Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

21.09.2015 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 17.07.2004 р. померла баба позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належний їй житловий будинок розташований по вулиці Революційна, 10, с. Дяківці Літинського району Вінницької області, та земельну ділянку(пай), яка перебуває у колективній власності КСП "Дяківецьке" розташованому на території Дяківецької сільської ради Літинського району Вінницької області. Вона, як спадкоємець за заповітом у встановлений законом строк не подала до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Не вчасне подання заяви про прийняття спадщини пояснює тим, що у вересні 2015 р. під час проведення прибирання присадибного будинку баби позивач знайшла заповіт на своє ім'я, складений [PERSON] Одразу ж звернулася до Дяківецької сільської ради Літинського району Вінницької області де її повідомили, що даний заповіт дійсний та повідомили про наявність земельного паю, який належить [PERSON] Причину, з якої вона пропустила строк подання заяви про прийняття спадщини вважає поважною, тому просить визначити їй додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, однак через канцелярію суду подала заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу у її відсутність (а.с.25). Представник відповідача - Дяковецької сільської ради Літинського району Вінницької області, в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позов визнають повністю (а.с. 26). Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання. Дослідивши заяви сторін та матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 17.07.2004 р. померла [PERSON], що підтверджується копією актового запису про смерть №21 від 18.07.2004 р., виданого відділом ДРАЦС реєстраційної служби Літинського РУЮ Вінницької області (а.с. 5). Згідно копії заповіту від 12.08.1999 р., засвідченого секретарем виконавчого комітету Дяковецької сільської ради Літинського району Вінницької області, [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все своє майно своїй племінниці [PERSON] (а.с. 12). Згідно довідки за № 715 від 14.09.2015 р. [PERSON], [INFO], яка померла 17.07.2004 р., проживала одиноко, була зареєстрована та являлась головою домогосподарства по вул. Революційна, 10, с. Дяківці Літинського району Вінницької області (а.с. 10). За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Правовими положеннями, викладеними у п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», роз'яснюється, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно роз'яснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі № 24-735/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Суд знаходить обгрунтування в тому, що незнання позивача про існування заповіту на її ім'я є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. З урахуванням викладеного вище, суд вбачає підстави для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки під час розгляду справи позивачем було надано суду докази того, що причина пропуску шестимісячного строку для подачі вказаної заяви є поважною, пов'язана з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами.

Outcome: approved