Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що він з відповідачкою уклав шлюб 31.03.2018 року. Шлюб зареєстровано Голованівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №6. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього року стосунки з дружиною розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Спільне життя стало неможливим, що призвело до взаємної довіри і любові та фактичного розірвання шлюбних стосунків, внаслідок чого спільне життя з відповідачкою неможливе. Фактично сім`я припила своє існування. На даний час позивач та відповідачка проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 31.03.2018 року, Голованівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №6. Місце проживання визначити із матір`ю [PERSON] . В підготовче судове засідання позивач не з`явився. Через канцелярію суду подав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідачка та її представник [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явились. Через канцелярію суду представник відповідача [PERSON] подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини [PERSON] з матір`ю [PERSON] визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частиною першою ст. 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до частин 1, 2 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 31.03.2018 року сторонни зареєстрували шлюб Голованівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 05 лютого 2019 року (а.с. 6). Від спільного подружнього життя сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданного повторно 05.02.2019 року (а-с.7). Спору про місце проживання сина у сторін не має. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами не підтримуються понад рік, проживають окремо . За таких обставин, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу з відповідачем є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, оскільки між учасниками справи остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, а тому збереження сім`ї є неможливим. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не надала суду заяву про зміну їй прізвища, тому суд вважає за необхідне залишити їй прізвище « [PERSON] ». Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Приписами ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України встановлено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Статтею 200 ЦПК України визначено, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідач проти розлучення не заперечив, про що свідчить його заява. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається з наданої квитанції № 0.0.1454083856.1 від 03.09.19р., позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп., виходячи з розміру, встановленого підпункту 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" . Враховуючи вищевикладене суд, дійшов висновку про повернення [PERSON] з Управління Державної казначейської служби України у Голованівському районі Кіровоградської області 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову, а саме в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири двадцять) грн. 20 коп. з рахунку [NUMBER], код отримувача 37791599, МФО 899998 . На підставі поданих по справі доказів суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача мали місце і підтверджуються письмовими матеріалами справи, які не викликають сумніву, вони являються достовірними та вичерпними.

Outcome: approved