Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

28.09.2020 року до Великомихайлівського районного суду Одеської області звернувся представник позивача за довіреністю [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] , відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 107137,34 грн. та судовий збір в розмірі 2102,00 грн. Свої вимоги представник позивача за довіреністю [PERSON] мотивує тим, що 09.08.2019 року АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладена оферта на укладання угоди про надання кредиту, кредитний договір №500820069. Відповідно до умов вказаного договору, позивач зобов`язується надати відповідачеві кредит у сумі 98331,37 грн. у строк з 09.08.2019 року до 12.08.2023 року. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит в сумі 98331,37 грн. У порушення умов договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 12.07.2020 року має заборгованість за кредитом на загальну суму 107137,34 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості. У зв`язку з систематичним порушенням боржником своїх обов`язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору йому було нараховано неустойку (штраф) в сумі 1772,67 грн. У зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Ухвалою суду від 07 жовтня 2020 року було відкрито провадження у зазначеній справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, в матеріалах справи наявне клопотання, в якому останній просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Згідност. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до\~ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Розглянувши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про\~\~задоволення позовних вимог за наступних підстав. Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з того, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу кредиту, які регулюються параграфами 1, 2\~глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання повинне виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. При цьому відповідач, як сторона кредитного договору зобов`язаний повернути позивачу одержаний кредит та сплатити відсотки (ч.1\~ст. 1054 ЦК України). Згідно\~\~ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (пені). Судом встановлено, що 09 серпня 2019 року АТ "Альфа-Банк" та [PERSON] уклали оферту на укладення угоди про надання кредиту № 500820069. Відповідно до умов Договору, відповідач зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені договором повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 до нього - графіком погашення кредиту. Відповідно до умов вищевказаного договору, відповідач отримав кредит у сумі 98331,37 грн., у строк з 09.08.2019 року та датою повернення 12.08.2023 року. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до частини другої статті\~\~1054\~та частини другої статті\~\~1049 Цивільного кодексу України\~наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ч. 1 ст.\~546, ст.\~549 ЦК України, виконання зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання, і як передбачає п. 3. ч. 1\~ст. 611 ЦК України, сплата неустойки є правовим наслідком порушення зобов`язання. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором у відповідача станом на 12.07.2020 року виникла заборгованість по кредитному договору у розмірі 107137,34 гривен, а саме: - строкова заборгованість - 84510,96 грн; - прострочена заборгованість - 8604,89 грн; - строкова заборгованість по нарахованих процентах та комісіях - 1781,84 грн; - прострочена заборгованість по нарахованих процентах та комісіях - 10466,98 грн; - штрафи - 1772,67 грн. Таким чином, відповідачем порушені умови договору, що призвело до виникнення вище вказаної заборгованості. У відповідності до положень ст.ст.13,\~81,\~83 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Згідно\~\~ст.82 ч.1 ЦПК України\~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення (стаття 229 ЦПК України). Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно\~ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно\~ст. 2 ЦПК України. Таким чином, відповідач знехтував своїм правом щодо подання суду доказів та можливого доведення перед судом їх переконливості. Вимогами\~ст. 536\~\~ЦК України\~передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно\~ст. 611 ЦК України\~\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 1049 ЦК України\~закріплює обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановленні договором. Відповідно до вимог\~ст. 1050 ч. 2 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів за договором позики. За викладених обставин суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, оскільки вони ґрунтуються на підставах, визначених діючим законодавством. Стаття 625 ЦК України\~визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Грошовим зобов`язанням вважається зобов`язання, змістом якого є сплата боржником грошей. Правила даної статті розповсюджуються на будь-які грошові зобов`язання. Частина 1 статті встановлює виключення із загального правила про припинення зобов`язання у зв`язку із неможливістю його виконання (ст. 607 ЦК). Оскільки грошові кошти є родовими речами, неможливість виконання такого зобов`язання (наприклад, внаслідок відсутності у боржника грошей), не звільняє його від відповідальності. Тобто в будь-якому випадку боржник зобов`язаний відшкодувати кредиторові завдані збитки, сплатити неустойку та нести інші наслідки, передбачені зазначеною статтею.\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст.ст.141\~ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідача витрати, понесені позивачем за оплату судового збору, в розмірі 2102 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved