Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

18.06.2020 року року [PERSON] звернулась до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом із вимогою розірвання шлюбу між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрованого 08.03.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Жмеринка Жмеринського міського управління юстиції у Вінницької області, за актовим записом №40. У позовній заяві [PERSON] викладена наступна позиція. Від зареєстрованого з відповідачем шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем. Останнім часом вони з відповідачем не можуть порозумітись з важливих питань, тому упродовж кількох місяців шлюбних стосунків не підтримують. Між ними відсутні почуття любові, поваги, взаємної підтримки. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, оскільки принижує її людську гідність, що для неї має істотне значення. Вважає, що шлюб між ними необхідно розірвати (а.с.1). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 28.07.2020 року до Кордишівської сільської ради Козятинського району Вінницької області застосовано заходи процесуального примусу у вигляді штрафу у зв`язку з невиконанням процесуальних обов`язків уповноваженим органом реєстрації місця перебування та місця проживання особи без поважним причин. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 28.09.2020 року відкрито провадження у даній справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Сторонами не подано заперечень стосовно вказаного порядку розгляду справи. Відповідач [PERSON] за на наслідком вручення йому у відповідності до вимог ч.7,8 ст.128 ЦПК України копії ухвали про відкриття провадження в справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих документів за адресою його проживання, відзиву на позовну заяву чи інших клопотань до суду не подав. Відтак суд згідно ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.3). З копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] вбачається, що сторони є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.4,5). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 08.03.2008 року. Дошлюбне прізвище позивача " [PERSON] " (а.с.6). Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать доводам позивача та ніким не оскаржуються. Згідно ч.1,2 ст.3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно вимог ч.1 ст.110 СК України один із членів сім`ї (чоловік чи жінка) або обоє мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу. У відповідності до положень ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до статей 12,13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Спору про майно та щодо виховання ддітей між сторонами за змістом заявлених позовних вимог не заявлено. Викладені позивачем обставини щодо фактичного припинення сторонами подружніх стосунків та неможливості їх відновлення, що суперечить інтересам позивача, відповідачем наразі не заперечені та не спростовані ні в який спосіб. Як встановлено судом, сторони тривалий час не підтримують шлюбних стосунків та проживають нарізно, у їх сім`ї втрачена взаємоповага та розуміння між подружжям, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю неможливо. Зважаючи на зазначені позивачем дійсні причини розірвання шлюбу, подальше життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу, оскільки він може ґрунтуватись лише на засадах добровільності, тобто вільної згоди чоловіка та жінки, чого позивач наразі не виявляє, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. З урахуванням постановлення рішення в інтересах позивача стягненню на її користь з відповідача підлягає сума сплаченого та документально підтвердженого судового збору в розмірі 840,80 грн. (а.с.2) згідно вимог ч.1 ст.141 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved