Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 10.10.2001 року працював в Державному підприємстві санаторій «Збруч», обіймав посаду директора, з 20.04.2006 року по 08.10.2012 року . При розрахунку йому не виплатили кошти в сумі 84439,21грн. Так як кошти не виплачені і по сьогоднішній день то згідно ст. 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки зазначені у ст. 116 КЗпП при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно довідки виданої підприємством, його середньоденний заробіток складав 156,70грн. Згідно довідки, виданої управлінням праці та соціального захисту населення Гусятинської райдержадміністрації від 12.09.2016року № 01-10/2055 за період з 09.10.2012року по 01.09.2016 року виробничими календарями затверджено 978 робочих днів. Отже середньоденний заробіток повинен становити 978днів х 156,70грн = 153252,60грн. Крім того ДП «санаторій «Збруч» повинно виплатити компенсацію в розмірі 75191,32грн. відповідно до Закону України від 19.10.2000р.№ 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Постанови КМ України від 21.02.2001р. №159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати». У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю. Представники відповідача [PERSON], [PERSON]. позовні вимоги визнали частково. Представник Державне управління справами в судове засідання не зявився, подав заперечення на позов, посилаючись на його необґрунтованість. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач з 20 квітня 2006 року по 8 жовтня 2012 року працював на посаді директора ДП «Санаторій «Збруч». (а.с.38-39). Як вбачається із довідки Державного підприємства «Санаторій Збруч» №155 від 24.10.2016 року, виданої [PERSON] заборгованість по заробітній платі, станом на становить 84439 грн. 21 коп. (а.а.25). Відповідно до ст. ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Таким чином суд вважає позов в частині стягнення заборгованості по заробітній платі обґрунтованим. Відповідно ст. 95 КЗпП України, заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку. Згідно положень Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Як вбачається із змісту довідки Державного підприємства «Санаторій Збруч» №110 від 25.08.2016 року, виданої [PERSON], сума компенсації втрати частини доходів, нарахованих із грудня 2010 року по жовтень 2012 року у звязку з порушення строків їхньої виплати станом на 25.08.2016 року становить 75032 грн.87 коп. (а.с.4). Як слідує із змісту довідки, сума компенсації нараховувалась стороною відповідача відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати». Таким чином позовні вимоги позову в частині стягнення компенсації втрати частини доходів в розмірі 75 032 (сімдесят пять тисяч тридцять дві) гривні 87 копійок обґрунтовані та підлягають до задоволення. Стосовно вимог позову про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 09.10.2012 року по 01.09.2016 року в розмірі 153 252 грн. 60 коп., суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Згідно довідки Державного підприємства «Санаторій Збруч» №108 від 17.08.2016 року, виданої [PERSON], середньомісячний заробіток на момент звільнення (09.10.2012 року) становив 3290 грн.61 коп., середньоденний заробіток 156 грн. 70 коп. (а.с.5). Як вбачається із повідомлення Управління праці та соціального захисту населення від 12.09.2016 року №01-10/2055 кількість робочих днів, [PERSON], в період з 09.10.2012 року по 31.12.2012 року складала 60 днів, у 2013 році 251 день, 2014 році 251 день, 2015 році 251 день, за період з 01.01.2016 року по 01.09.2016 року 165 днів. Загальна кількість робочих днів з 09.10.2012 року по 01.09.2016 рік складає 978 днів.(а.с.6). Розмір вимушеного прогулу становить 153 252 грн. 60 коп.(156.70 х 978). Згідно п. 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів" при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи ( одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час. Як вбачається із змісту пояснень позивача, підтверджується записами трудової книжки, [PERSON] після його звільнення з посади директора ДП «Санаторій «Збруч»: ■3 16.10.2012 року по 11.12.2012 року отримував в Гусятинському районному центрі зайнятості допомогу по безробіттю в розмірі 18 173 грн. 36 коп. (а.с.22). ■З 29.04.2013 року по 29.10.2015 року працював на посаді начальника відділу (завідувача сектору) охорони здоровя в Гусятинській районній державній адміністрації та за цей період отримав дохід в розмірі 84 600 грн. 90 коп. (а.с.116). ■З 15.05.2013 року по 30.10.2015 року працював на посаді лікаря-уролога Гусятинської ЦРКЛ на 0,25 ставки по сумісництву та отримав дохід н загальну суму 19 391 грн. 59 коп. (а.с.124). ■3 12.11.2015 року по 07.08.2016 року отримував в Гусятинському районному центрі зайнятості допомогу по безробіттю в розмірі 19 160 грн. 45 коп. (а.с.23). ■З 10.08.2016 року по 01.09.2016 року прийнятий на посаду адміністратора Гусятинської селищної ради та отримав дохід за цей період в розмірі 1674 грн. 77 коп. (а.с.115). За таких обставин, колегія суд приходить до висновку, що відповідач має сплатити позивачу суму середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 10 252 гривні 34 копійки (153 252 грн. 60 коп. - (18 173 грн. 36 коп.+ 19 391 грн. 59 коп.+ 84 600 грн. 90 коп. + 19 160 грн. 45 коп. + 1674 грн. 77 коп.). Таким чином суд вважає порушеними права позивача на своєчасне отримання заробітної плати та інших виплат, а тому приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу по заробітній платі та інших виплатах, а тому, відповідно, позов підлягає до часткового задоволення. Твердження сторони позивача про пропуск позивачем строків позовної давності є необґрунтованими, оскільки згідно рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України від 15 жовтня 2013 року, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, рішення в частині присудження виплати заробітної плати за один місяць допустити до негайного виконання. Згідно положень ст. 88 ЦПК України, стягнути з Державного підприємства «Санаторій «Збруч» на користь держбюджету Гусятинського району (судовий збір в розмірі 1697 гривень 42 копійки.\~\~ На підставі наведеного та

Outcome: approved