Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] міської Ради, третя особа яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] про переведення прав забудовника в порядку спадкування. Свою вимогу позивач обґрунтував тим, 20 жовтня 2010 року помер його батько [PERSON]. На час смерті батька з ним проживала його дружина [PERSON], яка прийняла спадщину. Сини померлого [PERSON] та [PERSON] заяви про прийняття спадщини після смерті батька не подавали. Ще один син померлого [PERSON], помер 17.03.2015 року, а внук [PERSON] також не подавав заяви про прийняття спадщини після смерті діда. Внаслідок смерті [PERSON], відкрилася спадщина, часом відкриття якої є його день смерті. До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України ввійшли всі права та обов'язки спадкодавця, що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а саме майнові права на майно, яке належало йому на праві власності: домоволодіння, яке знаходиться в м. Ковелі по вул. М. Левицького, 182, що складається з житлового будинку та господарських споруд. [PERSON], була дружиною померлого [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження. Дружина після смерті чоловіка мала намір юридично оформити права на спадщину, проте стикнулася з тим , що право власності на будинок з господарськими спорудами не оформлене, так як будинок не зданий в експлуатацію і право власності на нього не зареєстроване, а відтак нотаріус не міг видати свідоцтво про право на спадщину. Право [PERSON] на домоволодіння, що знаходиться в м. Ковелі по вул. Модеста Левицького, 182, підтверджується наступними документальними доказами: інвентаризаційною справою від 22.11.1982 р на домоволодіння № 182 по вул. Л.Українки (наданий час [PERSON]), проектом забудови земельної ділянки індивідуальним житловим будинком по вул.. Л.Українки, 182, затвердженим головним архітектором м. Ковеля в 1974 році , витягом з рішення № 139 від 28.06.1974 року, згідно з яким [PERSON] дозволено побудувати новий власний жилий будинок по вул.. Л.Українки. 182, рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 05.11.1997 року № 351 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність», яки [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 1000 м.кв. по вул.. М.Левицького, 182. У 1965 році виконкомом [PERSON] міської ради депутатів трудящих було прийнято рішення № 535 про реєстрацію земельних ділянок за землекористувачами по вул. Лесі Українки, зокрема і за [PERSON] Рішенням №130 від 28 червня 1974 року виконавчий комітет [PERSON] міської ради дозволив побудувати новий жилий будинок, замість старого, на існуючій земельній ділянці [PERSON] по вул. Л. Українки, 182. 22 липня 1974 року Головним архітектором міста Ковелі погоджено "Проект забудови земельної ділянки індивідуальним жилим будинком [PERSON] в м Ковелі по вул . Л.Українки, 182 (квартал 21)". В листопаді 1982 року Волинським обласним бюро технічної інвентаризації була проведена основна технічна інвентаризація домоволодіння № 182 по вул. Л.Українки в м. Ковелі, та виготовлена технічна документація на нього - зведений оціночний акт на домоволодіння, План поверхів та експлікація внутрішніх приміщень. В 2005 році у своєму домоволодінні в м. Ковелі по вул. М.Левицького (колишня вулиця Л.Українки) [PERSON] побудував літню кухню, гараж, баню. Факт самовільної о будівництва був виявлений інспекцією державного архітектурно -будівельного контролю. За самочинне будівництво гаража розміром 4,10 х 6,50 м., літньої кухні, хліва розміром 9.10 х 4,50 м, та бані розміром 6,30 х 4,20 м.. а також збільшення площі житлового будинку на 10,7 кв.м. [PERSON] було притягнено до адміністративної відповідальності згідно ст. 97 КУпАП, внаслідок чого остійній та сплатив штраф в сумі 136 грн. Згідно проекту генерального плану, померлий [PERSON] на законних підставах був забудовником земельної ділянки в м. Ковелі по вул. М.Левицького. 182 і мав на меті оформити право власності на цей будинок та господарські споруди. Так, влітку 2008 року він звернулася до госпрозрахункового проектно-виробничого архітектурно- планувального бюро м. Ковеля з проханням провести обстеження земельної ділянки та будівель і споруд, розміщених на ній, на предмет відповідності будівництва чинним будівельним, санітарним і протипожежним нормам і вимогам. Відповідно до акта обстеження земельної ділянки по вул. М. Левицького. 182 в м. Ковелі від 09.08.2008 року встановлено, що забудовнику [PERSON] виділено рішенням Ковельського міськвиконкому від 22.22.1965 року № 535 земельну ділянку площею 600 кв.м. і а дозволено побудувати націй земельній ділянці житловий будинок (рішення виконавчою комітету [PERSON] міської ради № 139 від 28.06.1974 року). В процесі будівництва гр.. [PERSON] самочинно збільшив загальну площу житлового будинку на 10.7 кв.м. та самочинно побудував гараж розміром 4,10 х 6,50 м.. літню кухню та хлів розміром 9.10x4,50 м, та баню розміром 6,30x4,20 м. , що відповідають чинним будівельним, санітарним і протипожежним нормам і вимогам (ДБН-360-92**. ДБН 2.2.-1 5-2005). Завершити юридичне оформлення права власності на будинок, господарські споруди та земельну ділянку [PERSON] не встиг, оскільки 20.10.2010 року помер. Спадкоємиця померлого [PERSON]-дружина [PERSON] після смерті чоловіка продовжила процес юридичного оформлення прав на збудований нею та її чоловіком житловий будинок з господарськими спорудами, вона зверталася до [PERSON] районної санітарно-епідеміологічної станції, до [PERSON] міськрайонного відділу управління держтехногенбезпеки у Волинській області. Згідно з довідками, наданими вказаними службами ні порушення правил пожежної безпеки, ні порушення санітарного законодавства внаслідок самочинного будівництва, здійсненою [PERSON] 0.1. не вивлено. В силу поважного віку, наявних хвороб та тривалості процесу узаконення будівництва [PERSON] не встигла оформити право власності на об'єкт будівництва і 23 лютого 2016 року померла. [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована в [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно та майнові права. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її син [PERSON] Олександрович, про що у встановлений чинним законодавством строк подав заяву до [PERSON] державної нотаріальної контори. Інший син [PERSON] помер 07.03.2016 року. Спадщину після його смерті прийняла дружина [PERSON]. Заяви про прийняття спадщини після смерті матері померлого чоловіка в порядку спадкової трансмісії не подавала. Внук [PERSON], син [PERSON], заяви про прийняття спадщини не подавав. Позивач просить перевести на [PERSON], як спадкоємця за законом спадщини, що відкрилась після смерті матері [PERSON], міха померла 23 лютого 2016 року в м. Ковелі Волинської області, права забудовника земельної ділянки, розташованої по вул. М.Левицького, 182 в м. Ковелі Волинської області, з правом введення та здачі в експлуатацію житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав зазначених в позовній заяві, просить позов задовольнити повністю. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] подали заяви про те, що позов ними визнається і просять розглянути справу за їхньої відсутності. Відповідач [PERSON] міська Рада подала заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] вважає, що у позові слід відмовити, оскільки позивач [PERSON] після смерті батька [PERSON], який помер 20.10.2010 року, спадщини не прийняв, подавши відповідну заяву про відмови від прийняття спадщини. На його думку дана обставина є перешкодою для задоволення позову позивача, оскільки після смерті [PERSON] його дружина [PERSON] не оформила спадщини. У разі , коли б позивач прийняв спадщину після сметрі батька, то він тоді мав би право успадкувати майно після смерті матері [PERSON] Як встановлено в судовому засіданні 20 жовтня 2010 року помер батько позивача [PERSON]. Внаслідок смерті [PERSON], відкрилася спадщина, часом відкриття якої є його день смерті. На час смерті спадкодавця з ним проживала його дружина [PERSON], яка й прийняла спадщину. Інші спадкоємці сини [PERSON], [PERSON] спадщини не приймали. Позивач також не приймав спадщини, що стверджується його заявою, яка подана була ним в нотаріальну контору. До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України ввійшло всі права та обов'язки спадкодавця, що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а саме майнові права на майно, яке належало йому на праві власності: домоволодіння, яке знаходиться в м. Ковелі по вул. М. Левицького, 182, що складається з житлового будинку та господарських споруд. [PERSON], була дружиною померлого [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження. [PERSON] після смерті чоловіка мала намір юридично оформити права на спадщину, проте стикнулася з тим , що право власності на будинок з господарськими спорудами не оформлене, так як будинок не зданий в експлуатацію і право власності на нього не зареєстроване, а відтак нотаріус не міг видати свідоцтво про право на спадщину. Право [PERSON] на домоволодіння, що знаходиться в м. Ковелі по вул. Модеста Левицького, 182, підтверджується наступними документальними доказами: інвентаризаційною справою від 22.11.1982 р на домоволодіння № 182 по вул. Л.Українки (наданий час [PERSON]), проектом забудови земельної ділянки індивідуальним житловим будинком по вул. Л.Українки, 182, затвердженим головним архітектором м. Ковеля в 1974 році , витягом з рішення № 139 від 28.06.1974 року, згідно з яким [PERSON] дозволено побудувати новий власний жилий будинок по вул. Л.Українки. 182, рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 05.11.1997 року № 351 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність», [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 1000 кв.м по вул. М.Левицького, 182. У 1965 році виконкомом [PERSON] міської ради депутатів трудящих було прийнято рішення № 535 про реєстрацію земельних ділянок за землекористувачами по вул. Лесі Українки, зокрема і за [PERSON] Рішенням №130 від 28 червня 1974 року виконавчий комітет [PERSON] міської ради дозволив побудувати новий жилий будинок, замість старого, на існуючій земельній ділянці [PERSON] по вул. Л. Українки, 182. 22 липня 1974 року Головним архітектором міста Ковелі погоджено Проект забудови земельної ділянки індивідуальним жилим будинком [PERSON] в м Ковелі по вул. Л.Українки, 182 (квартал 21). В листопаді 1982 року Волинським обласним бюро технічної інвентаризації була проведена основна технічна інвентаризація домоволодіння № 182 по вул. Л.Українки в м. Ковелі, та виготовлена технічна документація на нього - зведений оціночний акт на домоволодіння, План поверхів та експлікація внутрішніх приміщень. В 2005 році у своєму домоволодінні в м. Ковелі по вул. М.Левицького (колишня вулиця Л.Українки) [PERSON] побудував літню кухню, гараж, баню. Факт самовільного будівництва був виявлений інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю. За самочинне будівництво гаража розміром 4,10 х 6,50 м., літньої кухні, хліва розміром 9.10 х 4,50 м, та бані розміром 6,30 х 4,20 м.. а також збільшення площі житлового будинку на 10,7 кв.м. [PERSON] було притягнено до адміністративної відповідальності згідно ст. 97 КУпАП, внаслідок чого остійній та сплатив штраф в сумі 136 грн., що доводиться відповідною постановою у адміністративній справі. Згідно проекту генерального плану, померлий [PERSON] на законних підставах був забудовником земельної ділянки в м. Ковелі по вул. М.Левицького. 182 і мав на меті оформити право власності на цей будинок та господарські споруди. Так, влітку 2008 року він звернулася до госпрозрахункового проектно-виробничого архітектурно- планувального бюро м. Ковеля з проханням провести обстеження земельної ділянки та будівель і споруд, розміщених на ній, на предмет відповідності будівництва чинним будівельним, санітарним і протипожежним нормам і вимогам. Відповідно до акта обстеження земельної ділянки по вул. М. Левицького. 182 в м. Ковелі від 09.08.2008 року встановлено, що забудовнику [PERSON] виділено рішенням Ковельського міськвиконкому від 22.22.1965 року № 535 земельну ділянку площею 600 кв.м. і а дозволено побудувати націй земельній ділянці житловий будинок (рішення виконавчою комітету [PERSON] міської ради № 139 від 28.06.1974 року). В процесі будівництва гр.. [PERSON] самочинно збільшив загальну площу житлового будинку на 10.7 кв.м. та самочинно побудував гараж розміром 4,10 х 6,50 м.. літню кухню та хлів розміром 9.10x4,50 м, та баню розміром 6,30x4,20 м. , що відповідають чинним будівельним, санітарним і протипожежним нормам і вимогам (ДБН-360-92**. ДБН 2.2.-1 5-2005). Завершити юридичне оформлення права власності на будинок, господарські споруди та земельну ділянку [PERSON] не встиг, оскільки захворів і 20.10.2010. року помер. Спадкоємиця померлого [PERSON], дружина [PERSON] після смерті чоловіка продовжила процес юридичного оформлення прав на збудований нею та її чоловіком житловий будинок з господарськими спорудами, вона зверталася до [PERSON] районної санітарно-епідеміологічної станції, до [PERSON] міськрайонного відділу управління держтехногенбезпеки у Волинській області. Згідно з довідками, наданими вказаними службами ні порушення правил пожежної безпеки, ні порушення санітарного законодавства внаслідок самочинного будівництва, здійсненою [PERSON] 0.1. не вивлено. Однак, [PERSON] не встигла оформити право власності на об'єкт будівництва і 23 лютого 2016 року померла. [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована в [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно та майнові права. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її син [PERSON] Олександрович, про що у встановлений чинним законодавством строк подав заяву до [PERSON] державної нотаріальної контори. Інший син [PERSON] помер 07.03.2016 року. Спадщину після його смерті прийняла дружина [PERSON]. Заяви про прийняття спадщини після смерті матері померлого чоловіка в порядку спадкової трансмісії не подавала. Внук [PERSON], син [PERSON], заяви про прийняття спадщини не подавав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON]також у встановлений законом строк спадщини , після смерті [PERSON] не прийняв і суд відмовив йому у поновленні строку на подачу заяви для прийняття спадщини, що ним не опорюється в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач звернувся в нотаріальну контору, проте у видачі свідоцтва йому було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановчих документів на нерухоме майно в спадкодавця. Державна реєстрація права власності на домоволодіння є не можливою, в зв'язку зі смертю власників [PERSON] та [PERSON], а тому питання здачі будинку в експлуатацію та оформлення права власності на нерухоме майно можливе лише в порядку переведення прав забудовника на спадкоємця. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ст. 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності. інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Згідно ст. 178 ЦК України об'єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи. За таких обставин суд вважає, що так як будівництво здійснювалось згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права і обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Зважаючи на викладені вище обставини справи та норми чинного цивільною законодавства, а також враховуючи, що будівництво житлового будинку № 182 по вул. М.Левицького в м. Ковелі проводилось згідно з вимогами чинного на час будівництва закону, то права та обов'язки [PERSON], як забудовника зазначеної вище земельної ділянки, які успадкувала але юридино не оформила дружина [PERSON], входять до складу спадщини, яка відкрилась після її смерті, а тому позивач є законним спадкоємцем цих прав та обов'язків померлої матері. Інші спадкоємці спадщини після смерті [PERSON] не прийняли, що стверджується заявами [PERSON] і [PERSON]. поданими в Ковельський міськрайонний суд про визнання ними позову. Третій особи, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] суд не поновив строку для подачі заяви про прийняття спадщини і дане рішення набрало законної сили Крім цього, [PERSON] не надав доказів, які доводили б його твердження, що [PERSON] після смерті свого чоловіка [PERSON] не прийняла спадщини. Позивач [PERSON] єдиний з числа спадкоємців подав заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] і так як судом було встановлено, що будівництво житлового будинку, розташованого по вул. М.Левицького,182 в м. Ковелі Волинськоїздійснювалось згідно із законом, то в в зв'язку із смертю забудовника до завершення будівництва його права і обов'язки як забудовника входять до складу спадщини, і тому позов [PERSON] про переведення на нього, як спадкоємця за законом спадщини, що відкрилась після смерті його матері [PERSON], яка померла 23 лютого 2016 року в м. Ковелі Волинської області, права забудовника земельної ділянки, розташованої по вул. М.Левицького,182 в м. Ковелі Волинської області є підставним та підлягає до задоволення, оскільки до [PERSON] [PERSON] після смерті свого чоловіка [PERSON] перейшли як дружини померлого, права і обовязки забудовника, які вона прийняла, але не оформила та які після її смерті прийняв позивач [PERSON] Судові витрати по сплаті судового збору слід віднести на рахунок позивача . На підставі наведеного,

Outcome: approved