Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

15.06.2018 [PERSON] звернувся до суду з позовом до Садківської сільської ради Старобільського району Луганської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно за заповітом та у порядку набувальної давності. 26.06.2018 позивач уточнив свої позовні вимоги та обґрунтував їх наступним: 14.04.2009 року, за життя, [PERSON] було складено заповіт, нотаріально посвідчено секретарем Садківської сільської ради Вдовенко В.І. та зареєстровано в реєстрі під №7. За змістом якого спадкодавець [PERSON] на випадок смерті заповів все майно своєму сину [PERSON], [INFO], уродженцю села Зелена долина Старобільського району Луганської області. [INFO] [PERSON] помер. У порядку встановленому статтями 1268 - 1270 ЦК України спадщину прийняв один спадкоємець першої черги [PERSON] (син спадкодавця). Як вважає позивач, до спадкової маси входять: - земельна частка (пай) 1,57 в умовних кадастрових гектарах на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] - житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS]; - житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS]; - земельна ділянка, площею 0,25 га., цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS]; - земельна ділянка, площею 0,52 га., цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS]. Позивач звертався до приватного нотаріуса Старобільського районного нотаріального округу Вербецької Т.М. з заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину. Стосовно земельної частки (паю) питань не виникало й було видано відповідне свідоцтво про право на спадщину. А стосовно іншого майна, 18.12.2017 року нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено гр. [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на: - житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS]; - житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS]; - земельну ділянка, площею 0,25 га., цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS]; - земельну ділянка, площею 0,52 га., цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS]. Нотаріусом зазначено, що спадкоємець для оформлення спадщини не надав документи, які б підтверджували реєстрацію права власності, відповідно до законодавства яке діяло на час набуття нерухомого майна спадкодавцем. Позивач просив суд у порядку спадкування визнати за ним після смерті батька, [PERSON], що помер [INFO], право приватної власності на житловий будинок (домоволодіння) з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], 63,3 м. кв. загальної площі, 29,8 м. кв. житлової площі, який складається з: А-1 житловий будинок; аа1 веранда сіни; Бб літня кухня тамбур; гг гараж сарай; Дж сарай сарай; Н п/г навіс погріб; У уборна; №1-2 огорожа; №3 колодязь. А у порядку набувальної давності визнати за ним, право приватної власності на житловий будинок (домоволодіння) з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], 40,1 м. кв. загальної площі, 22,2 м. кв. житлової площі, який складається з: А-1 житловий будинок; Б сарай; Д сарай. Позасудового способу захисту його інтересів та визнання права власності на вказане майно діючим законодавством України не передбачено. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з'явилися. Представник надав до суду у заяву, у якій просив суд розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача - Садківської сільської ради Старобільського району Луганської області -[PERSON] в судове засідання не з'явився. В своїй письмовій заяві уточнений позов [PERSON] визнав у повному обсязі, просив суд розглянути справу без представника відповідача. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в судове засідання не з'явилась. В своїй письмовій заяві уточнений позов [PERSON] визнала у повному обсязі, просила суд розглянути справу без її участі проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що за життя 14.04.2009 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем сільської ради Вдовенко В.І., яким все своє майно заповів своєму сину [PERSON] [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. 17.03.1983 року [PERSON] з [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу будинку, за умовами якого [PERSON] продав, а [PERSON] купив належний [PERSON] будинок, що знаходиться в с.Західне, що підтверджується копією договору купівлі-продажу. 1990 року було створено Садківську сільську раду, до території якої увійшло й село Західне. Згідно інформації з погосподарських книг запису в погосподарській книзі №6 відкрито особовий рахунок [NUMBER] на ім'я [PERSON], що підтверджується інформацією наданою Садківською сільською радою Старобільського району Луганської області. 1989 року Старобільським міжрайонним бюро технічної інвентаризації проведено інвентаризацію житлових будівель. 06.09.1989 року заведено інвентаризаційну справу на зазначене домоволодіння. 26.03.2018 року КП «Старобільське РБТІ» за заявою [PERSON] було видано довідку - характеристику на житловий будинок (домоволодіння) [ADDRESS]. Зазначено, що право власності не оформлене, що підтверджується інформацією та довідкою -характеристикою КП «Старобільське РБТІ». 29.06.1993 року [PERSON] з [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу будинку, посвідчений старшим державним нотаріусом Старобільської державної нотаріальної контори Довгопятою В.Г. та зареєстрований в реєстрі за №2-858. 29.07.1997 року виконком Садківської сільської ради народних депутатів прийняв рішення №152 про передачу у приватну власність земельної ділянки [PERSON] для обслуговування житлового будинку та господарських будівель в [ADDRESS] площею, 0,25 га., що підтверджується архівним витягом, наданим архівним відділом Старобільської райдержадміністрації. Згідно інформації з погосподарської книги № 3 за 1991-1995 роки особовий рахунок [NUMBER], площа 36 м. кв., житлова площа 29 м. кв. здійснено на ім'я [PERSON]. 19.11.2015 рішенням Садківської сільської ради вулицю в с. Західному було перейменовано з [ADDRESS] Домоволодіння за адресою: Луганська область, Старобільський район, с. Західне, станом на 1993 рік зареєстроване за [PERSON], що підтверджується інформацією КП «Старобільське РБТІ». 30.04.2018 рішенням виконкому Садківської сільської ради Старобільського району Луганської області, за заявою [PERSON], було присвоєно письмову адресу-житловому будинку, який належав його батькові [PERSON], згідно договору купівлі-продажу від 29.06.1993 у зв'язку з його успадкуванням -[ADDRESS]. 18.12.2017 року нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено гр. [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом щодо житлових будинків та роз'яснено право звернення до суду. Згідно довідки від 04.09.2018 №572/01-16 державного нотаріуса Старобільської Державної нотаріальної контори, Старобільською державною нотаріальною конторою спадкова справа щодо майна померлого [PERSON] не заводилась. Стосовно договору купівлі продажу будинку від 17.03.1983 року, придбаного померлим [PERSON] у гр. [PERSON], станом на 1983 рік виникнення права власності на домоволодіння регулювалося зокрема положеннями Цивільного кодексу УРСР 1963 року. За приписами ст.128 право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Згідно інформації з погосподарських книг Садківської сільської ради Старобільського району Луганської області, запису №6 відкрито особовий рахунок [NUMBER] на ім'я [PERSON].та у 1989 році заведено інвентаризаційну справу на вказане домоволодіння. Станом на 1993 рік діяв Закон Української РСР "Про власність" (697-12), ч.1 ст.2 якого передбачала, що право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Згідно положень ч.2 ст.8 цього Закону відносини власності, не врегульовані цим Законом, регулюються Цивільним кодексом України (1540-06) та іншими законодавчими актами. За приписами ст.227 Цивільного кодексу УРСР 1963 року (1540-06) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Сторонами ця умова не виконана. Вказане домоволодіння до теперішнього часу рахується за [PERSON], яка померла, а спадкоємцем першої черги є її дочка [PERSON]. Облік за домоволодінням не вівся. Ст. 15 ЦК України передбачає, що к ожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України, к ожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права…. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України, о соба, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Ч. 4 ст. 344 ЦК України передбачає, що п раво власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Свою позицію з цього приводу висловив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові Пленуму № 5 від 07.02.2014 року, у якій згідно п. 13, можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень цього Кодексу встановлено, що правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Так як ЦК України (435-IV) набрав чинності 01.01.2004 року, то перебіг строку набувальної давності в даному випадку почався з 01.01.2001 року. Тоді на момент звернення до суду з даним позовом цей строк становить понад 17 років, що є підставою для визнання за [PERSON] права власності на спірний будинок. Згідно статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України, д о складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Позивач [PERSON] після смерті [PERSON] є спадкоємцем за заповітом на підставі ст.ст. 1233-1235 ЦК України. Таким чином, судовим розглядом встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, є достовірними, і сумніву у суду не викликають, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст.ст. 15, 16, 344, 1217, 1218,1223, 1233-1235ЦК України,

Outcome: approved