Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

16 червня 2020 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] , який був зареєстрований в [ADDRESS] . Заповітів від імені померлого [PERSON] виконкомом Голосіївської сільської ради не посвідчувалося, інших спадкоємців немає. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом, яка складається із земельних ділянок, що знаходяться на території Голосківської сільської ради Коломийського району, Івано-Франківської області площею 1,72 га та 1,72 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З метою оформлення спадщини позивач звернувся до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Сахро Г.Ф. із заявою про прийняття спадщини. Проте у прийнятті заяви про прийняття спадщини, було відмовлено, оскільки він не був зареєстрований на час відкриття спадщини разом з померлим [PERSON] , хоч і проживав разом із ним, тому було рекомендовано звернутися до суду з позовом про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Вважає, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] , оскільки проживав із 1999 року разом із ним в житловому будинку в [ADDRESS] . В судове засідання від заявника надійшла письмова заява про слухання справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - представник Голосківської сільської ради Коломийського району в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить слухання справи проводити у відсутності представника сільської ради, просить вимоги заяви задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] подала до суду заяву,в якій просить слухати справу у її відсутність , вимоги заяви просить задовольнити. Приватний нотаріус подав до суду заяву,в якій просить справу слухати у його відсутність, при вирішенні справи по суті покладається на рішення суду. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази, беручи до уваги думку заявника та заінтересованих осіб, та письмові клопотання сторін, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , в с. Голосків, Коломийського району, Івано-Франківської області, наведене підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР [NUMBER] від 30 червня 2005 року (а.с.10). З довідки Голосківської сільської ради Коломийського району №270 від 22.05.2020 року, яка видана [PERSON] , вбачається , що померлий [PERSON] по день смерті проживав за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Заповітів від імені померлого [PERSON] виконавчим комітет Голосківської сільської ради не посвідчувався, що підтверджується копією довідки Голосківської сільської ради № 270 від 22 травня 2020 року (а.с.12). Померлому належали земельні ділянки, що знаходяться на території Голосківської сільської ради Коломийського району, Івано-Франківської області площею 1,72 га та 1,72 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копіями державних актів на право власності на земельну ділянку ІІ-ІФ № 015505 та ІІ-ІФ № 015516 (а.с. 13-14). З метою оформлення спадщини позивач звернувся до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Сахро Г.Ф. із заявою про прийняття спадщини. Проте у прийнятті заяви про прийняття спадщини, було відмовлено, оскільки він не був зареєстрований на час відкриття спадщини разом із померлим [PERSON] , хоч і проживав разом з ним, тому було рекомендовано звернутися до суду із позовом про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 11). [PERSON] являється спадкоємцем померлого за законом, так як з січня 1999 року і до моменту смерті [PERSON] вони проживали постійно однією сім`єю, позивач допомагав купувати продукти та ліки, вони спільно вели домашнє господарство за адресою [ADDRESS] , що підтверджується актом від 22.05.2020 року (а.с. 16). Згідно з ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я утворюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не заявив про відмову від неї. Пункт 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" вказує, що якщо виникнення права спадкування залежить від ведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору , розглядається за правилами окремого провадження. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за №7 зазначено, що якщо постійне проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. З наведених доказів вбачається, що заявник спільно проживав з померлим на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , а тому заяву слід задовольнити. На підставі наведеного та ст.ст. 1220, 1268, 1270ЦК України,

Outcome: approved