Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

27 листопада 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини. 02.02.2018р. позивачі через канцелярію суду подали заяву про уточнення позовних вимог. В обґрунтування\~ заявлених вимог з врахуванням уточненої позовної заяви від 02.02.2018 р. позивачі посилаються на те, що після смерті їх батька [PERSON], який помер 06 травня 2010 р., відкрилась спадщина до складу якої входить право померлого на земельні ділянки площею 2,3001 га, площею 0,2500 га та 0,2545 га, що розташовані на території [PERSON] сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області. Також після смерті їх матері [PERSON], яка померла 16 листопада 2012 р,. відкрилась спадщина на належну померлій за життя земельну ділянку площею 3,5475 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області.Як спадкоємці за заповітами своїх батьків позивачі мають намір прийняти спадщину. Оскільки вони не були обізнані з наявністю заповітів батьків, вони пропустили визначений законом строк для подання відповідної заяви до нотаріальної контори, а тому змушені звернутись до суду. В судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не прибули, через канцелярію суду подали заяву про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги згідно з заявою про уточнення позовних вимог підтримали, просили позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області в судове засідання не прибув, хоча налужним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подав. З огляду на зазначені обставини, ухвалою суду від 02.02.2018р. ухвалено проводити заочний розгляд даної цивільної справи. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-СГ № 212056 від 07.05.2010 р., 06 травня 2010 р. помер [PERSON] (а.с.14). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у виді земельної ділянки площею 0,2545 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області, що стверджується Державним актом серії ЯА № 869100 від 24.02.2006 р.) (а.с. 18), земельної ділянки площею 0,2500 га , що розташована на території [PERSON] сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області, що стверджується Державним актом серії ЯА № 869099 від 24.02.2006 р.) (а.с. 19) та земельної ділянки площею 2,3001 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області, що стверджується Державним актом серії ЛВ № 076486 від 20.08.2004 р.) (а.с. 20). За життя [PERSON] склав заповіт, який був посвідчений 01.12.2004 р. секретарем Полоничівської сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області, яким на випадок своєї смерті розпорядився так, що все своє майно де б воно не було і зчого б воно не складалось заповів в рівних частинах своїм дітям [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно з свідоцтвом про смерть серії І-СГ № 290276 від 16.11.2012р., 16 листопада 2012 р. померла [PERSON] (а.с.15). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у виді земельної ділянки площею 3,5475 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області, що стверджується Державним актом серії ЛВ № 076487 від 20.08.2004 р.) (а.с. 21). За життя [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений 01.12.2004 р. секретарем Полоничівської сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області, яким на випадок своєї смерті розпорядилась так, що все своє майно де б воно не було і зчого б воно не складалось заповіла в рівних частинах своїм дітям [PERSON], [PERSON], [PERSON] Як видно з листа-відповіді № 2220/01-16 та № 2221/01-16 від 13.10.2017 р. Кам'янка-Бузької нотаріальної контори, спадкова справа після смерті [PERSON] який помер 06 травня 2010 р. та після смерті [PERSON], яка померла 16.11.2012 р. заведена не може бути в звязку з пропущеним шестимісячним строком для прийняття спадщини. Відтак, даний спір виник щодо визначення позивачам додаткового строку для прийняття спадщини після смерті їх батьків. Оцінивши зібрані по справі докази та норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов до висновку, що позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] пропустили строк для прийняття спадщини з поважних причин в зрахуванням наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Частина 3 ст. 1272 ЦК України визначає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї Постанови №7 від 30.05.2008р. "Про судову практику у справах про спадкування" зазначив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Досліджуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачем, судом встановлено наступне. Факт відсутності заяви позивачів про прийняття спадщини поданої до нотаріальної контори протягом шести місяців після смерті [PERSON] та [PERSON], а також те, що позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] на час відкриття спадщини не проживали разом із спадкодавцями, свідчать про те, що позивачі не вчинили необхідних дій для прийняття спадщини. Разом з тим, як встановлено судом, позивачі не були обізнані про наявність заповітів, посвідчених [PERSON] та [PERSON], на їх користь. Вказану обставину суд визнає поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, а тому позичам потрібно визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, згідно з якою необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Відтак, суд дійшов до висновку про необхідність визначення позивачам додаткового строку для прийняття спадщини, який слід визначити строком на два місяці. На підставі ст. ст. 1220, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст.10, 12, 13, 259, 263-265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved