Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення йому додаткового строку тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Як на підставу для задоволення позову, позивач посилається на обставини щодо поважності пропуску строку для прийняття спадщини, у зв`язку із тим, що він на час смерті батька перебував за кордоном, а саме у період з 09.02.2020 по 19.08.2020, що підтверджується поданими суду доказами. Позивач зазначає, що після повернення із-за кордону знаходився на самоізоляції в зв`язку коронавірусом і лише 11.09.2020 звернувся у нотаріальну контору для можливості подання заяви про прийняття спадщини за батьком; 17.09.2020 дізнався, що спадкова справа за померлим батьком відкрита приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Бугар Н.Й.; 18.09.2020 подав заява про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак на підставі постанови №/02-31 отримав відмову, у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. У поданому суду відзиві на позов відповідач висловила свої заперечення щодо задоволення позовних вимог, з посиланням на те, що позивач не заслуговує на отримання спадщину після смерті батька, а довготривале перебування за кордоном не може бути визнане за поважну причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки станом на лютий 2020 року будь-яких обмежень щодо перетину кордону у зв`язку з пандемією коронавірусу не існувало, і відповідач мав можливість або приїхати, або звернутися до Консульства за кордоном із заявою про прийняття спадщини, чи та надіслати її поштою нотаріусу. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, натомість представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримують, просять задоволити. Відповідач та її представник в судове засідання також не з`явилися, натомість від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, проти позову заперечують з підстав, викладених у відзиві. Третя особа пояснень щодо суті спору не надала. Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне. З даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 5) вбачається, що позивач є сином [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що стверджується даними повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16 вересня 2020 року (а.с. 6). З копії довідки від 16.09.2020 №2976 вбачається, що на день смерті померлого [PERSON] в дворогосподарстві за адресою: [ADDRESS] , крім померлого, ніхто не був зареєстрований і не проживав. Мати померлого [PERSON] - [PERSON] 25 лютого 2020 року звернулася до приватного нотаріусу Мукачівського районного нотаріального округу Бугар Н.Й. із заявою про прийняття спадщини після його смерті. 25.02.2020 приватним нотаріусом Бугар Н.Й. заведено спадкову справу після смерті [PERSON] , номер у спадковому реєстрі 65575556, номер у нотаріуса 6/2020 (а.с. 39). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 25.02.2020 №59572710 (а.с. 37) вбачається, що інформація за вказаними параметрами - відсутня. [INFO] [PERSON] померла (а.с. 11). На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт від 25 жовтня 2004 року, згідно з яким все своє майно заповіла [PERSON] (а.с. 12). 18 вересня 2020 року [PERSON] подав до приватного нотаріуса Бугар Н.Й. заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] . Однак позивачу 18 вересня 2020 року Вих. №02/31 (а.с. 9) [PERSON] відмовлену у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини. Приймаючи до уваги вищевказані фактичні обставини по справі суд виходить також із того, що згідно із загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини першої статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Фактичні дані по справі свідчать про те, що позивач не звертався у шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] відповідно до статей 1268, 1269 ЦК України. Згідно з частиною третьою статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 Цивільного кодексу України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12 та від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15. Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Звертаючись до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, позивач у якості обставини, яка перешкоджала йому своєчасно звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, зазначив довготривале перебування за кордоном. На підтвердження вищевказаних обставин позивачем надано інформацію з Державної прикордонної служби України про перетинання ним ліній державного кордону від 28.09.2020 №184/Д-12791 та від 07.10.2020 №184/Д-13286, а також копію закордонного паспорта громадянина України для виїзду за кордон (а.с. 7). Надана суду інформація підтверджує доводи позивача про перебування ним за кордоном у періоді, протягом якого у нього була гарантована законом можливість подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини за померлим батьком. Також слід зазначити, що ні відповідач, ні третя особа по справі не спростували обставини щодо належного повідомлення позивача про смерть батька та відкриття спадщини, а також відносно того, чи здійснював нотаріус його виклик як спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця (правові позиції Верховного Суду, які наведені в постановах від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17-ц та від 28.10.2019 по справі № 761/42165/17-ц). За фактичної наявності таких доказів було б дотримано принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Отже, наведені позивачем обставини слід визнати поважними причинами та такими, що створювали [PERSON] істотні труднощі для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. З урахуванням вищенаведеного, а також того, що пропущений позивачем строк для подання спадщин за померлим батьком є незначним, позов слід задоволити. На підставі наведеного та

Outcome: approved