Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

24.11.2017 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON], мотивуючи тим, що він є спадкоємцем за заповітом [PERSON], [INFO], яка проживала за адресою: [ADDRESS], та яка померла [INFO] року. На момент смерті [PERSON] він був за межами Одеської області та не зміг своєчасно отримати довідку про її смерть. Наскільки йому відомо [PERSON] поховали на Болградському цвинтарі силами Комунального підприємства «Горводоканал», оскільки родичів і спадкоємців, окрім нього, після її смерті не залишилося. Свідоцтво про смерть нікому не видавалося і реєстрація смерті [PERSON] не відбулася. Заявнику необхідно встановити факт смерті [PERSON], без чого він не може отримати свідоцтво про її смерть та прийняти спадщину. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву, якою підтримав свої вимоги, наполягав на їх задоволенні, розгляд справи просить провести у його відсутності. Представник заінтересованої особи Болградської міської ради Одеської області - Арнаутов М.І., який дії на підставі довіреності, в судове засідання не з'явився, надав заяву, в який не заперечує проти задоволення вимог [PERSON] та просить розглянути справу у його відсутності. Розглянувши подані документи та матеріали, суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Як вбачається зі змісту ст.ст. 12,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Пунктом 8 частини 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до частини 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих в п. 13 Постанови..., суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Частиною 1 ст. 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Судом встановлено, що 24.10.2016 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого заповіла належне їй на праві приватної власності нерухоме майно (частка житлового будинку, частка земельної ділянки), що розташоване за адресою: [ADDRESS] - [PERSON]. Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Ажинтаревим В.В. та зареєстроване в реєстрі №№1509, 1510 (а.с.6). [PERSON] зареєстрована у [ADDRESS] з 30.03.1965 року, що підтверджується її паспортом громадянина України (а.с.5). Також судом встановлено, що [INFO] року в чергову частину Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від фельдшера сімейної медицини м.Болград, про те, що [INFO] року о 10:00 годині у своїй будівлі за адресою [ADDRESS], померла громадянка [PERSON], [INFO], що підтверджується матеріалами кримінального провадження №12017160270000009 (ЖЄО №44 від [INFO] року). Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Допустимими за змістом частини першої цієї статті є докази, одержані в порядку, встановленому законом. Відповідно од ст. 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» (за внесеними змінами від 09 вересня 2011 року), підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи ,- не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за одним місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністративного закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України. Оскільки, реєстрація смерті [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану № 00019315725 від 29.12.2017 року, то є підстави в судовому порядку встановити факт смерті громадянки [PERSON], яка померла [INFO] року у м.Болграді. Згідно з п. 13 Постанови № 5 від 31 березня 1995 року Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Факт смерті [PERSON], [INFO] знайшов підтвердження в судовому засіданні, тому вимога заявника підлягає задоволенню шляхом встановлення факту смерті [PERSON]

Outcome: approved