Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

[PERSON], 05 березня 2014 року, звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 25.12.2007року Токмацьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, про що зроблено відповідний актовий запис за №239. Прізвище при розірванні шлюбу змінити на дошлюбне «[PERSON]». В обґрунтування позовних вимог вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, різними життєвими поглядами, що викликали конфліктні ситуації, які суперечать інтересам подружжя та особливо дитини. Подальше спільне життя не можливе. Спільне господарство не ведеться, спору про поділ майна немає. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач і відповідач дійшли згоди про те, що їх дитина буде проживати разом з позивачкою - [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги та наполягала на розлученні. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до положень ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва про одруження серії І-ЖС № 041176 від 25.12.2007 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Токмацьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, про що зроблено відповідний актовий запис за №239. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 19.08.2008 року, про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 247. Відносини між подружжям не склалися зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, різними життєвими поглядами, що викликали конфліктні ситуації, які суперечать інтересам подружжя та особливо дитини. Подальше спільне життя не можливе. Можливість припинення шлюбу на підставі волевиявлення одного з подружжя є проявом принципу свободи шлюбу та рівності подружжя, закріпленого ст. 51 Конституції України. Так як укладення шлюбу здійснюється вільно та добровільно, то ніхто не може бути примушений до збереження подружніх відносин, якщо їх основа втрачена. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, шлюб існує формально. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини. Позивач і відповідач дійшли згоди про те, що їх дитина буде проживати разом з позивачкою - [PERSON]. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила змінити прізвище на дошлюбне "[PERSON]". Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ч.1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved