Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

14 червня 2019 року, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину, мотивуючи вимоги тим, що з 16.11.2013 по 01.08.2018 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який мешкає з позивачем та перебуває на її утриманні. Рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.07.2016 стягнуто з [PERSON] , аліменти у розмірі однієї четвертої частини його заробітку (доходу), але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , на користь матері [PERSON] , щомісяця, починаючи з 21 червня 2016 року, до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.08.2018, шлюб між сторонами по справі, розірвано. Відповідно до ч. 2 ст.182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачу відомо, що в теперішній час відповідач працює в КП "Кривбасводоканал", має постійний заробіток. Посилаючись на наведені обставини, позивач просить суд задовольнити позов та збільшити розмір аліментів на утримання сина [PERSON] , визначивши розмір аліментів, у розмірі 1/4 частину від доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та призначено зазначену цивільну справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні. Позивач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини не явки не повідомила. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Крім цього, зазначає, що на теперішній час вже сплачує аліменти у розмірі, на який просить збільшити позивач, про що написав на роботі відповідну заяву. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наведені докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 16.11.2013 по 01.08.2018 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який мешкає з позивачем та перебуває на її утриманні. Рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.08.2018, шлюб між сторонами по справі, розірвано (а.с. 9). Рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.07.2016 стягнуто з відповідача, аліменти у розмірі однієї четвертої частини його заробітку (доходу), але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , на користь матері [PERSON] , щомісяця, починаючи з 21 червня 2016 року, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7-8). Статтею 23 Конвенції про права дитини, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» було внесено зміни до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На теперішній час, неповнолітній син сторін, [PERSON] потребує значно більшого догляду, у зв`язку із чим, суд визначає аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) його батька [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини 1 та 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, та становить 768,40 грн. Згідно з товарним чеком від 14.06.2019 (а.с. 11), послуги з виготовлення позовної заяви [PERSON] складають 1000 грн. Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень статті 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому з урахуванням наведеного з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, пов`язані з розглядом справи, у сумі 1000 грн та в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць згідно із положеннями статті 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved