Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

30.07.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів на своє утримання як повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, в розмірі 800 грн. щомісяця і до закінчення навчання до 30.09.2017 року, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що у звязку з навчанням у Краківській вищій школі економіки вона потребує матеріальної допомоги з боку батька, який має можливість її надавати. Під час судового розгляду представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 23.07.2015 року, подала до суду письмову заяву про зменшення позовних вимог у частині визначення суми щомісячних платежів аліментів, та просила стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання останньої як повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, в розмірі 600 грн. щомісяця і до закінчення навчання до 30.09.2017 року. Представник позивача просить розгляд справи провести без її участі, зменшені позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.34). Особи, які беруть участь у розгляді справи у судове засідання не зявилися, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином (а.с. 26-28, 33). 07.08.2015 року позивачка подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі (а.с.23). Відповідач надіслав до суду письмову телефонограму від 10.08.2015 року про розгляд справи без його участі, позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на користь позивачки як повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, в розмірі 600 грн. щомісяця і до закінчення навчання до 30.09.2017 року, визнав у повному обсязі (а.с.30). Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абз.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Визнання відповідачем предявленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі. Згідно з ч.1, ч.2 ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст.200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в частині суми платежу аліментів на утримання дитини за один місяць слід допустити до негайного виконання. Позивачка, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", звільнена від сплати судового збору, а тому згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягти судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved