overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

20 жовтня 2020 року позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 02 жовтня 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею. Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого виникали сварки та непорозуміння, які призвели до втрати почуття поваги та любові один до одного. Шлюбні відносини вони припинили у березні 2018\~року, з того часу спільне господарство разом не ведуть та проживають окремо. Спорів щодо поділу майна та визначення місця проживання дітей вони не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою суду від 11 грудня 2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін і відкрито провадження у справі (а.с.\~17). У судове засідання сторони не з`явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає (а.с. 12, 21). У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 02 жовтня 2009 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів Виконкомом Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за №\~39 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 8). [INFO] у сторін від шлюбу народився син [PERSON] та [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження, наданими суду у засвідчених позивачем копіях (а.с.\~9, 10). За час спільного проживання через\~\~взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними\~\~почуття любові один до одного,\~припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім`ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами припинені у березні 2018 року, з того часу спільне господарство вони разом не ведуть та проживають окремо. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, з урахуванням визнання позову відповідачем, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім`я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, на підставі ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" суд вважає за необхідне повернути позивачеві з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 420\~грн. 40 коп. (а.с.\~1), решта суми підлягає відшкодуванню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

20 жовтня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] , зареєстрований 12 лютого 2020 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Півніхно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис - № 156, посилаючись на неможливість збереження сім`ї. Спільне життя з відповідачем не склалося, їх шлюбні відносини фактично припинені. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище " [PERSON] ". Ухвалою судді від 21 жовтня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. До судового засідання відзив на позов не надходив. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Свої позовні вимоги підтримує. Відповідач надав письмове клопотання про проведення судового засідання без його участі. Як вбчається із клопотання відповідач позов позивачки підтримує та наполягає на його задоволенні, що розцінюється судом, як визнання позову. Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають у шлюбі, котрий зареєстрований 12 лютого 2020 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Півніхно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про що складено відповідний актовий запис - № 156. (а.с.4) Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки позивач категорично не має наміру та наполягає на розлученні. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

20 квітня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 14 грудня 1991 року виконкомом Новгородської селищної ради міста Дзержинська Донецької області, за актовим записом № 128. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося в зв'язку з різними поглядами на життя. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, повністю втрачено почуття любові і взаємоповаги. Позивач у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, заявлені вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Крім цього, відповідач просила залишити її прізвище «[PERSON]». Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що сторони написали заяви про слухання справи у їх відсутності, не бажають зберегти шлюб, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Майнового спору та питань щодо утримання дитини у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сім'ї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сім'ю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Судом також з'ясовано той факт, що відповідач має намір залишити прізвище "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

20 квітня 2017 року [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], в якому просять визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Позов обґрунтовано тим, що позивачам на праві приватної власності належить вищевказаний будинок, в якому зареєстровано місце проживання відповідача. Відповідач є родичем позивачів та з 2015 року не проживає за місцем реєстрації. Відповідач не користується житловим приміщенням, комунальні послуги не оплачує, добровільно знятись з реєстраційного обліку не бажає. Позивачі в судове засідання не з'явились, згідно письмової заяви підтримали заявлені позовні вимоги, просили суд справу розглянути без їх участі. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторонам на праві спільної часткової власності належало по 1/3 частині квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 20 грудня 1994 року на підставі ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду"(а.с.11). 12 серпня 2016 року позивач [PERSON] та відповідач уклали договір купівлі-продажу 1/3 частки квартири, відповідно до якого [PERSON] прийняв у власність 1/3 частку квартири за [ADDRESS] (а.с.9-10). Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області від 10 травня 2017 року [PERSON], [INFO], зареєстрований в [ADDRESS] з 21.11.2000 року (а.с.18). Як вбачається з акту від 04.04.2017 року, складеного комісією у складі керуючого ОСББ «Промислова 34» [PERSON], сусідів [PERSON] та [PERSON],в квартирі [ADDRESS] [PERSON] не мешкає з 06 жовтня 2015 року (а.с.7). Відповідно до ст.405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив, що відсутність відповідача в квартирі [ADDRESS] складає більш ніж рік, що є підставою для визнання відповідача таким, що втратив право користування даним житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

20 квітня 2018 року до суду надійшла заява [PERSON], заінтересована особа орган опіки та піклування Запитівської селищної ради Кам'янка-Бузького району Львівської області про визнання [PERSON] [INFO], недієздатним та встановлення над ним опіки. В обгрунтування заяви [PERSON] зазначає, що її синові [PERSON], [INFO].., згідно з медичними документами встановлено діагноз: розлад психіки та поведінки, стан асистенції з судомами. В зв'язку з тим, що [PERSON] внаслідок хвороби неусвідомлює значення своїх дій, не керує ними та потребує постійного стороннього догляду заявник просить суд у визначеному законом порядку визнати його недієздатним та встановити над [PERSON] опіку, призначивши її його опікуном. В судовому засіданні заявниця [PERSON] заяву підтримала повністю, просила суд заяву задоволити. Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Запитівської селищної ради Кам'янка-Бузького району Львівської області в судове засідання не з'явився, подали заяву протии заявленного позову заперечень не мають. Враховуючи зазначені обставини, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. [PERSON] народився [INFO] в с. Терновка, Жидачівського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про його народження [NUMBER] від 17.02.1973 року. Згідно з висновку судово-психіатричного експерта №340 від 14.09.2018 р. стверджується, що [PERSON], [INFO] страждає психічним розладом у формі розладів особистості та поведінки внаслдок органічного ураження головного мозгу змішаного ґенезу(травма голови, алкоголь, атрофічні зміни) з наростаючим психоорганічним синдромом. Потребує опіки . Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Враховуючи, що судом встановлено факт психічного розладу в [PERSON] який істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, то його потрібно визнати недієздатним. Відповідно до положень ч. 1ст.60 ЦК України та ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд ухвалючи рішення про визнання фізичної осиби недієздатною встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Вирішуючи питання про призначення опікуна [PERSON] суд виходить з наступного. Згідно з рішення Виконавчого комітету Запитівської селищної ради Кам'янка-Бузького району Львівської області від 27.11.2018р., №437/0221 "Про призначення опікуном" вирішено призначити опікуном [PERSON] [INFO]., його маму [PERSON] Враховуючи те, що судом не встанолено будь-яких обставин, які б перешкоджали призначенню [PERSON] опікуном , то суд дійшов до висновку, що заявницю потрібно призначити опікуном [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

20 липня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації. Даний позов позивачка мотивує тим, що вона є власником будинку №45 по вул.Щорса в с.Олександрівка м.Іллічівська. Відповідачі у даному будинку не проживають з моменту реєстрації. Вказані обставини перешкоджають вільному користуванню та розпорядженню належним позивачці майном, що й змусило позивачку звернутися до суду з вказаним позовом. У звязку з цим позивачка просить суд: - визнати [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] такими, що втратили право користування будинком №45 по вул.Щорса в с.Олександрівка м.Іллічівськ; - зняти відповідачів з реєстраційного обліку в будинку. Позивачка була належним чином повідомлена про день і час судового розгляду справи, однак до суду не зявилася та надала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідачі були належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи (а.с.27), однак до суду не з'явилися, причини своєї неявки суду не повідомили. Згідно ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, у зв'язку з неявкою відповідачів за даною цивільною справою, суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 27 листопада 2007 року (а.с.9), будинок №45 по вул.Щорса в с.Олександрівка м.Іллічівськ належить на праві приватної власності [PERSON] Згідно із довідкою з ЖЕД, [PERSON] разом із [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO] м.Іллічівськ. Згідно ст.383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання членів своєї сім'ї. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч.1 ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

20 липня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON], який зареєстровано 14 грудня 2012 року виконкомом Новосергіївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, актовий запис № 2. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 14 грудня 2012 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, через різні погляди на життя та ведення спільного господарства, в зв'язку з чим, втрачене почуття любові та поваги. З листопада 2014 року сторони проживають окремо, спільне господарство та бюджет не ведуть, спільні інтереси відсутні. Примирення та збереження сім'ї неможливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, направила до суду з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй дошлюбне прізвище - "[PERSON]". Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи судом повідомлений своєчасно та належним чином. Дослідивши письмові докази матеріалів справи, які надані сторонами, судом встановлено наступне. 14 грудня 2012 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано виконкомом Новосергіївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, актовий запис № 2 (а.с. 4). Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 5). Частиною 1 статті 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. В своїй заяві, поданій до суду, позивач просить розірвати шлюб, неявку належним чином повідомленого відповідача суд вважає, як свідчення того, що він також втратив будь-який інтерес до шлюбу з позивачем. Таким чином, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер, і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, які не бажають зберегти сім'ю, у зв'язку з чим позов [PERSON] слід вважати таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

20 липня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості , посилаючись на те, що згідно до укладеного договору 09.08.2013 року Публічне Акціонерне Товариство « Астра Банк » , та [PERSON] уклали кредитний договір № 300613046817001 (далі - Договір), згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 132 499 грн. 48 коп. на строк до 09.08.2018 року. Банк свої зобов'язання за Кредитним договором повністю виконав, надавши Відповідачеві кредит, в розмірі та строки передбачені Кредитним договором. 02.12.2013 року між Публічним Акціонерним Товариством « Астра Банк » та Публічним акціонерним товариством " Дельта Банк " було укладено договір купівлі - продажу прав вимоги . Станом на 04.06.2015 р. відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором , в результаті чого виникла прострочена заборгованість в розмірі на загальну суму 201 708,51 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 123401,62 грн.; сума заборгованості за відсотками -23012,39 грн.; пеня - 54400,25 грн.; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу - 472,28 грн.; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсотках - 421,97 грн. Просять стягнути з відповідача дану заборгованість. Згідно ухвали Апеляційного суду м.Києва від 07.07.2015 року підсудність даної справи визначена Святошинському районному суду м.Києва . Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю , проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач по справі в судові засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Виходячи з вищенаведеного та зі згоди позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

20 липня 2015 року позивач ПАТ "Акцент-Банк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 04.08.2008 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. На даний час [PERSON] умов договору не виконує, в зв'язку з чим станом на 27.06.2015 рік утворилася заборгованість в розмірі 27 855,76 грн. Просили суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, попередньо надав суду заяву, в якій просив суд розглядати справу без участі представника, позов підтримують в повному обсязі, щодо винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав. За наявності по справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання з постановленням заочного рішення. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 4.08.2008 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач належним чином зобов'язання не виконує, в зв'язку з чим станом на 27.06.2015 рік утворилася заборгованість в розмірі 27 855,76 грн., яка складається з: -3 000,00 грн. - заборгованість за кредитом; -14 338,10 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -8 715,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; -500,00 грн. - штраф (фіксована частина); -1 302,66 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач належним чином не виконує умови договору та не сплачує заборгованість по кредиту та відсотках, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Акцент-Банк» підлягають задоволенню. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати понесені при подачі позовної заяви, а саме сума судового збору в розмірі 278 грн. 26 коп.

Outcome: approved