Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

[PERSON] 01.09.2016 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 28.08.1992 року у виконавчому комітеті Поповицької сільської ради Мостиського району Львівської області зареєструвала шлюб з відповідачем, змінивши дівоче прізвище Караб'як. Від спільного подружнього життя з відповідачем у них є сини - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [INFO] року у позивачки народився син - [PERSON], батьком якого був записаний відповідач, однак,біологічним батьком є [PERSON]. Окрім цього у провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області знаходиться справа за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання батьківства. Протягом останніх чотирьох років фактично не підтримують шлюбних стосунків, причиною яких стали постійні непорозуміння між ними, та як наслідок сварки, скандали, відсутність довіри та спільних інтересів. Вважає, що примирення між ними неможливе і немає сенсу продовжувати спільне сімейне життя, а збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 22.08.1992 року у виконавчому комітеті Поповицької сільської ради Мостиського району Львівської області, актовий запис №9. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та дала пояснення, аналогічні, викладеним у позовній заяві, а також додатково пояснила, що відповідач її не поважав, застосовував до неї рукоприкладство, з відповідачем разом не проживає більше чотирьох років, на даний час має іншого чоловіка, дитину від нього, хоче з ним офіційно зареєструвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був належно повідомлений, причини неявки суду не відомі, письмових заперечень на позовну заяву не надав, заяву про розгляд справи у його відсутності не надіслав, тому суд на підставі ч.4 ст. 169 ЦПК України вважає за можливе слухати справу за його відсутності. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони одружилися 28.08.1992 року у виконавчому комітеті Поповицької сільської ради Мостиського району Львівської області, актовий запис №9 /а.с.3/. Від спільного подружнього життя з відповідачем у них є сини - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на даний час є повнолітні. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами склалися неприязні відносини, з 2012 року проживають окремими сім»ями, подружні відносини між сторонами припинені, стали чужими, не ведуть спільне господарство, позивач має іншого чоловіка, з яким, в подальшому, має намір зареєструвати офіційно відносини, [INFO] року у позивачки народився син (а.с.5), із-за таких обставин позивач втратила почуття любові та поваги до відповідача. Позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі. Згідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. З огляду на стійке волевиявлення позивачки, та, беручи до уваги наведені обставини, в тому числі і те, що сторони понад чотири роки проживають окремими сім»ями в різних населених пунктах, не ведуть спільне господарство, позивач втратила почуття любові та поваги до відповідача, стверджує, що має іншого чоловіка та дитину від нього, неявка в судові засідання відповідача також свідчить про його байдуже ставлення до збереження сім'ї, суд вважає, що формальне існування шлюбу суперечить інтересам сторін із-за невизначеності їх соціального статусу, неможливості вирішувати особисте життя, а тому шлюб при таких обставинах слід розірвати. Малолітню дитину залишити проживати з позивачкою з огляду на те, що вона проживає з нею. Судові витрати, понесені позивачкою, при поданні позову до суду у відповідності до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача. А тому,

Outcome: approved