Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

23.12.2020 року [PERSON] звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу, а 25.01.2021р. [PERSON] звернулася із зустрічним позовом про стягнення аліментів. Позов мотивують тим, що з 12.05.2017 вона з відповідачкоюм перебуває у шлюбі. Від спільного проживання у шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя з відповідачкою не склалося, на ґрунті особистих непорозумінь між ними постійно виникали суперечки, які переростали у сімейні конфлікти та скандали, фактично шлюбні відносини між ними припинені і він вважає, що подальше збереження сім`ї та спільне проживання стало неможливим, тому просить розірвати шлюб з відповідачем. [PERSON] мотивує свій позов тим, що відповідач не приймає участі у вихованні і не надає кошти на утримання дитини, тому позивачка просить присудити стягувати аліменти з відповідача на утримання малолітньої дитини. Згідно ухвали Міжгірського районного суду Закарпатської області від 11.01.2021 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 26.01.2021р. позовні вимоги об`єднано в одне провадження. Заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, від сторін до суду не надходили. 05.02.2021р. [PERSON] подав відзив на позов про стягнення аліментів у якому вимоги зустрічного позову визнав, однак просить стягувати аліменти у твердій грошовій сумі по 2000грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оцінивши позиції сторін, подані в справу докази, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачами слід прийняти та позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] задовольнити, виходячи з такого. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Як убачається із встановлених судом належними доказами обставин справи, що сторони не проживають спільно, не підтримують жодних стосунків і тому позивач наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин суд констатує, що шлюб між сторонами фактично розпався, а тому є законні підстави для задоволення позову в частині розірвання шлюбу [PERSON] . Під час вирішення будь яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. (ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7,8 ст. 7 СК України). Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що від спільного проживання з відповідачем позивачка за зустрічним позовом народила сина, відповідач не оспорив батьківство, та немає на меті ухилятися від утримання дитини. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] є молодим за віком та працездатним, доказів того, що за станом здоров`я відповідач не має змоги працювати, останнім не надано, що свідчить про можливість отримувати дохід та, відповідно, надавати матеріальну допомогу своїй дитині. Відповідач не надав суду доказів того, що має інших утриманців та зобов`язаний їх утримувати відповідно до покладених на нього законом обов`язків. Також, суд константує, що розмір аліментів у твердій грошовій сумі 2000 грн, який просить визначити [PERSON] до стягнення на утримання дитини є належно обгрунтованим, не перевищує розмір мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За цих підстав та з врахуванням вищевстановленого, суд визначає розмір аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання дитини у твердій грошовій сумі 2000 грн. Такий розмір аліментів забезпечить належний рівень життя дитини, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку та не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище, не погіршить умови життя його сім`ї. Рішення в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини у межах місячного платежу підлягає негайному виконанню. Позивачка [PERSON] звільнена від сплати судового збору за подання позову до суду про стягнення аліментів на підставі ч.1 п.3) ст.5 ЗУ "Про судовий збір", за цих підстав судовий збір нею не оплачувався. Отже, згідно ч.2 п.1, ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved