Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

23.06.2021 року заявник звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на день її смерті, тобто на час відкриття спадщини. В обґрунтування заяви вказала, що [INFO] померла її тітка по лінії матері - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина за заповітом, зокрема на земельну ділянку. З метою прийняття спадщини після її смерті, вона звернулася до нотаріуса, який відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутній факт прийняття спадщини. Вказує, що на день смерті [PERSON] постійно проживала з нею без реєстрації за адресою її місця реєстрації: [ADDRESS] . Вона здійснювала догляд за [PERSON] та після смерті поховала її за власні кошти. Вважала, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] фактично, тому за оформленням спадщини в шестимісячний термін після смерті спадкодавця не зверталася. Отже, у зв`язку з неможливістю отримати спадщину та одержати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, вона звернулася до суду із відповідною заявою для захисту своїх спадкових прав для встановлення даного факту. 29.06.2021 року відкрито окреме провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник заявника заяву [PERSON] підтримала, яку просила задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з"явився, у заяві просив судове засідання провести у відсутності предстаВника сільської ради, не заперечував проти задоволення заяви [PERSON] . Заслухавши предстаВника заявника, з"ясувавши обставини, на якій заявник посилаються як на підставу заявлених вимог, дослідивши докази, якими вони обгрунтовуються, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.6). Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема, на земельну ділянку (а.с.14). За життя [PERSON] склала заповіт на племінницю [PERSON] - заявника у справі (а.с.15). [PERSON] звернулася до нотаріуса з відповідною заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Інших спадкоємців судом не встановлено. Так, державним нотаріусом Новоград-Волинської державної нотаріальної контори Татаринцевій Н.В. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю факту прийняття нею спадщини після смерті спадкодавця. Нотаріусом було встановлено, що заявниця після смерті матері в шестимісячний термін не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та не була зареєстрована із спадкодавцем на день її смерті (а.с.10). Натомість із Акту обсмеження, складеного депутатом Новоград-Волинської міської ради Новоград-Волинського району Житомирської області 22.06.2021 року, слідує, що на підставі свідчень: [PERSON] та [PERSON] встановлено, що станом на 15.10.2012 року (на день смерті) [PERSON] , 1920 року народження, проживала у своєї племінниці [PERSON] , 1948 року народження, за місцем її реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). Так, ст. 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, з огляду на наявні докази та матеріали справи судом достовірно встановлено, що заявниця до дня смерті [PERSON] , тобто на момент відкриття спадщини, спільно постійно проживали однією сім`єю з нею. Оскільки встановлення вищезазначеного факту не пов`язане з вирішенням спору про право, породжує для заявника юридичні наслідки, а саме, можливість отримати свідоцтво про право на спадщину, вказані ним обставини знайшли своє підтвердження наданими доказами, а також, приймаючи до уваги, що заявник позбавлена можливості щодо здійснення права на спадкування в інший шлях, крім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем, суд вважає за можливе, задовольнити заяву та встановити факт постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до положень ч. 4 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved