Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

22.04.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказує, що на підставі ордеру на право мешкання, [PERSON], [INFO] є наймачем житлового приміщення за адресою: [ADDRESS]. 06.04.2015 року [PERSON] помер. В цій квартирі зареєстрована позивачка, її чоловік - [PERSON], син - [PERSON] та відповідач, її брат- Кармазін [PERSON] тривалий час відповідач за місцем реєстрації не проживає, про житло не піклується, за комунальні послуги не сплачує, його особисті речі в квартирі відсутні. Тому позивач просить в судовому порядку визнати відповідача таким, що втратив право користуватися житловим приміщення, для вирішення питання стосовно оплати комунальних послуг. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач до суду не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що [PERSON] з 1995 року не проживає за адресою: [INFO]. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою позивачки та зазначила, що [PERSON] за місцем реєстрації не проживає тривалий час, його особисті речі в квартирі відсутні. Вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивач на підставі ордеру на право мешкання зареєстрована за адресою: [INFO]. В зазначеній квартирі зареєстровані її чоловік [PERSON], син [PERSON] та відповідач, її брат [PERSON] З 1995 року відповідач за місцем реєстрації не проживає, про житло не піклується, за комунальні послуги не сплачує, його особисті речі в квартирі відсутні, що підтверджено актом вуличного комітету від 13.04.2016 року (а.с.4). Згідно ст.ст. 71,72 ЖК, особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності понад шість місяців у місці проживання. Судом встановлено, що реєстрація відповідачів чинить перешкоди позивачам у володінні, користуванні та розпорядженні належним майном, протиправно обмежує його у здійсненні свого права власності, чим порушуються вимоги ч.1\~ст.321 ЦК України, якою передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Чинне цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які відчужили своє житло (за колишнім власником житла у разі його зміни). За таких умов, втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла. Згідно п. 34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ від 07.02.2014 року №5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла.\~Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої\~статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Враховуючи вищевказане, маються всі підстави для визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved