Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

22 грудня 2017 року [PERSON] пред'явила вказаний позов, посилаючись на наступні обставини. [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, до ск- ладу якої входить земельна ділянка площею 4,36 га, розташована на території Нерушайської сіль- ської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Вона має право успадкувати спірну земельну ділянку як спадкоємець за законом в порядку першої черги. При зверненні до нотаріуса із заявою про прий- няття спадщини, вона отримала відмову у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа, що посвідчує право власності її батька на зазначене майно. Дійсно, після смерті батька залишилась тільки копія правовстановлюючого документа, оригінал було втрачено. Про втрату правовстанов- люючого документу нею розміщено оголошення в газеті «Татарбунарський вісник». Крім того, існує розбіжність у написанні імені спадкодавця в документах. Так, у свідоцтві про смерть ім'я ба- тька зазначене «[PERSON]», а у державному акті - «[PERSON]». Вважає, що вказані розбіжності є результатом помилки посадової особи, що складала зазначений документ. Зважаючи на це, проси- ла визнати за нею право власності на земельну ділянку, що залишилася після смерті спадкодавця. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розгля- нути за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник Нерушайської сільської ради у судове засідання не з'явився, сільський голова на- дав заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнав. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко- записувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здій- снюється. Як передбачено ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження за наявними у справі доказами у зв'язку з визнанням позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають до- казуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добро- вільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по су- ті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Ко- дексом випадках. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Із копій: паспорту серії [NUMBER], та свідоцтва про народження серії [NUMBER], ви- даного повторно (а.с.3,6), видно, що позивач народилася [INFO] в с.Нерушай Татарбунар- ського району Одеської області, її батьком зазначений: [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.5), [PERSON] помер [INFO] в с.Нерушай Татарбунарського району Одеської області. Копією державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] (а.с.7) під- тверджується, що земельна ділянка площею 4,36 га, що розташована на території Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, передана у приватну власність [PERSON]. Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON] померлого [INFO] у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на успадковане майно - земельну ділянку, що видно з листа нотаріуса (а.с.8). Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, загальною площею 4,3637 га, що розташована на території Нерушайської сільської ради Татарбунарського району становить 153641,08 грн., що видно з повідомлення відділу у Татарбунарському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 14.12.2017 р. (а.с.9). Газета "Татарбунарский вестник" № 5 від 17.02.2018 р. містила оголошення про недійсність де- ржавного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON], що видно з її копії (а.с.23). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В силу ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збе- реженням її цільового призначення, що визначено ч.1 ст.1225 ЦК України. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право спадкуван- ня почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги… Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадко- давця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за законом в порядку першої черги після померлого [PERSON], перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку є те, що оригінал державного акту на право приватної вла- сності на землю втрачено. Отже, суд вважає, що за позивачем має бути визнано право власності на земельну ділянку пло- щею 4,36 га, що залишилася після смерті [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved