Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

15 листопада 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. У сторін народились двоє синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.12.2012 з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 550 грн. щомісяця на кожну дитину. Позивач зазначає, що не дивлячись на те, що з часу ухвалення судового рішення встановлений статтею 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів для дитини відповідного віку підвищився, відповідач сплачує аліменти з урахуванням мінімального розміру аліментів, встановленого рішенням суду у 2012 році. Відповідач сплачує аліменти, але їх не достатньо для утримання дітей. Крім того, позивач зазначає, що вона несе додаткові витрати на утримання дітей, у зв`язку з тим, що вони мають ряд захворювань, перебувають під наглядом лікарів педіатрів та потребують подальшого обстеження та санаторно-курортного оздоровлення. Відтак, позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 950 грн. щомісяця на кожну дитину, а також додаткові витрати в розмірі по 800 грн. на кожну дитину. Позивач в судове засідання не з`явилась надала заяву про розгляд справи за її відсутності, при цьому, у вказаній заяві просила залишити без розгляду позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат на утримання дітей. Відповідач надав до суду заперечення, в яких позов визнав в частині вимог про збільшення розміру аліментів. Разом\~ з тим, заперечуючи проти стягнення додаткових витрат, зазначив, що він є фізичною особою-підприємцем та його середньомісячний дохід у 2017 році становив 6583 грн. 33 коп., з яких він сплачує єдиний податок, єдиний соціальний внесок, утримує непрацездатну матір, а також сплачує аліменти на утримання дітей. Відповідач зазначає, що позивач, посилаючись на перебування дітей під постійним медичним наглядом, не надала жодних документів, які б підтверджували, що це потребує фінансових затрат, а тому вважає позовні вимоги в цій частині такими, що не підлягають задоволенню. Ухвалою від 13 липня 2018 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області позов в частині вимог [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дітей був залишений без розгляду відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] в частині вимог про збільшення розміру аліментів на утримання дітей підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведені законодавчі вимоги, суд вважає за необхідне зупинитися на наступному. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які на цей час проживають разом з позивачем. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.12.2012р. у справі № 1806/7568/12 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 550 грн. щомісяця на кожну дитину. З довідки №1067/Б/18-19-13 від 13.02.2018р. вбачається, що [PERSON] є фізичною особою- підприємцем та\~ за період з 01.01.2017р. по 31.12.2017р. працював на спрощеній системі оподаткування та згідно з поданою декларацією платника єдиного податку обсяг його доходів склав 79000 грн. 00 коп. З наявних в матеріалах справи дублікатів чеків вбачається, що з січня 2014 року по\~ грудень 2017 року включно відповідач сплачував на користь позивача аліменти на утримання дітей. Вирішуючи питання про наявність підстав для зміни розміру аліментів, які стягуються з відповідача, суд виходить з таких мотивів. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частинами 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991 держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України та пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, та у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, підставою для звернення до суду із позовом про збільшення розміру аліментів відповідно до положень статті 192 Сімейного кодексу України є зміна матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення, або поліпшення стану здоров'я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що з часу присудження аліментів, через значні інфляційні процеси в Україні, значно підвищилася вартість життя. Окрім того, законом збільшений прожитковий мінімум для дітей (згідно з Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік"\~\~ для дітей віком від 6 до 18 років він\~ складає: з 1 січня 2018 року - 1860 грн., з 1 липня 2018 року - 1944 грн., з 1 грудня 2018 року - 2027 грн) та мінімальний розмір аліментів, який не може бути менший ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Враховуючи, що розмір аліментів, які присуджені до стягнення\~ з відповідача на цей час є нижчим ніж встановлений законом мінімум, а тому не дозволяє повноцінно утримувати дітей, суд дійшов висновку, що матеріальний стан позивача як одержувача аліментів\~ погіршився, визначений раніше судом розмір аліментів не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дітей та сьогоднішній день є таким, що не узгоджується з нормами чинного законодавства, що згідно із статтею 192 Сімейного кодексу України є підставою для збільшення розміру аліментів. Беручи до уваги вищевикладені норми закону, погіршення матеріального стану позивача, як отримувача аліментів, а також те, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а відповідач є особою працездатного віку і спроможний надати матеріальну допомогу, суд вважає, що визнання відповідачем позову в частині збільнення розміру аліментів на утримання дітей не суперечить вимогам закону та не порушує прав інших осіб, а відтак у суду є всі підстави для задоволення відповідних позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню на користь держави\~ судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп., від оплати якого позивача звільнено вказаним Законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved