Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності. Позов мотивовано тим, що [INFO] , в м. Вінниця, помер дід позивача - [PERSON] , [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої також входить право спільної сумісної власності на: - земельну ділянку, площею 0,1000 гектарів, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); адреса: [ADDRESS] , кадастровий номер: 0510136600:02:052:0178, що належала померлому [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ВН, виданого Вінницькою міською радою 04 жовтня 2000 року, на підставі рішення Вінницької міської ради від 28 грудня 1995 року № 959 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.04.2018 року, індексний номер витягу 119669574. - земельну ділянку, площею 0,0224 гектарів, цільове призначення: для ведення садівництва (для індивідуального садівництва); адреса: [ADDRESS] , кадастровий номер 0510136600:02:052:0064, що належала померлому [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. - земельну ділянку площею 0,0063 гектарів, цільове призначення: для будівництва індивідуального гаража; адреса; [ADDRESS] , кадастровий номер: 0510136600:02:052:0065, що належала померлому [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Позивач зазначає, що в усіх державних актах та Витягах з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності не зазначено розміри часток кожного співвласника у праві власності на земельні ділянки, а зазначено про те, що ці земельні ділянки є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] , в зв`язку з чим позивач не має можливості оформити свої спадкові права після смерті [INFO] діда - [PERSON] , що підтверджується постановою Першої вінницької державної нотаріальної контори від 06 листопада 2019 року за № 3683/02-31. Крім того, позивач зазначає, що 29.03.2018 року [PERSON] склав заповіт, яким заповідав все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право - онукові [PERSON] , [INFO] . Даний заповіт був посвідчений 29.03.2018 року державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Дишкант М.В., та зареєстрований в реєстрі за № 2-767. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті діда - [PERSON] , який помер [INFO] . Особи, які мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [INFO] [PERSON] , та прийняли спадщину відсутні. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв позивач, так як у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини в нотаріальну контору і на 1/2 частку житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] отримав Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 06.11.2019 року, зареєстроване в реєстрі за № 2-2226. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на три земельні ділянки, які також розташовані за цією ж адресою що і спадковий житловий будинок, в Першій вінницькій державній нотаріальній конторі позивач позбавлений можливості так як розмір часток померлого у праві спільної сумісної власності на усі три земельні ділянки не визначено. Жодної письмової домовленості між [PERSON] та [PERSON] про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності на земельні ділянки, площею 0,1000 га., 0,0063 га., та 0,0224 га. не існувало, також не існує і відповідного договору між ними про визначення розміру часток, чи рішення суду про розподіл власності саме на земельну ділянку. В даний час, в зв`язку зі смертю одного зі співвласників - [PERSON] , позивач не має можливості вирішити даний спір з відповідачем інакше ніж в судовому порядку. Таким чином, для здійснення свого права на спадкування майна після смерті [PERSON] , позивачу, як спадкоємцю необхідно визначити розмір часток кожного співвласника у праві спільної сумісної власності, а саме на: -земельну ділянку, площею 0,1000 гектарів, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; адреса: [ADDRESS] , кадастровий номер: 0510136600:02:052:0178; -земельну ділянку, площею 0,0224 гектарів, цільове призначення: для ведення садівництва (для індивідуального садівництва); адреса: [ADDRESS] , кадастровий номер: 0510136600:02:052:0064; -земельну ділянку, площею 0,0063 гектарів, цільове призначення: для будівництва індивідуального гаража; адреса: [ADDRESS] , кадастровий номер: 0510136600:02:052:0065, що належали померлому [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Так як, дані три земельні ділянки належали первинно двом особам, а саме: на праві спільної сумісної власності: [PERSON] та [PERSON] , то відповідно частки співвласників на земельну ділянку є рівними і мають дорівнювати по 1/2 частині на кожного. Крім того, кожному співвласнику [PERSON] та [PERSON] також належить право власності на Ѕ частку у праві власності на житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 03.02.1990 року державним нотаріусом Третьої вінницької державної нотаріальної контори Хоменко Л.В., зареєстроване в реєстрі за № 2-102. Таким чином, після смерті [INFO] [PERSON] , відкрилася спадщина саме на 1/2 частку у праві власності на земельні ділянки. Для того, щоб вирішити спір в досудовому порядку позивач звертався до Першої вінницької державної нотаріальної контори, але отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.11.2019 року за № 3683/02-31, а тому був вимушений звернутися з даним позовом до суду. Ухвалою суду від 13.07.2021 року відкрито провадження у справі за загальними правилами позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 05.08.2021 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задоволити, справу розглядати у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій позов визнала, не заперечила проти його задоволення та просила справу розглядати у її відсутність. Відповідно до ч.4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось. Дослідивши матеріали справи, суд приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідач є донькою [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.06.1966 року. Відповідно до Свідоцтва про одруження, відповідач [PERSON] одружилась з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] », Свідоцтво серії [NUMBER] від 26.04.1975 року. Батьками позивача [PERSON] є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.03.1976 року. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 04.04.2019 року. Як вбачається із Свідоцтва про право на спадщину за законом №2-2226 від 06.11.2019 року, виданого державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Дишкант М.В., спадкоємцем зазначеного у Свідоцтві майна [PERSON] , 1929 року народження, який помер [INFO] є його онук [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видане зазначене свідоцтво складається із: 1/2 частки житлового будинку з прибудовами, господарських будівель та споруд, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до державних актів та Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності не зазначено розміри часток кожного співвласника у праві власності на земельні ділянки, однак зазначено про те, що ці земельні ділянки є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] . Із заповіту від 29.03.2018 року вбачається, що [PERSON] заповідав все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право - онукові [PERSON] , [INFO] . Даний заповіт був посвідчений 29.03.2018 року державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Дишкант М.В., та зареєстрований в реєстрі за № 2-767. Відповідно до довідки з ККМ «Слов`янка» від 10.06.2021 року за №559 [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса першої вінницької державного нотаріальної контори Дишкант М.В. за №3683/02-31 від 06.11.2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, що розташовані по [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що частка спадкодавця у спільному майні не виділена (не визначена). Згідно\~ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визначення часток спадкодавця та інших співвласників (сторін по справі) у праві спільної сумісної власності на спірну земельну ділянку з метою реалізації права позивача на спадкування за законом. Встановленим судом фактичним обставинам у справі відповідають правовідносини, визначені нормами спадкового права, а також нормами\~ЦК України\~щодо спільної власності. Відповідно до ч.1\~ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Зі змісту\~ст. 357 ЦК\~вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Згідно ч. 1\~ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно ч.2\~ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п. 5\~постанови Пленуму Верховного суду України\~\~від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до положень\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Визначаючись щодо позовних вимог, суд враховує положення вказаних вище норм законодавства про рівність часток, визнання відповідачем позовних вимог, а також ту обставину, що жодних інших домовленостей про розмір часток між співвласниками не було, жодних доказів щодо домовленостей про інший розмір часток суду не представлено, а також те, що частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду, а не визначення часток не дає можливості позивачу набути право власності на вказану вище частину земельної ділянки в порядку спадкування. При цьому суд враховує роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що викладені в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Тому, з огляду на викладене, враховуючи те, що позивач як спадкоємець не може юридично закріпити своє право на спадщину без попереднього визначення розміру часток спадкодавця в спадковому майні, суд приходить до висновку, що позовна вимога про визначення розміру часток співвласників у спільній сумісній власності на земельні ділянки, що розташовані по [ADDRESS] , підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved