Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який був зареєстрований 26 квітня 2011 року у виконкомі Серафинецької сільської Ради Городенківського району Івано-Франківської області. В позові зазначив, що від спільного проживання у них народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою і перебуває на її вихованні. Причиною розірвання шлюбу послужила та обставина, що [PERSON] з самого початку їхнього подружнього життя не поважала позивача як чоловіка. На даний час сторони не проживають спільним життям, і [PERSON] вважає, що зберегти сім'ю неможливо. Відповідачка кошти, які позивач їй дає на утримання сім'ї витрачає на свої особисті та розважальні проблеми. У зв'язку із такою поведінкою відповідачки, [PERSON] вирішив остаточно шлюб розірвати, поскільки вважає, що у них сім'ї як такої не було і не може бути. Порушення справи про розлучення є наслідком обдуманих позивачем дій внаслідок неправильної поведінки відповідачки. Не заперечує в тому, щоб син [PERSON] залишився на вихованні [PERSON], хоча і згідний був би виховувати його особисто. [PERSON] подала до суду позовну заяву (зустрічну) до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій просить: 1) об'єднати в одне провадження з позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини; 2) постановити судове рішення про періодичне (щомісячне) стягнення з [PERSON] [PERSON] [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 усіх доходів [PERSON] , але не менше (на випадок коли [PERSON] непрацюватиме та доходів не матиме) 30 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку; 3) стягнення аліментів присудити стягувати з моменту пред'явлення позову [PERSON] і до 01.08.2029 року - до дати повноліття [PERSON]; 4) стягнення аліментів за один місяць звернути до негайного виконання. Позовні вимоги мотивовані тим, що у сторін є неповнолітня дитина [PERSON]. Дитина проживає з матір'ю, [PERSON], з моменту народження; відповідач щодо дитини давно веде себе неадекватно, вживає нецензурну лексику, дитині хамить, ображає вихователів дитини. Про способи виконання обов'язку за законом в досудовому порядку, тобто про обов'язки утримувати дитину, сторони не домовилися, домовитися не можуть, нотаріальних договорів по даному питанні не укладали. Позивач вважає, що оскільки відповідач має постійний дохід, аліменти з нього підлягаючі стягненню на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини повинні становити 1/3 частину від усіх доходів відповідача. [PERSON] практично здоровий, на своєму утриманні не має непрацездатних дружини, батьків, дочки, іншого сина, в т.ч., відсутні інші обставини, які б слугували для присудження меншого розміру аліментів від максимально можливого його розміру на одну дитину. Ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 21.04.2016 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини об'єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони в судове засідання не з'явилися. Подали до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі в судовому засіданні. [PERSON] не заперечує про задоволення позову [PERSON] про стягнення аліментів, позов про розірвання шлюбу підтримує. [PERSON] не заперечує у задоволенні позову [PERSON] про розірвання шлюбу, позов про стягнення аліментів підтримує. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище Калинка) [PERSON], [INFO], зареєстрований 26.04.2011 року у виконкомі Серафинецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 7, що стверджено повторним свідоцтвом про шлюб серії І-НМ № 127709, виданим 22.10.2013 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що стверджено копією свідоцтва про народження серії 1-НМ № 184443, виданого 17.08.2011 р. Серафинецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сімя розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позов про розірвання шлюбу слід задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що син сторін [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] Батько [PERSON] в добровільному порядку кошти на утримання дитини не надає. Конституцією України визначено основні права й обовязки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, ч.2 ст.51 Основного Закону визначено, що батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвеції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до положень ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України " Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Обовязок батьків утримувати дітей до досягнення останніми повноліття визначено статтею 180 СК України. Статтею 183 згаданого Кодексу передбачене визначення розміру аліментів у частці від заробітку. Згідно з ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача по зустрічному позову - [PERSON] аліментів в частковому відношенні до його заробітку, а саме в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина [PERSON], [INFO]. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивач по зустрічному позову звернулася до суду з позовом 06.04.2016 року, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дитиною повноліття. Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 112, 114, 141, 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved