Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

25.05.2017 року позивач звернулася до Вінницького районного суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Вказує, що [INFO] року у них народилася донька [PERSON], яка проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Зазначає, що відповідач з січня 2017 року з сім'єю не проживає, матеріальної допомоги на утримання доньки та її утримання не надає, в зв'язку з чим вона знаходиться в скрутному матеріальному становищі та потребує матеріальної допомоги. Вказує, що відповідач фізично здоровий, офіційно працює бетонярем будівельної компанії «Траско Інвест Україна», отримує щомісячно заробітну плату більше 6 000 гривень, інших утриманців не має, а тому може надавати матеріальну допомогу на її утримання. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі , суду уточнила, що з урахування змін до СК України , просить суд стягнути аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.Суду пояснила, що вона з донькою проживають окремо від відповідача , вона офіційно працює вихователем у дитячому садку ДНЗ № 59 , отримує щомісячно заробітну плату -3400 грн, але цих коштів не вистачає на достатній рівень утримання дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, у повному обсязі просила їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Суду доповнила, що шлюб між ними було розірвано Вінницьким районним судом приблизно місяць назад. Не заперечує, що при винесені рішення суд взяв до уваги наявність у відповідача ще чотирьох неповнолітніх дітей. Також зазначила, що офіційно працює вихователем у дитячому садку ДНЗ № 59 та отримує щомісячно заробітну плату -3400 грн, але цих коштів замало для свого та дитини утримання. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з*явився по невідомим для суду причинам , через канцелярію суду 02.08.2017 року подав заперечення , в якій просив позов задовольнити частково у розмірі 1/6 частини його доходів, оскільки він позбавлений матеріальної можливості сплачувати аліменти на дину в 1/4 частині , так як від першого шлюбу з гр. [PERSON] у нього народилось чотири доньки: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Вказує, що після розлучення з [PERSON], всі їх спільні діти залишилися проживати разом із матерію, з якою він домовився про розмір аліментів, який він буде сплачувати на утримання чотирьох дітей, про що уклали відповідний договір. Крім цього, зазначає, що хоча на даний час він працює та отримує заробітну плату в будівельній компанії, але через два місяця закінчується укладений з ним строковий трудовій договір. Інших видів доходів він не отримує, в свою чергу позивач працює та отримує щомісячно заробітну плату , тому просить суд задовольнити позов частково. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заперечував проти задоволення позову частково на 1/6 частку , з підстав зазначених відповідачем , оскільки вважає , що відповідач не має матеріальної можливості сплачувати аліменти на дитину в зазначеному позивачем розмірі. дружину. Суду додатково пояснив, про те, йому відомо , що відповідач на даний час працює бетонярем в будівельній компанії « ТраскоІнвест Україна», отримує щомісячно заробітну плату приблизно 7000 гривень, на підставі строкового трудового договору, але письмовим доказом підтвердити цю інформацію в судовому засіданні не зміг. Також просив суд при винесені рішення по даній справі , прийняти до уваги рішення Вінницького районного суду від 16.08.2017 року , який позов [PERSON] задоволено частково та стягнуто з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання в розмірі 1/8 частини доходу відповідача до досягнення донькою -трьох річного віку. З урахуванням міркування позивача та представника відповідача, які не заперечували , суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідача. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши позов, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] з 22 березня 2014 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 3). Зі слів позивача [PERSON] місяць тому рішенням Вінницького районного суду Вінницької області шлюб між сторонами розірваний, що не заперечувалося представником відповідача. Також судом встановлено та не заперечувалося сторонами, що позивач та відповідач проживають окремо; на даний час відповідач працює бетонярем в будівельній компанії « ТраскоІнвест Україна» та отримує щомісячно заробітну плату приблизно 7000 гривень. Від шлюбу у сторін народилась донька -[PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.7), батьком якого в даному свідоцтві зазначений - відповідач [PERSON] [PERSON] проживає разом із позивачем, та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою Якушинецькою сільською радою Вінницького району Вінницької області від 24.05.2017 року за №1846 (а.с.5). Також відповідач є батьком двох неповнолітніх та двох малолітніх дітей від першого шлюбу з гр. [PERSON] : доньок- [PERSON]., [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Відповідно до копії письмового договору про сплату аліментів відповідач [PERSON] зобов*язаний сплачувати [PERSON] аліменти на утримання зазначених вище чотирьох доньок в сумі 2 000 щ місця, дані аліменти відповідачем сплачуються, про що свідчать наявні в матеріалах справи відповідні розписки. Застосовуючи норми матеріального і процесуального права суд виходить з наступного. Судом встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання малолітньої дитини сторін. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов'язків утримувати позивача, судом не встановлено. Згідно до частини 1 ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до положень ст.180 Сімейного Кодексу України на батьків покладений обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України, зі змінами від 17.05.2017 року, які набули чинності 08.07.2017 року, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України, зі змінами від 17.05.2017 року, які набули чинності 08.07.2017 року при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи матеріальне становище дитини, яка проживає із позивачем та перебуває на її утриманні, позивача, яка на даний час офіційно працює вихователем та отримує заробітну плату в сумі 3400 грн., фізично здорова; також суд враховує матеріальне становище відповідача, який офіційно працює, отримує заробітну плату в розмірі 7000 гривень, фізично здоровий, має від першого шлюбу двох неповнолітніх та двох малолітніх дочок, на утримання який добровільно сплачує аліменти їх матері, суд вважає , що заявлений розмір аліментів , який просить стягнути позивач з відповідача на утримання малолітньої доньки є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Доводи відповідача про неможливість сплати такого розміру аліментів із зазначенням приведених вище обставин, а саме: наявність іншої сім*ї та чотирьох дітей; добровільна сплата аліментів, строковість трудового договору за умовами якого він працює , суд не вважає вагомими для зменшення заявленого розміру позовних вимог позивача, оскільки 1\\6 частина - не забезпечить гармонійного розвитку малолітньої доньки сторін. Крім цього, суд враховує зміни до Сімейного кодексу України від 17.05.2017 року, які набули чинності 08.07.2017 року, тому вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що місячно, до досягнення дитиною повноліття , оскільки в судому засіданні позивач уточнила в цій частині заявлені раніше позовні вимоги. Також, суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам у справі, що відповідно до положень ч.1 ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому, аліменти на дитину необхідно стягувати починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 25.05.2017 року і до досягнення дитиною повноліття або до зміни матеріального чи ( та) сімейного стану сторін. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Згідно до ст. 88 ЦПК України , оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подачу даного позову, він підлягає до стягненню в дохід держави з відповідача у розмірі 640 гривень, оскільки позов задоволено повністю.

Outcome: approved