Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

23.04.2018 року представник позивачки [PERSON] на підставі відповідної довіреності 04.04.2018 року звернувся до суду з позовом до Пекурівської сільської ради та просив визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] року померла [PERSON], яка за життя прийняла спадщину свого чоловіка [PERSON]. Єдиним спадкоємцем за заповітом померлої [PERSON] є позивачка. Спадкова справа після смерті [PERSON] була заведена у приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу Сова В.Ф. Спірний спадковий будинок був побудований подружжям [PERSON]. Даний будинок відносився до суспільної групи "колгоспний двір". За життя [PERSON] та [PERSON] право власності на вищевказаний будинок не зареєстрували. Дані обставини перешкоджають оформити спадкове право позивачки на спірний будинок в нотаріальному порядку і є причиною звернення до суду. У судове засідання позивачка та представник позивачки не з'явилися, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином. В поданій до суду заяві представник позивачки просив розглянути справу у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.( а.с. 2 зв.). Представник відповідача - Пекурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. В.о. старости Пекурівської сільської ради П'ятковська Н.В. надала до суду заяву від 07.05.2018 р. про розгляд справи без їх участі, проти вимог [PERSON] Пекурівська сільська рада Городнянського району Чернігівської області не заперечує. ( а.с. 28). Згідно положень ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Приватний нотаріус Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області - Сова В.Ф. про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилась, листом на адресу суду просила розглянути справу без її присутності. (а.с.29). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За правилами частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, дійшов висновку, що визнання позову не порушує права та інтереси інших осіб, а позовні вимоги є обґрунтованими, виходячи з наступного. За даними паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого Деснянським ВМ УМВС України в Чернігівській області 05.03.2009 року, встановлено, що його видано [PERSON], [INFO]. (а.с.3). Зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 29 січня 1950 року одружились, про що було зроблено запис за № 2. Після реєстрації одруження прізвища подружжя: [PERSON], [PERSON]. (а.с.8). Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року в с. Пекурівка Городнянського району Чернігівської області, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. (а.с.5). За даними довідки виконкому Пекурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 16.04.2018 року № 146 встановлено, що на день смерті [INFO] року [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS], разом з ним в цьому будинку постійно були зареєстровані та постійно проживали : [PERSON] з 1954 року, виписана [INFO] року у зв'язку зі смертю. (а.с.13). Отже спадщину за законом до майна померлого [PERSON] відповідно до ст. 529,549 ЦК УРСР, що діяв на момент його смерті, прийняла [PERSON], як дружина померлого. [PERSON] померла [INFO] року в селі Пекурівка Городнянського району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. ( а.с. 4 ). Після смерті [PERSON] позивачка, як спадкоємець за заповітом, 09 грудня 2016 року звернулася до приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Сова В.Ф. з відповідною заявою про прийняття спадщини. 09.12.2016 року була заведена спадкова справа № 165/2016 до майна [PERSON] 31.01.2017 року діти спадкодавця - [PERSON] та [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Сова В.Ф. з заявами про відкликання раніше поданих заяв про прийняття обов'язкової частки у спадковому майні [PERSON].(а.с.30-39). Як встановлено з письмових доказів справи, до складу спадщини [PERSON] увійшов житловий будинок [ADDRESS] З довідок виконкому Пекурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 16 квітня 2018 року № 146, 147 встановлено, що в будинку [ADDRESS] в період з 1991 по 1995 роки були постійно зареєстровані та постійно проживали : [PERSON], [PERSON]. Вищезазначене домоволодіння мало статус колгоспного двору. Члени колгоспного двору [PERSON] та [PERSON] не втратили права на частку в його майні. (а.с.13). Статтею 120 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) було передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, та жилий будинок. За положеннями ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) розмір частки члена колгоспного двору встановлювався, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Оскільки права на вказаний будинок виникли до набрання чинності Законом України «Про власність», до цих правовідносин мають застосовуватись правила ст. 120,123 ЦК УРСР/ в редакції, що діяла до 16.12.1993 р./, відповідно до яких майно колгоспного двору належало його членам на праві власності. Отже, [PERSON] на момент її смерті мала у власності в цілому житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], оскільки половина цього будинку була набута нею за життя як членом колгоспного двору, а другу половину цього будинку вона успадкувала після смерті її чоловіка. З довідки від 03 травня 2018 року № 30 встановлено, що Городнянським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації технічна інвентаризація за адресою : [ADDRESS] не проводилась, справа в архіві відсутня. (а.с.40). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивачка позбавлена можливості оформити спадщину на спірний будинок в нотаріальному порядку, оскільки право власності спадкодавця на спірний будинок не було зареєстроване за її життя. Частина 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Оскільки реєстрація права власності на нерухоме майно в сільській місцевості на момент закінчення будівництва спірного будинку законодавчо передбачена не була, а за даними погосподарської книги спірний будинок мав статус колгоспного двору, право власності, яке виникло у членів цього колгоспного двору, визнається дійсним і при відсутності його державної реєстрації. Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності особи на майно може бути визнано судом, якщо це право не визнається іншою особою. Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 року № 79, передбачає, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (присадибних ) житлових будинків, господарських будівель і споруд є технічний паспорт. З виготовленого Городнянським РГ БТІ технічного паспорта встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] позначений на плані: А-1 житловий будинок, а-1 веранда, загальною площею 48,6 кв.м., в т.ч. житловою площею 16,2 кв.м., Б-1 сарай, В-1 пригребиця, погріб, 1 ворота з хвірткою, 2 огорожа. ( а.с. 10-11). Згідно звіту про оцінку майна № 79 встановлено, що вартість житлового будинку, що знаходиться по вулиці Центральній, буд. 36 в селі Пекурівка Городнянського району Чернігівської області становить 24520,00 грн. (а.с.14). Врахувавши зібрані у справі докази та надавши їм оцінку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та підтверджені належними доказами справи, тому наявні підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Враховуючи наведене,

Outcome: approved