Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про звільнення від сплати аліментів, в обґрунтування якої зазначив, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, від якого мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Шлюб було розірвано, з нього стягнуті аліменти на утримання дитини. Рішенням суду від 03.06.2014 р. було зменшено розмір аліментів. З квітня 2020 р. син мешкає разом з ним та перебуває на його утриманні, мати дитини участі в утриманні сина не приймає. Просив звільнити його від сплати аліментів на користь відповідачки на утримання дитини. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 09.07.2020 року вищевказана справа призначена в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач у строк, визначений судом, відзив на позовну заяву не надала. Суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, мають малолітню дитину. Шлюб розірвано 15.09.2010 р. за рішенням суду, мешкають окремо. Рішенням суду від 12.08.2009 р. з позивача на користь відповідачки стягнуті аліменти у розмірі ј всіх видів доходу (заробітку) на утримання сина. Рішенням від 03.06.2014 р. розмір аліментів було зменшено. Згідно довідки та акту, дитина з квітня 2020 р. мешкає разом з батьком. Згідно довідки, із заробітної плати позивача утримувались аліменти на дитину, заборгованість відсутня. Згідно з ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Позивачем пред`явлено вимогу про звільнення його від сплати заборгованості по аліментам з посиланням на те, що починаючи з березня 2019 року його діти проживають разом з ним у будинку його матері. Вирішуючи вимоги позивача про звільнення його від сплати заборгованості по аліментам, суд виходить з положень ч.2 ст.197 СК України, згідно яких за позовом платника аліментів, суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Тобто, в розумінні цих положень закону, підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами - можуть бути лише ті істотні обставини, які вплинули та пов`язані із самим фактом виникнення такої заборгованості. Інших підстав для звільнення від сплати заборгованості за аліментами діюче законодавство не передбачає. Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд приходить до висновку, що проживання дитини, на яку стягуються аліменти за рішенням суду, з батьком і перебування її на його повному утриманні свідчить про суттєву зміну обставин, що були підставою стягнення аліментів з позивача і має тягнути за собою звільнення від них, а тому позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved