Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

17 вересня 2020 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 17 вересня 2008 року постановою слідчого СВ Черкаського РВ УМВС України в Черкаській області капітана міліції Шаталова А.Є. його було притягнуто як обвинуваченого по справі № 2010700013 за ч.1 ст. 128 КК України. 11 вересня 2008 року відносно нього обрано запобіжний захід - підписку про невиїзд. Вироком Черкаського районного суду від 19 червня 2009 року [PERSON] засуджений до покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 18 серпня 2009 року вирок Черкаського районного суду скасовано, а справу повернуто прокурору Черкаського району на додаткове розслідування. В грудні 2009 року після проведення додаткового розслідування, справа була призначена до судового розгляду Черкаським районним судом та після проведення всіх необхідних слідчих дій під час судового розгляду в серпні 2011 року була повернута для проведення додаткового розслідування. В подальшому, жодний слідчих дій не відбувалося, а кримінальне провадження № 12013250270000061 було закрито 05 квітня 2018 року на підставі частини 1 статті 284 КПК України. Таким чином, кримінальне переслідування тривало 114 місяців та 18 днів. Зазначив, що у зв`язку з незаконними діями органу досудового слідства, прокуратури та суду, він був позбавлений права працювати, навчатись та жити повноцінним життям, спілкуватись з рідними та близькими, займатись вихованням свого сина. Незаконне притягнення до кримінальної відповідальності призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків та вимагали зусиль для організації свого життя. Розмір спричиненої моральної шкоди позивач оцінює, з урахуванням заяви про збільшення розміру відшкодування шкоди, поданої 21 січня 2021 року в сумі 690 000 грн, яку просить стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку. Також просив суд стягнути на його користь понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 вересня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 січня 2021 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Державну казначейську службу України. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 березня 2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Відповідач Головне управління Національної поліції в Черкаській області у встановлений судом строк надіслали відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позову просили відмовити, посилаючись на те, що саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір у правовідносинах, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Між тим, до позовної заяви не надано жодного належного доказу на підтвердження завданої йому моральної шкоди. Не надано доказів застосування додаткових зусиль для нормалізації життєвих зв`язків, здоров`я і відновлення стосунків з оточуючими людьми. Крім того, просили відмовити у стягненні витрат на правову допомогу, оскільки адвокатом та позивачем документально не доведено факт понесення витрат на професійну (правничу ) допомогу. Відповідач Державна казначейська служба України у відзиві на позовну заяву заперечували проти позовних вимог, мотивуючи свої заперечення тим, що Державне казначейство України не є розпорядником бюджетних коштів та не уособлює державу в бюджетних відносинах. Належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовою або службовою особою є держава, в особі органу, якого позивач зазначає порушником своїх прав. Як випливає зі змісту позову, Казначейство жодних прав та інтересів позивача не порушувало, та не могло відповідно до своїх повноважень здійснювати оперативну-розшукову діяльність, досудове розслідування стосовно позивача і відповідно моральна шкода завдана незаконними діями органів досудового слідства не може відшкодовуватись за рахунок бюджетних асигнувань Казначейства. Також посилаються на недоведеність позовних вимог, оскільки позивачем не надано жодного доказу в підтвердження факту заподіяння йому моральної шкоди чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, доказів необхідності додаткових зусиль для нормалізації життєвих зв`язків. Крім того, просили відмовити у стягненні витрат на правову допомогу, оскільки позивачем не долучено до матеріалів справи договір про надання правничої допомоги, детальний опис робіт, виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У відповіді на відзив, представник позивача - адвокат Микитенко В.І. вказує, що позивач зазначив підставою відшкодування моральної шкоди - час перебування під слідством чи судом, а отже визначений розмір моральної шкоди становить не менше мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством та судом. Інших самостійних підстав для відшкодування моральної шкоди позивач не зазначає, таким чином заподіяна моральна шкода внаслідок незаконного перебування під слідством та судом є презумпцією, та її розмір не підлягає доведенню, так як він визначений законодавцем. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Микитенко В.І. позовні вимоги підтримав повністю, з підстав, викладених у позові. Зазначив, що докази в підтвердження витрат позивача на правничу допомогу будуть надані в порядку частини 8 статті 141 ЦПК України та у встановлений строк. Представник Головного управління національної поліції в Черкаській області Желізняк В.І. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог. Просила відмовити у позові з врахуванням поданого відзиву. Представник Державної казначейської служби України в судове засідання не з`явилися, скерували до суду клопотання про розгляд справи без їх участі. Суд, заслухавши доводи та заперечення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 56 Конституції України встановлено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової шкоди і відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Судом встановлено, що 08 вересня 2008 року позивач [PERSON] був затриманий в порядку ст. 115 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України та поміщений до ІТТ Придніпровського РВ УМВС України. 11 вересня 2008 року [PERSON] був звільнений з ІТТ Придніпровського РВ УМВС України та відносно нього було обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд. Постановою слідчого СВ Черкаського РВ УМВС України в Черкаській області Шаталова А.Є. від 17 вересня 2008 року позивача [PERSON] притягнуто як обвинуваченого по справі з пред`явленням обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 128 КК України. Вироком Черкаського районного суду від 19 червня 2009 року [PERSON] засуджений до покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 18 серпня 2009 року вирок Черкаського районного суду скасовано, а справу повернуто прокурору Черкаського району на додаткове розслідування. В грудні 2009 року після проведення додаткового розслідування, справа була призначена до судового розгляду Черкаським районним судом та після проведення всіх необхідних слідчих дій під час судового розгляду в серпні 2011 року була повернута для проведення додаткового розслідування. Постановою слідчого СВ Черкаського РВП Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області Романчі Є.А. від 05 квітня 2018 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12013250270000061 закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, норми якої згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом національного права, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. На недопустимості порушення вимог цієї статті багато разів наголошувалось ЄСПЛ, в тому числі, в рішеннях справах: Сіреджук проти України (Siredzhuk v. Ukraine рішення у справі від 21 січня 2016 року, заява No 16901/03), Кривошей проти України (Krivoshey v. Ukraine, рішення у И від 23 червня 2016 року, заява No 7433/05). Відповідно до частини другої статті 1176 Цивільного кодексу України право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Право на відшкодування такої шкоди виникає, зокрема, у випадку закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати (стаття 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»). Згідно з пунктом 1 статті 1, пунктом 5 статті 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. У наведених у статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовується моральна шкода. Відповідно до частин другої, третьої статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Законодавець визначив мінімальний розмір моральної шкоди, виходячи з установленого законодавством розміру заробітної плати на момент розгляду справи судом, за кожен місяць перебування під слідством та судом. Тобто цей розмір у будь-якому випадку не може бути зменшено, оскільки він є гарантованим мінімумом. Але визначення розміру відшкодування залежить від таких чинників, як характер і обсяг страждань (фізичного болю, душевних і психічних страждань тощо), яких зазнав позивач, можливості відновлення немайнових втрат, їх тривалості, тяжкість вимушених змін у його життєвих і суспільних стосунках, ступінь зниження престижу, репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, і сама можливість такого відновлення у необхідному чи повному обсязі. Тобто суд має з`ясувати усі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості. Розмір відшкодування слід розраховувати виходячи з установленого законодавством розміру мінімальної заробітної плати на момент розгляду справи судом за кожен місяць перебування під слідством і судом. Подібні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-2203цс15, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 686/23731/15-ц (провадження № 14-298цс18) та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 522/1021/16-ц (провадження № 14-136цс19). Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» розмір мінімальної заробітної плати встановлено - 6000 грн, позивач перебував під слідством з 17 вересня 2008 року по 05 квітня 2018 року з моменту притягнення як обвинуваченого до моменту закриття кримінального провадження, всього 9 років 6 місяців 18 днів ( 114 місяців 18 днів) Таким чином, мінімальний розмір моральної шкоди відповідно до вимог Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» станом на час вирішення справи судом становить 690 000 грн. Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в статті 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим. Враховуючи характер, обсяг і тривалість страждань, яких позивач зазнав у зв`язку із пред`явленням обвинувачення у скоєнні злочину, вчинення якого не було доведено, тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, порушення сімейних зв`язків, погіршення стану здоров`я й інші негативні наслідки незаконного притягнення в якості обвинуваченого (підозрюваного) у кримінальному провадженні, які пов`язані із необхідністю докласти значних додаткових зусиль для відновлення та організації життя та здоров`я, суд дійшов висновку, що позивачем доведено розмір моральної шкоди у встановленому ним розмірі 690 000 грн, що відповідає принципам розумності, виваженості та справедливості. Суд вважає безпідставними заперечення представників Головного Управління Національної поліції в Черкаській області та Державної казначейської служби України про те, що позивач не надав доказів заподіяння моральної шкоди, оскільки такий факт повністю підтверджується матеріалами справи. Відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою за рахунок коштів державного бюджету відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845. Статтею 25 Бюджетного кодексу України встановлено, що Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою у порядку, визначеному законом. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 43 Бюджетного кодексу України Державна казначейська служба України, забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України. Згідно з ст. 44 Бюджетного кодексу України державний бюджет України виконується за розписом, який затверджується Міністром фінансів України відповідно до бюджетних призначень у місячний строк з дня прийняття закону про Державний бюджет України. Міністерство фінансів України протягом бюджетного періоду забезпечує відповідність розпису Державного бюджету України встановленим бюджетним призначенням, а також відповідність розподілу бюджетних асигнувань головним розпорядникам бюджетних коштів за загальним фондом державного бюджету за визначеними цим розписом періодами року відповідному прогнозу надходжень загального фонду державного бюджету протягом бюджетного періоду. Зважаючи на викладене, беручи до уваги те, що внаслідок незаконних дій органів досудового розслідування, позивачу спричинено моральну шкоду, спричинена шкода перебуває в причинному зв`язку з неправомірними діями органів досудового розслідування і прокуратури, суд, приходить до висновку, що з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь [PERSON] слід стягнути 690 000 грн. моральної шкоди.

Outcome: approved