overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

29.10.2015 р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач [PERSON] уклала із ПАТ КБ „ПриватБанк" кредитний договір. У порушення умов цього договору від відповідача не надходять платежі по кредиту та проценти за користування ним, у зв'язку із чим виникла заборгованість у сумі 13130,93 грн., яку і прохає стягнути із відповідача та судові витрати у розмірі 1218 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав письмову заяву якою прохав провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з огляду на наступне. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 11.06.2009 року [PERSON] уклала із ПАТ КБ „ПриватБанк" договір згідно якого отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором відповідач перед банком станом на 30.09.2015 р. має заборгованість у сумі 13130,93 грн., яка складається з наступного: заборгованості по кредиту - 1505,15 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 7982,40 грн., заборгованість за пенею та комісією - 2780,00 грн., а також штрафи відповідно до договору: штраф (фіксована частина) - 250,00 грн., штраф (процентна складова) - 613,38 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ч. 2 ст. 1054 до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України. Так, згідно із ч. 1 ст. 1048 позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання який установлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, вимоги позивача підлягають повному задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує із другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. За таких обставин слід стягнути з відповідача на користь позивача 1218 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

29.10.2018 року АТ "Миколаївобленерго" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за необліковану електричну енергію. В позовній заяві позивач посилається на те, що відповідачка за місцем свого проживання в [ADDRESS] , здійснила самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, електропроводки до електромережі енергопостачальника відкритою електропроводкою, без порушення схеми обліку, без укладання договору та відкриття особового рахунку, і використовуючи без обліку та оплати електроенергію заподіяла позивачу майнову шкоду, розмір якої за період з 26.06.2018 р. По 30.07.2018 р. Становить 330,78 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився. Подав заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в тому числі в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Відзив на позов не подав. У зв`язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідачка має у користуванні жиле приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] . 30.07.2018 року представниками позивача в займаному відповідачем жилому приміщенні виявлене самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, електропроводки до електромережі енергопостачальника відкритою електропроводкою, без приладу обліку, без укладання договору та відкриття особового рахунку. Таким чином, в порушення вимог правил роздрібного ринку електричної енергії затвердженої постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року №321 в період з 26.06.2018 р. По 30.07.2018 р. відповідачем здійснювалось споживання електроенергії без обліку та оплати. Виходячи з розрахунку здійсненого на підставі Методики обчислення розміру відшкодування збитків завданих електропостачальнику внаслідок порушення споживачем правил користування електроенергією для населення, затвердженої Постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006 р., завдана позивачу майнова шкода за вищевказаний період складає - 330,78 грн. Згідно ст.ст. 22, 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями юридичній особі відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже з відповідача на користь позивача слід стягнути розмір майнової шкоди в повному обсязі, а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

29.10.2018 р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що в період шлюбу сторони придбали за спільні кошти житловий будинок за адресою : [ADDRESS] . Власником будинка була оформлена відповідач. Так як сторони не можуть дійти згоди щодо добровільного поділу майна, то просили на підставі ст. ст. 60, 69. 70 СК України визнати за позивачем право власності на 1/2 частину спірного домоволодіння. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги на підставах викладених в позові. Відповідач та його представник визнали позовні вимоги. Заперечували проти сплати судового збору в сумі 3434 грн. 80 коп., так як вважають вказану суму завищеною вдвічі безпідставно. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини : Сторони перебували у шлюбі з 7 грудня 1995 року Придбання спірного будинку в період шлюбу підтверджується поясненнями сторін, копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно, власником будинку за яким вказана [PERSON] , копією витягу про державну реєстрацію прав. Відповідно до ст. 60 СК України "Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). 2. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя." Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За таких обставин суд приходить до висновку про правомірність позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

29.10.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 10.07.2008 року зареєструвала з ним шлюб. Від спільного проживання народилося шестеро дітей, а саме син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що стосунки з чоловіком погіршилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. На даний час фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені. В судове засідання [PERSON] не з`явилася. Згідно поданої заяви просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подав, в судове засідання не зявився. Тому, відповідно до ст.280 ЦПК України суд, за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ознайомившись із заявою позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинено, подружжя спільно не проживає, не веде спільного господарства, сім`я розпалася, шлюб носить формальний характер. Позивачка стверджує, що збереження шлюбу суперечить її інтересам. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

29.12.2014 р. позивач звернувся до суду з даним позовом. Посилався на те, що [INFO] року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на 2-х кімнатну квартиру загальною площею 41,50кв.м, яка розташована за адресою [ADDRESS] , яка належала їй на праві приватної власності. 07.05.1997 року вона залишила заповіт, згідно якого заповідала вказану квартиру [PERSON] та [PERSON]. Після смерті бабусі позивач не має можливості зареєструватися в будинку та оформити документи на своє ім'я у позасудовому порядку , просив суд визнати за ним право власності на спадщину за заповітом на 1/2 частину 2-х кімнатної квартири загальною площею 41,50кв.м., яка розташована за адресою [ADDRESS]. Позивач у судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позові наполягає. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, які не заборонені законом, у тому числі з правовідносин. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо витікає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно ст.81 ч.1п.г ЗК України громодяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Судом встановлено, що що [INFO] року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на 2-х кімнатну квартиру загальною площею 41,50кв.м., розташованої за адресою [ADDRESS] яка належала їй на праві приватної власності . 07.05.1997 року вона залишила заповіт, згідно якого заповідала вказану квартиру [PERSON] та [PERSON]. Після смерті бабусі позивач не має можливості зареєструватися в будинку та оформити документи на своє ім'я у позасудовому порядку , просив суд визнати за ним право власності на спадщину за заповітом на 1/2 частину 2-х кімнатної квартири загальною площею 41,50кв.м., яка розташована за адресою [ADDRESS]. Згідно довідки про смерть [PERSON] померла [INFO] року./а.с.7/ Суд, дослідивши усі докази у їх сукупності, вважає що вимоги позивача підлягають задоволенню оскільки ґрунтуються на законі та підтверджуються матеріалами справи. На підставі ст.ст. 328,1258,1261,1269,1270 ЦК Україны, ст.81 ЗК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

29.12.2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок по [ADDRESS]. За життя батько не зареєстрував даний будинок в БТІ. На день смерті батько проживав разом з своєю дружиною [PERSON], яка в силу статті 549 ЦК України, що діяв на момент виникнення правовідносин, прийняла спадщину. [INFO] померла його мати [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок. Звернувшись до нотаріальноїї контори з заявою про прийняття спадщини, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як на спадкове майно відсутні правовстановлюючі документи та не зареєстровано право власності у відповідних органах. Тому, просить суд визнати за ним право власності на житловий [ADDRESS]. Позивач та представник позивача в судове засідання не з"явилися, надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в позові. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. [INFO] помер [PERSON], відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] Після його смерті відкрилася спадщина на житловий [ADDRESS] На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишив. Відповідно до довідки виданої виконкомом Маловисківської міської ради Кіровоградської області № 553 від 28.08.2015 року, на день смерті [PERSON] в будинку [ADDRESS] проживала його дружина [PERSON] та син [PERSON]. Тому в силу ст. 549 ЦК України ( що діяв на момент виникнення правовідносин), [PERSON] прийняла в спадок належний [PERSON] житловий будинок. [INFO] [PERSON] померла, відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER]. На випадок своєї смерті заповіту не залишила. В силу ст. 549 ЦК України ( що діяв на момент виникнення правовідносин), позивач проживаючи разом з спадкодавцем фактично прийняв у спадок житловий будинок [ADDRESS] Позивач звернувшись до нотаріальної контори в вересні 2015 року, з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батьків, отримав відмову, нотаріус відмовляючи, посилався на те, що відсутній правовстановлюючий документ на спадковий будинок та незареєстровано право власності на нього у відповідних органах. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем померлих, фактично спадщину прийняв, відповідач не заперечує проти задоволення позову, на даний час зареєструвати право власності не можливо, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

29.12.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 грудня 2011 року відділом ДРАЦС по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 376. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що шлюбні відносини припинені через зловживання відповідачем спиртними напоями та вчинення насилля в сім'ї внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим. Просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. В судове засідання позивачка не з"явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з"явився, без поважних причин, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що 16 грудня 2011 року відділом ДРАЦС по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, зареєстровано шлюб між сторонами у справі, актовий запис № 376. У відповідності до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя. Суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивач в позовній заяві вказує, що сумісне подружнє життя не склалось через зловживання відповідачем спиртними напоями, вчинення насилля в сім'ї. Шлюбні стосунки припинені, збереження шлюбу неможливе. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач побажала залишити шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однією з умов здійснення такої компенсації є документальне підтвердження того, що сторона, на користь якої ухвалено рішення, дійсно понесла ці судові витрати. Судовий збір в сумі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача згідно квитанції від 26 грудня 2016 року року на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

29.12.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27 жовтня 2012 року відділом ДРАЦС по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 253. Від шлюбу мають малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], обоє [INFO]. Вказує, що шлюбні відносини вони припинили з липня 2016 року, через відсутність взаєморозуміння в сім»ї, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов»язки з ведення спільного господарства внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим. З часу припинення шлюбних відносин вони перестали вести спільне господарство. Просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. В судове засідання позивачка не з"явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з"явився, без поважних причин, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що 27 жовтня 2012 року відділом ДРАЦС по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, зареєстровано шлюб між сторонами у справі, актовий запис № 253. У відповідності до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя. Суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивач в позовній заяві вказує, що сумісне подружнє життя не склалось через відсутність порозуміння в сім'ї . Шлюбні стосунки припинені з липня 2016 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач побажала залишити шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однією з умов здійснення такої компенсації є документальне підтвердження того, що сторона, на користь якої ухвалено рішення, дійсно понесла ці судові витрати. Судовий збір в сумі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача згідно квитанції № 19 від 22 грудня 2016 року року на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved