Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

26.03.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Виноградарської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок по праву спадкування за законом. Свої вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON], після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: житловтй будинок та господарчі споруди, який розташований за адресою: [ADDRESS]. В користування чоловіка [PERSON] також була надана земельна ділянка площею 0,2500га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], для будівництва і обслуговування житлового будинку. Звернувшись до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва на право на спадщину за законом їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Такі обставини змусили її звернутись з вказаним позовом до суду. Позивачка в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялася згідно вимог чинного законодавства (а.с.21). Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні (а.с.27). Відповідач - Виноградарська сільська рада, до суду не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.21). Позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглянути справу без участі їх представника, про що надав відповідну заяву до суду (а.с.25). Суд, враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 197 ЦПК України). Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER], виданим на підставі запису акта про смерть № 73 від 03.02.2015 року, складеним Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції Одеської області (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про одруження [NUMBER] від 28.08.1980 року, «[PERSON]» після реєстрації шлюбу було присвоєне прізвище "[PERSON]" (а.с.15); Після смерті чоловіка [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку та господарчі споруди, який розташований за адресою: [ADDRESS] що складається з: А- житловий будинок, загальною площею 110.30 кв.м., житлова площа - 35.90 кв.м. а - веранда, а' - прибудова, Б - погріб, В - сарай, Г - сарай, Д - сарай, І - цистерна, №1-2 огорожа, житловий будинок побудований в 1980 році, що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок, виданий СГ ПП [PERSON], від 02.03.2015 року.(а.с.8-11). Єдиний спадкоємець - його дружина [PERSON] звернулась до нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарчими спорудами нотаріусом було відмовлено, в зв'язку з тим, що правоустановчий документ відсутній. Інших спадкоємців першої черги за законом, та інших осіб, які б мали право на спадкування, не має. Згідно відповіді приватного нотаріуса Фішер Б.І. №74/01-16 від 02.04.2015 року, спадкова справа щодо майна померлого [PERSON] не відкривалась. Згідно довідки від 12.03.2015року за №167 Виноградарської сільської ради, у відповідності з записом погосподарської книги с.Виноградар №1 Виноградарської сільської ради, померлому [PERSON] належить житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] Роздільнянського району Одеської області, спадкодавець постійно проживав і був зареєстрований у вказаному будинку з 1980 року по день смерті, в домоволодінні також перебувала на реєстраційному обліку та проживала [PERSON] з 1980 року по теперішній час, яка прийняла своєчасно спадщину шляхом проживання та реєстрації у спадковому будинку.(а.с.6-7). У зв'язку з тим, що [PERSON], який помер [INFO] року за життя заповіту не склав, то має місце спадкування за законом. Згідно закону України «Про регулювання містобудівної діяльності «зі змінами від 20 листопада 2012 року № 5496-УІ( розділ У. Прикінцеві положення, пункт 9.), наказ №95 Міністерство Регіонального Розвитку, Будівництва та Житлово - Комунального Господарства України від 19.03.2013 року(глава ІІІ. Пункт 3.1., абзац2), Закону України «про внесення змін до ст.. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень «щодо особливостей державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна, закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року «від 15 квітня 2014 року № 1212 - УІІ індивідуальні (садибні) житлові будинки садові, дачні будинки господарські(присадибні) будівлі споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року не підлягають прийняттю в експлуатацію; документом який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року перелічених будівель та споруд вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництво до 05.08.1992 року індивідуальних житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських(присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦПК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов'язання встановлено законодавством у зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Відповідно до п.«г» ст.81 ЗК громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного суду №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що за приписами ст.1225 ЦК право на земельну ділянку, яке переходить до спадкоємців від спадкодавця, повинно бути підтверджено державним актом на право власності на землю. Згідно ст.ст. 25, 30 ЦК право - та дієздатність особи, тобто здатність мати права та обов'язки, а також набувати їх, виникає у момент народження фізичної особи і припиняється у разі її смерті. Відповідно до п.11 ст.346 ЦК право власності припиняється в зв'язку із смертю фізичної особи. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За умови, що [PERSON] помер, і не встиг отримати свідоцтво про право власності на житловий будинок з господарським спорудами, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на це майно у порядку спадкування. Відповідно до ст.ст. 1216, 1222, 1223, 1268 ч.5 ЦК України спадкоємець за законом набуває право власності на спадщину з моменту відкриття спадщини. При житті [PERSON] була надана в користування земельна ділянка площею 0,2500га, яка розташована за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, що підтверджується Технічною документацією(Державний комітет України із земельних ресурсів).(а.с.31-45). 09.02.2010 року [PERSON] на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, отримав кадастровий номер [NUMBER], що підтверджується довідкою (про присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці).(а.с.17 Відповідно до ст.125, ч.1 ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Згідно ч.2 ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: а) цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; б) свідоцтвом про право на спадщину. Враховуючи те, що позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка на праві власності належала її померлому чоловіку, що підтверджується технічною документацією із землеустрою, кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER], тому що за життя власник земельної ділянки не встиг провести державну реєстрацію цього акту, позов підлягає задоволенню. Отже суд вважає, що [PERSON] виконала всі умови передбачені ст.ст. 1269, 1270 ЦК України для прийняття спадщини і фактично її отримала, а тому вона є такою, що прийняла спадщину у повному обсязі, і за нею повинно бути визнано право власності на все вище перераховане спадкове майно.

Outcome: approved