Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

14 лютого 2020 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що 24 червня 1978 року був укладений шлюб його батьків: [PERSON] та [PERSON] . За час шлюбу батьками позивача було придбано на підставі договору купівлі - продажу від 01.09.1992 року житловий будинок з господарськими (присадибними) будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який було оформлено на ім`я батька позивача. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді: - Ѕ частки житлового будинку з господарськими (присадибними) будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , право власності на який підтверджено договором купівлі- продажу від 01.09.1992 року; -земельної ділянки площею 10,00 га, за цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ЗП №018861, виданого 28 лютого 2001 року Щасливською сільською радою Оріхівського району Запорізької області; -права на земельну частку (пай) в розмірі 1/3 частки в землі, що перебувала у колективній власності КСП ім. Куйбишева на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗП №0166465. Ще за життя батько позивача - [PERSON] , склав заповіт, за умовами якого житловий будинок в [ADDRESS] , заповів своїй дружині [PERSON] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] , яка звернулася у визначений законом строк до Оріхівської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, де було заведено спадкову справу №728 за 2004 рік. Матір`ю позивача було отримано 20 грудня 2005 року Свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку пай (1/3 частка) у землі, що перебувала у колективній власності КСП ім. Куйбишева, за реєстраційним №4778. Але інше майно за браком коштів вона так і не оформила на своє ім`я. [INFO] матір позивача - [PERSON] померла. Після смерті матері позивача відкрилася спадщина у вигляді: -житлового будинку з господарськими (присадибними) будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; -земельної ділянки площею 10,00 га, за цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, підстава: Державний акт на право приватної власності на землю ІІ-ЗП №018861, виданого 28 лютого 2001 року Щасливською сільською радою Оріхівського району Запорізької області на ім`я [PERSON] (прийнятого в спадщину, але не оформленого); -земельної ділянки площею 1,9605 га, кадастровий №2323987500:01:001:0099, за цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Омельницької сільської ради Оріхівського району Запорізької області, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ N»494265, виданого 30 вересня 2009 року Оріхівською РДА; -земельної ділянки площею 6,16 га, за цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Щасливської лльської ради Оріхівського району Запорізької області, яка належала померлій на підставі Цержавного акту на право приватної власності на землю ІІ-ЗП №013975, виданого 28 шстопада 2000 року Щасливською сільською радою Оріхівського району Запорізької області. Позивач, як рідний син [PERSON] , є спадкоємцем першої черги спадщини, яка відкрилася після її смерті. У визначений законом строк позивач звернувся до приватного нотаріуса Демидьонок О.М. із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері. Нотаріусом було заведено спадкову справу №70/2010, номер у Спадковому реєстрі: 49652466 (витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №24268414 від 21.07.2010року). Окрім позивача, спадкоємцем першої черги за законом являється також син померлої ( брат позивача) - [PERSON] ( Відповідач по справі), який з 2004 року виїхав до Російської Федерації на заробітки і на момент смерті матері фактично не проживав з нею, тому вважається таким, що спадщину не прийняв. Отримати ж свідоцтво про право на спадщину за законом на все спадкове майно позивач не може через те, що на момент смерті матері, яка постійно проживала разом з ним в [ADDRESS] до дня її смерті, був зареєстрований Відповідач, який фактично не проживав зі спадкодавицею на момент смерті. Тому нотаріусом позивачу надано відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №102/02-31. Відповідач був зареєстрований за вказаною адресою разом з позивачем та мамою, але фактично не проживає в ньому вже більше п`ятнадцяти років, і на момент смерті матері та відкриття спадщини він також не проживав з матір`ю, підтвердженням даного факту є довідки Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області за №55 від 28.01.2020 року, за № 57 від 31.01.2020 року, акт обстеження фактичного проживання громадян від 31 січня 2020 року. Позивач прохає визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , право власності на житловий будинок з господарськими (присадибними) будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Також визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 1,9605 га, кадастровий №2323987500:01:001:0099, за цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Омельницької сільської ради Оріхівського району Запорізької області, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №494265, виданого 30 вересня 2009 року Оріхівською РДА. Визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 10,0 га, за цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ЗП №018861, виданого 28 лютого 2001 року Щасливською сільською радою Оріхівського району Запорізької області. Визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 6,16 та, за цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ЗП №013975, виданого 28 листопада 2000 року Щасливською сільською радою Оріхівського району Запорізької області. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Представник позивача [PERSON] - адвокат Макаренко О.М. в судове засідання не з"явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 23 червня 2020 року на адресу суду надав заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами позивача згоден, не заперечує проти їх задоволення. Крім того, в заяві зазначив, що проживає в іншій страні вже більше як 15 років та не має намірів оформляти спадщину на своє ім`я. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами аудіо запису не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, дійшов до переконання про наявність підстав для задоволення позову з наступних підстав. В силу ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до п.11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. На підставі статті 392 ЦК України, власник майна може пред 'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). У відповідності до частини першої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі. На підставі ч. 1 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця),до інших осіб (спадкоємців). Як визначено законодавчо, а саме ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. (ст.1222 Цивільного Кодексу України). Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 24.06.1978 року Омельницькою сільською радою Оріхівського району Запорізької області, 24 червня 1978 року був укладений шлюб батьків позивача: [PERSON] та [PERSON] . На підставі договору купівлі - продажу від 01.09.1992 року батьками позивача [PERSON] та [PERSON] було придбано житловий будинок з господарськими (присадибними) будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який було оформлено на ім`я батька позивача. У відповідності до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 16 червня 2004 року Виконавчим комітетом Щасливської сільської ради Оріхівського району, актовий запис за №07, [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . Після смерті батька позивача - [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді: -Ѕ частки житлового будинку з господарськими (присадибними) будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , право власності на який підтверджено договором купівлі- продажу від 01.09.1992 року; -земельної ділянки площею 10,00 га, за цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ЗП №018861, виданого 28 лютого 2001 року Щасливською сільською радою Оріхівського району Запорізької області; -права на земельну частку (пай) в розмірі 1/3 частки в землі, що перебувала у колективній власності КСП ім. Куйбишева на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗП №0166465. Як вбачається із заповіту, ще за життя батько позивача - [PERSON] , заповів житловий будинок в [ADDRESS] , своїй дружині [PERSON] . Дослідженням копії спадкової справи №728 за 2004 рік судом встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] , яка звернулася у визначений законом строк до Оріхівської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, та 20.12.2005 року матір`ю позивача було отримано Свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку пай (1/3 частка) у землі, що перебувала у колективній власності КСП ім. Куйбишева, за реєстраційним №4778. Але інше майно за браком коштів вона так і не оформила на своє ім`я. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03 лютого 2010 року Виконавчим комітетом Щасливської сільської ради Оріхівського району, актовий запис за №02, [INFO] матір позивача - [PERSON] померла. Після смерті матері позивача відкрилася спадщина у вигляді: -житлового будинку з господарськими (присадибними) будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; -земельної ділянки площею 10,00 га, за цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, підстава: Державний акт на право приватної власності на землю ІІ-ЗП №018861, виданого 28 лютого 2001 року Щасливською сільською радою Оріхівського району Запорізької області на ім`я [PERSON] (прийнятого в спадщину, але не оформленого); -земельної ділянки площею 1,9605 га, кадастровий №2323987500:01:001:0099, за цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Омельницької сільської ради Оріхівського району Запорізької області, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ N»494265, виданого 30 вересня 2009 року Оріхівською РДА; -земельної ділянки площею 6,16 га, за цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Щасливської лльської ради Оріхівського району Запорізької області, яка належала померлій на підставі Цержавного акту на право приватної власності на землю ІІ-ЗП №013975, виданого 28 шстопада 2000 року Щасливською сільською радою Оріхівського району Запорізької області. Позивач, як рідний син померлої [PERSON] , є спадкоємцем першої черги спадщини, яка відкрилася після її смерті. Дослідженням копії спадкової справи №70/2010 встановлено, що у визначений законом строк позивач звернувся до приватного нотаріуса Демидьонок О.М. із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері, номер у Спадковому реєстрі: 49652466 (витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №24268414 від 21.07.2010року). Крім того, окрім позивача, спадкоємцем першої черги за законом являється також син померлої ( брат позивача) - [PERSON] ( Відповідач по справі), який з 2004 року виїхав до Російської Федерації на заробітки і на момент смерті матері фактично не проживав з нею, тому вважається таким, що спадщину не прийняв. Отримати ж свідоцтво про право на спадщину за законом на все спадкове майно позивач не може через те, що на момент смерті матері, яка постійно проживала разом з ним в [ADDRESS] до дня її смерті, був зареєстрований Відповідач, який фактично не проживав зі спадкодавицею на момент смерті. Тому нотаріусом позивачу надано відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №102/02-31. Як вбачається з довідок Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області за №55 від 28.01.2020 року, за № 57 від 31.01.2020 року та акту обстеження фактичного проживання громадян від 31 січня 2020 року, відповідач був зареєстрований за вказаною адресою разом з позивачем та матір`ю , але фактично не проживає в ньому вже більше п`ятнадцяти років, і на момент смерті матері та відкриття спадщини він також не проживав з матір`ю. Частиною 3 статті 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Відтак, з огляду на фактичне не проживання зі спадкодавцем на момент смерті, Відповідач є таким, що не прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] в силу не дотримання ним приписів ч.3 ст. 1268 ЦК України. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», роз`яснено, що «справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними». Як встановлено судом, майно зазначене в позові, дійсно належало померлій [PERSON] , позивач є спадкоємицею після її смерті, який постійно проживав разом з нею на час відкриття спадщини, тобто вважається таким, що прийняв спадщину, відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, а також проживає в іншій страні вже більше як 15 років та не має намірів оформляти спадщину на своє ім`я, тому враховуючи вищевикладене задоволення позову не суперечить положенням діючого законодавства, із врахуванням досліджених обставин, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved