Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

20.07.2021 до суду звернулася [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] на підставі довіреності із заявою, в якій просила встановити факт смерті [PERSON] - [INFO] . В обґрунтування заяви зазначила, що 17.12.2007 року її син [PERSON] зник безвісті, після чого його було оголошено у державний розшук і заведено оперативно-розшукову справу. Заявниця неодноразово зверталася до органів РАЦСУ з метою отримання свідоцтва про смерть, однак їй було відмовлено. Встановлення факту смерті необхідно для отримання свідцтва про смерть, для вирішення питання щодо оформлення субсидії за адресою проживання, де [PERSON] зареєстрований по теперішній час. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Від представника заявника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю, наполягала на задоволенні заяви з підстав, викладених у ній. Представник заінтересованої особи- Зміївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Рибак Г. подала заяву про розгляд справи за відсутністю представника. Представник заінтересованої особи - Зміївської міської ради Шатна М.С. подала заяву. У зв`язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Згідно листа начальника відділу поліції №2 Чугуївського районного управління поліції головного управління національної поліції у Харківській області вбачається, 25.12.2009 року до відділення поліції №4 Дніпропетровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення, що в дренажній трубі по [ADDRESS] було виявлено труп невідомого чоловіка (ЖЄО №4626 від 25.12.2009 року). В ході проведення заходів, в даному трупі чоловіка було впізнано - [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим, [PERSON] було знято з розшуку та оперативно-розшукову справу щодо безвісного зникнення закрито (а.с.9). Відповідно до інформації з картки пізнання НПУ від 25.12.2009 року встановлено, що за попередніми даними [PERSON] помер [INFO] від охолодження (а.с. 10-11). Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За змістом ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Згідно до роз`яснень, наданих у п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до ст.14 глави 4 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. А тому суд при оцінці доказів бере до уваги практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті особи для реалізації майнових та немайнових особистих прав заявника суд виходить з дотримання вимог ч.1 ст.294 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин, на які заявник посилався як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 13 постанови № 5 Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке полягає у з`ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою (п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] , підлягає задоволенню, як така, що ґрунтується на законі, підтверджена встановленими обставинами та перевірена наданими суду доказами. За таких обставин, заява [PERSON] , є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved