Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

14.11.2018 позивач звернулась до Вінницького районного суду Вінницької області із даним позовом. Свій позов мотивувала тим, що 06 лютого 1996 року померла її бабуся [PERSON] в с. Побережне, Вінницького району Вінницької області. Вказує, що після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з різного майна, в тому числі з: права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Світанок» с. Побережне, Вінницького району Вінницької області розміром 4,26 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлій [PERSON] згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ВН № 0184929, зареєстрований під № 270 від 04.04.1997 року. Зазначає, що оригінал вищезазначеного правовстановлюючого документа втрачено, тому позивач не має можливості оформити свої спадкові права після смерті бабусі та батька, який фактично прийняв спадщину після її смерті в нотаріальній конторі. Вказує, що єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті 06 лютого 1996 року [PERSON] був рідний син померлої -[PERSON], інші спадкоємці першої черги за законом після смерті 06 лютого 1996 року [PERSON] відсутні. Зазначає, що спадщину після смерті 06 лютого 1996 року [PERSON] фактично прийняв її син, а батько позивача - [PERSON], так як на протязі шести місяців з моменту смерті матері, періодично проживав в спадковому будинку: с. Побережне, Вінницького району, зробив в ньому поточний ремонт: пофарбував вікна, двері, розпорядився особистими речами матері. Вказує, що також [PERSON], у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини після смерті 06 лютого 1996 року матері [PERSON] до Вінницької районної державної нотаріальної контори. Зазначає, що 09 квітня 2014 року помер батько позивача [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з різного майна, в тому числі до складу спадщину увійшло: право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Світанок» с. Побережне Вінницького району Вінницької області розміром 4,26 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ВН № 0184929, зареєстрований під № 270 від 04.04.1997 року виданого на ім'я [PERSON], після смерті якої 06 лютого 1996 року - син [PERSON] прийняв спадщину, але за життя не оформив своїх спадкових прав. Вказує, що єдиною спадкоємицею першої черги за законом, яка прийняла спадщину, після смерті [PERSON] є позивач, як донька померлого, інші спадкоємці першої черги за законом після смерті батька, які прийняли спадщину -відсутні. Зазначає, що для того, щоб вирішити спір в досудовому порядку вона зверталася до [PERSON], приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08 листопада 2018 року за № 293/02-31, тобто досудове врегулювання спору не дало бажаних результатів, а тому вона вимушена звернутися з даним позовом до суду. Просить суд, ухвалити рішення,\~яким визнати\~за [PERSON],\~[INFO],\~право в\~порядку спадкування\~за законом\~після смерті\~09\~квітня 2014\~року батька\~[PERSON],\~[INFO],\~який прийняв\~спадщину після\~смерті 06\~лютого 1996\~року [PERSON],\~[INFO],\~на:земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Світанок» с. Побережне Вінницького району Вінницької області розміром 4,26 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлій [PERSON] згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ВН № 0184929, зареєстрований під № 270 від 04.04.1997 року. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача Побережненської сільської ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, суду надано заяву, згідно якої сільська рада просить справу розглянути у відсутності їх представника, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом установлено, що 06.02.1996 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого повторно (а.с.7). Після її смерті відкрилась спадщина на відповідне спадкове майно, в тому числі направо на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Світанок» с. Побережне Вінницького району Вінницької області розміром 4,26 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлій [PERSON] згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ВН № 0184929, зареєстрований під № 270 від 04.04.1997 року, оригінал якого втрачено, про що свідчить оголошення в газеті (а.с. 13). Той факт,\~що [PERSON]\~за життя\~набула право\~на земельну\~частку (пай)\~у землі,\~яка перебуває\~у колективній\~власності КСП\~«Світанок» с.\~Побережне Вінницького\~району Вінницької\~області розміром\~4,26\~в умовних\~кадастрових гектарах\~без визначення\~меж цієї\~частки в\~натурі (на\~місцевості),\~підтверджується:\~листом Головного\~управління Держгеокадастру\~у Вінницькій\~області відділ\~у Вінницькому\~районі від\~13\~липня 2018\~року №\~0-2-0.20-135/105-18\~(а.с.12);\~довідкою-випискою\~з членів\~КСП «Світанок»\~від 17.10.2018\~року за\~№ 704\~Побережненської сільської\~ради (а.с.15);\~довідкою Побережненської\~сільської ради\~за №\~703\~від 17.10.2018\~року (а.с.16);\~витягом з\~Протоколу №\~1\~від 10\~липня 20002\~року загальних\~зборів власників\~земельних часток\~(паїв)\~ТОВ СОП\~«Світанок» (а.с.17);\~викопіюванням з\~земельно-кадастрового\~плану Побережненської\~сільської ради\~(а.с.18)\~ копією\~рішення Побережненської\~сільської ради\~від 19\~серпня 2002\~року 2\~сесії 4\~скликання Про\~погодження схеми\~поділу,\~проект організації\~території земельних\~часток (паїв)\~(а.с.19);\~випискою зі\~списку власників\~земельних сертифікатів\~ТОВ СОП\~«Світанок» с.\~Побережне для виготовлення державних актів, як додаток № 1 до рішення 19 сесії 3 скликання Побережненської сільської ради від 04.02.2002 року, в якому під № 290 значиться [PERSON](а.с.20-21); ксерокопією з книги реєстрації сертифікатів на право на земельні частки (паї) (а.с.22). Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті 06 лютого 1996 року [PERSON] був рідний син померлої -[PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.9) . Інші спадкоємці першої черги за законом після смерті 06 лютого 1996 року [PERSON] - відсутні, що підтверджується копією спадкової справи № 64/1997. Спадщину після смерті 06 лютого 1996 року [PERSON] фактично прийняв її син, (батько позивача), [PERSON], так як на протязі шести місяців з моменту смерті матері, періодично проживав в спадковому будинку: с. Побережне, Вінницького району, зробив в ньому поточний ремонт: пофарбував вікна, двері, розпорядився особистими речами матері, що підтверджується довідкою Побережненської сільської ради за № 422 від 18.06.2018 року (а.с.23). Крім того, [PERSON], у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини після смерті 06 лютого 1996 року матері [PERSON] до Вінницької районної державної нотаріальної контори, що також підтверджується копією спадкової справи № 64/1997, заведеної після смерті [PERSON] 09.04.2014 помер батько позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з різного майна, в тому числі до складу спадщину увійшло: право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Світанок» с. Побережне Вінницького району Вінницької області розміром 4,26 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ВН № 0184929, зареєстрований під № 270 від 04.04.1997 року виданого на ім'я [PERSON], після смерті якої 06 лютого 1996 року, яке [PERSON] прийняв після смерті матері, але за життя не оформив своїх спадкових прав. Єдиною спадкоємицею першої черги за законом, яка прийняла спадщину, після смерті 09 квітня 2014 року [PERSON] є позивач [PERSON], як донька померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8). Інші спадкоємці першої черги за законом після смерті 09 квітня 2014 року [PERSON], які прийняли спадщину відсутні, так як спадкоємці першої черги за законом після смерті [PERSON] [PERSON] та [PERSON] відмовилися від належної частки в спадковому майні. Спадщину після смерті 09 квітня 2014 року батька [PERSON] позивач прийняла, так як у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, що підтверджується копією спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] (а.с.38-114). Оформити свої\~спадкові права\~в нотаріальній\~конторі позивач\~не має\~можливості,\~оскільки у\~спадкоємиці [PERSON]\~відсутні документи,\~які посвідчують\~право спадкодавця\~[PERSON] на\~земельну частку\~(пай),\~яка перебуває\~у колективній\~власності КСП\~«Світанок» на\~території Побережненської\~сільської ради\~Вінницького району,\~Вінницької області,\~розміром 4,26\~га в\~умовних кадастрових\~гектарах без\~визначення меж\~цієї частки\~в натурі(а.с.25). Застосовую норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного: Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що спадкодавець [PERSON] померла 06.02.1996 року, до даних правовідносин необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини, тобто ЦК УРСР 1963 року та Земельного кодексу України 1990 року (в редакції 1992 року). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до\~вимог ч.\~1\~ст.551\~ЦК УРСР\~ якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк (стаття 549 цього Кодексу), право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Згідно до розяснень, викладених у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7 ([PERSON] змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», вбачається , що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту про право власності на землю (пункт 17 розділу Х Перехідні положення ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до розяснень ,викладених у п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року , вбачається, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно до положень ч.ч.1-4,9,10 ст. 5 Земельного кодексу України 1990 року ( в редакції 1992 року). Земля може належати громадянам на праві колективної власності. Суб'єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Розпорядження земельними ділянками, що перебувають у колективній власності громадян, здійснюється за рішенням загальних зборів колективу співвласників. У колективну власність можуть бути передані землі колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств в тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, землі садівничих товариств - за рішенням загальних зборів цих підприємств, кооперативів, товариств. Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. За відсутності спадкоємців переважне право на земельну частку мають члени цих підприємств, кооперативів і товариств. Відповідно до ч.1 ст. 524 ЦК Української РСР , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. В п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року розяснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи, що спадкодавець [PERSON] помер 09.04.2014 року, до даних правовідносин необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини, тобто ЦК України. Статтею 1216 ЦК передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців. Відповідно до ст. 1217 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261\~ЦК передбачено,\~що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 статті 1225 ЦК встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення та належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 5 статті 1268 ЦК встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1276ЦК якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Тому, аналізуючи зібрані докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що єдиним спадкоємцем першої черги за законом, після смерті [PERSON], був батько позивача [PERSON], який спадщину фактично прийняв після смерті матері та звернувся в встановлений законом строк до нотаріальної контори, але не встиг оформити своїх спадкових прав на спірну земельну частку (пай), оскільки помер 09.04.2014. Після смерті [PERSON], єдиною спадкоємицею першої черги за законом, є позивач [PERSON],\~яка спадщину\~прийняла належним\~чином,\~так якподала в шестимісячний строк до нотаріуса заяву про прийняття спадщини за законом, інші спадкоємці першої черги за законом відмовилися від своєї частки в спадковому майні. Позасудовим порядком позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно; задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України та не порушує прав та інтересів третіх осіб. З огляду на вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved