Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 2,0 га, яка розташована на території Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області (колишньої Китченківської сільської ради Краснокутського району Харківської області). В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на майно, що складається з земельної ділянки площею 2,0 га, яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 12.12.2014. За життя 12.05.2016 року [PERSON] був складений заповіт, згідно якого вона вказану земельну ділянку заповіла позивачу. На даний час позивач виявив намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , оскільки являється спадкоємцем за заповітом, в зв`язку з чим за захистом та визнанням своїх законних прав та інтересів звернувся до суду з позовом та прохає визнати за ним право приватної власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач не з`явився, однак надав суду заяву про підтримання позовних вимог та про слухання справи у його відсутність. \~ \~ \~ \~Представник відповідача Краснокутської селищної рада Богодухівського району Харківської області в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, при розгляді справи покладався на розсуд суду. \~ \~ \~ \~Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 03 вересня 2020 року виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис №234, відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 2,0 га згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 12.12.2014, що підтверджується копією вказаного свідоцтва та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності №30885575 від 12.12.2014, які маються в матеріалах справи. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. \~ \~ \~ \~У відповідності до вимог ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадщину мають особи, зазначені в заповіті. Згідно заповіту, посвідченого 12.05.2016 року секретарем Китченківської сільської ради Краснокутського району Харківської області, [PERSON] земельну ділянку розміром 2 га, розташовану на території [ADDRESS] , кадастровий номер 6323582203:01:001:0026 згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 12.12.2014 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 526595463235 заповідала [PERSON] , тобто позивачу по справі. Вказаний заповіт на час відкриття спадщини не змінений та не скасований, про що свідчить Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 07.10.2021 №66757876. Також з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 07.10.2021 №66757876 вбачається, що [PERSON] 19 березня 1979 року був складений заповіт за №17, а 27 лютого 1984 року заповіт за № 23, які посвідчені Костянтинівською селищною радою Краснокутського району Харківської області та мають стан: чинний. Однак, зі ст. 544 Цивілького кодексу Української РСР, яка кореспондується зі ст.1254 ЦК України вбачається, що заповідач вправі в будь-який час змінити або скасувати зроблений ним заповіт, склавши новий заповіт. Заповіт, складений пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або в частині, в якій він йому суперечить. Враховуючи вищевказані норми закону, суд приходить до висновку, що позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON] та має право на успадкування майна [PERSON] лише в межах заповіданого йому спадкового майна, а саме земельної ділянки розміром 2 га, розташованої на території [ADDRESS] , кадастровий номер 6323582203:01:001:0026. Інших спадкоємців майна [PERSON] немає, про що свідчить Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 07.10.2021 №66757865, з якої вбачається, що по параметрам запиту: [PERSON] , дата смерті: [INFO] інформація відсутня та довідка виконавчого комітету Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області від 12.01.2021 №231, з якої вбачається, що [PERSON] на момент смерті [INFO] була зареєстрована сама за адресою: [ADDRESS] . Також з матеріалів справи вбачається, що позивач позбавлений можливості прийняти спадщину в нотаріальному порядку згідно заповіту [PERSON] від 12.05.2016, про що свідчить відповідь приватного нотаріуса Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Гук С.Ю. від 12.11.2021 №276/02-14. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, \~ та його державної реєстрації. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г \~ Земельного Кодексу України. Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Право власності [PERSON] на земельну ділянку підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 12.12.2014 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №30885575 від 12.12.2014. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після померлої [PERSON] , до складу спадкового майна входить земельна ділянка, яка знаходиться на території Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області (колишньої Китченківської сільської ради Краснокутського району Харківської області). У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод(1950 р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів. Відповідно до п. 6 Постанови №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. \~ \~ \~ \~Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. \~ \~ \~ \~Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що позивач [PERSON] як спадкоємець після смерті заповідача [PERSON] має законне право на земельну ділянку в порядку спадкування. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved