Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 3 березня 1995 року сторони уклали шлюб. У цьому шлюбі сторони дітей не мають. Спільне життя не склалося, шлюбні відносини припинені близько 8 років тому і з цього часу сторони проживають окремо. Причиною розпаду сім'ї стало те, що сторони не могли прийти до спільної думки при вирішенні щоденних побутових питань, часто виникали конфлікти, вони втратили почуття поваги і любові один до одного. На думку позивача, сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, а наявність формального шлюбу шкодить його інтересам. Спір про поділ майна відсутній. Відповідач не бажає доровільно розірвати шлюб в органах ДРАЦС, у зв'язку з чим позивач просив суд розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явилися. Позивач подав до суду заяву, в якій просив розірвати шлюб, розгляд справи проводити за його відсутності, погодився на винесення заочного рішення. Відповідач викликалася до суду шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, однак до суду не прибула. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з викладеного, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до інформації, наданої Чорнобаївським РВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Черкаській області № 1810/16.26-04.3 від 16 вересня 2018 року, за результатами перевірки за архівним фондом відділу та поновлених актових записах актового запису про шлюб та розірвання шлюбу на позивача та відповідача не виявлено. За відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено, актовий запис про шлюб № 05 від 3 березня 1995 року, який складений виконавчим комітетом Кам'янської селищної ради м. Антрацит Луганської області на [PERSON], [INFO] та на [PERSON], [INFO] (а.с. 22). Факт укладення шлюбу між сторонами також підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 19 червня 2018 року (а.с. 6) та штампом у паспорті позивача, копія якого міститься у матеріалах справи (а.с. 4). Як вбачається зі змісту позову сторони від шлюбу дітей не мають. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Аналогічна норма закріплена і в ч. 1 ст. 24 СК України, згідно з якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На виконання вимог ч. 1 ст. 112 СК України судом встановлені фактичні взаємини подружжя, зокрема спільне сімейне життя не склалось через різні погляди на життя, шлюбно-сімейні відносини фактично припинені, спільного господарства сторони не ведуть, проживають окремо. Жодних доказів щодо необхідності збереження шлюбу суду не надано та судом не встановлено. При цьому позивач стверджує, що не бажає поновлювати сімейні стосунки, а тому надання строку на примирення не дасть позитивних результатів. Таким чином суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин суд залишає відповідачу набуте прізвище "[PERSON]". Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 704,80 (сімсот чотири гривні 80 копійок) гривень судового збору. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved