Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

21.01.2015 року до Зачепилівського районного суду надійшов позов [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФАГРО» про визнання договорів оренди землі та додаткових угод до договорів оренди землі недійсними, в якому позивачі зазначають, що з 2007 р. ТОВ «ПРОФАГРО» обробляються їхні земельні ділянки сільськогосподарського призначення, розташовані на території Миколаївської сільської ради Зачепилівського району Харківської області, які належать позивачам на підставі державних актів на право приватної власності на землю. Зі змісту позовної заяви вбачається, що зі слів представника відповідача ці земельні ділянки з 2007 р. обробляються на підставі договорів оренди земельних ділянок термін дії яких закінчується в жовтні-листопада 2014 р., проте позивачі до теперішнього часу свої екземпляри договорів оренди не бачили та не отримували від ТОВ «ПРОФАГРО». В листопаді 2014 р. позивачі звернулися до іншої юридичної особи з метою укладення договорів оренди їхніх земельних ділянок, проте з листа Головного управління Держземагенства України в Харківській області № 32-20-9-14980/0/9/14 від 20.11.2014 р. їм стало відомо, що на теперішній час існують додаткові угоди, якими продовжено термін дії договорів оренди належних їм земельних ділянок з ТОВ «ПРОФАРГО», яких вони не підписували. Тому, позивачі звернулися до суду з вимогою визнати недійсними договори оренди земельних ділянок та додаткових угод укладених між ними та ТОВ «ПРОФАГРО»; стягнути з відповідача на їх користь понесені ними судові витрати. В судове засідання представник позивачів [PERSON] не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти постановляння по справі заочного рішення не заперечував. В судове засідання представник відповідача не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи без його участі від нього не надходило. Причини неявки представника відповідача суду не повідомлено. Інших підстав для відкладення справи також немає. За таких обставин за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи в порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши представника позивачів та дослідивши матеріали справи: · позовну заяву; · п'ять квитанцій про оплату судового збору в сумі 243,60 грн. на загальну суму 1218 грн.; · копії паспортів та ідентифікаційних кодів позивачів; · копії державних актів про право власності на земельну ділянку серії Р1 №714608 від 23.05.2002р., серії І-ХР №025869 від 27.12.2002р.; серії Р1 №701913 від 23.05.2002р., серії Р1 №70190923.05.2002р. та серії І-ХР №025863 від 27.12.2002р. та копії документів, що свідчать про прийняття спадщини; · копію колективної заяви від 05.01.2015р.; · копії довіреностей, виданих позивачами представникові від 04.12.2014р.; · копію листа ГУ Держземагентства у Харківській області від 20.11.2014р. №32-20-9-14980/0/9-14; · заяви та клопотання представникапозивачів; · поштові квитанції та повідомлення; · вважає, що під час вирішення справи слід керуватися наступними нормами матеріального права: · ч. 1 ст. 16 ЦК України: «Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу»; · ст. 60 ЦПК України: «Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу»; · ст. 103 ЗК України: « 1. Власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). 2. Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). 3. Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо)». · Суд вважає, що право позивачів на землю є порушеним відповідачем, який не довів правомірності своїх дій щодо використання земельних ділянок, які належать позивачам. Отже, суд не може вважати спростованим той факт, що будь - які договори та додаткові угоди до них позивчами з відповідачем не укладались. Вирішуючи питання по суті справи, суд також враховує те, що відповідач не являється в суд, будь - яких відзивів та пояснень не надає, тому вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити при заочному розгляді, аби надати відповідачу можливість заперечити належним чином проти позовних вимог під час подання ним заяви про перегляд заочного рішення, в разі вважає, що під час вирішення справи слід керуватися наступними нормами матеріального права: якщо він не погодиться з рішенням суду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що позовні вимоги про визнання та додаткових угод до договорів оренди землі недійсними є вимогами немайнового характеру та нерозривно пов'язані між собою. Отже, суд присуджує на користь позивача з понесені ним і документально підтверджені витрати у повному обсязі з відповідача - ТОВ "ПРОФАГРО". На підставі викладеного, ст. ст. 10,11, 88, 208, 209, 213, 214, 215, 224, 225 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved