Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

15.11.2007 року сторони зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Летичівського РУЮ України Хмельницької області, актовий запис\~ № 118, в\~ якому у них народилася донька Вікторія, [INFO]. У звязку із різними поглядами на життєві цінності, вони стали чужими друг-другу, що привело до припиненню сімейно-шлюбних відносин, тому позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Ухвалою Летичівського районного суду від 22.03.2017 року сторонам наданий одномісячний строк для примирення. Оскільки в наданий судом строк примирення між подружжям не настало, ухвалою суду від 24.04.2017 року провадження у справі було відновлено і справу призначено до розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася,проте подала до суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просить суд їх задовольнити, оскільки в наданий судом строк примирення між ними не настало і бути не можу. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Марчук» Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву в якій позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення, оскільки в наданий судом строк примирення між ними не настало і бути не можу. Суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, в порядку ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009, № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задовольнити вимоги позивача. Спору щодо місця проживання доньки Вікторії, [INFO], немає. Після розірвання шлюбу позивачу [PERSON] залишити прізвище «Марчук». На підставі наведеного, ст. ст. 105,110 - 112 СК України,

Outcome: approved