Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

28.10.2020 [PERSON] звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницькоїобласті з позовом до Сальницької сільської ради, третя особа: Краснопільська сільська рада про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів, факту родинних відносин, факту прийняття спадщини та визнання права на земельні частки (паї). Позов мотивований тим, що [INFO] померла [PERSON] , після її смерті залишилось спадкове майно до складу якого входить право на земельну частку (пай) розіміром 1, 58 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало їй на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії ВН № 0132229 Однак в даних свідоцтві спадкодавець зазначена як [PERSON] , а тому позивач просить встановити факт належності [PERSON] вказаного свідоцтва. Крім того позивач зазначає, що спадщину після смерті [PERSON] в порядку ст. 549 ЦК УРСР прийняв її син [PERSON] , однак в актовому записі про його народження містять розбіжності в по патькові його матері та свідоцтві про її смерть, а тому просить встановити факт родинних відносин між ними. [INFO] помер [PERSON] . На момент його смерті з ним проживала та була зареєстрована його тітка - [PERSON] , яка прийняла спадщину в порядку ст. 1268 ЦК України. Крім того їй належало право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ВН № 0132228, однак в ньому по батькові [PERSON] зазначено як [PERSON] , а в свідоцтві про смерть вона [PERSON] , а тому є необхідність встановити факт належності їй вказаного сертифікату. [INFO] померла [PERSON] , яка склала заповіт відповідно до якого все своє майно вона заповіла позивачу. За таких обставин [PERSON] просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай) згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії ВН № 0132229 та право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ВН № 0132228. Ухвалою суду від 17.11.2020 у даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 13.01.2021 закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, зазначивши що в прохальній частині позову була допущена описка та просив визнати право власності за позивачем на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Від представника відповідача надійшла заява, в якій він просить розглянути справу за його відсутності та проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надіслав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов наступних висновків. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (копія на а.с. 6) підтверджено, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно до складу якого входить право на земельну частку (пай) розміром 1, 58 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) на підставі сертифікату серії ВН № 0132229 виданого 11.01.1997 на ім`я [PERSON] (копія на а.с. 9) Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз`яснено підстави, за наявності яких у порядку окремого провадження розглядаються такі справи: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; 4) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як вбачається з оголошення в газеті «Життєві обрії» (копія на а.с. 16) сертифікат серії ВН № 0132229 виданий 11.01.1997 на ім`я [PERSON] втрачено. Факт належності вказаного сертифікату [PERSON] підтверджується: довідкою Сальницької сільської ради №2026 від 18.12.2019 (копія на а.с 11); витягом з погосподарської книги (копія на а.с. 10); показами свідків [PERSON] та [PERSON] , які в судовому засіданні повідомили, що [PERSON] дійсно працювала ланковою в колгоспі та отримала право на земельну частку (пай). Інших її однофамільців ні в колгоспі, ні в селі не проживало. Згідно ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР (надалі - ЦК УРСР), чинної на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, чинної на час виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно довідки державного нотаріуса Хмільницької державної нотаріальної контори № 795/01-16 від 26.11.2020 (а.с. 41) спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не заводилась. Згідно витягу з погосподарської книги за 1996-2000 роки разом з [PERSON] на момент її смерті проживав її син [PERSON] , який вступив в фактичне управління спадковим майном. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Факт того, що [PERSON] був сином [PERSON] підтверджується: витягом з погосподарської книги № 14 (копія на а.с. 10); Листом хмільницького міськрайонного відділу ДРАЦС № 750-20.25-38 від 20.05.2020 (копія на а.с. 17), згідно якого в актовому записі про народження [PERSON] , [INFO] , мати записана як [PERSON] . Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (копія на а.с. 8) підтверджено, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно до складу якого входить право на земельну частку (пай) розміром 1, 58 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) на підставі сертифікату серії ВН № 0132229 виданого 11.01.1997. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з витягу з погосподарської книги № 13 за 2001-2005 роки (копія на а.с. 12), на момент смерті [PERSON] з ним була зареєстрована за однією адресою його тітка [PERSON] , яка прийняла спадщину після його смерті. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (копія на а.с. 7). Після її смерті залишилося спадкове майно до складу якого входить право на земельну частку (пай) розміром 1, 58 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) на підставі сертифікату серії ВН № 0132229 виданого 11.01.1997, а також право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ВН № 0132228 виданого на ім`я [PERSON] . З оголошення в газеті «Життєві обрії» (копія на а.с. 16) встановлено, що зазначений сертифікат втрачено. Факт належності сертифікатуна земельну частку (пай) серії ВН № 0132228 [PERSON] підтверджується: листом відділу у Хмільницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 0-2-0.25-54/119-20 від 17.02.2020 (копія на а.с. 14), книгою реєстрації сертифікатів на земель ну частку (пай) (копія на а.с 20) відповідно до яких [PERSON] належить сертифікат серії ВН № 0132228;показами свідків [PERSON] та [PERSON] , які в судовому засіданні повідомили, що [PERSON] дійсно працювала ланковою в колгоспі та отримала право на земельну частку (пай). Інших її однофамільців ні в колгоспі, ні в селі не проживало. Згідно довідки Краснопільської сільської ради № 4 від 03.01.2020, на момент смерті [PERSON] з нею фактично проживала за адресою: [ADDRESS] її невістка [PERSON] . За життя [PERSON] було складено заповіт (копія на а.с. 13) відповідно до якого вона все майно заповіла [PERSON] . Згідно довідки державного нотаріуса Хмільницької державної нотаріальної контори № 795/01-16 від 26.11.2020 (а.с. 41) спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] та [PERSON] [INFO] не заводилась. Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай), при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.03.2020 року у справі № 396/1683/18-ц). Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Враховуючи встановлені обставини, зокрема те, що позивач як спадкоємець за заповітом має право на спадщину після смерті [PERSON] , однак не має можливості отримати свідоцтво про право на земельну частку (пай), а також приймаючи до уваги те, що представник відповідача та третьої особи не заперечують проти задоволення позову, суд приходить до висновку про задоволення позову, що не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України.

Outcome: approved