Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-12 00:00:00

30 березня 2017 року [PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом, у якому просила стягувати з її чоловіка - [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що\~вона проживає разом з дитиною окремо від відповідача, з яким на даний час розриває шлюб в судовому порядку. Останній матеріальної допомоги на утримання не надає, а самостійно утримувати дитину їй вкрай тяжко, тому, з врахуванням того, що відповідач офіційно ніде не працює, однак має тимчасові заробітки, просила стягувати з останнього аліменти саме у твердій грошовій сумі. В судове засідання сторони не зявились. Позивач та відповідач, кожен зокрема, подали в канцелярію суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. В той же час, у поданих заявах позивач вказала на підтримання позовних вимог, а відповідач на їх визнання. За викладених обставин, розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії І-ЕГ №080215, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Любомльського районного управління юстиції Волинської області 21.05.2013 року, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.05.2013 року. Під час перебування в шлюбі, у сторін народилась дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЕГ №188401, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Любомльського районного управління юстиції Волинської області 08.11.2013 року. Сторони проживають окремо, що стверджується даними про місце їх реєстрації. При цьому, їх неповнолітня дитина проживає разом з позивачем та даної обставини відповідачем не заперечено. Частиною другою\~статті 51 Конституції України\~визначено обовязок батьків утримувати своїх дітей до їх\~повноліття. Статтею 180 Сімейного кодексу України також передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пленум Верховного Суду України у пункті 17 своєї постанови №3 від 15.05.2006 року\~"Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розяснив, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3\~ст. 181 СК України). Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,\~\~інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу,\~- визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі. Доказів існування обставин для визначення розміру аліментів в меншому розмірі, ніж просить позивач, відповідачем не подано. Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 року №1801-VІІІ встановлено, що з 01 травня 2017 року прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років становить 1426 грн. Відповідно до ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач позов визнав, тим самим підтвердив свою спроможність сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи рівну участь обох батьків в утриманні дитини, визначений позивачем, а відповідачем визнаний, розмір аліментів не порушує прав останнього, оскільки не виходить за рамки розумності та узгоджується з установленим державою розміром прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Обставин, які порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, по справі не встановлено. Відтак, судом встановлені підстави для задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України,\~аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову, а саме з 30 березня 2017 року. В силу вимог п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: approved