Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» третя особа на стороні відповідача: [PERSON], про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Позивач, обгрунтовуючи позовні вимоги, вказує, що 20 березня 2018 року у м. Камянці-Подільському на перехресті вулиць Тімірязєва-Огієнка сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів AUDI А6 д.н.з. ВХ88881ВХ, за кермом якої знаходився власник [PERSON] та БАЗ 2215 д.н.з. [NUMBER], за кермом якої був [PERSON]. У звязку з тим, що водії дійшли згоди щодо обставин ДТП, вони скористались правом, передбаченим п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та спільно склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля [NUMBER], згідно поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за № АМ/2378746 від 24.11.2017 року застрахована Відповідачем Товариством з додатковою відповідальністю Страхове товариство Домінанта . Цього ж дня винуватцем ДТП своєму страховику - ТДВ «СТ «Домінанта»» - було надано письмове повідомлення страхувальника про дорожньо-транспортну пригоду, а ним - заяву про страхове відшкодування. 22 березня 2018 року представниками Відповідача було проведено огляд його пошкодженого транспортного засобу, про що було складено відповідний акт. 27 березня 2018 року його було запрошено до офісу Відповідача у м. Камянці-Подільському для написання заяви на виплату, оскільки змінились бланки заяв, що ним і було зроблено того ж дня. З часу подання заяви та проведення огляду пошкодженого транспортного засобу пройшло більше, встановленого Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 90-денного терміну на виплату страхового відшкодування. Звернення на телефон «Гарячої лінії» Відповідача жодного результату не дало. Жодного повідомлення, у т.ч. й письмового, про прийняте рішення щодо виплати страхового відшкодування чи відмови у здійсненні такої виплати йому не надходило. На прохання надати копію документів, щодо проведеної оцінки матеріальних збитків, завданих йому, як власнику транспортного засобу або хоч надати інформацію про суму збитків йому було відмовлено з посиланням на те, що зазначена інформація та документи є власністю Відповідача. У звязку з тим, що йому невідомо, яку величину матеріального збитку йому нараховано, оскільки таку інформацію Відповідач йому надати відмовився, згідно звіту за результатами проведення незалежної оцінки КТЗ № 124/18 від 16 квітня 2018 року, вартість матеріального збитку, нанесеного йому, становить 21882 грн. 32 коп. З урахуванням того, що полісом ОСЦПВВНТЗ № АМ/2378746 від 24.11.2017 р. передбачена франшиза в розмірі 1000,00 грн., то ТДВ «СТ «Домінанта»» мала б сплатити йому 20882,32 грн. страхового відшкодування. Крім того, з урахуванням того, що граничний термін виплати страхового відшкодування наступив з 18.06.2018, розрахунок пені за прострочення станом на 27 серпня 2018 року складає 921,11 грн., та 3% річних за користування коштами складає 106,02 грн. а разом 2222,68 грн. та матеріальні витрати на оплату автотоварознавчого дослідження для визначення матеріального збитку у сумі 1000,00 грн., яку має відшкодувати відповідач. Тому , просить стягнути з відповідача витрати у сумі 2322,68 грн. З огляду на викладене, вважає дії відповідача, такими, що не відповідають нормам Законів України Про страхування, Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, Цивільного кодексу України і просить стягнути з відповідача матеріальне відшкодування у сумі 2322,68 грн. Позивач в судове засідання не з»явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує і просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, належним чином повідомлений про день слухання справи, суд розглядає справу у заочному порядку з винесенням заочного рішення за заявою позивача. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи в повному об»ємі, суд встановив наступне. 20 березня 2018 року у м. Камянці-Подільському на перехресті вулиць Тімірязєва-Огієнка сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів AUDI А6 д.н.з. ВХ88881ВХ , за кермом якої знаходився власник [PERSON] та БАЗ 2215 д.н.з. [NUMBER], за кермом якої був [PERSON], що підтверджується матеріалами справи . У звязку з тим, що водії дійшли згоди щодо обставин ДТП, вони скористались своїм правом, передбаченим п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та спільно склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, встановленого МТСБУ, зразка. Цивільно-правова відповідальність [PERSON], водія автомобіля [NUMBER], згідно поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за № АМ/2378746 від 24.11.2017 року застрахована Відповідачем Товариством з додатковою відповідальністю Страхове товариство Страхове товариство «Домінантна». 20.03.2018 року винуватцем ДТП, [PERSON], своєму страховику - ТДВ «СТ «Домінанта»» - було надано письмове повідомлення страхувальника про дорожньо-транспортну пригоду, а [PERSON] заяву про страхове відшкодування, що підтверджується копіями вказаних документів 22.03.2018 року представниками Відповідача було проведено огляд його пошкодженого транспортного засобу, про що було складено відповідний акт. 27.03.2018 року [PERSON] у офісі Відповідача у м. Камянці-Подільському написав заяву на виплату страхового відшкодування, оскільки змінились бланки заяв, що підтверджується копією вказаної заяви. З часу подання заяви та проведення огляду пошкодженого транспортного засобу пройшло більше, ніж встановлено Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме: 90-денного терміну на виплату страхового відшкодування. Надати інформацію про суму збитків позивачу було відмовлено з посиланням на те, що зазначена інформація та документи є власністю Відповідача. Відповідно до Звіту за результатами проведення незалежної оцінки КТЗ за № 124/18 від 16.04.2018 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля AUDI А6 д.н.з. ВХ88881ВХ, [PERSON], внаслідок пошкодження автомобіля у ДТП, враховуючи пошкодження зазначені в протоколі огляду транспортного засобу від 22.03.2018 року, станом на дату оцінки, складає: 21782,32 (двадцять одна тисяча сімсот вісімдесчт дві) грн.32 коп. Відповідно \~до ч.2 ст. 1187 \~ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, оренди, тощо) володіє транспортним засобом. Згідно з п.3 ч.1\~ст.988 ЦК України\~страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ \~ \~ \~ Порушенням зобовязання згідно\~ст..610 ЦК України\~є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання ). Нормами п.36.5 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відповідно до ч.3\~ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Таким чином, пеня нараховується за весь період прострочення до дня фактичного виконання зобовязання. Оскільки\~ страховик\~ не\~ здійснив\~своєчасно \~страхову \~виплату,\~ \~тому,\~крім основної\~суми страхового\~відшкодування ТДВ\~«СТ «Домінанта»»\~за кожен\~день прострочення\~виплати страхового\~відшкодування зобов'язане\~сплатити пеню\~з розрахунку\~подвійної облікової\~ставки Національного\~банку України,\~ \~яка \~складає \~(з\~26.06.2018\~по 12.07.2018\~ 20882,32\~грн.*17,0\~%\~(облікова\~ставка НБУ)\~*\~2\~*\~16\~(дні\~прострочення)\~/\~365\~(днів\~у році)\~=\~ 311,23\~грн.;\~з 13.07.2018\~по 27.08.2018\~ 20882,32\~грн.*17,5\~%\~(облікова\~ставка НБУ)\~*\~2\~*\~46\~(дні\~прострочення)\~/\~365\~(днів\~у році)\~=\~ 921,11\~грн.;\~ разом: 311,23+921,11) - 1232,34 грн. Статтею 612 ЦК України\~встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. \~ \~ \~ \~ У відповідності до ч.2\~ст.625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. \~ \~ \~ \~Згідно листа Верховного Суду України від 19 липня 2011 року «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування» та постанови судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у цивільній справі №6-49цс12 від 6 червня 2012 року зобов'язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, а тому таке зобов'язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч.2\~ст.625 ЦК України, зокрема сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Проценти річних, так само як і і інфляційні втрати на суму боргу, входять до складу грошового зобов'язання і на відміну від пені не є санкцією за порушення грошового зобов'язання, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання. Таким чином, інфляційні нарахування на суму боргу та три проценти річних є наслідком невиконання грошового зобов'язання. Це ж підтверджено п. 21 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки». Індекс інфляції за весь час прострочення не нараховувався Таким чином, річні за користування коштами: з 26.06.2018 по 27.08.2018 р. . Сума 3-х процентів річних за всі дні прострочення - 1,71 грн. * 62 (дні\~прострочення) становить - 106,02 грн. Загальна сума боргу Відповідача становить: 20882,32 грн. (основний\~борг) + 1232,34 грн. (пеня\~за прострочення) \~+ 106,02 грн. (3% річних)= 22220,68 грн, що підтверджується копією звіту за результатами проведення незалежної оцінки КТЗ № 124/18 від 16 квітня 2018 року. Крім того, позивач поніс матеріальні витрати на оплату автотоварознавчого дослідження з визначення матеріального збитку у сумі 1000,00 грн., яка підлягає стягненню з Відповідача, що підтверджується копією квитанції № 0.0.1013235513.1 від 17.04.2018 року. Аналіз наведених доказів вказує на те, що позивачем доведено обставини, які підтверджують стягнення з відповідача матеріального відшкодування у сумі 23220,68 грн., а відтак суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. З урахуванням того, що діяльність відповідача, як страховика, підпадає під визначення послуги і виконавця, що містяться в ч. 1 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів", то у разі, якщо договір страхування спрямований на задоволення особистих потреб застрахованої фізичної особи, такі правовідносини регулюються згаданим Законом в частині, не врегульованій спеціальним законом. Це, зокрема, стосується й договорів (полісів) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Частиною 3\~ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»\~передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Статтею 5 Закону України «Про судовий збір»\~не передбачено пільг щодо сплати судового збору деякими категоріями осіб чи за відповідними позовами, тому при їх визначенні потрібно керуватися іншим законодавством України, зокрема, ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» (Ухвала судової палати у цивільних справах\~Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 травня 2016 р. по справі № 405/7915/15-ц) . Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved