Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовною заявою до Новоайдарської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, третя особа: приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу Луганської області Карпенко В. М. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], який за життя проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], разом із [PERSON]. Піля його смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить: 1/2 частини домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS]. За життя [PERSON] заповіту не склав, спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON], інші особи із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися. Проте, при зверненні [PERSON] до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Луганської області з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, нотаріус їй відмовила, у зв`язку з тим, що згідно технічного паспорту, виготовленого Новоайдарським РКПТІ на спадковий житловий будинок, станом на 07.06.2018 р. значаться відомості щодо самочинного будівництва, у зв`язку з чим не можливо видати свідоцтво про право на спадщину. На підставі вищенаведеного, [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно, саме на 1/2 частку житлового будинку, після смерті [PERSON] та на самовільно збудоване майно Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Новоайдарської селищної ради Шопін І. В. у підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, заперечень з приводу позовних вимог до суду не надав. Третя особа - приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу Луганської області В. М. Карпенко у підготовче судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у вирішенні питання покладалась на розсуд суду. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 7), який за життя проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], разом із [PERSON], що підтверджується копією довідки Новоайдарської селищної ради №13 від 29.01.2018 р. (аркуш копії спадкової справи №6). Піля смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, до складу якого входить: 1/2 частка домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку (а.с.9), копією технічного паспорта (а.с.12-16), копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.18), копією витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів (а.с.19). За життя [PERSON] заповіту не склав, що підтверджується копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (аркуш копії спадкової справи № 9), спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON], яка спадщину після померлого прийняла, подавши відповідну заяву до приватного нотаріуса, на підставі якої заведено спадкову справу №21/2018 (аркуш копії спадкової справи №8) інші особи з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися, що підтверджується копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (аркуш копії спадкової справи №7). Факт того, що позивач [PERSON], [INFO], є дружиною [PERSON], який помер [INFO], підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.10). Проте, при зверненні [PERSON] до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Луганської області з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, нотаріус їй відмовила, у зв`язку з тим, що згідно технічного паспорту, виготовленого Новоайдарським РКПТІ на спадковий житловий будинок, станом на 07.06.2018 р. значаться відомості щодо самочинного будівництва, у зв`язку з чим не можливо видати свідоцтво про право на спадщину, що підтверджується роз'ясненням приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Луганської області щодо порядку спадкування (а.с.20). Згідно абз. 1 ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без необхідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній , якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах про спадкування. Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як визнання права. Відповідно до роз'яснення Пленуму Верховного Суду України в п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В той же час, згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при розгляді справ даної категорії слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи, наявність в матеріалах спадкової справи повідомлення нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], спадкова справа заведена, доведено відсутність у [PERSON] можливості в нотаріальному порядку оформити право на спадщину, яка залишилась, що є підставою для звернення до суду за захистом права в судовому порядку шляхом його визнання, що відповідає положенням ст. 16 ЦК України, також встановлено, що визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно не порушує інтереси інших осіб. Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яку ратифіковано Україною 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до листа Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику у справах про спадкування". Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб. Представник відповідача та третя особа заперечень з приводу позовних вимог до суду не надали. [PERSON] наданими суду доказами, довела, що має право на спадщину за законом після померлого [PERSON] у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно в судовому порядку. Оскільки, визнання права власності на самочинне будівництво, необхідне позивачу для оформлення документів, а у відповідності зі ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, може бути визнане лише судом, то суд, вважає можливим встановити право власності на самочинні побудови. Крім того, згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на те, що представником відповідача визнано позовні вимоги у повному обсязі, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні На підставі ст. ст. 331, 376, 1218, 1220, 1221, 1261, ст. 16 ЦК України,

Outcome: approved