Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

21.05.2011 року між ПАТ «Альфа Банк» та відповідачем було укладено Договір кредиту № 621002389, згідно з умовами якого, ПАТ «Альфа Банк» надав відповідачу кредит на принципах поворотності, платності, строковості, у сумі 11900 грн., з кінцевим строком погашення до 21.05.2012 року. [PERSON] виконував взяті на себе зобовязання неналежним чином, що спричинило виникнення простроченої заборгованості за договором кредиту. Внаслідок істотних порушень [PERSON] зобовязань за договором кредиту, ПАТ «Альфа Банк» визнав строк повного повернення кредиту таким що настав, та розпочав процедуру досудового врегулювання проблемної заборгованості. Але вимоги ПАТ «Альфа Банк», щодо погашення простроченої заборгованості відповідачем були проігноровані, а заборгованість не сплачена. 23.12.2013 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 2013-1, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа Банк» відступив на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна», своє право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 621002389 від 21.05.2011 року, укладеного між [PERSON], прострочена заборгованість за яким станом на 23.12.2013 року складала 17255,65 грн. Таким чином, не сплачена заборгованість за Договором кредиту № 621002389 від 21.05.2011 року, станом на дату складання даної позовної заяви, складає: 17255,65грн. З метою вирішення питання, щодо сплати [PERSON] заборгованості за позивач неодноразово телефонував та надсилав повідомлення з проханням здійснити оплату заборгованості, а також надіслав відповідачу вимогу про погашення простроченої заборгованості. Відповідач всі звернення проігнорував, вимогу не задовольнив, погашення простроченої заборгованості не здійснив. Враховуючи вищенаведене, ТОВ "Росвен Інвест Україна" звернулося в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованість за договором кредиту № 621002389 від 21.05.2011 року, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] в сумі 17255,65 грн. та стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» витрати по сплаті судового збору в сумі 243,6 грн. \~ Представник позивача, надав до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив справу слухати за його відсутності. Відповідач, [PERSON], в судове засідання двічі не з'явився, хоча був завчасно та належним чином повідомлений про місце та час судового засідання, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень. \~ Враховуючи наведене суд, в порядку ч. 4 ст. 169 ЦПК України прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявних у матеріалах доказів. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 224 ЦПК України У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи та давши їм належну юридичну оцінку судом встановлено наступне: 21.05.2011 року між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] було укладено договір кредиту № 621002389, за умовами якого, ПАТ «Альфа Банк» надав відповідачу кредит у сумі 11900 грн., з кінцевим строком погашення до 21.05.2012 року. [PERSON] виконував взяті на себе зобовязання неналежним чином, що спричинило виникнення простроченої заборгованості за договором кредиту № 621002389 від 21.05.2011 року. В наслідок істотних порушень [PERSON] зобовязань за договором кредиту, ПАТ «Альфа Банк» визнав строк повного повернення кредиту таким що настав, та розпочав процедуру досудового врегулювання проблемної заборгованості, здійснюючи телефоні дзвінки, письмові повідомлення про необхідність сплати простроченої заборгованості. Але вимоги ПАТ «Альфа Банк», щодо погашення простроченої заборгованості відповідачем були проігноровані, а заборгованість не сплачена. 23.12.2013 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 2013-1, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа Банк» відступив на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна», своє право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 621002389 від 21.05.2011 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Альфа Банк», прострочена заборгованість за яким станом на 23.12.2013 року складала: по тілу кредиту - 8035,55 грн.; прострочені відсотки за користування кредитом - 0 грн.; прострочена комісія - 0 грн; пеня - 9220,1 грн., разом: 17255,65 грн. Відповідно до договору факторингу № 2013-1 від 23.12.2013 року, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна», ТОВ «Росвен Інвест Україна» набув статус нового кредитора за договором кредиту № 621002389 від 21.05.2011. Таким чином, не сплачена заборгованість за Договором кредиту № 621002389 від 21.05.2011 року, станом на дату складання даної позовної заяви, складає: 17255,65грн. З метою вирішення питання, щодо сплати [PERSON] заборгованості за позивач неодноразово телефонував та надсилав повідомлення з проханням здійснити оплату заборгованості, а також надіслав відповідачу вимогу про погашення простроченої заборгованості. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) та ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Статтею 530 ЦК України визначено, що зобов'язання повинно бути виконане у встановлений строк його виконання. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч.1 ст.610 цього Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Положеннями ст. 1049 ЦК України закріплено обов'язок Позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Зазначені обставини переконують суд в наявності підстав для задоволення позову та стягнення заборгованості в розмірі17255 грн 65 коп. Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує с з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до задоволених позовних вимог. В зв'язку з цим суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення на його користь з відповідача судового збору в розмірі 243 грн 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved