Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

30 серпня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди з [PERSON] завданої кримінальним правопорушенням. В обґрунтування позову зазначила, що 05.04.2017 за її заявою, як законного Представника неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , Покровським ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено мості про кримінальне провадження за №12017040730001026, та розпочато досудове літування кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК України. Потерпілою у вказаному кримінальному провадженні було визнано малолітню [PERSON] , [INFO] . 04.02.2018 обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно [PERSON] , внесеному до ЄРДР за №12017040730001026 від 05.04.2017, за ч.1 ст.125 КК України надійшов до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.12.2020 у справі №212/730/18 було задоволено клопотання обвинуваченого та звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального порушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності. При цьому в ухвалі від 22.12.2020 встановлено, що згідно обвинувального акту 19.03.2017 близько 20:00 години [PERSON] , [INFO] , перебуваючи на території подвір`я будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , побачив раніше знайому мешканку зазначеного будинку - малолітню [PERSON] , [INFO] . В цей час [PERSON] почав виказувати на адресу малолітньої [PERSON] , [INFO] , претензії з приводу тривалих неприязних відносин між ним та матір`ю малолітньої - [PERSON] . У зв`язку з цим між [PERSON] та малолітньою [PERSON] , [INFO] , виникла сварка, в ході якої у [PERSON] , на ґрунті раптово виниклої неприязні до останньої, виник умисел на спричинення малолітній [PERSON] , [INFO] , тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, [PERSON] , діючи з метою спричинення тілесних ушкоджень малолітній [PERSON] , [INFO] , з мотивів раптово виниклої неприязні до неї, близько 20:10 години 19.03.2017, умисно штовхнув обома руками малолітню потерпілу, яка стояла перед ним на території подвір`я будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Від отриманого поштовху малолітня [PERSON] , не втрималася на ногах та впала на землю в положення лежачи. Продовжуючи свої умисні дії [PERSON] взутими ногами наніс удари в ділянки кінцівок малолітньої [PERSON] , яка продовжувала знаходитись в положенні лежачи на землі. На вимоги [PERSON] яка прибула до зазначеного місця та була свідком подій, [PERSON] припинив свої злочинні дії та покинув місце вчинення злочину. Таким чином, в результаті протиправних дій [PERSON] малолітній потерпілій - [PERSON] , [INFO] , було спричинено фізичного болю та тілесні ушкодження у вигляді саден правої та лівої кісті, лівого колінного суглобу, синців правого променево-зап`ясткового та правого колінного суглобів. Згідно висновку судово-медичної експертизи №1629 від 02.10.2017, виявлені у малолітньої потерпілої [PERSON] , [INFO] , тілесні ушкодження, у вигляді саден правої та лівої кисті, лівого колінного суглобу, синців правого променево-зап`ясткового та правого колінного суглобів, за своїм характером, як в сукупності, так і кожне окремо, відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі що мають незначні скороминучі наслідки. З результаті незаконних дій [PERSON] у вигляді умисного завдання легких ушкоджень, [PERSON] , [INFO] , була завдана моральна шкода, а саме вона зазнала фізичних та душевних страждань в результаті протиправних дій [PERSON] . Відповідач [PERSON] не зважаючи на те, що [PERSON] була малолітньою дитиною, на момент вчинення їй виповнилось 12 років, не тільки штовхнув її, а ще й бив ногами, коли вона лежала на землі. Внаслідок пережитих страждань у малолітньої порушився звичайний ритм життя, виникли додаткові переживання, порушення сну зв`язку із приниженням її гідності та честі. Все це відбувалося на подвір`ї житлового будинку, де мешкає [PERSON] , на очах у її сусідів та знайомих, через що вона відчула не тільки фізичний біль, а ще й почуття страху та жаху. Через вказане тривалий час потерпіла взагалі боялася виходити з дому та спілкуватися з іншими людьми. Також [PERSON] постійно була вимушена спілкуватися з лікарями, адвокатами, представниками правоохоронних органів та близькими, які задають питання про те, що трапилося та вимушена знову й знову згадувати весь цей жах, що призводить до негативних емоцій і порушення стосунків з оточуючими. Крім того протиправні дії [PERSON] спричинили у малолітньої потерпілої хвилювання, депресію, безсоння або страшні сновидіння, у разі якщо вдасться заснути. Моральні страждання [PERSON] , [INFO] , ще більше збільшилися, оскільки вона загубила віру в справедливість, зараз же змушена в зв`язку з протиправними діями відповідача переглянути свої життєві принципи, більш уваги приділяти недовірі людям, хоча потерпіла є лише дитиною. У зв`язку з наведеним позивач просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 100 000 гривень. 24.09.2021 року ухвалою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу відкрито провадження у справі та призначено справу до першого судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачам був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву. 19.10.2021 справу знято з розгляду, в зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті, відповідач до суду не з`явився. У судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату розгляду справи, відзиву на позов до суду не подавав, та ухвалою суду від 07 грудня 2021 року вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення). Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.12.2020 кримінальне провадження відносно [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального порушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності. У зв`язку з закриттям кримінального провадження, позов потерпілої [PERSON] залишено без розгляду. Ухвала суду до апеляційного суду не оскаржувалась та набрала законної сили 29.12.2020 року. Згідно із ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Встановленим судом обставинам, відповідають цивільні правовідносини, пов`язані із відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій, які регулюються Цивільним Кодексом України. Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів такого захисту, відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України, є відшкодування моральної (немайнової) шкоди, що гарантується в першу чергу Конституцією України, а також Цивільним Кодексом і відповідними законами України. Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За статтею 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Враховуючи, що внаслідок кримінального правопорушення, вчиненого відповідачем, неповнолітня [PERSON] зазнала моральних страждань, які полягають в негативних змінах в її житті: переживаннях, тривозі, емоційній напрузі. Моральна шкода завдана [PERSON] має вигляд пролонгованих у часі негативних психогенних наслідків, пов`язаних із постійною актуалізацією тяжких психотравмуючих спогадів відносно пережитої травми. Вказане зумовлює довготривалий посттравматичний нервово-психічний розлад, стрес, негативний емоційний фон організації життя, тому будь-яка компенсація моральної шкоди не може відповідати дійсним стражданням 12 річної дитини, яка отримала негативні емоції та до теперішнього часу потребує постійного корегування поведінки. Виходячи з міркувань розумності та справедливості, вважає за необхідне визначити розмір відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 100 000 грн. Вирішуючи питання розподілу між сторонами судових витрат по справі, суд вважає, що оскільки позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, звільняються від сплати судового збору, відповідно до ст.5 ч.1 п.6 Закону України "Про судовий збір", дані судові витрати в розмірі 1000,00 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved