Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій із зміненими вимогами просив встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 дату, з якою законодавець пов`язує набуття громадянства України, в зв`язку з тим, що з моменту народження він постійно мешкав на території України, та десь в 1996 або 1997 році був притягнутий до відповідальності на 15 діб арешту. Саме тоді співробітниками міліції було вилучено його паспорт радянського зразку, де зазначалась остання адреса прописки [ADDRESS] та з того моменту він втратив свій паспорт радянського зразка та своєчасно не оформив паспорт громадянина України, що викликало багато проблем з документами. У 2017 році заявник звернувся до Генічеського районного відділу ДМС України в Херсонській області, де йому відповіли, що згідно наданої інформації встановити належність до громадянства України не вбачається можливим. У зв`язку із викладеним був змушений звернутися з даною заявою до суду. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав, просив встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Представник зацікавленої особи - Управління державної міграційної служби України в Херсонській області був відсутнім. Просив розгляд справи провести без його участі та письмово надав правову позицію, де роз`яснив, що заявник має право встановити факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, тобто на момент проголошення Незалежності України. Суд, заслухавши пояснення заявника, покази свідків, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи у їх сукупності, встановив, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в м. Севастополь Кримської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 10 квітня 1978 року відділом запису актів цивільного стану м. Севастополя. 02 березня 1995 року заявник був взятий на військовий облік Нахімовським військоматом м. Севастополь, що підтверджується копією посвідчення про приписку. Як вбачається з копії адресного листу вибуття, [PERSON] був зареєстрований у [ADDRESS] . Його особа була встановлена паспортом серії [NUMBER] , виданим 17 липня 1994 року Нахімовським РВВС м. Севастополь. 07 травня 2004 року заявник був знятий з реєстраційного обліку з місця мешкання за рішенням суду від 23 березня 2004 року та вибув із м. Севастополь у невідомому напрямку. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено показами допитаних свідків [PERSON] , [PERSON] заявник з моменту народження та до 2004 року мешкав у Нахімовському районі м. Севастополь. Вказують, що їм відомо, що заявник не має іншого громадянства, на постійне проживання до інших держав ніколи не виїжджав. Після переїзду з м. Севастополь у 2004 році мешкав у смт. Новоолексіївка разом із матір`ю - [PERSON] по [ADDRESS] , де мешкає і наразі. З 2008 по 2010 роки в смт. Новоолексіївка, Генічеського району, Херсонської області заявник знімав квартиру [ADDRESS] . Через втрату паспорту радянського зразка [PERSON] звернувся до Генічеського районного відділу ДМС України в Херсонській області із заявою про видачу паспорту замість втраченого та 28 вересня 2018 року отримав довідку про неможливість видачі паспорту у зв`язку із не встановленням його належності до громадянства будь-якої держави. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Статтею 3 Закону України «Про громадянство України»\~передбачено, що громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності\~Законом України "Про громадянство України"\~(13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року. Наявні в справі докази та пояснення свідків підтверджують той факт, що станом на 24 серпня 1991 року - день проголошення незалежності України, заявник [PERSON] проживав на території України у Нахімовському районі, м. Севастополь. Встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, оскільки від цього залежить визнання належності його до громадянства України та можливість отримання відповідного паспорта. За таких обставин, вимоги заявника є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved