Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

20 серпня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивач вказувала, що з 14 вересня 2013 року перебуває у шлюбі з відповідачем, однак фактично з ним не проживає з січня 2016 року. Від даного шлюбу у них народилась дитина - донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею і знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач матеріальної чи іншої допомоги на утримання дитини не надає, а тому позивач змушена звернутись до суду. Ухвалою судді від 13 вересня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач не з'явилась, надіслала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив, відзив не подав. Ухвалою суду від 18 лютого 2019 року постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального та відеозаписуючого технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, з огляду на наступне. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24 березня 2014 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.9). З довідки Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області від 10 серпня 2018 року №1-1127 вбачається, що малолітня дитина - [PERSON], [INFO] проживає разом з позивачем [PERSON] в [ADDRESS] та знаходиться у неї на утриманні (а.с.5). Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мати і батько, відповідно до приписів частини 1 статті 141 СК України мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Статтею 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями частини 1 статті 182 цього ж Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з пункту 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зі змісту частини 1 статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до положень, викладених в статті 13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідач в судове засідання не з'явився, доказів наявності обставин, які можуть вплинути на розмір аліментів не надав. На підставі викладеного, враховуючи обов'язок батька утримувати свою дитину до її повноліття, передбачений статтею 180 СК України та вимоги статті 182 СК України щодо врахування матеріального становища дитини, стану здоров'я і матеріального становища відповідача, суд прийшов до висновку, що відповідач як особа працездатного віку спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 20 серпня 2018 року. На підставі частини 6 статті 141 ЦПК України, частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved