Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

[INFO] в с. Могильне Гайворонського району Кіровоградської області померла мати [PERSON] - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого [INFO] Могильненською сільською радою Гайворонського району Кіровоградської області. Після її смерті відкрилась спадщина на належне її майно. [PERSON] є єдиним спадкоємцем на майно померлої як її син, що підтверджено довідкою Осіївської сільської ради. [PERSON] померла у віці 83 роки. В силу свого віку, вона не могла самостійно проживати, вести господарство та доглядати за собою. Тому, після того, як стан здоров'я [PERSON] погіршився, сім'я її сина забрала її до себе в Гайворонський район Кіровоградської області, де вони тривалий час проживали однією сім'єю. Син доглядав її, а після смерті поніс усі витрати по похованню та поминанню. Протягом визначеного законом шестимісячного строку, [PERSON] не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважав, що фактично прийняв спадщину. Однак, вирішивши юридично оформити спадщину, від нотаріуса дізнався, що так як [PERSON] була зареєстрована в с. Осіївка Бершадського району Вінницької області, то відсутні підстави вважати, що він фактично прийняв спадщину. Враховуючи зазначене, виявилось, що спадкоємець пропустив визначений законом строк для прийняття спадщини, тому, отримати свідоцтво про право на спадщину неможливо. Причиною пропуску строку для прийняття спадщини позивачем після смерті його матері є те, що вона проживала разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, тому він вважав, що фактично прийняв спадщину. У своєму роз'ясненні №16/02-31 від 06.02.2018 року нотаріус зазначив, що з метою прийняття спадщини позивачу необхідно звернутись до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Крім того, під час вивчення нотаріусом документів, було виявлено, що у свідоцтві про народження [PERSON], прізвище його матері вказано як «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть останньої, вона вказана як «[PERSON]». Розбіжності у написанні прізвища були допущені при переоформленні паспортів, після здобуття незалежності Україною у 90-х роках. Враховуючи вищенаведене [PERSON] звернувся в суд з позовом до до Осіївської сільської ради Бершадського району Вінницької області, в якому просить Встановити факт, що [PERSON], 1956 року народження є сином [PERSON], яка померла [INFO]. Постановити рішення, яким визначити [PERSON], 1956 року народження, додатковий достатній строк, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач, [PERSON], до початку розгляду справи по суті, надав на адресу суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи без його участі. Представник Осіївської сільської ради надав до суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що дана заява надійшла до суду 23.02.2018 року, ухвалою суду від 26.02.2018 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду на 05.04.2018 року. Згідно ст. 315 ч.1 п.1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ст. ст. 293, 315 ЦПК України та роз'яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", із змінами та доповненнями, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. З наданих суду матеріалів вбачається, що [INFO] в с. Могильне Гайворонського району Кіровоградської області померла мати [PERSON] - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого [INFO] Могильненською сільською радою Гайворонського району Кіровоградської області. У свідоцтві про народження [PERSON], прізвище його матері вказано як «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть останньої, вона вказана як «[PERSON]». Вищевказане підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] та копією свідоцтва про смерть [NUMBER]. Відповідно до довідки Осіївської сільської ради №187 [PERSON] 1929 р.н. є рідною матір'ю [PERSON]. Відповідно до довідки Осіївської сільської ради №174 від 07.02.2018 року позивач є спадкоємцем до майна померлої [PERSON] як її син. Протягом визначеного законом шестимісячного строку, [PERSON] не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважав, що фактично прийняв спадщину. Однак, вирішивши юридично оформити спадщину, від нотаріуса дізнався, що так як [PERSON] була зареєстрована в с. Осіївка Бершадського району Вінницької області, то відсутні підстави вважати, що він фактично прийняв спадщину. Враховуючи зазначене, виявилось, що спадкоємець пропустив визначений законом строк для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В п. 24 Постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного Суду України висловив наступну правову позицію, що у випадку, коли особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета доказування, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують факт того, що [PERSON], яка померла [INFO] є матір'ю [PERSON] та позивачем з поважних причин пропущено строк прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved