Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-12 00:00:00

27 січня 2020 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачів Квартирно-експлуатаційного відділу м.Полтава, Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України, Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями Міністерства оборони України, в якому просила суд визнати за нею право на житло, а саме на виключення квартири [ADDRESS] , в якій вона проживає, з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання. Зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ м.Полтава упродовж одного місяця з дня набрання рішенням суду законної сили на підставі затвердженого командиром військової частини [NUMBER] протоколу засідання житлової комісії військової частини та облікової справи [PERSON] підготувати список надання житлової площі для постійного проживання квартири, в якій вона проживає, до якого включити [PERSON] та доньку [PERSON] , 2004 року народження; направити даний список надання житлової площі для постійного проживання, підписаний начальником КЕВ м.Полтава, з обліковою справою військовослужбовця [PERSON] , витягом із наказу командира військової частини [NUMBER] від 16.10.2018 року №636 про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання, копією протоколу засідання житлової комісії військової частини [NUMBER] до Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями Міністерства оборони України. Зобов`язати Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України упродовж одного місяця і п`ятнадцяти днів з дня набрання рішенням суду законної сили узагальнити та внести на розгляд Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями Міністерства оборони України отриманий від Квартирно-експлуатаційний відділ м.Полтава список надання житлової площі для постійного проживання військовослужбовця [PERSON] на склад сім`ї дві особи. Зобов`язати Комісію з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями Міністерства оборони України упродовж двох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили розглянути список надання житлової площі для постійного проживання військовослужбовцю [PERSON] на склад сім`ї дві особи та прийняти рішення про погодження надання постійного житла, яке оформити протоколом. Зобов`язати Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України упродовж двох місяців та п`ятнадцяти днів з дня набрання рішенням суду законної сили на підставі вищевказаного рішення Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями Міністерства оборони України підготувати Список надання постійного житла у Збройних Силах України, військовослужбовцю [PERSON] на склад сім`ї дві особи, який подати на затвердження заступнику Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків). Зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ м.Полтава упродовж трьох місяців з дня набранням рішення суду законної сили на підставі затвердженого Списку надання постійного житла у Збройних Силах України оформити відповідні документи для видачі ордеру [PERSON] на склад сім`ї дві особи на постійну житлову площу квартири [ADDRESS] . Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 28.01.2020 року відкрито провадження у справі. В судовому засіданні представник позивача адвокат Бондарець Д.І. позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Представники Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України, Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями Міністерства оборони України в судове засідання не з`явилися, про час та дату розгляду справи повідомлені належним чином. Судом встановлено, що з 1998 року по даний час [PERSON] проходить військову службу за контрактом у військовій частині [NUMBER] (а.с.11). Відповідно до довідки Військової частини [NUMBER] від 22.01.2020 року №69 (а.с.12 зворот) [PERSON] дійсно в період з 01.10.2019 року по 28.11.2019 року брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів. Згідно посвідчення серії [NUMBER] [PERSON] має статус учасника бойових дій (а.с.12). З 23 липня 2003 року [PERSON] перебуває на обліку громадян, які потребують покращення житлових умов у військовій частині [NUMBER] по теперішній час, складом сім`ї дві особи: [PERSON] та донька [PERSON] , [INFO] . Проживає та зареєстрована: [ADDRESS] (а.с.15) Також судом встановлено, що [PERSON] є одинокою матір`ю відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.13). У зв`язку з проходженням служби у липні 2008 року адміністрацією військової частини [NUMBER] та Квартирно-експлуатаційним відділом м.Полтава (далі - КЕВ м.Полтава) [PERSON] було надано житлове приміщення [ADDRESS] . Згодом будівлю гуртожитку було переобладнано (реконструйовано) у житловий будинок без виселення мешканців. У зв`язку з переобладнанням [PERSON] було надано спеціальний ордер №21 від 27.06.2012 року (а.с.16) на однокімнатну квартиру площею 17,10 м2, в якій вона і проживала, але у зв`язку зі зміною нумерації квартир їй було присвоєно новий номер - 46. [PERSON] та її дочка [PERSON] , [INFO] були зареєстровані органами міграційної служби у квартирі [ADDRESS] 07.12.2013 року. Відповідно до спеціального ордеру родина позивача в складі двох осіб має право проживати у вказаній квартирі, як службовій, що підтверджується копією листа ГоловКЕУ ЗС України від 09.01.2015 року за №303/4/16/28 та протоколу засідання комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України №25 від 30.01.2015 року. Крім того, судом встановлено, що з 29.05.2018 року [PERSON] має вислугу на військовій службі 20 років, відповідно до вимог чинного законодавства України має право на виключення свого житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання. Відповідно до встановленого порядку у жовтні 2018 року житловою комісією військової частини [NUMBER] розглянуто звернення позивача та прийнято рішення вважати доцільним виключити з числа службових однокімнатну квартиру жилою площею 17,10 кв.м за адресою: [ADDRESS] та надати її для постійного проживання сім`ї прапорщику [PERSON] , складом дві особи (вислуга на військовій службі 20 років), з виключенням військовослужбовця та членів її сім`ї з квартирного обліку (а.с.18). Командиром військової частини [NUMBER] у зв`язку з даним рішенням житлової комісії видано наказ №636 від 16.10.2018 року (а.с.19), яким надано прапорщику [PERSON] та членам її сім`ї однокімнатну квартиру жилою площею 17,10 кв.м за адресою: [ADDRESS] для постійного проживання. В листопаді 2018 року та в травні 2019 року відповідно військовою частиною [NUMBER] направлялись вищевказаний протокол та житлова справа [PERSON] до КЕВ м.Полтава для підготовки списку надання житлової площі для постійного проживання. Проте, КЕВ м.Полтава двічі повертала надіслані документи без належних обґрунтувань. В грудні 2019 року вказані документи повернуто без розгляду з супровідним листом від 23.12.2019 №517 та копією розпорядження заступника міністра оборони України Марценюка О.Е. про чергове зупинення розгляду питань щодо знаття статусу службових з квартир, отриманих військовослужбовцями. Отже, суд приходить до висновку, що житлові права [PERSON] є порушеними та підлягають судовому захисту з наступних підстав. За змістом положень статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Відповідно до ст.45 Житлового кодексу України у першу чергу жилі приміщення надаються потребуючим поліпшення житлових умов одиноким матерям (батькам). Також п.14 ч.1 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що учасники бойових дій (учасники антитерористичної операції), які потребують поліпшення житлових, мають право на першочергове забезпечення жилою площею. Статтею 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.п.2, 3 «Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 року №1081 військовослужбовці та члени їх сімей забезпечуються службовими житловими приміщеннями, що відповідають вимогам житлового законодавства. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Підстави та порядок виключення житла з числа службового закріплено в «Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями», затвердженої наказом Міністра оборони України від 31.07.2018 року №380 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.09.2018 року за №1020/32472 (далі - Інструкція). Відповідно до п.10 розділу VII Інструкції, військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу. Виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕВ району за встановленим порядком. Порядок виключення житла з числа службового визначено у пунктах 3-7 розділу VII Інструкції, які передбачають наступне. Для прийняття рішення про надання житлових приміщень для постійного проживання житлова комісія військової частини розглядає документи облікових справ військовослужбовців. Після розгляду документів облікової справи житлова комісія військової частини приймає рішення про надання житлового приміщення для постійного проживання. Затверджений командиром військової частини протокол засідання житлової комісії військової частини разом з обліковою справою направляється військовою частиною до КЕВ району, що є підставою для видання наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання. Указані вимоги виконані військовою частиною [NUMBER] , однак подальші вимоги законодавства відповідачами безпідставно не виконуються. Так, на підставі отриманих документів КЕВ району готує список надання житлової площі для постійного проживання (далі - Список надання постійного житла). Список надання постійного житла, підписаний начальником КЕВ району, з обліковою справою військовослужбовця, витягом із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання, копією протоколу засідання житлової комісії військової частини направляється до ГоловКЕУ для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями Міністерства оборони України (далі - Комісія з контролю). За результатами розгляду Списку надання постійного житла Комісія з контролю приймає рішення окремо щодо кожного військовослужбовця про: погодження надання постійного житла; відмову в погодженні надання постійного житла із зазначенням причини такої відмови. Рішення Комісії з контролю є обов`язковим для виконання КЕВ району, військовими комісаріатами та військовими частинами. ГоловКЕУ на підставі рішення Комісії з контролю готує Список надання постійного житла у Збройних Силах України, що подається на затвердження заступнику Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків). Затверджений Список надання постійного житла у Збройних Силах України є підставою для оформлення протягом десяти робочих днів КЕВ району документів для видачі ордеру на постійну житлову площу. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У судовому рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Олссон проти Швеції" від 24 березня 1988 року (скарга №10465/83) зазначено, що у внутрішньому праві повинні існувати певні заходи захисту проти свавільного втручання публічної влади у здійснення прав; закон, який передбачає дискреційні повноваження, сам по собі не є несумісним з вимогами передбачуваності за умови, що дискреційні повноваження та спосіб їх здійснення вказані з достатньою ясністю для того, щоб з урахуванням правомірності мети зазначених заходів забезпечити індивіду належний захист від свавільного втручання влади. Запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців. Обсяг таких повноважень суб`єкта владних повноважень повинен мати чіткі межі застосування. Рішення органу влади має бути визнано протиправним, у разі, коли істотність порушення процедури потягнуло його неправильність, а за наявністю правової можливості (якщо ідеться про прийняття органом одного з двох рішень надати чи ні певну можливість здійснювати певні дії) суди зобов`язані відновити порушене право шляхом зобов`язання прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається. При цьому, судом враховується, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність державних органів, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення. Аналогічна позиція викладена у постановах Верхового Суду України від 16.09.2015 року у справі №21-1465а15 та від 02.02.2016 року у справі №804/14800/14. \~ \~ \~ \~ За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved