Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

19 січня 2017 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до Павлівської сільської ради про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивували тим, що їх мати [PERSON] померла [INFO]. Баба, по лінії матері, [PERSON] померла [INFO], яка проживала до дня смерті в с. Павлівки Білопільського району. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка (пай) розміром 4,3163 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Павлівської сільської ради. Право на земельну частку (пай) померлій [PERSON] належало на підставі державного акту серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 01 червня 2004 року № 278. Позивачі є спадкоємцями п'ятої черги і мають намір успадкувати спадкове майно, в тому числі земельну ділянку (пай). Однак юридично свої права не оформили у зв'язку з тим, що оригінал державного акту на право на земельну частку (пай) втрачений. Внаслідок смерті баби [PERSON] вони мають право на спадкування за законом за правом представлення їх матері - [PERSON] Посилаючись на викладені вище обставини, [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом, в якому просили визнати право власності по ? частці за кожним спадкового майна у порядку спадкування за законом після баби [PERSON], яка померла [INFO], а саме на земельну ділянку площею 4,3163 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Павлівської сільської ради, посвідчену Державним актом серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 01 червня 2004 року № 278. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з'явились, їхній представник за довіреністю [PERSON] надав до суду письмову заяву про те, що підтримує заявлений позов, просить розглянути справу у їх відсутність. Представник відповідача - Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився, повідомивши, що з позовом згодні, просили розглянути справу без участі представника сільської ради. Представники третіх осіб - Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області та відділу Держгеокадастру у Білопільському районі Сумської області у судове засідання також не з'явились, надавши письмові заяви про розгляд справи без участі представників. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини. Суд вважає, що згідно з п. 4 Перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року до правовідносин щодо прийняття спадщини, слід застосовувати і норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на час їх виникнення, і норми нині діючого Цивільного кодексу України, так як спірні правовідносини виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року та продовжують існувати на даний час. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті (ст. 527 ЦК УРСР). Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю (ч. 2 ст. 529 ЦК УРСР). Зокрема, судом встановлено, що матір'ю позивачів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про їх народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а. с. 7, 9). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] після реєстрації шлюбу позивачці присвоєно прізвище чоловіка - [PERSON] (а. с. 8). Дошлюбне прізвище матері позивачів - [PERSON], її матір'ю є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а. с. 11). На підставі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] після реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище чоловіка - [PERSON] (а. с. 10). Мати позивачів [PERSON] померла [INFO], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 12). З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу вбачається, що [PERSON] повторно уклала шлюб, після реєстрації якого їй було присвоєно прізвище чоловіка - [PERSON] (а. с. 13). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] в с. Павлівки Білопільського району Сумської області (а. с. 14). З довідки, виданої виконкомом Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області від 12 січня 2017 року за № 67 вбачається, що [PERSON], яка померла [INFO], на день смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Заповіт від імені померлої сільською радою не посвідчувався (а. с. 18). Зі змісту листа відділу Держгеокадастру у Білопільському районі від 23 грудня 2016 року вбачається, що на ім'я [PERSON] виготовлявся та видавався державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] згідно розпорядження голови Білопільської РДА від 01 червня 2004 року № 278, площею 4,3163 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Павлівської сільської ради (а. с. 15). У відповідності до звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки вартість оціночного об'єкту - земельної частки (паю), загальною площею 4,3163 га, що розташована на території Павлівської сільської ради станом на 04 січня 2017 року, становить 100 230 грн. (а. с. 19-29). Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. У відповідності до інформаційних довідок зі Спадкового реєстру Білопільської районної державної нотаріальної контори спадкові справи після [PERSON], яка померла [INFO] та після [PERSON], яка померла [INFO], держнотконторою не заводились (а. с. 35-37). Зокрема, статтею 1216 ЦК України 2003 року визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, при чому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Внуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, якби вони були живими на час відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1266 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). У відповідності до ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. На підставі ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і право чинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права у порядку, встановленому законом. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини (п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України). На підставі вимог ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, у судовому засіданні доведено, що [PERSON] та [PERSON] фактично прийняли спадщину після померлої [INFO] баби [PERSON], але юридично її не оформили. Однак, вказана обставина не позбавляє позивачів права на спадщину та підлягає захисту в суді. На підставі викладеного,

Outcome: approved