Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

29 січня 2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Шипівецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, в якій позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на майно його матері [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , та яка прийняла спадщину після смерті [INFO] [PERSON] , відкрилася спадщина на 1/2 частину будинковолодіння, яке складається з житлового будинку, стайні, стодоли, літньої кухні, навісу, сараю, навісу, сараю, воріт з хвірткою, огорожі, огорожі, колодязя та замощення, вартістю 246918 гривень, що знаходиться в [ADDRESS] , та земельну частку (пай) колгоспу ім.Гагаріна, розміром 0,96 умовних кадастрових гектарів, вартістю 27873 гривні 60 копійок, що знаходиться на території Шипівецької сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, однак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач не може оформити спадкових прав в нотаріальному порядку, а тому змушений звернутися до суду. Позивач [PERSON] у підготовчому судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить суд їх задоволити. Представник відповідача - Шипівецької сільської ради в судове засідання не з`явився, однак від сільського голови надійшла письмова заява, в якій він просить суд справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.02.2000 року, оскільки за життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 03.02.2000 року секретарем виконкому Шипівецької сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 6, згідно якого все майно, де б воно не знаходилося із чого б воно не складалося заповіла свому синові [PERSON] , 1959 року народження, що проживає в селі Шипівці Заліщицького району Тернопільської області. Спадкове майно після смерті [PERSON] , яка прийняла спадщину на ј частину будинковолодіння та земельну частку (пай) після смерті [PERSON] , складається з 1/2 частини будинковолодіння, а саме: житлового будинку, стайні, стодоли, літньої кухні, навісу, сараю, навісу, сараю, воріт з хвірткою, огорожі, огорожі, колодязя та замощення, вартістю 246918 гривень, що знаходиться в [ADDRESS] , та земельної частки (паю) колгоспу ім.Гагаріна, розміром 0,96 умовних кадастрових гектарів, вартістю 27873 гривні 60 копійок, що знаходиться на території Шипівецької сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, на яку мав право [PERSON] на підставі державного акту на право колективної власності на землю серії ТР № 4 від 10.12.1995 року, виданого колгоспу ім. Ю.Гагаріна, що знаходиться в с.Шипівці Заліщицького району Тернопільської області, який включений до списку членів колгоспу ім.Гагаріна та колгоспних пенсіонерів, що мають право на земельну частку (пай) в даному господарстві під № 544. Статею 1218 ЦПК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки, (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належать також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/2 частину будинковолодіння, яка складається з житлового будинку, стайні, стодоли, літньої кухні, навісу, сараю, навісу, сараю, воріт з хвірткою, огорожі, огорожі, колодязя та замощення, вартістю 246918 гривень, що знаходиться в [ADDRESS] та земельної частки (паю), колгоспу ім.Гагаріна розміром 0,96 умовних кадастрових гектарів, вартістю 27873 гривні 60 копійок, що знаходиться на території с.Шипівецької сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, право на спадкування якого за заповітом належить позивачу у справі. Згідно довідки, виданої виконкомом Шипівецької сільської ради № 461 від 02.09.2019 року, позивач у встановлений законом строк прийняв спадщину. Однак, листами Заліщицької державної нотаріальної контори № 01-16 від 20.11.2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, виданих на ім`я спадкодавиці. Позивачу рекомендовано звернутися до суду. Постанова Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" п.23 передбачає, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності судовому розгляду не підлягають. У разі відмови в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явитипозов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Вирішуючи дані позовні вимоги, суд виходить із того, що дані правовідносини є спадковими, а позивач позбавлений права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, тому його право підлягає захисту в судовому порядку. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно матеріалів справи у ній відсутні дані, які б вказували, що визнання позову відповідачем - Шипівецькою сільською радою, суперечить вимогам закону. За встановлених обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки позивач в порядку спадкування має право на майно, що належало спадкодавиці [PERSON] . Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Outcome: approved