Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, спричиненої внаслідок ДТП та стягнення заподіяної моральної шкоди, обґрунтовуючи вимоги тим, що 25 лютого 2021 року, о 20 годині 40 хвилин, водій [PERSON] рухаючись по вул. Троїцькій в сторону пр. Соборного в м. Запоріжжі, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2109, реєстраційний номер [NUMBER] , виїхав на регульоване перехрестя вулиці Троїцької з вулицею Олександрівською на заборонений червоний сигнал світлофору та скоїв зіткнення з автомобілем Mazda СХ-5, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням позивача , який рухався по вул. Олександрівській на зелений сигнал світлофору, чим порушив вимоги п. 8.7.3.Є Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.Вказані обставини підтверджуються постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.04.2021 року, прийнятою у справі № 331/1118/21, згідно якої відповідача було визнано винним у скоєні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Таким чином, судовим рішенням встановлено, що дії відповідача перебувають в безпосередньому причинному зв`язку із заподіяною шкодою (матеріальними збитками) позивачу. Загальний розмір спричиненої позивачу матеріальної шкоди складає 161 893,40 грн.. Цивільна відповідальність [PERSON] була застрахована в ТДВ СК «Кредо» (страховий поліс № АР800861). Ліміт страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілого, за вказаним полісом, дорівнює 130 000,00 грн. Розмір франшизи складає 2 600, 00 грн. 30.04.2021 року ТДВ СК «Кредо» на користь позивача було виплачено страхове відшкодування в сумі 127400, 00 грн. (за вирахуванням франшизи в розмірі 2 600,00 грн.).Таким чином, розмір майнової шкоди, з урахуванням витрат на оцінку транспортного засобу після ДТП, витрат на відновлювальний ремонт належного позивачу автомобіля та з урахуванням сплаченого страхового відшкодування, складає 34 493,40 грн. Оскільки відповідач відмовляється від сплати вказаної суми коштів в добровільному порядку, позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду, спричинену внаслідок ДТП в розмірі 34493,40 грн. та заподіяну моральну шкоду в розмірі 15000 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення, про що в матеріалах справи є відповідна заява. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Про дату, час і місце судового засідання відповідач повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку шляхом надіслання судової повістки за адресою його зареєстрованого місця проживання. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 25 лютого 2021 року, о 20 годині 40 хвилин, водій [PERSON] рухаючись по вул. Троїцькій в сторону пр. Соборного в м. Запоріжжі, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2109, реєстраційний номер [NUMBER] , виїхав на регульоване перехрестя вулиці Троїцької з вулицею Олександрівською на заборонений червоний сигнал світлофору та скоїв зіткнення з автомобілем Mazda СХ-5, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням позивача , який рухався по вул. Олександрівській на зелений сигнал світлофору, чим порушив вимоги п. 8.7.3.Є Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.Вказані обставини підтверджуються постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.04.2021 року, прийнятою у справі № 331/1118/21, згідно якої відповідача було визнано винним у скоєні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності(а.с.8-11). Таким чином, судовим рішенням встановлено, що дії відповідача перебувають в безпосередньому причинному зв`язку із заподіяною шкодою (матеріальними збитками) позивачу. Загальний розмір спричиненої позивачу матеріальної шкоди складає 161 893,40 грн. Цивільна відповідальність [PERSON] була застрахована в ТДВ СК «Кредо» (страховий поліс № АР800861). Ліміт страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілого, за вказаним полісом, дорівнює 130 000,00 грн. Розмір франшизи складає 2 600, 00 грн.30.04.2021 року ТДВ СК «Кредо» на користь позивача було виплачено страхове відшкодування в сумі 127400, 00 грн. (за вирахуванням франшизи в розмірі 2 600,00 грн.).Таким чином, розмір майнової шкоди, з урахуванням витрат на оцінку транспортного засобу після ДТП, витрат на відновлювальний ремонт належного позивачу автомобіля та з урахуванням сплаченого страхового відшкодування, складає 34 493,40 грн. (161 893,40 (загальна сума збитків) - 127 400,00 (сума страхового відшкодування) = 34 493,40 грн. Зазначена сума складається з: 31 893,40 грн. - залишок коштів на відновлювальний ремонт, який вийшов за межі ліміту страхової суми; 2 600 грн. - франшиза). Загальний розмір спричиненої позивачу матеріальної шкоди складає 161 893,40 грн., з яких: запчастини - 140 836,66 грн.; роботи-21 161,90 грн.; оцінка після ДТП - 731,50 грн., що підтверджуються нарядами- замовленнями, рахунками та платіжними дорученнями до них(а.с. 13-22). В позовній заяві позивач зазначає, що належний йому автомобіль був придбаний ним 17.06.2020 року та перебуває на гарантії, в зв`язку із чим всі роботи по автомобілю повинні виконуватися саме на авторизованій станції технічного обслуговування, тому всі роботи проводилися на станції, яка розташована безпосередньо в автосалоні, в якому купувався автомобіль.Також позивач зазначає , що на час ДТП, яка відбулася 25.02.2021 року, пробіг належного йому автомобіля складав 15 700 км., що підтверджується нарядом-замовленням № НІ007592 від 26.02.2021 року, в якому вказано пробіг (15 766 км.)(а.с. 13). Цивільна відповідальність [PERSON] була застрахована в ТДВ СК «Кредо» (страховий поліс № АР800861). Ліміт страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілого, за вказаним полісом, дорівнює 130 000,00 грн. Розмір франшизи складає 2 600, 00 грн. 30.04.2021 року ТДВ СК «Кредо» на мою користь було виплачено страхове відшкодування в сумі 127400, 00 грн. (за вирахуванням франшизи в розмірі 2 600,00 грн.), що підтверджується листом страхової компанії вих. № 2532 від 30.04.2021 року(а.с. 27). Таким чином, розмір майнової шкоди, з урахуванням витрат на оцінку транспортного засобу після ДТП, який проводився в присутності експерта страхової компанії відповідача - [PERSON] , витрат на відновлювальний ремонт належного позивачу автомобіля та з урахуванням сплаченого страхового відшкодування, складає 34 493,40 грн. (161 893,40 (загальна сума збитків) - 127 400,00 (сума страхового відшкодування) = 34 493,40 грн.).При цьому, вказана сума складається з:31 893,40 грн. - залишок коштів на відновлювачьний ремонт, який вийшов за межі ліміту страхової суми;2 600 грн. - франшиза. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Частиною другою даної норми встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі(право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з положеннями п.1) ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до адміністративного матеріалу, складеного працівниками патрульної поліції, автомобіль ВАЗ 2109 належить на праві власності [PERSON] . Водночас, з матеріалів вбачається, що [PERSON] керував транспортним засобом на відповідній правовій підставі (посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу). Вина відповідача у скоєній ДТП підтверджується адмінматеріалом та встановлена судовим рішенням від 15.04.2021 року, яке набрало законної сили. Факт виплати страхового відшкодування, за вирахуванням суми франшизи, підтверджується листом страхової компанії. При цьому, здійснена страхова виплата є недостатньою для повного відшкодування заподіяної відповідачем шкоди. З урахуванням зазначеного, заподіяна шкода, не покрита страховою виплатою, підлягає стягненню саме з [PERSON] . Відповідно до пункту 7 розділу 5 Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2014 року № 165, документами, що підтверджують надання послуги, є: акт передавання-приймання КТЗ (його складових частин (систем)) після надання послуг з технічного обслуговування і ремонту; наряд- замовлення, підписаний контролером якості (з проставлянням печатки виконавця (за наявності)) та замовником; документ, що підтверджує оплату послуг; рахунок-фактура; податкова накладна (для юридичних осіб). Згідно ч. 1 та п. 1 ч. 2ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі, до яких відносяться витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення пошкодженого майна. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до роз`яснень даних в п. 4 та 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно ст.9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Тобто, франшиза це ті збитки, попередньо прописані в договорі, які страховик не відшкодовує в разі виникнення страхового випадку. Як зазначалося вище, відповідач відмовляється в добровільному порядку відшкодувати заподіяну шкоду, в тому числі - франшизу в розмірі 2 600 грн. 00 коп. Таким чином відповідач, як заподіювач шкоди, має нести цивільно-правову відповідальність та відшкодувати заподіяну ним матеріальну шкоду, згідно викладених вище вимог законодавства, в розмірі не охопленому страховим відшкодуванням, що складає 34 493,40 грн. Згідно з положеннями ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.Частиною другою даної норми встановлено, що моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Позивач у позові зазначає , що пошкодження належного йому майна (автомобіля), яке відбулося внаслідок протиправних дій відповідача, а також поведінка [PERSON] під час самої події та в подальшому, призвели до таких негативних наслідків, як перебування у пригніченому стані, відчутті стійкого емоційного та фізичного дискомфорту, пов`язаного з необхідністю проведення оцінки пошкодженого автомобілю, його ремонтом і відшуканням грошових коштів на це, позбавлення можливості використовувати пошкоджений автомобіль під час його знаходження на ремонті, звернення до страхової компанії за страховою виплатою, та звернення до суду з позовною заявою. При цьому, позивач наголошує, що належний йому автомобіль є для нього дуже дорогою покупкою - його вартість сягає майже 30 000 доларів США. На час ДТП, як зазначалося вище, автомобілю виповнилося лише 8 місяців, тобто він є новим, пробіг складав 15 700 км., що звісно посилює відчуття пригніченості, оскільки вже після проведеного ремонту відсутнє відчуття нового та неушкодженого автомобіля, яке безумовно є важливим для кожного автовласника. Крім того, позивач зазначає , що після ДТП та під час розгляду справи в суді [PERSON] категорично заперечував факт порушення ним ПДР , а саме :проїзду ним перехрестя на червоний сигнал світлофора та лише після перегляду відеозапису, який був зафіксований на відео реєстраторі, встановленому в автомобілі позивача , позиція [PERSON] щодо невизнання своєї провини змінилась , він визнав, що дійсно проїхав перехрестя на забороняючий сигнал світлофора, що підтверджується копією постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.04.2021 року у справі № 331/1118/21( а.с. 8-11). З метою доведеності правоти, позивач був змушений збирати докази ( звертався до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя із заявою про ознайомлення з матеріалами справи, звернувся до КП «Запоріжміськсвітло» для отримання доказів - циклограми роботи світлофорів. Також приймав участь у розгляді справи в суді, оскільки йому необхідно було доводити факт того, що [PERSON] вказує неправдиві відомості, зазначаючи про рух на дозволяючий сигнал світлофора. Всі зазначені обставини призвели до порушення нормального життєвого ритму позивача. Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, із змінами, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25.05.2001 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. При вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди суд враховує конкретні обставини справи, обсяг моральних страждань позивача, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, наслідків, що наступили. З урахуванням вищезазначеного , зважаючи на те, що на теперішній час, відповідач, навіть визнавши свою вину у скоєні ДТП, відмовляється в добровільному порядку відшкодовувати заподіяну майнову шкоду позивачу, суд вважає, що належною компенсацією спричиненої позивачу моральної шкоди є сума 15 000 грн. Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн., сплачений позивачем при зверненні з позовною заявою до суду, що підтверджено платіжним документом № NOTKF3713M від 15 червня 2021 року(а.с.1). На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved