Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення інфляційних нарахувань та процентів річних від простроченої суми. На обґрунтування позовних вимог посилається на те, що рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2014 року за його позовом було стягнуто з [PERSON] та [PERSON], як з солідарних боржників, на його користь суму боргу за договором позики від 28 травня 2008 року в розмірі 33609 грн. та судовий збір в розмірі 336 грн. 09 коп., а всього 33945 грн. 09 коп. Поручителем по вказаному договору позики виступив [PERSON] і заставив свій власний легковий автомобіль ВАЗ 21099, який в разі несвоєчасного повернення або неповернення боргу зобов'язався продати його і сплатити борг за [PERSON] Під час судових засідань [PERSON] підтвердив своє зобов'язання. Під час слухання справи [PERSON] неодноразово заявляв суду, що домовився про продаж своєї земельної ділянки в смт Царичанка за 4000 доларів США і як тільки отримує кошти відразу з ним розрахується. Відділ ДВС Царичанського РУЮ 06.11.2014 року та 11.12.2014 року відкрив виконавчі провадження і запропонував боржникам добровільно повернути борг, попередивши їх про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду. Пройшло вже більше року. Попередження державного виконавця боржниками було проігноровано. Державний виконавець Царичанського ВДВС Марчук О.М., не виявивши у [PERSON] ніякого майна для стягнення боргу закрив виконавче провадження і направив виконавчий лист на виконання до ВДВС Гадяцького МУЮ Полтавської області для стягнення боргу з зарплати [PERSON], який працює в ТОВ "Гадячсир", розташованому в м. Гадяч Полтавської області. Згідно ч.1 ст. 598 ЦК України зобов'язання перестає діяти в разі його припинення на підставах, передбачених договором або законом. Ці підстави зазначені у статтях 599-601, 604-609 ЦК України, які не передбачають підставою припинення зобов'язання ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора. За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Саме по собі ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора, виконання якого не здійснене, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України. Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Загальна сума боргу за період з 11.07.2014 року по 27.08.2015 року з урахуванням індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми становить 18265 грн. 85 коп.: 1) розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції: в липні 2014 року індекс інфляції склав 0,4%; з 12 липня 2014 року по 31 липня 2014 року пройшло 20 днів; за цей період індекс інфляції склав 0,4% : 31 день = 0,013% в день х 20 днів = 0,26%; за серпень-грудень 2014 року індекс інфляції склав = 0,26% + 0,8% + 2,9% + 2,4% + 1,9% + 3% = 11,26%; за січень-липень 2015 року індекс інфляції склав 39,3%; всього за 2014-2015 роки індекс інфляції склав 50,56%; всього сума інфляційних нарахувань становить 33945 грн. 09 коп. х 50,56% = 17162 грн. 63 коп. 2) розрахунок суми боргу з урахуванням процентів за період з 11.07.2014 року по 11.08.2015 року, виходячи з 3% річних (0,25% в місяць): всього за період 13 місяців, всього сума процентів = 3,25% (13міс. х 0,25%); сума процентів за період = 33945 грн. 09 коп. х 3,25% = 1103 грн. 22 коп.; 3) всього сума боргу складає 17162 грн. 63 коп. + 1103 грн. 22 коп. = 18265 грн. 85 коп. Прохає стягнути солідарно з боржників [PERSON] та [PERSON] на його користь суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в сумі 18265 грн. 85 коп. та 243 грн. 60 коп. судових витрат. В судове засідання позивач не з'явився, до суду надійшла заява з проханням розглядати дану справу без його участі, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, належним чином були сповіщені про день, час та місце розгляду справи в суді, заяви про причину неявки чи про відкладення розгляду справи до суду не надіслали. Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2014 року по цивільній справі № 196/1641/13-ц задоволено позовні вимоги [PERSON] та стягнуто з [PERSON] та [PERSON], як з солідарних боржників, на користь [PERSON], що є позивачем в даній справі, суму боргу за договором позики від 28 травня 2008 року в розмірі 33609 грн. та судові витрати в розмірі 336 грн. 09 коп., а всього 33945 грн. 09 коп. 04 серпня 2014 року на підставі вищевказаного рішення суду видано виконавчий лист, однак стягнення за ним не проведено, про що свідчать повідомлення відділу ДВС Царичанського РУЮ Дніпропетровської області від 27.08.2015 року № 02-39/3413 на ім'я [PERSON], згідно яких станом на 20.08.2015 року боржниками [PERSON] та [PERSON] по виконавчому листу № 196/1641/13-ц, виданому Царичанським районним судом 04.08.2014 року про стягнення коштів з останніх в сумі 33945,09 грн. на адресу відділу підтвердження про сплату боргу не надавалося та коштів на депозитному рахунку відділу сплачених в рахунок боргу не перебуває(а.с.5,6). Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Підстави припинення зобов'язання передбачені ст. ст. 599 - 601, 604 - 609 ЦК України, зокрема за ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, оскільки належним виконанням зобов'язання є виконання, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання (ст. 599 ЦК України). Таким чином, оскільки рішення суду про стягнення з відповідачів суми боргу фактично не виконано, позивач, як кредитор у зобовязанні, має право вимагати стягнення солідарно з боржників сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобовязання. Нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Беручи до уваги те, що наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. В судовому засіданні беззаперечно встановлено факт не виконання відповідачами взятих на себе зобов'язань, а також зобов'язань покладених на них рішенням суду, які є обов'язковим до виконання, тому існують всі правові підстави для солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача суми індексації за прострочення грошового зобов'язання та трьох відсотків річних за прострочення виконання зобов'язання відповідно до наданих позивачем розрахунків(а.с.10): - прострочений борг на час пред'явлення [PERSON] позовної заяви становить 33945 грн. 09 коп.; 1) розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції: в липні 2014 року індекс інфляції склав 0,4%; з 12 липня 2014 року по 31 липня 2014 року пройшло 20 днів; за цей період індекс інфляції склав 0,4% : 31 день = 0,013% в день х 20 днів = 0,26%; за липень-грудень 2014 року індекс інфляції склав: 0,26% + 0,8% + 2,9% + 2,4% + 1,9% + 3% = 11,26%; за січень-липень 2015 року індекс інфляції склав 39,3%; всього за 2014-2015 роки індекс інфляції склав 50,56%; всього сума інфляційних нарахувань становить 33945 грн. 09 коп. х 50,56% = 17162 грн. 63 коп. 2) розрахунок суми боргу з урахуванням процентів за період з 11.07.2014 року по 11.08.2015 року, виходячи з 3% річних (0,25% в місяць): всього за період 13 місяців, всього сума процентів = 3,25% (13міс. х 0,25%); сума процентів за період = 33945 грн. 09 коп. х 3,25% = 1103 грн. 22 коп. Всього сума боргу складає 17162 грн. 63 коп. + 1103 грн. 22 коп. = 18265 грн. 85 коп. Таким чином, враховуючи викладені обставини та норми Закону, оцінюючи всі докази, які були досліджені судом при розгляді справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню та необхідно стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 18265 грн. 85 коп. ( 17162 грн. 63 коп. - сума інфляційних нарахувань, 1103 грн. 22 коп. - сума 3% річних від простроченої суми). Відповідно до ст. 88 ЦПК України, в зв'язку із задоволенням позовних вимог позивача, із відповідачів солідарно на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним при подачі позовної заяви судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved