Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить розірвати спадковий договір від 27.12.2012 року, укладений між ним та відповідачем, який посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 27.12.2012 року між сторонами укладено спадковий договір, відповідно до умов якого після смерті позивача у власність відповідача переходить квартира [ADDRESS], а відповідач зобовязався виконувати розпорядження позивача відповідно до умов договору. Однак, відповідач свої обовязки за договором не виконує, у квартирі не проживає, не надає жодної допомоги та забезпечення, припинив спілкування. Протягом останнього року працював у Польщі, а на даний час проживає у м. Житомирі за іншою адресою. Тому, у зв'язку з невиконання відповідачем договірних зобов'язань позивач просить розірвати договір. В судовому засіданні позивач і представник позивача позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити. Позивач також вказав, що відповідач, який доводиться йому онуком, не виконує належним чином умови договору, тривалий час відповідача не бачив, про те, що він їздив працювати до Польщі не знав, дане питання між сторонами не узгоджувалося. Представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову. Вказав, що відповідач належно виконує умови договору, купує продукти харчування та ліки відповідно до потреби у цьому позивача. Останнім часом принесені продукти та ліки позивач не приймає. Дійсно, відповідач декілька місяців працював у Польщі, однак він залишив банківську картку з розміщеними на ній коштами своєму батькові [PERSON] - синові позивача для купівлі усього потрібного останньому. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, свідчення свідків, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 27.12.2012 року між [PERSON], [INFO] (відчужувач за договором) та [PERSON], [INFO] (набувач за договором) було укладено спадковий договір, згідно умов якого позивач передає, в разі своєї смерті, належну йому на праві власності квартиру №36, яка розташована по вул. В.Бердичівська, 7 у м. Житомирі у власність відповідача [PERSON] за умови виконання розпоряджень відчужувана, вказаних в цього договору (а.с.5-6). Договір нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №16319. Згідно п.8 спадкового договору, за згодою сторін на відповідача були покладені наступні розпорядження позивача: - забезпечення довічного проживання позивача в квартирі, що є предметом цього договору; - забезпечення відповідача, при необхідності, згідно з рецептами лікарів відповідними медичними, лікувальними засобами та продуктами харчування; - здійснення за власний рахунок набувача процедури поховання відчужувача, в разі його смерті, за християнським обрядом, на Корбутовському кладовищі міста Житомира. Пунктом 11 договору передбачено, що цей договір може бути розірваний за взаємним погодженням сторін, а у разі недосягнення згоди або невиконання набувачем майна розпоряджень відчужувача, цей спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача, а також на вимогу набувача майна у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача. Згідно п.13 договору контроль за виконанням умов договору відчужувач поклав на [PERSON] (свого сина, батька відповідача). Згідно ст.1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобовязується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Відповідно до ст.1305 ЦК України набувач у спадковому договорі може бути зобовязаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття. Статтею 1308 ЦК України встановлено, що спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Відповідно до положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Звертаючись з позовом позивач вказав, що відповідач не виконує умови договору, що є підставою для його розірвання. Заперечуючи щодо позову, відповідач вказав на належне виконання договірних зобов'язань. При цьому, як сторона позивача так і сторона відповідача обґрунтовуючи свої доводи посилаються на покази свідків. Так, свідок [PERSON] у судовому засіданні засвідчила про те, що вона є соціальним працівником і уже 10 років обслуговує позивача і приходить кожен понеділок та четвер. Однак, [PERSON] в квартирі ніколи не бачила. Позивач говорив, що онук до нього погано відноситься. Ліки та продукти купує соціальний працівник за кошти позивача. Свідок [PERSON] в судовому засіданні засвідчив про те, що він є сином [PERSON] та вказав, що в квартирі проживав [PERSON] з дружиною. [PERSON] допомагає позивачу продуктами та ліками. Коли [PERSON] знаходився у Польщі позивачу допомагав він сам. Також зазначив, що позивач виганяє [PERSON] з квартири. Про передачу квартири відповідачу було погоджено з іншим сином позивача, за що було сплачено 15 тисяч доларів. Свідок [PERSON] в судовому засіданні засвідчила про те, що вона є знайомою відповідача та вказала, що [PERSON] надавав допомогу [PERSON], бачила як приносив продукти та ліки, однак відповідач у квартирі тривалий час не проживає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні засвідчив про те, що [PERSON] приносив продукти та допомагав діду [PERSON] Також вказав, що [PERSON] був на заробітках з травня по вересень 2016 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні засвідчила про те, що [PERSON] надавав допомогу позивачу 1-2 рази на тиждень. [PERSON] приносив продукти, а [PERSON] говорив, що його хочуть отруїти. Свідок [PERSON] в судовому засіданні засвідчив про те, що від давно знає сімю [PERSON], приходив до них та ремонтував електричну проводку і знає, що [PERSON] носив продукти позивачу та піклувався про нього. Свідок [PERSON] в судовому засіданні засвідчила про те, що її чоловік є сином позивача, а [PERSON] її син. [PERSON] два рази на тиждень приносив позивачу продукти, телефонував йому. [PERSON] був улюбленим онуком позивача. Також вказала, що усі вимоги позивача були виконані, останній має велику пенсію. Крім того, коли [PERSON] поїхав до Польщі, то він залишив банківську карточку і чоловік знімав гроші з картки та купував продукти і ліки позивачу. Допомога позивачу надавалась постійно. З 2014 року [PERSON] проживав за іншою адресою, оскільки дід не давав йому проживати. Свідок [PERSON] в судовому засіданні засвідчив про те, що він є сусідом позивача. Вказав, що [PERSON] скаржився на онука та родичів. [PERSON] бачив рідко, зі слів позивача з ним проживає його внучата невістка та правнук. Про спадковий договір дізнався зі слів [PERSON] Позивач скаржився, що онук не допомагає і не проживає з ним. Скаржився, що повинен оплачувати навчання свого правнука. Свідок [PERSON] в судовому засіданні засвідчила про те, що вона є матірю [PERSON] - дружини відповідача. Після укладення договору [PERSON] доглядав за [PERSON] тиждень. Потім перестав приходити та доглядати, а в 2016 році поїхав до Польщі. Зі слів доньки та онука [PERSON] іноді ночував у квартирі. [PERSON] почав ходити до позивача після подання позову до суду. Свідок [PERSON] в судовому засіданні засвідчив про те, що він є сусідом [PERSON] Також вказав, що [PERSON] не бачив майже рік. [PERSON] сам ходить за продуктами та на базар, іноді допомагає невістка. Свідок [PERSON] в судовому засіданні засвідчила про те, що [PERSON] не бачила майже рік, допомагає позивачу дружина відповідача, в аптеку та магазин ходить теж вона. З літа 2016 року [PERSON] почав скаржитися, що онук йому не допомагає. Отже, свідки надали протилежні покази щодо виконання (не виконання) умов договору відповідачем. При вирішенні спору суд виходить з наступного. За своїм змістом спадковий договір передбачає його виконання особисто набувачем. Сторони не обумовили випадки, коли набувач з певних причин тимчасово не в змозі буде виконувати особисто розпорядження відчужувача. Також, сторони не визначили, яким чином має підтверджуватися виконання набувачем розпоряджень відчужувача. Судом встановлено, що відповідач весною 2016 року виїхав до Польщі де перебував до осені 2016 року. Дана обставина визнається сторонами, а тому не підлягає доказуванню згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України. Таким чином вбачається, що відповідач не міг особисто виконувати розпорядження позивача, при цьому, позивач вказав, що з ним не погоджувалася можливість виїзду відповідача на тривалий період закордон. Сторони не вносили відповідні зміни до договору щодо можливості виконання розпоряджень позивача іншими особами, зокрема особою, яка за договором має здійснювати контроль за його виконанням. При цьому, вказуючи на залишення відповідачем банківської картки для купівлі позивачу необхідних продуктів харчування, ліків тощо, відповідачем не було надано доказів наявності такої картки, її ідентифікуючих ознак, доказів зняття коштів з нею чи проведення розрахунків нею при купівлі товарів. Вбачається, що згідно посвідчення серії Є №023028 [PERSON], [INFO] є інвалідом першої групи (а.с.9). Згідно виписки із амбулаторної картки №96 поліклініки ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" від 17.03.2017р., [PERSON] обслуговується з 1980 року. З виписки вбачається, що позивач неодноразово на протязі 2015-2016 років оглядався лікарями у зв'язку з хворобами та отримував рекомендації з лікування за допомогою певного переліку лікарських засобів (а.с. 77). Отже, дане підтверджує потребу позивача в лікарських засобах. Однак, вказуючи про купівлю ліків для позивача відповідач не надав жодного письмового доказу придбання ним ліків згідно рецептів лікарів, самих виписаних рецептів. Суд не бере до уваги твердження про відсутність потреби у позивача у купівлі ліків, або продуктів харчування набувачем, оскільки позивач має достатній дохід, а згідно умов договору забезпечення необхідними лікувальними засобами та продуктами харчування здійснюється у разі необхідності. Таке трактування умов договору суперечить його суті, так як виконання розпоряджень відчужувача не можна ставити в залежність від наявностей у нього можливостей забезпечити свої потреби самостійно. Враховуючи, що внаслідок погіршення взаємовідносин між сторонами, а також тривалою відсутністю відповідача в Україні розпорядження відчужувача за спадковим договором не виконувалися (не могли бути виконані) набувачем особисто, тому спадковий договір підлягає розірванню. Наведені стороною відповідача обставини укладання договору не можуть бути підставою для відмови в позові. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved