Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача та просить суд: встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме сертифіката на право на земельну частку (пай) КСГП «Прогрес», за номером № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , який зареєстрований в Книзі від 20.05.1997 року, серія [NUMBER] , розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах становить 6,5, виданий на підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 17.03.1997 року №128/97 - [PERSON] ; визнати сертифікат на право на земельну частку (пай) КСГП «Прогрес», за номером № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , який зареєстрований в Книзі від 20.05.1997 року, серія [NUMBER] , розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах становить 6,5, виданий на підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 17.03.1997 року №128/97 - втраченим; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на земельну частку (пай) у колективній власності КСГП «Прогрес» Білгород-Дністровського району Одеської області, розміром 6,5 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Позивач вказує, що він є спадкоємцем першої черги майна померлої та у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину після смерті матері. Інших спадкоємців, які звернулися із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори немає. Однак, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки оригінал правовстановлюючого документа на землю було втрачено. Суд, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Під час розгляду справи у суді, судом було задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги заяви підтримав, просив задовольнити. Представник Маразліївської сільської ради у судове засідання не з`явився, причина неявки суду не відома. У відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву з огляду на наступне. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане Виконавчим комітетом Базар`янської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, актовий запис №17. Той факт, що померла була матір`ю позивача підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] . За життя [PERSON] належала земельна частка (пай) у колективній власності КСГП «Прогрес» Білгород-Дністровського району Одеської області, розміром 6,5 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Земельна частка (пай) належала останній на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого на підставі рішення районної державної адміністрації від 17 березня 1997 року №128/97. Однак, як вбачається з відповіді управління агропромислового розвитку Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 22.02.2019 року №н-22 зазначений вище сертифікат було видано на ім`я [PERSON] . З огляду на викладене має місце допущення помилки у зазначенні імені матері позивача у сертифікаті на право на земельну частку (пай). Вказані обставини свідчать про необхідність встановлення факту належності правовстановлюючого документа у вигляді сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] матері позивача. Встановлення вказаного факту необхідно позивачу для оформлення своїх спадкових прав на майно, що увійшло до спадкової маси. За роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України в постанові № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 235 ЦПК України залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах. Враховуючи, що спірним питанням також є належність правовстановлюючого документа на земельну частку (пай) спадкодавцю, від вирішення якого залежить підтвердження права позивача на спадкування, то позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій об`єднав вимоги як щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Спадкоємцем першої черги майна [PERSON] є її син [PERSON] . Інших спадкоємців за законом чи за заповітом, які прийняли спадщину немає, що підтверджується інформаційною довідкою Арцизької районної державної нотаріальної контори від 02.05.2019 №611/01-16. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст.1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. На час відкриття спадщини позивач проживав разом зі спадкодавцем, що підтверджується довідкою виконкому Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 05.02.2019 року №73, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не відмовлявся від спадщини. Таким чином позивач є спадкоємцем першої черги майна померлої [PERSON] , який у відповідності до ч. 3 ст. 1268 є таким, що прийняв спадщину та додатково встановлювати вказаний факт не є необхідним. Звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, нотаріусом позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану земельну частку (пай), у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, на підставі якого це майно належало спадкодавцю. У зв`язку із викладеним нотаріусом було рекомендовано позивачу звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав. Відповідно до п. 23 ППВС України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду. Відсутність у спадкоємця оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно не позбавляє його права успадкувати вказане майно в судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦК України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Відповідно до ст.41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності отримується в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, позивач є спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті матері та у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Однак позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на земельну частку (пай). Права позивача, як спадкоємця підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved