Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

29 квітня 2016 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом,\~який в подальшому уточнила. В обґрунтування уточненого позову, позивач посилається на те, що 09 вересня 2006 року нею з відповідачем укладений шлюб, від якого мають доньку [PERSON], [INFO], однак їхня сім'я розпалась, вона з чоловіком перестали підтримувати подружні стосунки, почали проживати окремо і на даний час у Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області знаходиться справа про розірвання шлюбу. За період шлюбу вони набули у власність квартиру № 27 в будинку № 39 на вулиці Радянська у місті Новомосковську Дніпропетровської області, яка була зареєстрована на відповідача. Оскільки взаємної згоди між ними не досягнуто, позивач просить визнати житлову квартиру № 27 у будинку № 39 в м.\~Новомосковську Дніпропетровської області спільною сумісною власністю подружжя, поділити спільне майно подружжя та визнати за нею право власності на 1/2 частину зазначеної вище квартири. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, одночасно позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, одночасно уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Представник відповідача адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача, одночасно позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст.\~197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони з 09 вересня 2006 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.\~10). 23 червня 2009 року у сторін від шлюбу народилась донька [PERSON] (а.с. 11). 17 квітня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладений договір купівлі-продажу квартири № 27 (двадцять сім), що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область. місто Новомосковськ, вулиця Радянська, будинок 39, загальною площею 48,10 м2, житловою площею 27,50 м2, яка складається з: коридору\~1 7,00 м2, ванної 2 2,70 м2, вбиральні 3 1,20 м2, кухні 4 7,60 м2, кімнати 5 16,30 м2, кімнати 6 11,20 м2, шафи 7 0,40 м2, шафи 8 0,40 м2, лоджії І 1,30 м2, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 1066 (а.с. 12-13), що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 2527807 від 17 квітня 2013 року (а.с. 14). Відповідно до ст.ст.\~60, 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині і чоловікові на праві спільної сумісної власності. Дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Згідно ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 25 Постанови № 11 від 21\~грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення законодавства щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У разі, коли жоден з подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального розподілу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до технічного паспорту на квартиру № 27 в житловому будинку №\~39 в м. Новомосковську Дніпропетровської області, остання розташована на сьомому поверсі дев'ятиповерхового будинку та складається з двох кімнат, загальною площею 48,1 м2, житловою площею 27,5 м2, у тому числі 1-а кімната 16,3 м2, 2-а кімната 11,2 м2, кухні площею 7,6 м2, вбиральні (сполученої) 1,2 м2, ванної кімнати площею 2,7 м2, коридору 7,0 м2, вбудованої шафи 0,4 м2; 0,4 м2. Квартира обладнана лоджією 1,3 м2 (а.с. 15-16). З урахуванням того, що спірне майно є неподільною річчю, приймаючи до уваги, що позивачем заявлені вимоги про поділ майна шляхом визначення ідеальних часток, проти чого відповідач не заперечував, враховуючи, що наявність будь-якої домовленості або шлюбного договору між сторонами судом не встановлено, суд приходить до висновку, що частки сторін в цьому майні слід визнати рівними і кожному з них належить по 1/2 частці майна, набутого в шлюбі. А тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved