Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту, а саме факту проживання [PERSON] , [INFO], яка померла [INFO] , однією сім`єю не менше п`яти років разом зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO], яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , в період з 1998 року і до часу відкриття спадщини, тобто до [INFO] . Свою заяву обґрунтував тим, що [INFO] померла його прабаба [PERSON] , [INFO], яка постійно проживала у [ADDRESS] . Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді Ѕ частини двокімнатної квартири за адресою [ADDRESS] та у вигляді Ѕ частини тієй же квартири, яка належала дружині її померлого сина [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадщину після смерті [PERSON] прабаба [PERSON] прийняла, але не оформила своїх спадкових прав. На час відкриття спадщини після смерті прабабусі [PERSON] , право на спадкування належало його матері [PERSON] , яка відмовилась від спадщини на його користь, як правнука і спадкодавця п`ятої черги. Заявник вказує, що своєчасно прийняв спадщину після смерті прабабусі, але йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом лише на Ѕ ідеальної частки спадкової квартири, яка належала [PERSON] . У видачі свідоцтва про право на спадщину на іншу Ѕ частину тієї ж квартири, яка належала [PERSON] , що померла [INFO] , після смерті якої спадщину, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, прийняла його прабаба [PERSON] , як спадкоємиця четвертої черги, але не оформила своїх прав, було відмовлено та запропоновано звернутись до суду для встановлення факту того, що прабабуся дійсно є спадкоємицею четвертої черги після смерті [PERSON] , тобто встановити факт, що вона проживала з останньою однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини. Ухвалою суду від 18.09.2020 року відкрито провадження у справі, призначено зазначену справу до розгляду,та витребувана інформація, що має значення для розгляду справи. Ухвалою суду від 15.10.2020 року розгляд справи відкладено та витребувано з Черкаської селищної ради Слов`янського району Донецької області копію заповіту [PERSON] . Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. При цьому позвач пояснив, що йому при зверненні до нотаріальної контори було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частину квартири, яка належала [PERSON] , померлої [INFO] після смерті якої спадщину прийняла його прабаба [PERSON] як спадкоємиця четвертої черги. Після смерті [PERSON] спадщину, що відкрилась прийняла його прабабуся [PERSON] , як спадкоємець четвертої черги, оскільки мешкала зі спадкодавицею однією сім`єю протягом 5 років та фактично прийняла спадщину, але офіційно не оформила спадкове майно. Також зазначив, що прабабуся [PERSON] починаючи з літа 1998 року мешкала однією сім`єю зі своїм сином [PERSON] , який є його дідом та його бабусею [PERSON] (дружиною [PERSON] ) за адресою: [ADDRESS] . Останні мешкали разом, вели спільне господарство, піклувались один про одного. Після смерті дідуся [PERSON] його бабуся [PERSON] та прабабуся [PERSON] залишись разом і продовжували жити однією сім`єю за вказаною адресою, у них був спільний бюджет, вони піклувалися одна про одну до самої смерті бабусі [PERSON] , яка померла в 2004 році. Представник заінтересованої особи, Новодонецької селищної ради, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи мається заява секретаря Новодонецької селищної ради Г.Ф. Ганінець про розгляд справи без присутності її представника. Зі змісту заяви також вбачається, що рада не має заперечень щодо заяви [PERSON] . Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що мешкав по сусідству з родиною [PERSON] . Приблизно у 1997 -1998 році [PERSON] привіз до себе додому матір похилого віку [PERSON] , яка мешкала разом з ним та його дружиною за адресою [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , матір покійного продовжувала проживати однією сім`єю з невісткою - [PERSON] за вищевказаною адресою. Вказував, що [PERSON] та [PERSON] жили однією сім`єю, дружно, піклувались одна про одну. Свідок [PERSON] суду пояснив, що з [PERSON] був знайомий з дитинства. Зазначав, що [PERSON] разом зі своєю дружиною мешкав за адресою [ADDRESS] . В 1998 році [PERSON] перевіз до себе свою матір [PERSON] , з якою він і його дружина мешкали разом до смерті [PERSON] . Після смерті [PERSON] , мати останнього та дружина залишись мешкати в двох, жили як одна сім`я, піклувалися одна про одну, допомогали друг другу. Коли, в 2004 році, померла дружина [PERSON] , в квартирі за вказаною адресою залишилась мешкати [PERSON] . Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та перевіривши всі докази у їх сукупності, дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] є правнуком [PERSON] про що в матеріалах справи маються відповідні підтверджуючі документи, які підтверджують факт родинних відносин останніх, а саме: копія свідоцтва про народження заявника [PERSON] (а.с.12), копія свідоцтва про народження матері заявника - [PERSON] (а.с.17) витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб [PERSON] , [PERSON] (а.с.15-16) копія свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.14). [PERSON] була свекрухою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] (а.с.60), копією свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Витягом Добропільського БТІ про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05.06.2003 року (а.с.76) та довідкою ТОВ «Добропільське БТІ № 1637 від 23.10.2019 року (а.с.91) підтверджується, що станом на 31.12.2012 року власниками квартири за адресою [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] , кожній з яких належить по Ѕ частки вказаної квартири. Відповідно до копії свідоцтва про смерть, виданого 03.03.2004 року виконавчим комітетом Новодонецької селищної ради м. Добропілля Донецької області, актовий запис № 19, [PERSON] , померла [INFO] у віці 66 років (а.с.10). З вказаного свідоцтва вбачається, що місцем смерті є сел. Новодонецьке м.Добропілля. Відповідно до копії свідоцтва про смерть, виданого 30.03.2009 року виконкомом Новодонецької селищної ради м. Добропілля Донецької області [PERSON] , померла [INFO] у віці 89 років (а.с.8). З вказаного свідоцтва вбачається, що місцем смерті є сел. Новодонецьке м. Добропілля Донецької області. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 61537096 від 04.09.2020 року (а.с.136) вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] . Яка померла [INFO] не відкривалась. Згідно повідомлення виконавчого комітету Новодонецької селищної ради № 02-29/1132 від 01.10.2020 року, за адресою: [ADDRESS] , станом на 02.03.2004 року разом із [PERSON] були зареєстровані [PERSON] , [INFO] (померла [INFO] ), [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] . (а.с.48) З копії особового рахунку № [NUMBER] на квартиру [ADDRESS] , виданий виконкомом Новодонецької селищної ради 10.07.2020 року (а.с. 26), з якого вбачається, що у вказаній квартирі були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] - з 15.12.1967 року по день смерті ( [INFO] ) [PERSON] , [INFO] - з 15.12.1967 року по день смерті ( [INFO] ) [PERSON] , [INFO] - з 28.10.1998 по 26.01.2000 року та з 22.11.2000 року по день смерті ( [INFO] ) [PERSON] , [INFO] - з 30.08.2007 року [PERSON] , [INFO] - з 30.08.2007 року. Довідкою виконавчого комітету Новодонецької селищної ради м.Добропіллі №02-29/1132 від 01.10.2020 року (а.с.48) підтверджується, що [PERSON] , [INFO] була зареєстрована за адресою [ADDRESS] і на момент її смерті, станом на 02.03.2004 року разом з нею була зареєстрована [PERSON] , [INFO] . Матеріалами спадкової справи № 418/2009, яка відрита була до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.ст.49-137) вбачається, що заявник - [PERSON] 15.09.2009 року звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті своєї прабабки [PERSON] і просив видати свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частки квартири за адресою [ADDRESS] . Копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.04.2020 року (а.с.132) підтверджується, що вказане свідоцтво було видано [PERSON] (заявнику у справі) на спадщину у вигляді Ѕ ідеальної частини двокімнатної квартири за адресою [ADDRESS] , яка належала спадкодавці [PERSON] , яка померла [INFO] . 13.07.2020 року [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з Ѕ частини двокімнатної квартири за адресою [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , померлій [INFO] , після смерті якої спадщину у відповідності до ст..1268 ЦК України прийняла [PERSON] , як спадкоємиця четвертої черги (ст.1264 ЦК України), але не оформила своїх спадкових справ. Постановою державного нотаріуса Другої Добропільської державної нотаріальної контори - Гусєвої О.В. від 13.07.2020 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом за заявою від 13.07.2020 року, оскільки заявник не надав нотаріусу документ згідно з яким [PERSON] визнана спадкоємицею четвертої черги після смерті [INFO] [PERSON] (а.с.135). [PERSON] рекомендовано звернутися до суду та встановити вказаний факт. Вирішуючи вказану заяву, суд виходить з такого. Як передбачено ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ч.3 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи із суті заяви, встановлення факту постійного сумісного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини заявнику необхідно для реалізації свого права на спадкове майно після смерті [PERSON] , а саме для отримання свідоцтва про право на спадщину. За змістом ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Згідно із ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які прожили зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Виходячи з аналізу вказаної норми СК України, сім`єю є соціальна група, яка складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв`язками з подружжям, кровних родичів, і здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності, виховання дітей. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 21 постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування", при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи в т.ч. про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян і встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року. В окремому провадженні існування спору про право ставиться в залежність виключно від волевиявлення осіб, права яких можуть зазнати впливу внаслідок прийняття рішення судом. Спір про право в окремому провадженні - це конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт проживання [PERSON] зі спадкодавицею [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме до [INFO] . Вказаний факт знайшов своє підтвердження в письмових доказах (довідках про проживання [PERSON] та [PERSON] за однією адресою), в поясненнях заявника [PERSON] , поясненнях свідків [PERSON] , [PERSON] , які підтвердили в судовому засіданні факт проживання [PERSON] та [PERSON] з 1998 року однією сім`єю за адресою [ADDRESS] до смерті в 2004 році [PERSON] , факт ведення ними спільного господарства та піклування одна про одну. Встановлення даного факту необхідно заявнику для можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у вигляді Ѕ частини квартири, яку [PERSON] прийняла, як спадкоємець четвертої черги, після смерті [PERSON] .. Встановлені в судовому засіданні обставини свідчать про те, що в даному випадку спору про право не існує, оскільки судом встановлено, що: спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась, [PERSON] були єдиним спадкоємцем, яка фактично, на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, прийняла спадщину після смерті [PERSON] , бо була разом з останньою зареєстрована за однією адресою інших потенціальних спадкоємців, які б претендували на спадщину після смерті [PERSON] не існує заінтересована особа - Новодонецька селищна рада заперечень проти заяви не мала встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вказаної заяви.

Outcome: approved