Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

24 лютого 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], просила ухвалити рішення яким стягнути кошти на утримання дитини [PERSON] [INFO] з відповідача, в розмірі ? частки, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку від заробітку відповідача щомісячно, починаючи із дня предявлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття, допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з 09 серпня 2008 року між нею та [PERSON], було укладено шлюб, який був зареєстрований Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції Львівської області. Від шлюбу у них є малолітня дитина [PERSON], [INFO]. 12 квітня 2011 року рішенням Галицького районного суду м. Львів шлюб між ними було розірвано. Відповідач у вихованні дитини участі не приймає, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча він є працездатним і може надавати таку допомогу. Кошти на утримання дитини відмовляється платити. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося, вона змушена звертатися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у відповідності з ч. 5 ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що у свідоцтві про народження [PERSON] [INFO] батьком вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не заперечував своє батьківство. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами\~Сімейного кодексу України. Відповідно до\~ст.180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1\~ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач в повному обсязі не виконує обов'язки по утриманню своїх дітей, які встановлені\~ст. 180 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як він знаходиться у працездатному віці, має можливість працювати та отримувати відповідну заробітну плату. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років на день ухвалення рішення становить 1777 гривень. З врахуванням матеріального становища сторін, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. На підставі\~ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved