Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

18 липня 2017 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні користування власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, вказуючи, що їй та її чоловікові [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло належить житлова квартира [ADDRESS], в якій зареєстровані її онуки [PERSON] та [PERSON] Чоловік позивачки [PERSON] [PERSON] помер 21 жовтня 1996 року, та вона фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка. Онук позивачки [PERSON], не проживає за адресою позивачки з лютого 2015 року та з цього часу він до квартири не з'являється, особисті речі відповідача у помешканні відсутні, його місцезнаходження невідоме. Позивач, являючись власником нерухомого майна, обмежена у своїх правах власника, так як відповідач фактично не проживаючи у квартирі, добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажає, внаслідок чого позивач несе додаткові витрати по утриманню житла та не може розпорядитися своєю власністю, зазнає труднощів в оформленні субсидії, тому просила усунути перешкоди у здійсненні користування жилим приміщенням шляхом визнання відповідача особою, що втратила право користування зазначеним жилим приміщенням. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином в порядку ст.ст. 74,76 ЦПК України. За таких обставин зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Свідок [PERSON] пояснив в судовому засіданні, що з відповідачем у справі вони рідні брати. Приблизно два роки, він пішов з дому та не повернувся, можливо поїхав за межі України на заробітки. З того часу брат не проживає у квартирі, добровільно не знявся з реєстрації за адресою реєстрації: [ADDRESS]. Його місце знаходження у теперішній час точно не відомо, зв*язок вони не підтримують. Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідка, дослідивши докази по справі, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що позивачка [PERSON] (а.с.3-4) народилась 11 серпня 1941 року у м. Костянтинівка Донецької області, згідно сторінки паспорту з відміткою про місце проживання зареєстрована у [INFO] (а.с.4) є отримувачем пенсії за інвалідністю ІІ групи, що вбачається з копії посвідчення № 107-107 та копії довідки ЛТЕК № 078239 (а.с.6-9). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 27 січня 1994 року виданого на підставі розпорядження Відділу по приватизації при заводі«Автоскло» № 166 від 06 березня 1994 року, зареєстрованого у Костянтинівському міському БТІ, номер запису 111 в книзі 536, [PERSON], [PERSON] належить на праві спільної власності житлова квартира [ADDRESS]. 21 жовтня 1996 року у м. Костянтинівка Донецької області помер [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про смерть [PERSON] І-НО № 170127, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Костянтинівка 21 жовтня 1996 року (а.с.13) Згідно довідки КП «СЄЗ №3» № 5157/1 від 11 липня 2017 р. (а.с. 11) виданої [PERSON], яка проживає та зареєстрована за адресою: [INFO], з якою зареєстровані її онуки: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Відповідно до акту перевірки паспортного режиму від 11 липня 2017 року складеного паспортисткою КП «СЄЗ» [PERSON] (а.с. 12), квартиронаймачем квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] є [PERSON], [INFO] За зазначеною адресою зареєстровані онуки квартиронаймача: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], який зареєстрований у вищевказаній квартирі з 08 жовтня 2008 р., однак фактично не проживає у квартирі з лютого 2015 року, його особисті речі на момент проведення перевірки у помешканні відсутні, що своїми підписами підтвердили свідки [PERSON], [PERSON] У добровільному порядку відповідач [PERSON], [INFO], місце реєстрації не змінює, на вимоги позивача [PERSON] про зняття з реєстраційного обліку не реагує, у зв*язку з чим позивач несе додаткові витрати по утриманню житла, зазнає складнощів в оформленні субсидії та не може розпорядитися своєю власністю за власним розсудом. Відповідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.. Приймаючи до уваги викладене, а також враховуючи, що порушене право власності позивача [PERSON] потребує захисту, необхідно усунути перешкоди у здійсненні нею цього права, визнавши відповідача [PERSON] особою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS], шляхом зняття [PERSON] з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Outcome: approved