overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~15 травня 1994 року сторони зареєстрували шлюб у Волосовецькій сільській раді Летичівського району Хмельницької області, актовий запис\~№ 1, в\~ якому у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . У зв`язку\~із різними\~поглядами на\~життєві цінності\~між ними\~почали виникати\~конфлікти,\~ що\~привело до\~припинення сімейно-шлюбних\~відносин та окремого проживання з вересня 2017 року, тому [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. В судове\~засідання позивач\~не з`явилася,проте подала до суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність, просить не надавати строк на примирення оскільки протягом двох років з відповідачем проживають окремо, вже на протязі одного року проживає з іншим чоловіком з яким бажає укласти шлюб, неповнолітніх дітей у них з відповідачем немає, відмовляється від позовних вимог в частині стягнення з відповідача судового збору. Відповідач в судове засідання не з`явився проте він та його представник адвокат Бондар М.В. подали заяву в якій просять справу розглядати у їх відсутність, вимоги визнають. \~Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку, передбаченому ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. \~ \~ \~ \~Відповідно до абзацу 3 пункту 24\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~від 12.06.2009,\~№ 2\~"Про\~застосування норм\~цивільного процесуального\~законодавства при\~розглядісправ у\~суді першої\~інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. \~ \~ \~ \~ В судовому засіданні не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задовольнити вимоги позивача. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище « [PERSON] » На підставі наведеного, ст. ст. 105,110 - 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

15 травня 2013 року позивач ПАТ "Миколаївобленерго" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] з позовом про стягнення збитків, в якому посилаючись на порушення відповідачем вимог пунктів 42 та 48 Правил користування електричною енергією для населення, що призвело до заподіяння збитків енергопостачальному підприємству на суму 7085,22 гривень, які відповідач добровільно відшкодовувати відмовляється, просив ухвалити судове рішення про стягнення з відповідача [PERSON] на свою користь суму збитків у вищезазначеному розмірі та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача Петрівський О.О. згідно довіреності від 27.12.2013 року не з'явився, надав суду письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася повторно та не повідомив суд про причини своєї відсутності, а тому суд приймає рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 27 березня 2014 року працівниками позивача під час проведення рейдової перевірки у відповідача було виявлено порушення «Правил користування електричною енергією для населення» затверджених ПКМ України від 26 липня 1999 року, що передбачає відповідальність згідно ст.27 ЗУ «Про електроенергетику» від 16 жовтня 1997 року. В ході вищевказаної перевірки було встановлено, що споживач електричної енергії відповідач по справі порушив п.42,48 Правил, а саме: - самовільне підключення електроустановок струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, енергопостачальника відкритою електропроводкою, з порушенням схеми обліку поза приладообліку, що можливо виявити під час проведення контрольного огляду приладу обліку. Про порушення відповідачем «Правил користування електричною енергією для населення» працівниками позивача був складений акт №С-7423. На підставі даного акту комісією енергопостачальної організації проведено розрахунок, згідно Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією для населення, що склало 7085,22 гривень. Відповідно до ч.2 п.48 Правил користування електричною енергією для населення, споживач несе відповідальність за порушення ним правил користування електричною енергією. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У зв'язку з вищевикладеними фактами та обставинами суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України суд знаходить за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 264,45 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

15 травня 2018 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 10 жовтня 2014 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого вони мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого виникали напружені відносини та конфлікти, які призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини припинили у вересні 2016 року. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. У підготовче засідання позивач [PERSON] не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Представник позивача [PERSON] [PERSON] у підготовче засідання не зявився, але надав суду заяву про проведення засідання за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с. 16). Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не зявились, але надала суду заяви про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала та просила їх задовольнити (а.с. 15). У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 жовтня 2014 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис за № 480 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 7). 19 серпня 2016 року у сторін від шлюбу народилась донька [PERSON] (а.с. 8). За час спільного проживання через\~\~взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними\~\~почуття любові один до одного,\~припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім'ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами припинені у вересні 2016 року. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, на підставі ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" суд вважає за необхідне повернути позивачеві з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352 грн. 40 коп. (а.с.\~1), решта суми підлягає відшкодування з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

15 червня 2016 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28.03.1992 року. За час перебування в шлюбі, в сторін народились діти, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є те, що [PERSON] перебуваючи в зоні проведення антитерорестичної операції, знайшов іншу жінку та мешкає разом із нею. Спільне життя сторін припинено з жовтня 2015 року. [PERSON] прохає розірвати шлюб зареєстрований з [PERSON] В судовому засіданні позивач була відсутня, але від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, наполягала на розірванні шлюбу, та вважає, що подальше збереження сім'ї є неможливе. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте і від нього надійшла заява, відповідно до якої позов визнає, через те, що має іншу сім'ю, та прохає проводити судове засідання без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28.03.1992 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії ІІІ-ВЛ №499571 видане Благодатненською сільською радою Валківського району Харківської області. Прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила на "Крючко".(а.с.7) Згідно свідоцтва про народження серії І-ВЛ №125601 від 28.02.2000 року, в сторін є донька [PERSON], [INFO].(а.с.8) Відповідно до ч. 1\~ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язанні спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до\~ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається зі змісту позовної заяви, подальше сумісне подружнє життя сторін не можливе та суперечить інтересам позивача, спільне господарство сторони не ведуть. Відповідно до поданої заяви, [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу зареєстрованому з відповідачем, адже останній має іншу сім'ю. Крім того, [PERSON] не заперечує той факт, що мешкає з іншою жінкою. Всі ці обставини свідчать про небажання сторін надалі мешкати однією сім'єю. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб носить формальний характер, тому повинен бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

15 червня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 21 вересня 1999 року в Веселинівському районному відділі реєстрації актів громадського стану Миколаївської області. Від шлюбу народилися сини: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння і довіри між ними, різниці в характерах. В судовому засіданні позивач [PERSON], уточнила свої позовні вимоги, а саме відмовилася від позовних вимог про стягнення судових витрат з відповідача [PERSON] на її користь. Суду пояснила, що шлюб з відповідачем зареєстровано 21 вересня 1999 року. Подружні відносини між ними припинилися з березня 2016 року, оскільки любов та повага пройшли, просить шлюб розірвати. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, та до суду надійшла заява, в якій відповідач просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає, а саме згоден на розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 21 вересня 1999 року, про що Веселинівським районним відділом реєстрації актів громадського стану Миколаївської області в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 41 та видано свідоцтво про одруження серії І-ФП № 043396 (а.с. 4). Подружні відносини між ними припинені з березня 2016 року. Основна причина розпаду сімї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння і довіри. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд приходить до переконання, що шлюб між сторонами розпався, подружні стосунки носять формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя, а тому є підстави для задоволення позову. В судовому засіданні судом не встановлено між сторонами спору щодо спільно нажитого майна, позивач шлюб розриває вперше, а відповідач вдруге. В судовому засіданні позивач побажала скористатися своїм правом та після розірвання шлюбу залишити прізвище "Гресь". На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

15 червня 2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 07 травня 2011 року в Новосвітлівській сільській раді Веселинівського району Миколаївської області. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання сина. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю, зазначила, що шлюб з відповідачем зареєстровано 07 травня 2011 року. Стосунки з відповідачем ускладнилися, любов та повага пройшли, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечував щодо розірвання шлюбу, пояснивши, що в них різні погляди на життя, тому він також згоден на розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивача [PERSON] та відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 07 травня 2011 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів Новосвітлівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області зроблено відповідний актовий запис за № 2 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. - 3). Спільне життя подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання сина, внаслідок чого між ними часто виникали сварки, в їх сім`ї склався несприятливий психологічний клімат. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. 11 липня 2016 року судом було надано сторонам строк на примирення до 28 вересня 2016 року, однак у цей строк сторони не примирилися і кожен із них в судовому засіданні виявив бажання розірвати шлюб. Виходячи з викладеного, суд приходить до переконання, що шлюб між сторонами розпався, подружні стосунки носять формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя, а тому є підстави для задоволення позову. В судовому засіданні судом не встановлено між сторонами спору щодо спільно нажитого майна, шлюб сторони розривають вперше. В судовому засіданні позивач побажала скористатися своїм правом та після розірвання шлюбу змінити прізвище на "[PERSON] ". Сторони в судовому засіданні вказали на добровільне вирішення питання щодо розподілу судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

15 червня 2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 18 вересня 2013 року в Лівобережному відділі державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві. Від шлюбу дітей не мають. Подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду разом з позовною заявою надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність і підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомлення № 57001 0145819 9 від 01.08.2016 року, проте, до суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, при цьому відповідач вказав на те, що він згоден на розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 вересня 2013 року, про що Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві складено відповідний актовий запис за № 1726 та видано свідоцтво про шлюб серії І-БК № 227840 (а.с. 23). Спільне життя подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства, внаслідок чого вони втратили почуття любові та почали проживати окремо. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд приходить до переконання, що шлюб між сторонами розпався, подружні стосунки носять формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя, а тому є підстави для задоволення позову. В судовому засіданні судом не встановлено наявність між сторонами спору щодо спільно нажитого майна, дітей у сторін в цьому шлюбі не має, позивач побажала скористатися своїм правом та після розірвання шлюбу змінити прізвище на "Бердник ". Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з вимог цієї статті, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 гривня 20 копійок, розмір якого підтверджено квитанцією. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

15 червня 2020 року позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 07 липня 2018 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та перебуває на їх з відповідачем спільному утриманні. Спільне життя із відповідачем не склалося, шлюбні відносини вони припинили у липні 2019 року, з того часу спільне господарство разом не ведуть та проживають окремо. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою суду від 23 липня 2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження і відкрито провадження у справі (а.с.\~17-18). У судове засідання сторони не з`явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає (а.с. 22, 23). У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 липня 2018 року, про що Виконкомом Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за №\~4 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 10). [INFO] у сторін від шлюбу народився син [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про його народження, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с.\~11). За час спільного проживання через\~\~взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними\~\~почуття любові один до одного,\~припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім`ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами припинені у 2019 році, з того часу спільне господарство вони разом не ведуть та проживають окремо. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, з урахуванням визнання позову відповідачем, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім`я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, на підставі ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" суд вважає за необхідне повернути позивачеві з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 420\~грн. 40 коп. (а.с.\~1), решта суми підлягає відшкодуванню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved