Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

27 квітня 2018 року позивач звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з вказаним позовом, відповідно до якого просив суд установити факт належності земельних ділянок, розташованих на території Вовнянської сільської ради Шосткинського району Сумської області (кадастрові номери: 5925380800:03:013:0090; 5925380800:03:014:0053; 5925380800:03:010:0017) на праві власності [PERSON], померлій 08.06.2009 року, а також визнати за позивачем право власності на вказане вище майно в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 01.02.2014р., та який за життя успадкував вказані земельні ділянки після смерті своєї дружини [PERSON]. В обґрунтування позову посилається на правомірність набуття спадкодавцем [PERSON] права власності на спірне майно, набуття позивачем в порядку спадкування за законом права власності на це майно та неможливість оформлення ним своїх прав на спадкове майно в порядку спадкування через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на нього. Позивач в підготовче судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надійшла заява його представника про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить судові витрати залишити за позивачем. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надіславши заяву, згідно з якою позов визнав. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так судом встановлено, що 08 червня 2009 року померла [PERSON] /а.с. 10/. За життя [PERSON] належали земельні ділянки, розташовані на території Вовнянської сільської ради Шосткинського району Сумської області (кадастрові номери: 5925380800:03:013:0090; 5925380800:03:014:0053; 5925380800:03:010:0017). Проте, як зазначає позивач, оригінал правовстановлюючого документу на них втрачений. Разом з тим, з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 04.04.2018р. № НВ-5906959572018 вбачається, що земельна ділянка площею 0,9321га за кадастровим номером 5925380800:03:013:0090 належала на праві власності [PERSON] на підставі державного акту від 24.09.2004р. СМ 042216 /а.с. 11-13/. З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 04.04.2018р. № НВ-5906959562018 вбачається, що земельна ділянка площею 3,1623га за кадастровим номером 5925380800:03:014:0053 належала на праві власності [PERSON] на підставі державного акту від 24.09.2004р. СМ 042216 /а.с. 14-16/. З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 04.04.2018р. № НВ-5906959582018 вбачається, що земельна ділянка площею 0,1719га за кадастровим номером 5925380800:03:010:0017 належала на праві власності [PERSON] на підставі державного акту від 24.09.2004р. СМ 042216 /а.с. 17-19/. Копія вказаного державного акту наявна в матеріалах справи /а.с. 20/. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що земельні ділянки, розташовані на території Вовнянської сільської ради Шосткинського району Сумської області (кадастрові номери: 5925380800:03:013:0090; 5925380800:03:014:0053; 5925380800:03:010:0017) за життя належали [PERSON], померлій 08 червня 2009 року. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7 якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині установлення факту належності\~ вказаних земельних ділянок на праві власності [PERSON], померлій 08 червня 2009 року, підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.\~ На підставі викладеного, суд доходить висновку, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на вищевказане спадкове майно.\~ За життя [PERSON] заповіту не складала. Спадщину після неї, в силу положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняв син [PERSON], однак не встиг оформити своїх спадкових прав, оскільки 01.02.2014р. помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БП №216294 /а.с. 7/. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на вказане спадкове майно. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України\~ спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. З листа Шосткинської районної державної нотаріальної контори вбачається, що після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа № 184 за 2014 рік. Спадкоємцем за законом після смерті останнього є його син [PERSON] (позивач), який спадщину прийняв та отримав свідоцтва про право на спадщину, а саме на земельні ділянки (паї) та недоодержану пенсію. Інші спадкоємці для прийняття спадщини не звертались /а.с. 34-36/. З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що позивач станом на день ухвалення рішення є єдиним спадкоємцем померлого [PERSON]. Позивач звернувся до нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину на своє ім`я на спірні земельні ділянки, але нотаріус відмовив йому у видачі цього свідоцтва, в зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на зазначені земельні длянки/а.с.23/. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог п.п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. У даному випадку у позивача відсутні правовстановлюючі документи на спірні земельні ділянки, що свідчить про неможливість отримання ним свідоцтв про право на спадщину в нотаріальному порядку, отже таке його право має бути захищено в судовому порядку. На підставі викладеного, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав інших осіб, а відтак у суду є всі підстави для задоволення позову. Враховуючи, що представником позивача заявлено клопотання залишити судові витрати по справі за позивачем, суд залишає судові витрати за фактично понесеними.

Outcome: approved