Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) через представника [PERSON] звернувся до суду з цивільним позовом до Кліщинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (далі - відповідач) про визнання права власності у порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 8 травня 2016 року помер його батько [PERSON], який відповідно до заповіту від 25 листопада 2004 року залишив все своє майно позивачу. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, а також земельні ділянки. Позивач вступив у спадщину, однак у нотаріальній конторі позивачу відмовлено в оформлені права власності на житловий будинок з надвірними спорудами у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. За таких обставин, посилаючись на приписи законодавства, що регулює спадкові відносини, позивач просив визнати за ним право власності на вказану нерухомість. У судове засідання сторони не з'явились. Представник позивача [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити (а.с. 35). Від відповідача надійшов лист, в якому останній просив розгляд справи провести за відсутності його представника, проти задоволення позову не заперечував (а.с. 34). Виходячи з приписів ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив слухати справу за відсутності учасників процесу. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. 8 травня 2016 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 10 травня 2016 року серії І-СР № 277129 (а.с. 12). Згідно з довідкою Кліщинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 16 грудня 2016 року № 587 [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO]. Проживав в будинку і володів на праві власності з часу забудови і по день смерті. В господарстві проживав один (а.с. 14). При житті [PERSON], а саме 25 листопада 2004 року, склав заповіт, посвідчений Кліщинською сільською радою Чорнобаївського району Черкаської області 25 листопада 2004 року та зареєстрований у реєстрі за № 244, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день його смерті буде належати йому по закону, заповів позивачу (а.с. 26). Позивач є сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача (видане повторно) від 16 грудня 2011 року серії І-СР № 143811 (а.с. 15). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Відповідно до змісту листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 4 лютого 2017 року (вих. № 63-01/16) (а.с. 24) та доданих до нього документів, що надійшли у відповідь на запит суду (а.с. 19), позивач звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 25) та йому було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Водночас листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 31 січня 2017 року (вих. № 32/02-16) позивачу повідомлено про відсутність у спадковій справі [PERSON] правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними спорудами, що в силу вимог підпункту 4.15 п. 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину, та розяснено право на звернення до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування. Таким чином, позивач не може оформити право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: вул. Дружби, 17, с. Кліщинці, Чорнобаївський район, Черкаська область, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. Разом з тим судом встановлено, що згідно з довідкою Кліщинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 16 грудня 2016 року № 587 [PERSON] володів на праві власності з часу забудови і по день смерті житловим будинком, що знаходиться за адресою: вул. Дружби, 17, с. Кліщинці, Чорнобаївський район, Черкаська область (а.с. 14). Судом також встановлено, що вказаний житловий будинок з надвірними спорудами закінчені будівництвом, що підтверджується даними технічного паспорту (а.с. 5-9). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день його смерті, тобто 8 травня 2016 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що померлий [PERSON] склав заповіт, відповідно до змісту якого все своє майно заповів позивачу. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та прийняв її, однак не може оформити право власності та отримати свідоцтво про право на спадщину на вищевказане домоволодіння, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно зі ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов'язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved