Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Котиківської сільської ради, в якому просить визнати за ним право на завершення приватизації землі шляхом державної реєстрації права власності на земельну ділянку, призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га, кадастровий номер 2621681601:01:001:0254, розташовану по вул. Федьковича,15 в с. Котиківка Городенківського району Івано-Франківської області та отримання свідоцтва про право власності на цю земельну ділянку на імя позивача. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач постійно проживає у житловому господарстві по вул. Федьковича, 15 в с. Котиківка Городенківського району, яке згідно Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 25.11.1982 року належало його матері [PERSON], з якою вони проживали разом та вели спільне господарство. 17 березня 2005 року [PERSON] вчинила заповіт, згідно якого житловий будинок по вул. Федьковича,15 в с.Котиківка та все інше належне їй майно, де б воно не було та з чого б не складалося, - розпорядила позивачу. Заповіт ніким не скасовувався та не оскаржувався. 19 січня 2016 року [PERSON] померла. З метою реалізації спадкових прав, в межах передбаченого ст.1269 ЦК України строку, позивач звернувся до Городенківської районної державної нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа, що доводиться Витягом із Спадкового реєстру № 48452233. Постановою в.о. державного нотаріуса № 1590/02-31 від 05.09.2017 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі документів на спадщину на належне спадкоємцю майно через відсутність правовстановлюючих документів на це майно. При житті [PERSON] виготовила технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для будівництва та обслуговування житлового будинку. Рішенням Котиківської сільської ради № 1080-31/2015 від 23.09.2015 року [PERSON] передано у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2500 га, кадастровий номер 2621681601:01:001:0254, розташовану по вул. Федьковича,15 в с. Котиківка Городенківського району Івано-Франківської області. Однак, [PERSON] при житті не встигла зареєструвати право власності на земельну ділянку та не одержала свідоцтво про право власності на неї. У звязку з наведеним, позивач позбавлений будь-яких позасудових способів захисту своїх майнових прав. 21 листопада 2017 року [PERSON] подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, покликаючись на ст.ст. 316-318,328,331,346,347,365,381,391,1223,1265,1268, 1269 ЦК України, ст.ст. 125,131,152,158 ЗК України, Постанову Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», розяснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р., просить визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 19.01.2016 року, право на завершення приватизації земельної ділянки, призначеної для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га, кадастровий номер 2621681601:01:001:0254, розташованої по вул. Федьковича,15 в с. Котиківка Городенківського району Івано-Франківської області, як таке, що входить до складу спадщини. Сторони, їх представники в судове засідання не зявилися. Подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Представник позивача [PERSON] позов підтримує повністю. Котиківська сільська рада не заперечує проти позову [PERSON] про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. [PERSON] Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок № 1488 від 25 листопада 1982 р., виданого виконавчим комітетом Городенківської міської Ради народних депутатів Івано-Франківської області на підставі рішення виконкому Городенківської міської Ради народних депутатів № 85 від 19 жовтня1982 р. посвідчено, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в м. Городенка по вул. Федьковича, 15 - дійсно належить [PERSON], є співзабудівник нової хати. Рішенням Городенківського районного суду від 13 серпня 2014 року по справі № 342/972/14-ц (провадження 2-о/342/77/2014), яке набрало законної сили 26.08.2014 р., встановлено факт належності вищезгаданого свідоцтва № 1488 від 25.11.1982 р. [PERSON], [INFO], жительці с. Котиківка вул. Федьковича, 15 Городенківського району Івано-Франківської області. За заповітом, посвідченим 17 березня 2005 р. секретарем Котиківської сільської ради, [PERSON], [INFO], що мешкає в с. Котиківка Городенківського району Івано-Франківської області, заповіла [PERSON] житловий будинок з належними господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вул. Федьковича,15 в с. Котиківка Городенківського району Івано-Франківської області і належить їй на праві власності та все інше належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати і на що вона за законом матиме право. Копія технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) громадянці [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Федьковича,15 в с. Котиківка Городенківського району Івано-Франківської області, виготовлена ПП [PERSON] на підставі до договору № 159 від 17.10.2013 року, укладеного з [PERSON], підтверджує, що в користуванні останньої знаходилась земельна ділянка площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розміщена по вул. Федьковича,15 в с. Котиківка, на якій розміщена житлова будівля та господарські споруди, які є власністю [PERSON] Копія Рішення 31 сесії шостого демократичного скликання Котиківської сільської ради № 1080-31/2015 від 23 вересня 2015 року «Про передачу у власність земельної ділянки гр. [PERSON] по вул. Федьковича,15 в с. Котиківка» свідчить, що [PERSON] передано у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2500 га, кадастровий номер 2621681601:01:001:0254, яка знаходиться по вул. Федьковича,15 в с. Котиківка; зобовязано [PERSON] провести державну реєстрацію земельної ділянки та право власності на неї у встановленому законодавством порядку. За ч.1 ст. 181 ЦК України - до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно п.1 ч.1 ст. 4 згаданого Закону державній реєстрації прав підлягає право власності. Стаття 2 Закону визначає: речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до положень ЗУ «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України» державна реєстрація прав на нерухоме майно в порядку, визначеному цим Законом, здійснюється з 1 січня 2013 року. [PERSON] померла 19 січня 2016 р. у віці 87 років в с. Котиківка Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 4 від 20 січня 2016 р., що стверджується копією повторного Свідоцтва про смерть серії І-НМ № 253724, виданого 14.07.2017р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач [PERSON] на час смерті матері [PERSON] проживав та був зареєстрованим в [INFO], що стверджується відміткою в його паспорті серії СС № 133363, виданому 16.08.1996 року Городенківським РВ УМВС в Івано-Франківській області. [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 48452233, виданого 18.07.2017 року Першою Снятинською державною нотаріальною конторою стверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи спадкодавця [PERSON], номер у спадковому реєстрі 60951906. З наведеного слідує, що позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], як спадкоємець за заповітом. До спадкового майна померлої [PERSON] також належить земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2500 га, кадастровий номер 2621681601:01:001:0254, яка знаходиться по вул. Федьковича,15 в с. Котиківка, на яку [PERSON] за життя розпочала процедуру приватизації, однак не здійснила державну реєстрацію свого права власності. Стаття 373 ЦК України визначає, що право власності на землю гарантується Конституцією України; право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Частиною 1 ст. 375 згаданого кодексу встановлено, що власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З копії Постанови в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори [PERSON] № 1590/02-31 від 05.09.2017 р. встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої 19 січня 2016 р., на житловий будинок по вул. Федьковича, 15 в с. Котиківка Городенківського району Івано-Франківської області з посиланням на те, що згідно із виписки інвентаризаційних матеріалів № 8142, виданої 18 липня 2017 р. ОКП «Коломийське МБТІ», житловий будинок, який зареєстровано та видано свідоцтво про право власності за № 1488 від 25.11.1982 р. виконкомом Городенківської міської ради на [PERSON] знесено та здійснено будівництво нового житлового будинку за цією ж адресою на підставі рішення Городенківської міської ради № 222 від 27.05.1997 року про надання дозволу на будівництво житлового будинку і господарських будівель. Однак, право власності на новостворений житловий будинок [PERSON] не виготовила. Відповідно до розяснень, що містяться в п.п. «г» п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», вирішуючи спори про право власності на земельну ділянку, суди мають виходити з того, що громадяни та юридичні особи зберігають право на земельні ділянки (пункт 7 розд. X "Перехідні положення" ЗК одержані ними до 1 січня 2002 р. у власність, у тимчасове користування або на умовах оренди в розмірах, що були раніше передбачені чинним законодавством. Стаття 125 Земельного кодексу України визначає, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, то до спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на імя спадкоємця, розяснює п.3.5 витягу із Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що уточнений позов [PERSON] підлягає до задоволення. За ним, як спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], слід визнати право на завершення приватизації земельної ділянки, призначеної для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, по вул. Федьковича, 15 в с. Котиківка Городенківського району Івано-Франківської області, як таке, що входить до складу спадщини, оскільки спадкодавець [PERSON] за життя розпочала процедуру приватизації земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Федьковича,15 в с. Котиківка, отримала рішення органу місцевого самоврядування про передачу їй у власність зазначеної земельної ділянки, однак державна реєстрації цього права власності не була проведена. На підставі ст.ст. 181, 182, 316, 317, 328, 373, 375, 1216, 1218, 1223, 1233, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України, ст. 125 ЗК України, ст.ст. 2, 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р.,

Outcome: approved