Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

17.10.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом та просив визнати за ним право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що він є чоловіком [PERSON], яка проживає в житловій кімнаті площею 20,2 кв.м. комунальної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на підставі ордеру на житлове приміщення [NUMBER] і яка є власником особового рахунку даного житлового приміщення. Зазначає, що [PERSON] звернулася до Солом'янського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві з заявою про реєстрацію місця проживання позивача за вищезазначеною адресою, проте заява не була задоволена, оскільки проти реєстрації заперечує [PERSON], яка проживає в кімнаті площею 13.70 кв.м. квартири [ADDRESS] Позивач посилається, що з моменту вселення в спірну житлову кімнату, а саме з 2010 року, він постійно проживає і користуюся, як член сім'ї, житловим приміщенням, бере участь в утриманні квартири, а також виконує інші зобов'язання, які випливають із положень ст. 64 Житлового кодексу України. Враховуючи вищевикладене, просив позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача в судове засідання, не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд до відома не поставила. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Треті особи - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд до відома не поставили. Третя особа - Головне управління Державної міграційної служби України в м. Києві в судове засідання свого представника не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надіслала до суду заяву про розгляд справи у відсутності їхнього представника. Враховуючи згоду позивача, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 61 Житлового кодексу Української РСР, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Судом встановлено, що [PERSON] займає житлову кімнату площею 20,2 кв.м. комунальної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на підставі ордеру на житлове приміщення [NUMBER] від 25.05.2010 року (а.с.9). Згідно Довідки форми № 3 від 01.10.2014 року вбачається, що у вищезазначеному житловому приміщенні зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Судом також встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS], складається з трьох кімнат загальною площею 95,90 кв.м., в яких зареєстровані: кімната площею 21,80 кв.м. - [PERSON] та [PERSON]; кімната площею 20,20 кв.м. - [PERSON] та [PERSON]; кімната площею 13,70 кв.м. - [PERSON] та [PERSON] (а.с.35-37). Згідно ст. 63 Житлового кодексу Української РСР, предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Відповідно до ст. 64 Житлового кодексу Української РСР, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18.02.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 18.02.2014 року, актовий запис № 237 (а.с.10). Таким чином [PERSON] є членом сім'ї наймача кімнати площею 20,20 кв.м. за адресою: [ADDRESS] - [PERSON] Згідно ст. 65 Житлового кодексу Української РСР, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Пленум Верховного Суду України у п. 9 постанови "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" від 12 квітня 1985 року № 2 роз'яснив, що вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати: чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема, чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи зареєстровані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлено угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї певний порядок користування жилим приміщенням. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не визнається право позивача на користування спірним житловим приміщенням, відповідної згоди на реєстрацію позивача за спірною адресою не надає. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved