Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

18.03.2014 року [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Луганська з позовом до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі Луганського відділення ПАТ «Дельта банк» про визнання договору поруки недійсним. 10.04.2014 року представник позивача подав до Ленінського районного суду м. Луганська заяву про зміну предмету позову, в якій просив визнати таким, що припинилося зобов'язання [PERSON] за договором поруки № 10/МВ-07-П/2 від 16.03.2007 року (а.с. 34-35). Ухвалою Ленінського районного суду м. Луганська від 10.04.2014 року цивільну справу за клопотанням позивача передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.05.2014 року вищезазначену цивільну справу було прийнято до свого провадження. Позовні вимоги мотивовані тим, що зобов'язання позивача, які виникли на підставі договору поруки 10/МВ-07-П/2 від 16.03.2007 перед ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», мають бути припинені у зв'язку з ліквідацією основного боржника СТОВ «Агровест» на підставі ст. ст. 559, 598, 609 ЦК України. Тобто, оскільки основне зобов'язання СТОВ «Агровест» за кредитним договором припинилося у зв'язку з ліквідацією останнього, відповідно і порука припиняється відповідно до положень чинного законодавства. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з викладених у ньому підстав, просив позов задовольнити. Представник відповідача просила в позові відмовити, посилаючись на те, що банк звернувся до Жовтневого районного суду м. Луганська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, забезпеченим порукою, раніше того, як СТОВ «Агровест» припинило своє існування, а саме 16.12.2011 року, але на даний час рішення по справі ще не прийнято. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 16.03.2007 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Агровест» був укладений кредитний договір № 10/МВ-07 на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії, за яким ТОВ «Український промисловий банк» надало СТОВ «Агровест» кредит строком до 15.03.2012 року включно (а.с. 6-8). 16.03.2007 в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 10/МВ-07 на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений договір поруки № 10/МВ-07-П/2 (а.с. 9). 23.03.2009 між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений додатковий договір № 2 до договору поруки № 10/МВ-07-П/2 від 16.03.2007р. (а.с. 10). 12.10.2009 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений додатковий договір № 3 до договору поруки № 10/МВ-07-П/2 від 16.03.2007р. (а.с. 11). Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк». Ухвалою господарського суду Луганської області від 19.11.2013 року по справі № 21б/5014/1775/2012 ліквідовано банкрута - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агровест», як юридичну особу та суб`єкта підприємницької діяльності (а.с. 36-39). Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи. Аналогічне положення містить ч. 2 ст. 104 ЦК України де зазначено, що юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Факт припинення юридичної особи - СТОВ «Агровест» на підставі рішення Господарського суду Луганської області від 19.11.2013 року по справі № 21б/5014/1775/2012, у зв'язку з визнанням її банкрутом (запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи №13761170027000029 від 26.11.2013 року) підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 17701289 від 03.12.2013 року (а.с.12). Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно із ст. 609 ЦК України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Тобто, СТОВ «Агровест» є таким, що припинилося з 26.11.2013, у зв'язку з чим припиняються і зобов'язання останнього за кредитним договором № 10/МВ-07 на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 16 березня 2007 року. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Положення ч. 1 ст. 559 ЦК України базується на додатковому (акцесорному) характері поруки як виду забезпечення виконання зобов'язання. Тому припинення основного зобов'язання має наслідком припинення поруки як зобов'язання додаткового (акцесорного), оскільки в цьому випадку відпадає сама мета існування поруки як засобу забезпечення виконання зобов'язання. Таким чином, припинення основного зобов'язання у зв'язку із ліквідацією юридичної особи - боржника СТОВ «Агровест» є підставою для припинення зобов'язань [PERSON] за договором поруки № 10/МВ-07-П/2 від 16.03.2007. Разом з тим, доводи представника відповідача про те, що банк звернувся до Жовтневого районного суду м. Луганська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, забезпеченим порукою, раніше того, як СТОВ «Агровест» припинив своє існування, а саме 16.12.2011 року, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та, відповідно, не можуть братись судом до уваги, оскільки до матеріалів справи не додано жодного документу на підтвердження зазначених обставин справи. Представник відповідача посилається на те, що вищезазначений позов було подано 16.12.2011 року, але на підтвердження своїх доводів не надав суду ані копію позовної заяви з відміткою канцелярії суду про одержання, ані ухвали про відкриття провадження у справі, зупинення провадження у справі, тощо. Тобто, не було надано тих процесуальних документів, які відповідач, як сторона у справі, повинен був мати. Долучена до матеріалів справи копія заочного рішення (а.с. 91-93) підтверджує, що в провадженні Жовтневого районного суду м. Луганська перебувала справа за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, тобто відповідачем у даній справі був визначений саме [PERSON]. Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Статтею 60 ЦПК України закріплено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір, а також доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи зазначене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, в свою чергу, заперечення відповідача не знайшли свого підтвердження та не спростовують позицію позивача. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved