overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

23.06.2015 року позивач ПАТ „Дельта Банк" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 5857грн. 87коп. та судових витрат. В обґрунтування позову зазначив, що 21.09.2006р. між ПАТ „Кредитпромбанк" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 49.29/03245/06-ТК, відповідно до умов якого позивач надав відповідачеві кредитні кошти в сумі 1200,00грн. із розрахунку 24% річних за користування кредитом на строк з 21.09.2006р. по 18.09.2009р. 20 травня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «Кредитпромбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Кредитпромбанк» як кредитора(стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Кредитпромбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами (зареєстрований за №1134 від 20 травня 2013 року приватним нотаріусом Шевченко Д.Г.). Таким чином,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

23.06.2017 позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 29.07.2006 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку. Позивач зазначає, що сімейне життя з чоловіком не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. На теперішній час шлюбні відносини між подружжям припинені, спільне господарство не ведеться. В зв'язку з цим, [PERSON] вважає, що примирення сім'ї неможливе, а тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем та залишити їй прізвище "[PERSON]". В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їхнього задоволення, оскільки також бажає розірвати шлюб з позивачем. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вивчивши представлені докази, суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Так, із матеріалів справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29.07.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України, передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами, оскільки сім'я фактично розпалася, сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, взаємним побутом не пов'язані, а збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки подружжя не бажає знайти спільну мову в сімейних питаннях.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

23.06.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного між ним та відповідачем, зареєстрованого 14.05.2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 60. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказала, що від шлюбу з відповідачем вони дітей не мають. За час подружнього життя створити міцну сім'ю не змогли через відсутність взаєморозуміння, через різні характери, та розбіжностей у веденні спільного господарства. З осені 2015 року разом не проживають. Примирення та збереження шлюбу позивач вважає неможливими і такими, що суперечать її інтересам. Позивач у судове засідання не з'явилася. Надала заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "[PERSON]". Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце судового засідання повідомлявся через розміщення оголошення на сайті Судова влада. Про причину неявки суду не повідомив, відзиву на позов, клопотання про примирення від нього на адресу суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному слуханні справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ст. 51 Конституції України, ст. 24 Сімейного кодексу України(далі- СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], виданого повторно 07.06.2017 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстровано 14.05.2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 60.. Від шлюбу сторони дітей не мають. За час подружнього життя створити міцну сім'ю не змогли через відсутність взаєморозуміння, різні характери, та розбіжності у веденні спільного господарства. З осені 2015 року разом не проживають. Примирення та збереження шлюбу не можливе. З'ясувавши фактичні взаємини сторін, причини та обставини розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, яка не бажає цього, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

23.06.2020 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що відповідач не надає допомоги на утримання їх спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Тому, просить суд стягнути аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частки доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення сином [PERSON] повноліття, яке наступить [INFO] . Починаючи з 23.08.2023 року, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частки доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення донькою повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов не подав, тому суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутність, на підставі доказів, що містяться в матерілах справи та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. [PERSON] являється батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [PERSON] являється батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 статті 182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В порушення вимог ст.180 СК України, відповідач не допомагає утримувати своїх дітей, добровільно не надає матеріальної допомоги на їх утримання, хоча повинен, тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

23.07.2011р. сторони у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Конотопу Конотопського міськрайонного управління юстиції у Сумській області зареєстрували шлюб. Шлюб у сторін перший. Від спільного подружнього життя мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір"ю, і на утримання якої з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на підставі судового рішення. Майновий спір між сторонами не виник. 20.03.2014р. [PERSON] звернулася до суду зі вказаною вище позовною заявою. Обгрунтовуючи вимоги тим, що з кінця березня 2012 року в сім"ї виникали сварки, лайки і це привело до того, що з червня 2012р. спільно не проживають. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, ведення спільного господарства і відновлювати їх вони не бажають. У судовому засіданні достоменно встановлено, що подальше спільне життя цього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. За таких підстав, суд приходить до висновку, що сім'я [PERSON] розпалася остаточно і збережена бути не може, а тому їх шлюб на підставі ст. 112 СК України і потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

23.07.2014р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частки від доходу (заробітку) відповідача щомісячно до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про дату та час слухання справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі суду не надавав. Таким чином, в порядку ч. 2 ст. 77 ЦПК України, суд визнає, що відповідач не з'явився до суду без поважних причин та відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України, вважає можливим ухвалити заочне рішення по справі. Третя особа в судове засідання, не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом по справі встановлено, що з 16 січня 1993 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.8) Від спільного шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9). На даний час [PERSON] є студентом 2 курсу Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут", за контрактом, строк навчання з 01.09.2012р.ю по 30.06.2016рік, що підтверджується довідкою № 66-160/82 від 03 липня 2014 року (а.с. 8) Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітній син, дочка продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син які продовжують навчання. Враховуючи викладене, суд з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає за можливе задовольнити позов, стягнути у судовому порядку з відповідача аліменти на користь позивача на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, а саме з 23 липня 2014 року та до закінчення сином навчання, тобто до 30 червня 2016 року, але не більше ніж до 23 років. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243,60грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

23.07.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому пояснив, що з 09.02.2013 року перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 48. Від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. 03.11.2013 року сторони припинили шлюбні стосунки, так як між ними виникали постійні сварки з різних причин, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, інтересам їх неповнолітньої дитини. Позивач у судове засідання, не з'явилася, надала суду заяву, в якій прохає суд про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, надала суду заяву, в якій прохає суд про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, у відповідності до ст. 110 СК України, яка передбачає можливість пред'явлення одним з подружжя позову про розірвання шлюбу. У зв'язку із наведеним, з урахуванням вимог ч.4 ст. 174 ЦПК та ч.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" № 14 від 18.12.2009 року, згідно якого за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом, суд вважає за необхідне прийняти визнання відповідачем позову та задовольнити позовні вимоги. Дослідивши заяви сторін, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки родина фактично розпалася й подальше збереження шлюбу неможливо, тому як буде суперечити інтересам сторін, їх дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

23.07.2014 р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач [PERSON] уклав із ПАТ КБ „ПриватБанк" кредитний договір. У порушення умов цього договору від відповідача не надходять платежі по кредиту та проценти за користування ним, у зв'язку із чим виникла заборгованість у сумі 7816,02 грн., яку і прохає стягнути із відповідача та судові витрати у розмірі 273,60 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав письмову заяву якою прохав провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з огляду на наступне. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 30.11.2011 року [PERSON] уклав із ПАТ КБ „ПриватБанк" договір згідно якого отримав кредит у розмірі 3000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором відповідач перед банком станом на 30.06.2014 р. має заборгованість у сумі 7816,02 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ч. 2 ст. 1054 до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України. Так, згідно із ч. 1 ст. 1048 позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання який установлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, вимоги позивача підлягають повному задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує із другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. За таких обставин слід стягнути з відповідача на користь позивача 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

23.07.2018 [PERSON] звернувся до Волочиського районного суду Хмельницької області із заявою про встановлення факту\~родинних відносин. В обґрунтування заявлених вимог вказав, що 11 червня 2018 року помер його батько [PERSON]. Відповідно до п. 5.16 колективного договору, укладеного між адміністрацією Волочиського машинобудівного заводу ВАТ «Мотор Січ», де він працює, і трудовим колективом, [PERSON] має право на отримання матеріальної допомоги на поховання батька. Заявнику відмовлено у видачі такої допомоги в звязку з тим, що відсутні документи, які підтверджують родинні стосунки між ним і батьком, оскільки в свідоцтві про смерть батька прізвище зазначено: «Дзеник», а у свідоцтві про його народження - «Дзьоник». Тому за захистом своїх прав [PERSON] змушений звернутися до суду. Ухвалою від 23.07.2018 заяву [PERSON] було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. В судовому засіданні заявник заяву підтримав за обставин викладених у ній, просив її задоволити. Представник заінтересованої особи - Відокремленого підрозділу Волочиський машинобудівний завод публічного акціонерного товариства "Мотор Січ" в судове засідання не зявився, надіславши суду заяву, в якій не заперечив проти ухвалення рішення про задоволення заяви [PERSON], справу просив слухати у його відсутності. Вислухавши заявника, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 11 червня 2018 року в м. Волочиськ помер [PERSON] ( а.с. 6). У свідоцтві про народження заявника [PERSON] в графі батько запис «Дзьоник Володимир Михайлович» (а.с.5). У повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00020634238 від 25.07.2018 батько заявника теж записаний як [PERSON], [INFO] (а.с. 26-27). Витягом з погосподарської книги стверджується, що заявник [PERSON] дійсно являється рідним сином [PERSON], (а.с. 10). Крім того Довідкою від 19.06.2018 № 252 підтверджується, що [PERSON] і [PERSON] одна і та сама особа ( а.с. 9). Допитані судом свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили суду, що заявник [PERSON] був сином померлого 11.06.2018 [PERSON] Їм про це достеменно відомо, оскільки вони є двоюрідними сестрами заявника. Враховуючи вищевикладені докази, суд прийшов до висновку, що [PERSON], який помер 11.06.2018, був батьком [PERSON] Листом директора заводу та поясненнями в суді заявник довів, що встановлення факту родинних відносин йому необхідне для отримання матеріальної допомоги на поховання. Крім того, висновком про внесення змін, доповнень до актового запису цивільного стану (а.с. 8) доводиться те, що іншим чином, окрім як через суд, [PERSON] не може захистити свої інтереси.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

23.07.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, просить суд шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 10 жовтня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород - Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 502 розірвати, залишити їй дошлюбне прізвище " Соловйова" вказуючи, що 10 жовтня 2014 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини вже тривалий час, збереження шлюбу є неможливим, до перемирення вони не дійшли, в зв'язку з чим вона і звернулася з позовом до суду. Позивач свої позовні вимоги підтримала, просить суд їх задовольнити, про що надала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить суд справу розглядати за її відсутність. Відповідач надав заяву, відповідно до якої з позовними вимогами погодився, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить справу розглядати за його відсутність. Суд розглядає справу за відсутність сторін, за наявними матеріалами справи, відповідно до наданих заяв. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно сторони зареєстрували шлюб 10 жовтня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород - Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 502. /л.с. 5 / Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], подружні відносини припинені вже тривалий час, сумісне господарство не ведеться. Спору, що до майна між ними нема. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що можливість збереження сімї втрачена, подальше сумісне життя подружжя суперечило б інтересам позивача, тому її позовні вимоги є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved