Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

18.05.2016 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті громадянина [PERSON], вказуючи на те, що 11.02.2015 року помер її чоловік [PERSON] Отримати свідоцтво про смерть у відділі РАЦС неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом РАЦС для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст.17 ЗУ Про державну реєстрацію актів цивільного стану. Встановлення факту смерті її чоловіка їй необхідно для отримання свідоцтва про його смерть та для оформлення спадщини. Просить встановити факт смерті чоловіка [PERSON], який помер 11.02.2015 року. Заявниця, згідно наданої письмової заяви, заяву підтримала, просить її задовольнити та розглядати справу без її участі. Зацікавлена особа представник відділу РАЦС Новогродівського міського управління юстиції, згідно наданої письмової заяви, проти заяви не заперечує, просить розглядати справу без участі їх представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Згідно п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, [PERSON] та [PERSON], після реєстрації [PERSON], зареєстрували шлюб 17.12.1971 року, актовий запис №5491. Згідно лікарського свідоцтва про смерть за №15 від 11.02.2015 року [PERSON], [INFO], помер 11 лютого 2015 року в Київському районі м.Донецька, в міській лікарні №20, неврологічне відділення, причина смерті інфаркт головного мозку, набряк головного мозку. Згідно свідоцтва про смерть, виданного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м.Донецьк, [PERSON], [INFO], помер 11 лютого 2015 року в Київському районі м.Донецька у віці 65 років. Згідно свідоцтва про поховання, 13.02.2015 року на дільниці №10 ряд №4, на кладовищі Щегловка, в м.Донецьку було проведено поховання померлого [PERSON] Згідно відмови відділу державної реєстрації актів цивільного стану Новогродівського міського управління юстиції від 17.05.2016 року, вказано, що лікарське свідоцтво про смерть №15 від 11.02.2015 року видане міською лікарнею №20 м.Донецька Донецької Народної Республіки. Заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження - у державній реєстрації відмовлено. З огляду на викладене, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, так як обставини смерті громадянина [PERSON] знайшли підтвердження в судовому засіданні та оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявником свідоцтво про смерть, виданого державним органом України. Встановлення факту смерті [PERSON] має юридичне значення для заявниці, так як дозволить використати свої права на спадщину.

Outcome: approved