Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до Зарічненського районного суду Рівненської області з заявою про встановлення факту родинних відносин та встановлення фактів прийняття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що [INFO] померла його баба [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, що складається з частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно заповіту від 04 червня 1987 року [PERSON] заповіла Ѕ частину будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , [PERSON] батькові заявника, який прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , шляхом фактично вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки на день її смерті [INFO] , проживав і був постійно прописаний в спадковому будинку. [INFO] помер батько заявника - [PERSON] , внаслідок смерті якого відкрилася спадщина до складу якої, зокрема, входить частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яку [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] . Оскільки [PERSON] не здійснив розпорядження на випадок своєї смерті (заповіт), спадкування відбувається за законом. Заявник зазначає, що прийняв спадщину після смерті батька шляхом фактично вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки розпоряджався спадковим будинком і ця обставина може бути підтверджена показами свідків. З метою оформлення спадщини після смерті батька заявник звернувся до нотаріальної контори, де нотаріус роз`яснив, що реалізувати свої спадкові права можливо лише в тому випадку, якщо буде встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та заявником як батьком та сином. Необхідність встановлення даного факту зумовлена тим, що у свідоцтві про народження прізвище заявника і прізвище його батьків записане як « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть прізвище батька [PERSON] ірський. Тому є підстави вважати, що такі розбіжності виникли при перекладі прізвища « [PERSON] » з російської мови на українську. Крім того, нотаріус роз`яснив заявникові, що йому необхідно встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] , та факт прийняття заявником спадщини після смерті [PERSON] . З метою оформлення спадщини, він змушений звернутися до суду із даною заявою. Таким чином [PERSON] просить встановити факт родинних відносин між ним та його батьком [PERSON] , який помер [INFO] , а також встановити факти прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Заявник у судове засідання не з`явився про дату та час розгляду справи у суді повідомлений належним чином. У судовому засіданні був представлений представником Полюховичем С. М., який у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив їх задоволити, а також заявив клопотання про допит у судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] , які можуть підтвердити факт прийняття заявником спадщини після смерті його батька. Заінтересована особа у судове засідання не з`явилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що за змістом ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, дослідивши письмові докази по справі, допитавши свідків, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Родинні відносини між [PERSON] та заявником як батьком та сином, підтверджуються сукупністю документів, зокрема: -паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим Броварським РВ ГУ МВС України в Київській області 28 лютого 1996 року, де вказано, що [PERSON] народився [INFO] в м. Дубровиця Дубровицького району Рівненської області; -свідоцтвом про народження, згідно якого [INFO] народився [PERSON] , батьки [PERSON] , [PERSON] ; -військовим квитком [NUMBER] , виданим Дубровицьким районним військовим комісаріатом Рівненської області 17 квітня 1981 року, згідно якого дружиною [PERSON] є [PERSON] мати заявника; -довідкою Виконавчого комітету Дубровицької міської ради № Аз-438 від 31 жовтня 2018 року про те, що [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований в [ADDRESS] з 20 квітня 1981 року по день смерті; Із вказаних документів безспірно вважається, що батьком заявника є [PERSON] , а різниця у написанні їх прізвищ виникла у зв`язку із зміною у написанні прізвищ при перекладі з російської мови. Отже, оскільки чинним законодавством не передбачено іншого порядку виправлення допущених помилок під час оформлення відповідних документів, це згідно зі ст.\~315\~ЦПК України може зробити суд у порядку встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. В пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" вказано, що відповідно до п. 1 ст. 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Відповідно до абз. 2 п. 7 вищевказаної Постанови, суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з тих мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану, оскільки право вибору належить заявнику. За таких обставин, суд приходить до висновку, що факт родинних відносин між [PERSON] заявником по справі та [PERSON] , який помер [INFO] , як сином та батьком є доведеним та підтверджений сукупністю долучених до заяви документів, а тому заява в частині встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню. Вирішуючи вимогу про встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] суд виходить з того, що: [PERSON] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Дубровицьким рай бюро ЗАГС Рівненської області 24 лютого 1971 року, народився [INFO] та його батьками є [PERSON] та [PERSON] . За інформацією зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 02 січня 2000 року Відділом РАГСу Дубровицького району Рівненської області [PERSON] померла [INFO] у віці 92 роки. Рішенням Дубровицьком міської ради народних депутатів Рівненської області № 131 від 27 червня 1997 року Про приватизацію земельних ділянок, за результатом розгляду заяви [PERSON] їй було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0512 га, розташовану по [ADDRESS] для будівництва і обслуговування будинку і господарських будівель. 04 червня 1987 року державним нотаріусом Дубровицької державної нотаріальної контори Чирук Т. М. посвідчено заповіт згідно, [PERSON] заповіла Ѕ частину будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , [PERSON] її сину. Судом за клопотанням представника заявника та у відповідності до ч. 2 ст. 294 витребовувались у Дубровицькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області копії актових записів про смерть [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] і 19 лютого 2019 року вказані документи отримано. Згідно запису акта про смерть №1 від 02 січня 2000 року [PERSON] на момент смерті [INFO] проживала у [ADDRESS] . За інформацією зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 03 грудня 2003 року Дубровицьким райвідділом РАГСу Рівненської області (повторно) [PERSON] помер [INFO] у віці 61 рік. Так згідно запису акта про смерть №12 від 27 січня 2000 року [PERSON] на дату смерті [INFO] проживав у [ADDRESS] . Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно заповіту, посвідченого 04 червня 1987 року державним нотаріусом Дубровицької державної нотаріальної контори Чирук Т.М., [PERSON] заповіла Ѕ частину будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , [PERSON] . Відповідно до частин першої та другої статті 549 Цивільного кодексу Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1)\~якщо він\~фактично вступив\~в управління\~або володіння\~спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , шляхом фактично вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки на день її смерті [INFO] , проживав і був постійно прописаний в спадковому будинку. Дана обставина, також, підтверджується довідкою Виконавчого комітету Дубровицької міської ради № Аз-438 від 31 жовтня 2018 року. Таким чином фактичні обставини справи дають підставив вважати, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . При вирішенні вимоги про встановлення факту прийняття спадщини заявником після смерті його батька [PERSON] , який помер, [INFO] суд керується наступним: За інформацією із свідоцтва про народження старого зразка серії [NUMBER] , виданим 24 лютого 1971 року Дубровицьким Райбюро ЗАГС Рівненської області [PERSON] заявник народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] , а бабою є [PERSON] , оскільки у свідоцтві про народження батька заявника (серії [NUMBER] від 29 січня 1980 року) вона вказана матір`ю його батька. Із показів свідка [PERSON] вбачається, що вона особисто знала [PERSON] його матір та знає [PERSON] заявника. Після смерті матері та батька заявника [PERSON] неодноразово приїжджав до будинку по [ADDRESS] , оскільки вважав його своєю власністю та дозволив у ньому проживати іншій особі [PERSON] , яка на даний час померла. Крім того свідок [PERSON] сусідка [PERSON] , яка проживає у другій частині будинку, що за адресою [ADDRESS] у судовому засіданні показала, що особисто знає як сусіда [PERSON] , який є власником другої половини цього будинку. Вказала, що він хоч і не постійно проживає, однак періодично приїжджає, доглядає, ремонтує цей будинок. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Згідно довідки приватного нотаріуса Дубровицького районного нотаріального округу Рівненської області № 111/02-14 від 27 лютого 2019 року, після смерті [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався. Спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом не видавалось. Вказану інформацію підтверджують відомості зі Спадкового реєстру №№ інформаційних довідок 55296974, 55097037. А також після смерті [PERSON] згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи) наявний чинний заповіт № у реєстрі 475 від 04 червня 1987 року, наявний у матеріалах справи, яким вона заповідає належну їй Ѕ частину будинку по [ADDRESS] [PERSON] - № довідки 55296799. Відомостей про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину у спадковому реєстрі відсутні, що підтверджено у інформаційній довідці № 55296906. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення та відповідно до п. 1 ч.1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України. З огляду на викладене заява є підставною та підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved