Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Житомирської міської ради в якому просить визнати його членом сім'ї наймача [PERSON] кімнати розміром 11.6 кв.м. № 162, яка розташована по вул.. Лукяненка, 5 в м. Житомирі та визнати за позивачем право користування кімнатою розміром 11.6 кв.м. № 162, яка розташованою по вул.. Лукяненка, 5 в м. Житомирі на умовах наймача та змінити договір найму житлового приміщення з померлого [PERSON] на [PERSON] Позов обґрунтовано тим, що на підставі ордеру на житлове приміщення № 013313 від 08.01.1992 року виданого Корольовським райвиконкомом Житомирського району, батьку позивача була надана кімната № 162, яка розташована по вул.. Лукяненка, 5 в м. Житомирі. На підставі вказаного договору в кімнату вселились також члени сім'ї наймача: дружина [PERSON] та сини [PERSON] та [PERSON] Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 25.04.2006 року було розділено особовий рахунок № 71781 на квартиру № 162, яка розташована по вул.. Лукяненка, 5 в м. Житомирі та встановлено порядок користування цією квартирою. Згідно рішення суду батьку позивача була відділена кімната площею 11,6 кв. м. № 162, матері - кімната площею 10,1 кв.м. № 162б та брату кімната площею 16,6 м.кв. № 162а. Після одруження брата 30.08.2007 року, [PERSON] почав проживати у кімнаті батька площею 11.,6. м.кв. 07.11.2010 року помер батько позивача [PERSON], після його смерті [PERSON] продовжує проживати у кімнаті та сплачувати комунальні послуги. При вирішенні питання про зміну договору найму на імя позивача в позасудовому порядку [PERSON] отримував відмови, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просив задовольни з підстав викладених у позові. Представник відповідача в судове засідання не зявилась, 28.04.2017 року подала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 65). Представник третьої особи ТОВ «КК «КомЕнерго-Житомир» в судове засідання не зявився, 25.04.2017 року подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. При вирішенні справи покладається на розсуд суду (а.с. 58). Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, 24.04.2017 року подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у заяві також зазначила наступне: [PERSON] після весілля [PERSON] та [PERSON] у серпні 2007 року виселився із кімнати № 162а та вселився в кімнату № 162 в якій проживав його батько [PERSON] та проживає в даній кімнаті і досі. [PERSON] позовні вимоги визнає та не заперечує щодо задоволення позову (а.с. 57). Треті особи: [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі ордеру на житлове приміщення № 013313 від 08.01.1992 року виданого Корольовським райвиконкомом Житомирського району, [PERSON] у складі сім'ї: дружини [PERSON] та синів [PERSON], [PERSON] була надана квартира № 162, яка розташована по вул.. Лукяненка, 5 в м. Житомирі (а.с. 10). Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 25.04.2006 року розділено особовий рахунок № 71781 на квартиру № 162, яка розташована по вул.. Лукяненка, 5 в м. Житомирі та виділено в користування [PERSON] кімнату площею 10,1 кв.м., [PERSON] кімнату площею 11,6 м. кв., [PERSON] разом з неповнолітнім [PERSON] кімнату площею 16,6 м.кв. Коридор, кухню, ванну кімнату та туалет залишено в загальному користуванні (а.с. 8). Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради № 280 від 12.04.2007 року «Про зміни договорів найму житлових приміщень» внесено відповідні зміни до договорів найму житлових приміщень та відкрито особові рахунки (а.с. 9). В судовому засіданні також встановлено, що після одруження [PERSON], а саме 30.08.2007 року, [PERSON], з дозволу батька почав проживати разом з ним у кімнаті житловою площею 11,6 кв.м. де і досі проживає, іншого житла не має. 07.11.2010 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ТП № 157885 (а.с. 20). [PERSON] звернувся із заявою від 26.02.2016 року до Житомирської міської ради про зміну договору найму житлового приміщення (а.с. 22), однак листом від 25.03.2017 року № 25/Л-1940 йому було відмовлено у задоволенні вказаної заяви (а.с. 23). Частиною першою ст.. 5 ЖК України встановлено, що державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд). Згідно ст. 51 ЖК України жилі приміщення в будинках житлового фонду місцевих Рад народних депутатів надаються громадянам виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті з депутатів Рад, представників громадських організацій, трудових колективів. Відповідно ч.1 ст. 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Частинами 1 та 2 статті 61 ЖК України передбачено, що право користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією ( а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією ) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Статтею 64 ЖК України визначено, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно ст.65 ЖК України - наймач вправі в установленому порядку, за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Згідно ст. 3 Сімейного кодексу України - сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно з п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12 квітня 1985 року №2, вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 1 листопада 1996 р. №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Однак відсутність письмової згоди членів сім'ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду. Відповідно до статті 106 Житлового кодексу України - повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім'ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] вселився у спірну квартиру як член сім'ї наймача [PERSON] та з його усного дозволу з 2007 року почав проживати у кімнаті житловою площею 11,6 м.кв., після смерті свого батька позивач продовжує проживати у кімнаті та сплачувати комунальні послуги, отже виконує зобовязання після смерті наймача. Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання його членом сімї наймача, визнання права постійного користування кімнатою розміром 11.6 кв.м. № 162, яка розташованою по вул.. Лукяненка, 5 в м. Житомирі є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved