Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до Святошинського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема матеріальної шкоди у розмірі 21 617 грн. 24 коп., моральної шкоди у розмірі 1 000 грн., обгрунтовуючи вимоги тим, що 14 вересня 2015 року о 13-30 год. водій автомобіля «Шевролет Нубіра», державний номерний знак [NUMBER] [PERSON], ігноруючи вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху, рухаючись заднім ходом на подвір»ї житлового будинку по [ADDRESS] не переконалася в безпечності виконуваного маневру та здійснила зіткнення з його автомобілем «Тайота Авенсіс», державний номерний знак [NUMBER]. Вказана ДТП сталася з вини водія [PERSON], в результаті якого його автомобіль отримав механічні пошкодження на суму 36 138 грн. 24 коп. Оскільки, цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована, тому Моторне (транспортне) страхове бюро відшкодувало йому лише 14 521 грн., з огляду на що, не покриту суму збитків завданих цим ДТП позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку, оскільки добровільно відшкодувати завдані збитки відповідач не бажає. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача і суму моральної шкоди у розмірі 1 000 грн., яку йому було заподіяно, внаслідок дешевних страждань пов»язаних з пошкодженням його майна, необхідністю нести додаткові витрати та змінити свій звичний уклад життя. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять суд їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явилася, їйбули відправлені судові виклики за адресою реєстрації місця проживання, яке перевірялось судом згідно інформації Адресного бюро, проте не вручені адресату з незалежних від суду причин, що згідно п. 5 ст. 74 ЦПК України та рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року за № 17-рп/2011, справа № 1-9/2011 вважається належним повідомленням сторони. Про причини неявки відповідач не повідомила, а тому суд вважає за можливе слухати справу у її відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши по справі відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України та згодою сторони позивача заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, об'єктивно дослідивши матеріали справи, надані докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, щоводій автомобіля «Шевролет Нубіра», державний номерний знак [NUMBER] [PERSON], 14 вересня 2015 року о 13-30 год., рухаючись заднім ходом у дворі біля житлового будинку по [ADDRESS], не переконалася, що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху, у зв»язку з чим здійснила зіткнення з автомобілем «Тайота Авенсіс», державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON] Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 04.11.2015 року винною в зазначеному ДТП визнано [PERSON], яка порушила п. 10.9 ПДР, а відтак вчинила адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП, внаслідок чого і сталося зіткнення та пошкодження вказаних транспортних засобів (а.с. 5). Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дії особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача [PERSON] у скоєній ДТП є доведеною та згідно вказаної постанови нею визнана повністю. Встановлено і те, що в результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Тайота Авенсіс», державний номерний знак [NUMBER], власнику якому, тобто [PERSON] заподіяно матеріального збитку на суму 36 138 грн. 24 коп., що підтверджується Довідкою про пошкодження транспортних засобів Управління патрульної служби МВС України в м.Києві, Актом виконаних робіт № ВДИСА - 017727 від 14.10.2015 року ТОВ ВіДі Автострада та відповідними квитанціями про оплату таких послуг по ремонту вказаного автомобіля на загальну суму 36 138 грн. 24 коп. (а.с. 6-9). Оскільки цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована, тому [PERSON], згідно його заяви від 18.11.2015 року, від 02.02.2016 року та у відповідності до норм Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторним (транспортним) страховим бюро України було виплачено відшкодування у розмірі 14 521 грн. (а.с. 10-12). Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору, оренди, довіреності тощо). Аналізуючи зазначені норми законодавства, роз»яснення, викладене в Постанові Пленуму Верховного Суду України, суд приходить до висновку про стягнення спричиненої матеріальної шкоди з відповідача [PERSON], яка на момент ДТП керувала автомобілем та своїми діями завдала матеріальних збитків власнику іншого автомобіля. Згідно вимог ст. 1192 ЦК України суд за вибором потерпілого, з урахуванням обставин справи може зобов'язати особу, яка завдала шкоду, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Оскільки, позивачу [PERSON] Моторним (транспортним) страховим бюро України було виплачено відшкодування лише у розмірі 14 521 грн., тоді як фактично заподіяні збитки внаслідок зазначеного вище ДТП складають 36 138 грн. 24 коп., тому різниця у розмірі 21 617 грн. 24 коп. (36 138 грн. 24 коп. - 14 521 грн. = 21 617 грн. 24 коп.) підлягає стягненню з винної в ДТП особи, тобто [PERSON] Щодо позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 1 000 грн., то слід зазначити таке. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що полягає у душевних стражданнях яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Пунктом 9 постанови Пленум у Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної( немайнової) шкоди" передбачено, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. У судовому засіданні встановлено, що позивачу завдана моральна шкода, оскільки сам факт ДТП, яке відбувалось у середовищі підвищеної небезпеки - на дорозі, само по собі викликає стрес і відповідно психологічні страждання. Крім того, було пошкоджено майно позивача, внаслідок чого настали вимушені зміни у життєвих стосунках [PERSON], оскільки йому необхідно докладати додаткових зусиль для поновлення попереднього стану, необхідно було звертатись в різні інстанцій, витрачати свій особистий час для вирішення питань, пов"язаних з поновленням автомобіля. Виходячи з вище наведеного, враховуючи конкретні обставини справи, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним стягнути моральну шкоду у розмірі1000 грн., таким чином задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88ЦПК України суд також стягує з відповідача на користь позивача сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі551 грн. 20 коп.

Outcome: approved