Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

15.04.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Підвисочанської с/ради про визнання права на земельну частку (пай), в якому вказав, що 17.05.1997 р. згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за [NUMBER], він отримав право на земельну частку (пай) розміром 7,31 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Підвисочанської с/ради Борівського району Харківської області, із земель колективної власності колишнього КСП «Дружба». В 2015 році позивач вирішив виділити свою земельну частку (пай) в натурі та отримати свідоцтво про право власності на нерухоме майно. При зверненні до Борівської РДА Харківської обл. стосовно надання дозволу на передачу земельної ділянки у приватну власність, йому було роз'яснено про необхідність додати до заяви сертифікат на право на земельну частку (пай). При перевірці наявних у позивача документів було виявлено, що при нез'ясовних обставинах його вищевказаний сертифікат був втрачений. Той факт, що позивач дійсно отримував сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] та має право на земельну частку (пай) по колишньому КСП «Дружба» підтверджується книгою реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Дружба», відповідно до довідки Відділу Держземагентства у Борівському р-ні Харківської обл. №31-20.13-03-2010/2-14 від 19.06.2014 р. Про втрату вищевказаного сертифікату було надруковане оголошення в газеті «Трудова слава» №21-22 (9998-9999) від 13.03.2015 р. В зв'язку з втратою сертифікату на право на земельну частку (пай), позивач не може реалізувати своє право на виділення земельної ділянки в натурі та набуття на неї права власності, тому змушений звернутися до суду. В судове засідання позивач надав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Підвисочанська с/рада в судове засідання надала заяву про визнання позову та розгляд справи без участі її представника. 3 особа Відділ Держземагентства у Борівському р-ні не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON], про що надав відповідну заяву. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст.158 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст.41 Конституції України «кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним». Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. Згідно ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» «основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: - рішення суду про визнання права на земельну частку (пай)». Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай), є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності. Відповідно до п.а) ч.3 ст.152 Закону України «Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав». На підставі положень ст. 2 Закону України "Про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 року «документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), окрім сертифіката, є свідоцтво про право на спадщину, посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай)». В суді встановлено, що відповідно до оголошення в газеті «Трудова слава» №21-22 від 13 березня 2015 р., загублений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрований 17.05.1997 р. на ім'я [PERSON], вважається недійсним (а.с.6). Згідно повідомлення Відділу Держземагентства у Борівському р-ні Харківської обл., в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП «Дружба» на ім'я [PERSON] зареєстрований сертифікат серії [NUMBER] площею 7.31 умовних кадастрових гектарів за [NUMBER] від 17.05.1997 р. (а.с.9). З наведеного вбачається, що позивач позбавлений права в будь-який інший спосіб довести своє право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії [NUMBER], виданий 17 травня 1997 року, зареєстрований 17 травня 1997 року у Книзі сертифікатів на право на земельну частку (пай) за [NUMBER] на ім'я [PERSON], тому це право підлягає захисту.

Outcome: approved