Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Терпіннівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що він є спадкоємцем за заповітом після [PERSON], [INFO], який помер [INFO]. За життя спадкодавцю на підставі державного акту належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Терпіннівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, площею 6,00 Га, яку він заповів йому, позивачу по справі, що підтверджується копією заповіту. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, до складу якої входить вищезазначена земельна ділянка. У встановлений законом строк він подав у приватну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] Про інших спадкоємців, які могли прийняти спадщину після [PERSON] йому не відомо,ніхто заяв про прийняття спадщини не подавав. 01 лютого 2018 року Приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Чудською О.О. йому повідомлено про неможливість оформлення спадщини на земельну ділянку після спадкодавця, оскільки у нього відсутні правовстановлюючі документи щодо належності спадкового майна спадкодавцеві. На підставі викладеного, він просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,00 га, яка розташована на території Терпіннівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], померлого [INFO]. В судове засідання позивач та представник позивача не з'явилися, але надали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі. Представник відповідача - Терпіннівської сільської ради - в судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ч.1 ст. 1222 ЦПК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч.2 ст. 182 ЦК України, державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після [PERSON], [INFO], який помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 18.07.2017 року (а.с.14). Згідно матеріалів справи за життя спадкодавцю [PERSON] на підставі державного акту про право приватної власності на землю [NUMBER] від 15 серпня 2002 року, належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Терпіннівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, площею 6,00 Га. Згідно довідки № 420\\119-17 наданої В.О. начальника Міжрайонного управління у Мелітопольському районі та м. Мелітополі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області право власності на вищевказану земельну ділянку зареєстровано за [PERSON]. Згідно ч.1 ст. 1223 ЦПК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно наданої копії заповіту, посвідченого 25.01.2017 року приватним нотаріусом Мозгіною О.П а також копії витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 25 січня 2017 року, [PERSON] вищевказану земельну ділянку заповів позивачу [PERSON] (а.с.11). Згідно ст.1248 ЦК України, нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Терпіннівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, площею 6,00 Га. Згідно ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 01.02.2018 року [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак приватний нотаріус Чудська О.О. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки він не надав оригінал документів, що підтверджують право власності померлого [PERSON] на спадкове майно, а саме земельну ділянку (а.с.10). Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно п.23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При розгляді справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його прав власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою, а також у разі втрати ним документу, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищевикладене, той факт, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом, заповіт є дійсним, з заявою про відмову від прийняття спадщини до державної нотаріальної контори не звертався, на даний час він у зв'язку із тим, що в нього відсутній оригінал правовстановлюючого документу на землю, оскільки його втрачено, а дублікати державних актів про право власності на землю з 2013 року не видаються, а тому він не має можливості надати необхідні правовстановлюючі документи для отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак має бажання прийняти спадщину, відповідач проти задоволення позову не заперечує, тому суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на спадкове майно за заповітом. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved