Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

15 березня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просить ухвалити рішення, згідно якого стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з моменту подання позову до суду та до досягнення дітей повнолітнього віку. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 08 вересня 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, який був розірваний рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова 19 листопада 2013 року. Від шлюбу вони мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], яка є інвалідом дитинства, та потребує постійного догляду, діти проживають разом з нею. Діти знаходяться повністю на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дітей не надає та не приймає участі в утриманні дітей. Тому вона була вимушена звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву, згідно якої підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі та просила розглядати справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що з 08 вересня 2007 року [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який був розірваний рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 листопада 2013 року. (а.с.3). Згідно з копією свідоцтв про народження [PERSON], який народився [INFO] року та [PERSON] яка народилася [INFO] року. Батьком дітей відповідно до свідоцтв про народження є [PERSON] (а.с.4-5). Відповідно до медичного висновку №73 від 17.09.2012 року Комунального закладу охорони здоров'я Харківської міської дитячої лікарні №2, [PERSON] є дитиною інвалідом. (а.с.6) Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі. Як роз'яснено в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення . Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, а частинами 1, 4 статті 60 ЦПК встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом, відповідач не являється платником аліментів іншим дітям, його матеріальне становище дозволяє сплачувати аліменти, проти позову він не заперечує. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку. Відповідно до положень ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ст.ст. 80, 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно з положеннями ч.3 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави, так як позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved