Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

15.10.2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила надати їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , 1938 року народження, яка померла [INFO] . В обґрунтування позову зазначала, що [INFO] померла її тітка - [PERSON] . Після смерті останньої відкрилась спадщина на майно покійної: грошові внески та майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства на території Броникіської сільської ради. Спадщину після смерті тітки ніхто не приймав. Позивач у 2019 році звернулася до Обласного державного нотаріального архіву і дізналася, що ще у 1988 році [PERSON] у Федорівській сільській раді склала заповіт на її ім`я. Дублікат заповіту [PERSON] отримала лише 16.09.2019 року. Однак звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини та відсутністю документів, що підтверджують її родинні зв`язки з померлою. Той факт, що позивач не була обізнана про наявність заповіту на її ім`я, позивач вважає поважною причиною пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , тому просить поновити строки, визначені законом. Для захисту своїх спадкових прав змушена звернутись до суду. В судове засідання учасники справи не прибули. Позивач в заяві просила справу розглядати без її присутності. Позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у позові, та просила задовольнити. Сільський голова Брониківської сільської ради в заяві просила також розгляд справи провести у її відсутності, вказала, що не заперечують щодо задоволення позовних вимог. Повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Оскільки визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем та вважає можливим згідно ч.3 ст.200 ЦПК України ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Дослідивши матеріали справи та наявні докази, суд приходить до таких висновків. 26.03.2011 року в с. Криловка Первомайського району Автономної Республіки Крим України померла [PERSON] , [INFO] , після смерті якої відкрилась спадщина, в тому числі і на грошові кошти та на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства "Дружба" в с. Федорівка Новоград-Волинського району. Встановлено, що позивач [PERSON] є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Спадкова справа заведена за заявою позивача у квітні 2019 року № 95/2019. Вказані факти підтверджуються копіями свідоцтва про смерть [PERSON] , копією заповіту, повідомленням нотаріуса (а.с.10, 11). Нотаріусом Новоград-Волинської державної нотаріальної контори у квітні 2019 року було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , оскільки [PERSON] не подала заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк після смерті спадкодавці та постійно з нею на момент смерті не проживала. На підтвердження поважності причини пропуску звернення в шестимісячний строк до нотаріуса позивач зазначає, що про існування заповіту вона дізналася у 2019 році та дублікат заповіту від 02.01.1988 року отримала у державного нотаріуса Житомирського обласного державного нотаріального архіву лише 16.09.2019 року (а.с. 4). За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. Оскільки позивач на час відкриття спадщини не проживала із спадкодавцем, про наявність заповіту, складеного на її користь, дізналася поза межами строку, передбаченого ч. 1 ст. 1270 ЦК України, то ці обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Аналогічний правовий висновок висловлений і Верховним Судом у постанові по справі № 565/1145/17 від 26.06.2019 року, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Відтак встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] сплив 27.08.2011 року, однак про наявність заповіту на своє ім`я позивач дізналася лише 16.09.2019 року, що суд вважає поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, тому позов підлягає задоволенню з наданням додаткового строку терміном два місяці, достатньому для подання нею заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved