Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

30 січня 2015 року позивачі звернулися до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] року помер їхній батько [PERSON], після смерті якого їм відкрилась спадщина за заповітом на спадкове майно, яку вони прийняла, подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Спадкова справа відкрита, інших спадкоємців немає. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] Згурівського району Київської області, що належав померлому на праві власності. Згурівська районна державна нотаріальна контора відмовила їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок у зв'язку з тим, що спадкодавець хоча за життя й отримав свідоцтво про право власності на зазначене майно, однак не зареєстрував його у встановленому порядку, тому просить визнати за кожним з них як спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] право власності на ? частини спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та в разі задоволення позову не застосовувати до відповідача положення ст. 88 ЦПК України. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 17 лютого 2015 року замінено неналежного відповідача у справі Лизогубовослобідську сільську раду Згурівського району Київської області на належних відповідачів [PERSON], [PERSON]. В судовому засіданні позивачі позов підтримали повністю, інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання повторно не з'явилися, про час і місце розгляду справи були оповіщені належним чином, відповідачі направили суду заяви з клопотанням про розгляд справи за їхньої відсутності, позов визнають повністю, третя особа про причини неявки суду не повідомила. В судовому засіданні позивачі надали пояснення, які відтворюють зміст позовних вимог. Крім того пояснили, що спадщину за заповітом у вигляді земельної ділянки прийняли також відповідачі. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку, що всі докази є належними, допустимими та достовірними, а також достатні і взаємно пов'язані. Судом встановлено, що позивачі є спадкоємцями за заповітом померлого [INFO] року [PERSON], у встановленому порядку прийняли спадщину, спадкова справа відкрита (а.с.42-82 - копія спадкової справи). До спадкової маси входить житловий будинок [ADDRESS] Згурівського району Київській області. Будинок має технічний паспорт, виготовлений КП Київської обласної ради «Лівобережне БТІ», в якому відображено, що рік забудови будинку - 1963. При технічній інвентаризації житловий будинок та господарські будівлі не відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні та не відносяться до категорії самовільних (а.с.6-9, 14, 15-16 - копія технічного паспорту, довідка-характеристика, копія рішення). Господарсько-побутові будівлі та споруди у домоволодіннях, які належать громадянам, що збудовані до ухвалення Указу Президії Верховної Ради УРСР від 22 січня 1979 року "Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель" і при їх технічній інвентаризації не відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не відносяться до категорії самовільних. Спірний житловий будинок належав [PERSON] на законних підставах, рівно як і законно він володів ним, що підтверджується свідоцтвом про право власності, даними по господарської книги (а.с.10, 19-24, 25-27 - копії свідоцтва, облікової картки об'єкта погосподарського обліку, виписка із погосподарської книги). Однак інформація про реєстрацію права власності на даний будинок відсутня (а.с.74 - копія інформації). Згурівська районна державна нотаріальна контора Київської області відмовила позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину на зазначене спадкове майно у зв'язку із відсутністю реєстрації спадкового майна (а.с.26, 27 - відмова). Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127, не належать до самочинного будівництва: для будинків садибного типу, дачних та садових будинків: зведення на земельній ділянці тимчасових будівель та споруд (незалежно від наявності фундаменту), навісів, альтанок, наметів, накриття, сходів, естакад, літніх душових, теплиць, свердловин, криниць, люфт-клозетів, вбиралень, вигрібних ям, замощень, парканів, відкритих басейнів та басейнів із накриттям полегшеної конструкції, погребів, входів в погреби, підпірних стін, воріт, хвірток, приямків, веранд, тамбурів, нежитлових прибудов, терас, ганків, бань, саун, хлівів, гаражів, літніх кухонь тощо. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за заповітом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, так як в судовому засіданні доведено, що спірний житловий будинок належав [PERSON] на законних підставах, рівно як і законно він володів ним, кожен із позивачів як спадкоємець за заповітом має право на ? частини даного житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. На підставі викладеного,

Outcome: approved