Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

23.06.2021 р. позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, у якому просить стягувати з останнього аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позову зазначає, що 01 липня 2017 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від спільного проживання у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Також позивачка повідомляє, що відповідач не надає їй матеріальну допомогу на утримання їхньої дочки, яка проживає разом із нею хоча відповідач має можливість сплачувати аліменти на її утримання, оскільки він є працездатного віку та може працювати. Крім цього зазначає, що у неї джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною немає. Тому просить позов задовольнити. Ухвалою від 14.07.2021 р. судом відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судовий розгляд на 26.06.2021 р. на 13:00 год. в залі судового засідання Червоноградського міського суду Львівської області з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та зазначив, що позовні вимоги визнає, просить їх задовольнити. Окрім цього повідомив, що працює гірником по ремонту гірничих виробіток ВП «Шахта «Червоноградська», місячний дохід його складає орієнтовно 8000 гривень, тобто він має змогу утримувати дружину до досягнення їхньою дочкою трирічного віку. Також зазначив, що не заперечує того факту, що дочка проживає разом з його дружиною. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступні фактичні обставини. Судом встановлено, що сторони 01.07.2017р. зареєстрували шлюб у Червоноградському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 137 (а. с. 4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12.07.2019року Червоноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 237 (а. с. 5). При ухваленні рішення суд керується наступними нормами права. Відповідно до норм, визначених в ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та з врахуванням того, що відповідач позов визнав, а отже може надавати матеріальну допомогу, тому суд вважає необхідним задовольнити заявлену позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач працює та має можливість сплачувати аліменти, а також з того, що він позов визнав. Окрім цього, суд при встановленні розміру аліментів враховує матеріальне становище позивача. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд його приймає. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ст. 82 ЦПК України). Враховуючи, що позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трирічного віку, що передбачено законодавством, та надано належні і допустимі докази щодо доведення обставин, на яких грунтується така вимога, суд вважає, що позов про стягнення аліментів на дружину у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку підлягає задоволенню. Крім того, згідно з ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Датою подачі даної позовної заяви є 23.06.2021 року. Також суд вважає, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. Судові витрати у виді судового збору слід стягнути з відповідача в такому порядку. Позивач при зверненні до суду з цим позовом не сплачувала судовий збір у розмірі 908,00 грн., так як звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 1 п. 3 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір". Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Статтею 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову. За цих підстав, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у виді судового збору в сумі 454,00 грн., тобто 50 % від суми судового збору, яка підлягала до сплати позивачем при поданні позову до суду, а іншу частину судового збору в сумі 454,00 грн. віднести за рахунок держави.

Outcome: approved