Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

26 лютого 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняття його з реєстрації. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 08.10.2008 року її чоловік [PERSON] подарував їй двокімнатну квартиру, що розташована [ADDRESS]. Рішенням суду від 12.12.2012 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] виїхав на нове місце проживання [ADDRESS], але з реєстрації [ADDRESS] не знявся. На її прохання знятися з реєстрації відповідач відмовляє, вважаючи вищевказану квартиру своєю власністю. Оскільки він не проживає в квартирі більше шести місяців, просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом та зняти його з реєстрації. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила про задоволення позову. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи - Очаківський реєстраційний сектор УДМС України в Миколаївській області у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. Суд, на підставі п. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Вислухавши пояснення позивачки, свідків, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Згідно копії договору дарування квартири від 08.10.2008 року [PERSON] отримала у власність від [PERSON] двокімнатну квартиру [ADDRESS]. З копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 20639886 від 20.10.2008 року вбачається, що вищевказана квартира зареєстрована за [PERSON], реєстраційний номер 613728. Згідно копії рішення Очаківського міськрайонного суду від 23.04.2012 року, шлюб між [PERSON], та [PERSON] розірвано. Згідно до ч.1 ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до положень, передбачених ст.ст. 383, 391 ЦК України, власник жилого будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно вимог ст.156 ЖК України та ст.405 ЦК України, право члена сім'ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у даному будинку. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. Як вбачається з акту ТВК "Радуга" від 18.02.2014 року в квартирі за адресою: [ADDRESS], згідно записів у домовій книзі, зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON]. На момент складення акту проживає дві особи - [PERSON] та [PERSON] Жильці під'їзду підтвердили факт непроживання [PERSON] протягом тривалого часу. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що [PERSON] і [PERSON] не проживають разом приблизно два роки. Позивака за вказаною адресою проживає одна. За таких обставин, судом не встановлено передбачених законом підстав для збереження за відповідачем права користування квартирою, а також підстав, які б свідчили про його відсутність в спірному приміщенні з поважних причин понад установлені законом строки або про іншу домовленість між ним і власницею житла. Відповідно до положень ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, враховуючи те, що відповідач за адресою: [ADDRESS] фактично не проживає більше одного року, а також те, що наявність зареєстрованої особи позбавляє позивачку права розпорядитися своїм нерухомим майном, суд вважає позов останньої таким, що підлягає задоволенню. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. на користь позивачки.

Outcome: approved