Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

21.01.2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду в інтересах малолітніх дітей (онуків) [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з відповідним цивільним позовом до відповідача [PERSON] , згідно з яким, посилаючись на ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню своїх неповнолітніх дітей, дочки [PERSON] , 2009 року народження та сина [PERSON] , 2011 року народження, що проживають разом з ним, просив ухвалити судове рішення про позбавлення відповідача батьківських прав відносно зазначених дітей. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказав, що він являється дідом вищезазначених малолітніх дітей. [INFO] , його дочка, мати згаданих малолітніх дітей [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] . У вказаному шлюбі у даного подружжя народилося п`ятеро дітей: [PERSON] , 2009 р.н., [PERSON] , 2011 р.н., [PERSON] , 2000 р.н., [PERSON] , 1997 р.н. та [PERSON] , 1995 р.н. Але подружнє життя даних осіб не склалося і 22.01.2008 року за рішенням Новобузького районного суду їхній шлюб було розірвано, але [PERSON] та [PERSON] продовжували проживати разом за однією адресою. У 2014 році його дочка та відповідач, у зв`язку з тяжким майновим становищем, передали йому на утримання та виховання своїх двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , 2000 року народження. [INFO] його дочка, мати неповнолітніх дітей, [PERSON] померла. Зважаючи на те, що до цього часу відповідач [PERSON] нехтував своїми обов`язками щодо утримання та виховання своїх малолітніх дітей, позивач перевіз проживати до себе ще й малолітнього [PERSON] , [INFO] . З тих пір, відповідач взагалі перестав навідувати своїх неповнолітніх дітей, які залишилися проживати з позивачем, участі у їх вихованні та утриманні не приймає, їх долею, станом здоров`я, навчанням не цікавиться. Вказав, що зазначена поведінка відповідача свідчить про ухилення його від виконання батьківських обов`язків з утримання своїх дітей, що і змусило [PERSON] звернутися до суду в інтересах даних дітей з вказаним цивільним позовом. За ухвалою суду від 24.02.2020 року прийнято заяву [PERSON] , подану в інтересах позивача [PERSON] про збільшення та уточнення позовних вимог по даній цивільній справі в частині: - передачі неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , органу опіки та піклування Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області для подальшого їх влаштування. - стягувати з відповідача [PERSON] , аліменти на користь тієї особи або закладу, куди в подальшому будуть влаштовані діти, на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, до досягнення кожним з дітей повноліття. В судовому засіданні представник позивачка [PERSON] , посилаючись на обставини викладені [PERSON] у позові, заявлені ним первісні та збільшенні вимоги підтримав і просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, втім направив до суду письмові заяви про можливість розгляду справи за його відсутності, пред`явлений до нього позов та збільшені до нього позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав стосовно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та стягнення аліментів на їх утримання. Представник третьої особи без самостійних вимог - органу опіки та піклування Новобузької РДА, [PERSON] , підтримала висновок зазначеного органу щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно його дітей: дочки [PERSON] , 2009 р.н. та [PERSON] , 2011 р.н., не заперечувала проти задоволення позову [PERSON] , посилаючись на достатність для цього підстав. Вислухавши пояснення сторін по справі, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого висновку. В силу п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та відповідач [PERSON] згідно свідоцтв про народження (копії), серії [NUMBER] та [NUMBER] , виданих Новохристофорівською сільською радою Новобузького району Миколаївської області, є батьками неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] (а.с.12,13). [INFO] мати даних дітей, [PERSON] , померла (а.с.18). Матеріалами справи, встановлено (а.с. 17, 22), що у родині позивача [PERSON] , 1953 р.н. станом на [INFO] проживає його дружина [PERSON] , 1955 р.н., та їхні онуки: з 2014 року - [PERSON] , 2000 р.н. і [PERSON] , 2009 р.н., а з 14.12.2019 року - [PERSON] , 2011 р.н. Малолітні [PERSON] та [PERSON] успішно навчаються у 5-му та відповідно 3-му класі Мар`ївської ЗОШ Баштанської районної ради Миколаївської області(а.с.19, 21, 23). Відповідач [PERSON] будь якої участі в утриманні чи вихованнні вказаних дітей не приймав, що підтверджується показаннями свідка [PERSON] , а також характеристикою з місця навчання [PERSON] у Новохристофорівській ЗОШ Новобузької районної ради. Власного житла не має, ніде не працює за місцем проживання характеризується посередньо, Має у влансоті земельну ділянку (пай), яка переданана в оренду ПП "Киричишин" (а.с. 20, 37, 38) Відповідно до висновку органу опіки та піклування Новобузької РДА від 24.01.2020 року, відповідач [PERSON] не проявляє батьківського занепокоєння про долю своїх дітей, які проживають зі своїми дідом та бабою, не цікавиться їхніми справами, успіхами у школі, не піклується про їх здоров`я, матеріальної допомоги на їх утримання у будь-якій формі не надає. Між [PERSON] та його вищезазначеними дітьми відсутній психологічний зв`язок. Батько ніде не працює та не намагається працевлаштуватися, власного житла не має, за місцем проживання характеризується посередньо, а тому позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно його малолітніх дітей: дочки [PERSON] та сина [PERSON] , є доцільним і буде відповідати інтересам дітей (а.с.35). Згідно ст. 3 Конвенції «Про права дитини» (ратифікованої ВР України №789-XII від 27.02.91р.). В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 15, в абзаці 2 п. 16 Постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Сукупність досліджених доказів вказує на те, що відповідач [PERSON] , який являється батьком малолітніх дітей: [PERSON] , 2009 р.н., та [PERSON] , 2011, умисно самоусунувся від виховання своїх дітей та в порушення вимог ст. 150 СК України після смерті матері цих дітей, що мало місце 13.12.2019 року, за наявності реальної можливості, не проявляв щодо дітей батьківського піклування, не вчиняв дій щодо участі у їх вихованні, утриманні, піклуванні, навчанні, про здоров`я, фізичний, духовний та моральний їхній розвиток, що згідно вимог п.1, 2 ч.1 ст. 164 СК України є підставами для задоволення позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав. При цьому, суд вважає за необхідне пояснити відповідачеві, що згідно ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина. Поновлення батьківських прав і повернення дитини батькам допускається тільки в тому випадку, якщо це відповідає інтересам дитини. Якщо поновлення в батьківських правах суперечить інтересам дитини, то суд має право з урахуванням думки дитини відмовити в задоволенні позову батьків про поновлення в батьківських правах. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Такі ж самі положення передбачені і статтею 180 СК України. В силу вимог ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Під час судового розгляду справи достеменно встановлено, що відповідач [PERSON] не виконує обов`язок з утримання своїх вищевказаних двох малолітніх дітей, тому маються підстави для задоволення заявлених вимог позивача і в частині стягнення аліментів на утримання цих дітей. Крім того, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позовних вимог про позбавлення батьківських прав, з відповідача належить стягнути на користь позивача сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 840,40 грн. На підставі ч.6 ст.141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позовних вимог про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, судовий збір у розмірі 840,40 грн., від сплати якого позивача звільнено, підлягає стягненню також з відповідача [PERSON] в дохід держави. На підставі ст.150,164,165,166,167 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved