопотань до матеріалів справи не надходило. Неявка представника не перешкоджає розгляду справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені у відповідності до ч.9 ст. 74 ЦПК України шляхом розміщення оголошення про їх виклик у друкованому засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті "Урядовий кур'єр". Письмових заперечень проти позову, заяв та клопотань до матеріалів справи не надходило, причини своєї неявки суд відповідачів не повідомили. В зв'язку із чим, причина їх неявки визнана судом неповажною. У відповідності до ч.4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд, враховуючи думку представника позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов заявлено на законних підставах, він достатньо обґрунтований письмовими доказами і підлягає задоволенню у повному обсязі. Суд виходить з наступного нормативного обґрунтування. Так, статтями 319, 321 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно обмежений у здійсненні цього права. Крім того, цивільним законодавством врегульовано загальні засади захисту права власності, а саме за змістом ст. 13 Конституції України, ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Нормою ч.1 ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що позивачу [PERSON], [INFO], на підставі договору купівлі-продажу квартири, укладеного 27.11.2014 року між [PERSON] та [PERSON], яка діє від імені Покупця (позивача у справі), посвідченого 27.11.2014 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Самчук Т.В., на праві власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.5). [PERSON] (Продавець) набув квартиру у власність на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І. 13.04.2012 року та зареєстрованого в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за [NUMBER], що підтверджується витягом [NUMBER], виданим державним реєстратором Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції від 16.09.2014 року (пункт 1 договору від 27.11.2014 року, а.с.5). Копією витягу №30116139 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності підтверджено, що 27.11.2014 року здійснено державну реєстрацію права приватної власності за позивачем на об'єкт нерухомого майна - квартиру [ADDRESS] (номер об'єкта нерухомого майна [NUMBER]) на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, і.№17536455 від 27.11.2014 року(а.с.6). Згідно акту, складеного 12.01.2015 року ЦОА №10 Єдиної абонентської служби МКП «Основаніє» підтверджено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], зареєстровані за адресою: [ADDRESS], фактично не мешкають в зазначеному житловому приміщенні з 2012 року по теперішній час (а.с.7). Реєстрація зазначених осіб підтверджена також довідкою №41/35 від 13.01.2015 року (а.с. 8) та відповідями на запити суду, надісланими на виконання ч.3 ст. 122 ЦПК України (а.с.15-17). Сплату за комунальні послуги та квартирну плату відповідачі не здійснюють, не мешкають за зазначеною адресою, що встановлено судом на підставі вивчення належних письмових доказів. Крім того, відсутня правова підстава для реєстрації відповідачів за місцем проживання у квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS], на праві приватної власності належить позивачу. Таким чином, оскільки відповідачі створюють перешкоди у користуванні позивачем його майном, судом встановлено підстави для задоволення позову. При обранні способу захисту у здійсненні права власності позивачем суд виходить зі змісту ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» N1382-IV від 11.12.2003 року, у відповідності до якої зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Тому визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням є достатньою підставою для зняття їх з реєстрації.

Outcome: approved