Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

25.02.2014р. позивач звернувся до суду з даним позовом з проханням визнати [PERSON] такою, що втратила право користування домоволодінням № 32, яке розташоване по вул. Леніна в смт Марківка Луганської області та зняти останню з реєстраційного обліку за цією адресою. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що в цьому будинку з 2003 року проживав його батько [PERSON] та його дружина [PERSON]. За проханням дружини свого батька він, в 2003 році, прописав за цією адресою доньку [PERSON] від першого шлюбу - [PERSON] [PERSON] в. в цьому будинку не проживала жодного дня, а була лише прописана, а тому з 2003 року припинила користуватися вказаним житловим будинком, постійно проживає в іншому населеному та не виконує обов`язки, передбачені ст.64 ЖК України, пов`язані з утриманням, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг. Відповідач не бажає добровільно знятися з реєстрації. Це заважає йому здійснювати у повній мірі свої права як власника вказаного домоволодіння. Вказані дії відповідача порушують його права, як власника на свій розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном. В зв'язку з цим в своїх вимогах ставить питання про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку Позивач в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Відповідач в судове засідання, призначене на 28.03.2014 не прибула. До суду повернувся конверт з відміткою працівника відділу поштового зв'язку "за зазначеною адресою не проживає"./а.с.19/. Судом було викликано відповідача в судове засідання на 04.04.2014 шляхом опублікування оголошення в газеті, але відповідач не з'явився та не повідомив суд про причини своєї неявки. /а.с.24/. Заяви про відкладення чи розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про розгляд справи в його відсутність або якщо вказані ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Третя особа - Міграційна служба УДМС України в Луганській області в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в котрій прохала розглянути справу у відсутність її представника, не заперечила проти задоволення позову. Дослідивши письмові докази справи, визнані судом достатніми для розгляду справи по суті, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статей 10, 11 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що позивачам на праві приватної власності належить житловий № 32, розташован по вул. Леніна в смт Марківка Луганської області, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно /а.с.6/. За зазначеною адресою також значиться зареєстрованою [PERSON], що підтверджується довідкою адресно-довідкового підрозділу /а.с.12/. Як вбачається із матеріалів справи, зокрема із письмових пояснень свідків [PERSON], [PERSON] відповідач [PERSON] фактично у вищезазначеному будинку не проживає більше трьох років. Відповідно до ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності житловий будинок, квартиру, користуються ним для особистого проживання та проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю за своїм міркуванням. Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на свій розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання майном. Відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України суд визнає особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни. Оскільки реєстрація відповідача заважає позивачу здійснювати у повній мірі свої права як власників вказаного домоволодіння, то суд вважає необхідним визнати її такою, що втратила право користування жилим приміщенням Відповідно до вимог ст.107 ЖК України у разі вибуття члена сім`ї на інше постійне місце проживання така особа втрачає право користування житловим приміщенням з дня вибуття. На підставі вимог ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Статтею ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Таким уповноваженим органом щодо вирішення питань про реєстрацію осіб на території Марківського району Луганської області є Марківський районний сектор управління державної міграційної служби України в Луганській області Суд, задовольняючи позов, також враховує судову практику вирішення зазначених спорів, як вбачається з інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-150/0/4-13 від 28.01.2013 р. «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав». Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Судові витрати суд вважає доцільне не стягувати з відповідача на користь позивача, оскільки він з цими вимогами не звертався. На підставі ст.41 Конституції України, ст.ст.316,319,391,405 ЦК України, ст.ст.72,150 Житлового кодексу України,

Outcome: approved