Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

14 листопада 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Шосткинської міської ради Сумської області про встановлення факту належності на праві власності квартири [ADDRESS] померлому [INFO] [PERSON] та визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на вищевказану квартиру. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема, на квартиру [ADDRESS] . За життя, 20 березня 1981 року [PERSON] склав заповіт, яким заповідав усе своє майно, яке буде належати йому на час смерті, донці [PERSON] . В свою чергу, позивач спадщину прийняла та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом у вигляді будинку та земельної ділянки, які розташовані в с . Васильківщина Кролевецького району. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану квартиру їй було відмовлено, в зв`язку з відсутністю даних про реєстрацію нерухомого майна. В судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] в с. Пиротчине Кролевецького району Сумської області помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого повторно 16 березня 2018 року Шосткинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно. Спадкоємицею згідно заповіту складеного та посвідченого 20 березня 1981 року секретарем Гречкинської сільської ради є [PERSON] (а.с.10) Згідно свідоцтва [NUMBER] про право приватної власності на житловий будинок від 13 квітня 1993 року кооперативна квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі рішення виконкому Шосткинської міської ради народних депутатів №19 від 21 січня 1993 року. (а.с.13) Відповідно до довідки Конотопського МБТІ №199 від 21 квітня 1993 року, квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] (а.с.14) З технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] на четвертому поверсі дев`ятиповерхового будинку розташована двокімнатна квартира загальною площею 50,1 кв.м., житловою площею 28, 5 кв.м., у тому числі кімната 1 площею 11,8 кв.м., кімната 2 площею 16,7 кв.м., кухня площею 7,7 кв.м., вбиральня площею 1,5 кв.м., ванна кімната площею 2,5 кв.м., лоджія 1,5 кв.м. (а.с.15) З постанови державного нотаріуса Шосткинської міської державної нотаріальної контори від 09 жовтня 2018 року вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] на квартиру [ADDRESS] в зв`язку з тим з відсутністю даних про реєстрацію нерухомого майна. Відповідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, які не суперечать закону, в тому числі і в порядку спадкування. Відповідно до ст.ст.1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ч.1 ч.5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. На підставі наведеного суд вважає доведеним факт того, що померлому [PERSON] належала на праві власності вищевказана квартира, реєстрація якої на момент придбання не була передбачена законом, а його дочка, як єдиний спадкоємець, прийняла вказану спадщину після нього. Враховуючи наведене, та встановивши, що вказане майно входить до спадкової маси, а позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця та її право на спадщину гарантовано державою, однак оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку вичерпано, суд на підставі до ст. 16 ЦК України, вважає що цивільне право позивача підлягає захисту, шляхом визнання за нею права власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved