overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

27.09.2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.10.2003 року позивач зареєструвала з відповідачем шлюб, про що виконавчим комітетом Дружненської сільської ради Калинівського району Вінницької області було вчинено відповідний актовий запис № 6. У шлюбі народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейні стосунки у сторін не склались, через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Фактичні шлюбні стосунки припинено.Подальше спільне життя неможливе. Після розірвання шлюбу позивач просила залишити прізвище " [PERSON] ". Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в суд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 11 жовтня 2003 року, свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , виданим 12 червня 2007 року та свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , виданим 06 червня 2012 року підтверджено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги письмову заяву відповідача про визнання позову, суд, на підставі ст. ст. 104, 105 СК України, та в порядку ч. 4 ст. 206 ЦПК України, дійшов висновку, що шлюб підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки це буде суперечити інтересам сторін. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України. Документально підтверджені судові витрати позивача складаються з судового збору у розмірі 908 гривень. Оскільки відповідачем визнано позов, то позивачу, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, слід повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, інші 50 % судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача, на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

27.10.2014 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 26.10.2010 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит в сумі 15000 грн. зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 30.09.2014 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 23226,28 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У зв'язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 26.10.2010 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 15000 грн. зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості та з видачею платіжної картки, обслуговування якої здійснюється за тарифами і правилами банку. (а.с. 6-32) Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 30.09.2014 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту - 15077,63 грн.; по відсоткам за користування кредитом - 6233,84 грн.; по комісії - 332,61 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 1082,20 грн. (а.с. 4-5) Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в загальній сумі - 23226,28 грн., а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

27.10.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, вказавши, що 29.07.2011 року між Запорізьким національним технічним університетом та [PERSON] було укладено договір про надання освітніх послуг з підготовки фахівця з вищої освітою № 2099/В3/1112. Згідно наказу № 247-с від 30.08.2011 року [PERSON] був зарахований на 3 курс заочного відділення факультету міжнародного туризму та управління, спеціальність "Управління персоналом і економіки праці". Пунктами 4.2, 4.3 договору про надання освітніх послуг з підготовки фахівця з вищої освітою № 2099/В3/1112 передбачена сума оплати за надання освітніх послуг та терміни її сплати в університет. Освітні послуги були надані відповідачу. Проте, [PERSON] не відвідував заняття, внаслідок чого наказом від 16.01.2013 року був відрахований з університету з 02.01.2013 року за невиконання навчального плану та порушення умов контракту. При цьому, відповідач має заборгованість за надані освітні послуги у розмірі 1360 гривень, як оплата за перший семестр четвертого року навчання. До теперішнього часу виникла заборгованість відповідачем не погашена, тому позивач звернувся до суду за захистом порушеного права і просить стягнути з [PERSON] на їх користь заборгованість у сумі 1360,00 гривень та понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, про день, місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить суд задовольнити позов, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

27.10.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, вказавши, що 29.07.2011 року між Запорізьким національним технічним університетом та [PERSON] було укладено договір про надання освітніх послуг з підготовки фахівця з вищої освітою № 2100/В81112. Згідно наказу № 247-с від 30.08.2011 року [PERSON] був зарахований на 3 курс заочного відділення факультету міжнародного туризму та управління, спеціальність "Управління персоналом і економіки праці ". Пунктами 4.2, 4.3 договору про надання освітніх послуг з підготовки фахівця з вищої освітою № 2100/В81112 передбачена сума оплати за надання освітніх послуг та терміни її сплати в університет. Освітні послуги були надані відповідачу. Проте, [PERSON] не відвідував заняття, внаслідок чого наказом від 16.01.2013 року був відрахований з університет за невиконання навчального плану. При цьому, відповідач має заборгованість за надані освітні послуги у розмірі 1360 гривень, як оплата за перший семестр другого року навчання. До теперішнього часу виникла заборгованість відповідачем не погашена, тому позивач звернувся до суду за захистом порушеного права і просить стягнути з [PERSON] на їх користь заборгованість у сумі 1360,00 гривень та понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, про день, місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить суд задовольнити позов, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

27.10.2014 року представник ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому вказує, що відповідно до укладеного договору № NKXRF910200478 від 11.07.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 4 048 грн.40 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору. Договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою, про що відповідач підтвердив свою згоду власноруч підписом на заяві. Банк у повному обсязі виконав свої зобов'язання по наданню кредитних коштів. Станом на 23.09.2014 року заборгованість за кредитним договором складає 23 060,13 грн., у тому числі: -- 21 485,84 грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: -- 500, 00 грн. - штраф (фіксована частина). --1074, 29 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в позові просить суд стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору у розмірі, а також судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, у заяві на ім'я суду просив справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення по вказаній справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином неодноразово, надав суду квитанції про сплату кредиту в 2008, 2009, 2011 роках. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальнику у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до укладеного договору № NKXRF910200478 від 11.07.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 4 048 грн.40 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 23.09.2014 року заборгованість за кредитним договором складає 23 060,13 грн., у тому числі: -- 21 485,84 грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: -- 500, 00 грн. - штраф (фіксована частина). --1074, 29 грн. - штраф (процентна складова). Тому, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що в силу ст. 526, 530, 598-599, 1054-1056 ЦК України, є правові підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

27.10.2014 р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач [PERSON] уклала із ПАТ „Дельта Банк" кредитний договір. У порушення умов цього договору від відповідача не надходять платежі по кредиту та проценти за користування ним, у зв'язку із чим виникла заборгованість у сумі 34086,65 грн., яку і прохає стягнути із відповідача. У судове засідання представник позивача не з'явився, в позовній заяві зазначив, що просить справу розглянути без присутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з огляду на наступне. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 14.06.2013 року [PERSON] уклала із ПАТ „Дельта Банк" договір згідно якого позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 25250,00 грн., обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів. У порушення умов цього договору від відповідача не надходять платежі по кредиту, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Як убачається з розрахунку заборгованості за договором відповідач перед банком станом на 12.08.2014 р. має заборгованість у сумі 34086,65 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ч. 2 ст. 1054 до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України. Так, згідно із ч. 1 ст. 1048 позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання який установлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, вимоги позивача підлягають повному задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує із другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. За таких обставин слід стягнути з відповідача на користь позивача 340,87 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

27.10.2014 р. позивач звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач [PERSON] уклала з ПАТ „Дельта Банк" кредитний договір. У порушення умов цього договору від відповідача не надходять платежі по кредиту та проценти за користування ним, у зв'язку із чим виникла заборгованість у сумі 21327,55 грн., яку і прохає стягнути із відповідача. У судове засідання представник позивача не з'явився, при поданні позову в ньому зазначив, що просить провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з огляду на наступне. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 13.12.2012 року [PERSON] уклала з ПАТ „Дельта Банк" договір №001-18782-131212 згідно якого Банк надав їй кредит у сумі 15000,00 грн. на придбання певного майна/послуг, виходячи зі ставки 9,99% в рік, а також після закінчення пільгового періоду розмір комісії складає 3,49% за місяць. У порушення умов цього договору від відповідача не надходять платежі по кредиту та проценти за користування ним. Як убачається з розрахунку заборгованості за договором відповідач перед банком станом на 20.08.2014 р. має заборгованість у сумі 21327,55 грн., з яких: 12802,65 грн. - заборгованість по кредиту; 1195,90 грн. - заборгованість за відсотками, 7329,00 грн. - сума комісій. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ч. 2 ст. 1054 до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України. Так, згідно із ч. 1 ст. 1048 позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких установлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, вимоги позивача підлягають повному задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує із другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. За таких обставин слід стягнути з відповідача на користь позивача 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

27.10.2015 року заявник звернулася до суду з вказаною заявою посилаючись на те, що тривалий час зустрічається з [PERSON]., перебуває в стані вагітності, однак має повних 17 років, тому просить суд надати їй право на укладення шлюбу. Заявник в судове засідання не з"явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримала посилаючись на вказані обставини. Заінтересовані особи в судове засідання не з"явилися, надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутність, заяву підтримали, просять надати право на укладення шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], має повних 17-ть років, зустрічається з [PERSON], між ними склалися стабільні відносини. З довідки виданої Маловисківською ЦРЛ № 86/3 від 31.08.2015 року, вбачається, що [PERSON] перебуває в стані вагітності 20-21 тижні. Відповідно до ст. 23 СК України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Статтею 22 СК України, передбачено, що шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Заявник перебуває в стані вагітності, її батьки не заперечують проти укладення шлюбу, а тому, суд вважає, що надання права на укладення шлюбу відповідає інтересам заявниці, тому, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

27.10.2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що 29 серпня 1986 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від спільного подружнього життя сторони неповнолітніх дітей не мають. З початку їх спільного життя вони жили нормально, але потім їх взаємовідносини зіпсувалися, між ними почали виникати різнобіжності та сварки. Все це призвело до того, що їх подальше спільне проживання стало нестерпним, в 1987 році сторони розійшлися, та їх шлюбні відносини фактично припинилися. З 1988 року позивач став проживати в цивільному шлюбі з [PERSON], з якою проживає по теперішній час. З відповідачкою шлюбні відносини не підтримує. Позивач неодноразово пропонував відповідачці розірвати шлюб у відділі ДРАЦС, але та відмовляється. На підставі вищевикладеного, позивач просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. У дане судове засідання позивач, будучи належним чином повідомлений про день та час слухання справи, не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позовні вимоги (а.с. 23). Відповідачка, будучі належним чином повідомлена про день та місце розгляду справи через газету "Одеські вісті" від 20 лютого 2016 року № 13, до суду не з'явилася, не повідомила суд про причину неявки, у зв'язку з чим, згідно ст.ст. 224-225 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу заочно, на підставі наявних у справі доказів (а.с. 29-30). Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд вважає, що між сторонами склались правовідносини, які виникають із сімейного законодавства і пов'язані з розірванням шлюбу, тому необхідно керуватися Сімейним кодексом України. Згідно до ст. 24, ч. 3 ст. 105, ст. 112 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Відповідно до копії актового запису про укладення шлюбу № 8, сторони дійсно знаходяться у шлюбі ( а.с. 6). Враховуючи характер сімейних відносин сторін, суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 113, 114 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

27.10.2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON], зазначивши, що 29.04.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, про що було здійснено актовий запис № 247. Від шлюбу народилась дочка [PERSON], [INFO]. Однією сімєю не проживають з 19.09.2015 року, оскільки шлюб було розірвано. В добровільному порядку відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, що ставить позивачку в скрутне матеріальне становище. У звязку з вищевикладеним просила стягнути з відповідача аліменти на її користь у розмірі 30% зі всіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму. Позивач в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, а також зменшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку (доходу) Відповідач до судового засідання не зявився, надав до суду заяву, у якій справу просив розглянути за його відсутності, позов про стягнення з нього 1/4 частки зі всіх видів заробітку (доходу) визнав повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 29 квітня 2011 року по 09 вересня 2015 року подружжя перебували у шлюбі. Від шлюбних відносин народилась донька - [PERSON], [INFO], батьками якої згідно свідоцтва про народження є [PERSON] та [PERSON]. ( а.с.7). Згідно довідки про склад см»ї, донька мешкає з відповідачкою. Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі. При цьому діючим законодавством не передбачено конкретних часток від доходу відповідно до кількості дітей. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, платника аліментів ; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки. сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоров"я та матеріального положення дитини, платника аліменти, визнання позову відповідачем, вважає за можливе стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 части зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Враховуючи, що при зверненні до суду позивачка була звільнена від сплати судового збір, він , у відповідності до вимог ст.. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача у сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved