Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитро Юрійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що зазначений виконавчий напис вчинено нотаріусом без достатніх правових підстав, за відсутності документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 21.01.2021 року задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову; зупинено стягнення за виконавчим написом, вчиненим 08.09.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., зареєстрованим в реєстрі за номером 30891, у виконавчому провадженні ВП №63331325, який знаходиться на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Д.Ю. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 25.01.2021 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] , ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, призначено справу до судового розгляду. Відповідач у судові засідання не з`являвся, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідач не скористався своїм правом, наданим ст. 178 ЦПК України, та не надав відзив на позов. Треті особи не надали до матеріалів справи письмових пояснень щодо позовних вимог. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. не виконала вимог ухвали суду від 17.03.2021р. та не направила до суду належним чином засвідчену копію виконавчого напису №30891 від 08.09.2020р. та належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис. На підставі ст. 178 ЦПК України справа розглянута за наявними в ній матеріалами. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 08.09.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №30891, про звернення стягнення з [PERSON] , який є боржником, на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» суми боргу в розмірі 138 800,34 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценком Д.Ю. відкрито виконавче провадження ВП №63331325 з примусового виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса. Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 87 Закону України «Про нотаріат»). Частиною першою статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Вказана позиція, в тому числі, викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, 02 липня 2019 року справа № 916/3006/17 з подібних правовідносин. Під час розгляду справ такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та, залежно від встановленого, ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову (Постанова Верховного Суду від 26.06.18. у справі № 910/16252/17). Суд зазначає, що ухвалою від 17.03.2021р. у приватного нотаріуса були витребувані копії матеріалів, на підставі яких вчинено спірний виконавчий напис, а також копію виконавчого напису. На виконання вимог ухвали нотаріусом документів суду не надано. З наявних у матеріалах даної судової справи документів неможливо встановити чи дійсно настав строк виконання зобов`язання за кредитним договором та за який період і в якому розмірі у позивача перед відповідачем наявна кредитна заборгованість. У відповідності до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач зазначає про відсутність безспірної заборгованості перед відповідачем, а отже, і неправомірність вчинення нотаріусом виконавчого напису. Крім того, він, як військовослужбовець, посилається на п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», за яким військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами та організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Відповідачем не подано відзиву на позовну заяву, не надано належних доказів на підтвердження наявності безспірної заборгованості у позивача перед ним на момент вчинення виконавчого напису та не спростовано доводи позивача про відсутність безспірної заборгованості у позивача перед відповідачем, у тому числі і з урахуванням положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». За вказаних обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. З огляду на встановлені обставини суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення. За правилами ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду, підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved