Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання права в порядку спадкування на земельну частку (пай) в КСП «Колос» с. Іваниця Ічнянського району Чернігівської області, площею 3,95 га згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого 16 вересня 1997 року на підставі рішення Ічнянської районної державної адміністрації від 24 липня 1997 року № 229 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів 16 квітня 1998 року № [NUMBER], що належала [PERSON], який помер [INFO]. Позивач, як спадкоємець за законом після смерті батька [PERSON], своєчасно прийняв спадщину, але не може її належним чином оформити, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би підтверджував право померлого на дану земельну частку(пай). Просить визнати за ним право на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В судове засідання позивач не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача Парафіївської селищної ради Ічнянського району Чернігівської області в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі, проти позовних вимог не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що спір витікає з цивільних правовідносин, які виникли за часу дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Як встановлено в судовому засіданні [INFO] помер батько позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5) та копією свідоцтва про народження (а.с.4). Після його смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай) в КСП «Колос» с. Іваниця Ічнянського району Чернігівської області, площею 3,95 га згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого 16 вересня 1997 року на підставі рішення Ічнянської районної державної адміністрації від 24 липня 1997 року № 229 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів 16 квітня 1998 року № [NUMBER], що належала [PERSON] (а.с.6-7). Згідно положень ст. ст. 524,529 ЦК УРСР від 18.07.1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до вимог ст.ст. 548,549 ЦК УРСР, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Постановою Ічнянської районної державної нотаріальної контори від 06 липня 2017 року № 1489/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право власності на спадкове майно, яке належало [PERSON], так як позивачем не подано відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій (а.с.9). Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Позивач, як спадкоємець за законом своєчасно прийняв спадщину після смерті батька, так як на момент смерті спадкодавця постійно з ним проживав та був зареєстрований, що підтверджується копією довідки, виданої Парафіївською селищною радою Ічнянського району Чернігівської області від 04 листопада 2016 року за № 2-452 (а.с.8), звернувся до Ічнянської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де була заведена спадкова справа № 266/2017, що підтверджується повідомленням Ічнянської районної державної нотаріальної контори від 18 вересня 2017 року № 1932/01-16 (а.с.17-19), інші спадкоємці відсутні, але юридично не може оформити своїх спадкових прав, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на земельну частку (пай), який би підтверджував право померлого на дану земельну частку(пай), що підтверджується матеріалами справи (а.с.10), тому суд вважає, що позивач правомірно набув право на дане спадкове майно в зв'язку з чим за ним слід визнати право на вищевказану земельну частку (пай), в порядку спадкування.

Outcome: approved