Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

21 березня 2016 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом. Просить суд визнати відповідача таким , що втратив право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є власником житлового будинку № 76, по вул. Підгірна, в смт. Софіївка, Дніпропетровської області, згідно договору купівлі-продажу від 04 жовтня 2004 року, реєстраційний номер 3677. З 25 жовтня 2004 року у вказаному домоволодінні зареєстрований [PERSON], колишній чоловік позивача. Шлюб між ними був розірваний відповідно до рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 02.11.2011 року. У вказаному будинку відповідач не проживає з травня 2011 року. Після розірвання шлюбу в період з 02.11.2011 року по даний час відповідач [PERSON] не проживає у зазначеному будинку, не бере участі у витратах по утриманню будинку та прибудинкової території, проведенні ремонту. Відповідач з 02 листопада 2011 року не є членом сімї позивача ,ніяких договірних відносин щодо порядку користування житловим приміщенням між сторонами не укладалось. Позивач вказує що у відповідача відсутні будь-які підстави користуватись житловим приміщенням . Зазначає, що вирішити добровільно дане питання у позивача не має змоги, так останній раз бачила його у травні 2011 року, після розірвання шлюбу. Реєстрація відповідача [PERSON] у вказаному житловому будинку перешкоджає позивачу оформити субсидію по оплаті комунальних послуг, крім того відповідач має заборгованість за кредитами, представники фінансових установ які досить часто турбують позивача, дані обставини спонукали позивача звернутись до суду з даною позовною заявою. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлений через періодичне видання газети "Вісті Придніпров'я" ( від 14 06.2016 року №43), оскільки місце мешкання його не відоме. На підставі ч.9 ст.74 ЦПК України після опублікування оголошення в пресі відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог до предмету спору - Софіївський Районний Сектор головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, належним чином повідомлені у судове засідання представника не направили, заяв про розгляд справи без їхнього представника не надавали. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 04.10.2004 року [PERSON] набула право власності на житловий будинок № 76, по вул. Підгірній ,смт. Софіївка, Дніпропетровської області, договір посвідчений державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON], та зареєстрований у реєстрі за № 3677 (а.с. 4). Позивач належним чином зареєструвала право власності, що підтверджено Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно обласного комунального підприємства «Софіївське БТІ» (а.с. 5). Як вбачається із домової книги домоволодіння № 76, яке знаходиться по вул. Підгірній ,в смт. Софіївка Софіївського району, відповідач [PERSON] зареєстрований у вищевказаному будинку (а.с. 7). Відповідно до рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 02.11.2011 року шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON], розірваний. [PERSON] відновлено дошлюбне прізвище «Чувпило». Рішення набрало законної сили 15.11.2011 року (а.с. 9). Згідно довідки виданою Софіївською селищною радою від 16 березня 2016 року [PERSON] за адресою вул. Підгірна, 76, сел. Софіївка, Софіївський район Дніпропетровська область не проживає ( а.с. 11). Факт не проживання відповідача у житловому будинку за вказаною адресою підтверджено також довідкою складеною депутатом Софіївської селищної ради [PERSON]М . (а.с. 12). Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмеження у його здійснені. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Встановленим обставинам відповідають правовідносини, що виникають із права власності та захисті права власності від порушень. За таких обставин позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. За умовами ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а вразі спору - судом. Встановлено, що відповідач не проживав в даному жилому приміщенні 4 років , що підтверджується наданими доказами по справі, тому [PERSON] вважається таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Outcome: approved