Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

16 грудня 2015 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що згідно укладеного кредитного договору від 29 серпня 2012 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 16237,85 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. У порушення умов договору, щодо порядку погашення кредиту, заборгованості та сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків, а також інших витрат, відповідач належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого станом на 10 листопада 2015 року має прострочену заборгованість на загальну суму 21681 грн. 81 коп. Просить суд стягнути з відповідача на власну користь вказану заборгованість та судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача [PERSON], який діє на підставі Довіреності № 3734-К-Н-О від 04 вересня 2015 року, не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, на задоволенні позовних вимог наполягав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про місце, дату та час судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення в друкованих засобах масової інформації. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши подані документи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, сторони 29 серпня 2012 року уклали кредитний договір, що складається з заяви позичальника, умов і правил надання банківських послуг, відповідно до якого відповідач [PERSON] отримала кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 16237,85 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.(а.с.7-34). Враховуючи наведені обставини, суд визнає, що між сторонами склалися спірні кредитні правовідносини, які регулюються нормами статей\~523,\~629,\~1049,\~1050,\~1054 Цивільного кодексу України. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1\~ст. 1049 ЦК України\~визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За приписами\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Враховуючи, що відповідач у порушення умов договору кредит не повернув та не сплачує проценти за користування кредитом, позивач обґрунтовано, звернувся до суду з вимогами про повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. Згідно розрахунку прострочена заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 10 листопада 2015 року становить 21681 грн. 81 коп., з яких: - заборгованість за тілом кредиту складає - 9384 грн. 72 коп., - за процентами за користування кредитом - 3054 грн. 86 коп., - по комісії за користування кредитом - 4879 грн. 94 коп., - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди 4362 грн. 29 коп.(а.с.5-6). Відповідач не скористався своїм правом на подання суду доказів, якими спростовується усе вищевикладене та своїх заперечень щодо розміру заборгованості та доказів щодо сплати кредиту. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності зі\~ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Оскільки, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, за таких обставин на користь позивача належить стягнути суму судового збору, сплаченого при зверненні до суду в розмірі 1218 грн. 00 коп. Як вбачається з витягу газети від 22 січня 2016 року, позивачем було здійснено виклик відповідача шляхом розміщення оголошення в друкованих засобах інформації. Витрати, повязані з розглядом справи, до яких відносяться витрати про публікацію в пресі оголошення, відносяться до предмету доказування. Однак, представником позивача не було надано жодного підтверджуючого документу про розмір оплати, здійсненої для розміщення оголошення, та клопотання щодо стягнення даних витрат, отже, суд позбавлений можливості стягнути дані витрати з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved