Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

[PERSON], від імені якої діє [PERSON], звернувся в суд з позовом до [PERSON] в якому просить усунути [PERSON], [INFO], від права на спадкування спадщини за законом після смерті [INFO] року [PERSON], та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] Волинської області в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] року померла мама позивача - [PERSON], яка постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] Від імені [PERSON] заповіти не посвідчувалися. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все майно, яке їй належало. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син, [PERSON], шляхом подачі державному нотаріусу Ковельської державної нотаріальної контори Волинської області заяви про прийняття спадщини та нотаріусом було заведено спадкову справу №428/2013. Крім позивача, спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є також його брат, а її син - [PERSON], який є громадянином Литви і постійно там проживає. До складу спадщини ввійшли всі права та обов'язки [PERSON], що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, в тому числі на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Мельницької сільської ради Ковельського району Волинської області та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] Після спливу шести місяців після смерті [PERSON] позивач звернувся до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом. Державний нотаріус Ковельської державної нотаріальної контори повідомила, що крім позивача заяву про прийняття спадщини подав його брат - [PERSON] Заява надійшла поштою, проте справжність підпису заявника на заяві не засвідчена нотаріально. Нотаріус роз'яснила, що відповідно до ч. 2 ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто, а відповідно до п. 3.5 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (в редакції від 04.06.2013 року, що діяла на момент надсилання заяви), якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Також нотаріус вказала, що згідно з п. 3.23 вказаного Порядку, своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Брат позивача - [PERSON] з 2013 року і по даний час до нотаріуса особисто не приходив та заяв, де справжність його підпису завірена нотаріально, не надсилав. Достовірно підтвердити факт, що саме брат надіслав нотаріусу заяву і що саме він підписав її - неможливо. Крім цього, [PERSON] померла у віці 84 роки, була особою похилого віку, хворіла, потребувала допомоги своїх дітей, яку надавав лише позивач. Відповідач знав про її стан, мав можливість допомогти їй, однак цього не робив, на похорон не прибув. За вказаних обставин позивач вважає, що є всі підстави для усунення відповідача від спадкування в порядку, встановленому ЦК України. Щодо оформлення спадщини на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS], то нотаріус вказала, що на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що є об'єктом спадкування, відсутні документи, необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом і він не зареєстрований у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 4.18, гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус роз'яснив процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Враховуючи викладене, представник позивача [PERSON] просила суд усунути [PERSON], [INFO], від права на спадкування спадщини за законом після смерті [INFO] року [PERSON], та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] Волинської області в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. В підготовче судове засідання позивач та його представник [PERSON] не з'явились. Однак, представник позивача [PERSON] попередньо подала заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують повністю. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явився, однак до суду надійшла його заява, посвідчена 09.10.2018 року нотаріусом Анікшяйського району (Литва) Йолітою Вєдерєнє, про розгляд справи у його відсутності. Позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення. Крім цього повідомляє, що не претендує на спірний житловий будинок та просить усунути його від права на спадкування за законом після смерті своєї матері. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, з'ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від [INFO], виданим Мельницькою сільською радою Ковельського району. Той факт, що померла [PERSON] була матір'ю позивача [PERSON], підтверджується копією відповідного свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 22.03.1955 року. Згідно з витягом з погосподарської книги № 6 за 2013 рік Велицької сільської ради Ковельського району Волинської області, по особовому рахунку № [NUMBER] будинок з надвірними будівлями і спорудами належав [PERSON] і знаходився в [ADDRESS] Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, що належало спадкодавцеві на день смерті. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а з аналізу змісту ст. ст. 1222, 1241 ЦК України вбачається, що спадкування за законом має місце лише тоді і в тому обсязі, в якому воно не змінено заповітом, крім випадків права на обов'язкову частку у спадщині, незалежно від заповіту. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не прийнялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач та відповідач, як сини померлої [PERSON] мають право першої черги спадкування за законом після смерті померлої матері. Дана обставина визнана сторонами, а тому не підлягає доказуванню в силу вимог ст. 82 ЦПК України. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї. За правилами ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно матеріалів спадкової справи № 428/2013 до майна померлої [INFO] року [PERSON], встановлено, що спадкоємцями майна померлої за законом є - син [PERSON] та син [PERSON], які звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийнят\-тя спадщини після смерті матері. В силу вимог ч. 3 та 5 статті 1224 ЦК України, не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» , громадянами похилого віку визнаються особи, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а також особи, яким до досягнення зазначеного пенсійного віку залишилося не більш як півтора року. Відповідно до епікризу №1068 [PERSON] перебувала у Голобській районній лікарні в терапевтичному відділенні з 23.05.2013 року по 06.06.2013 року, діагноз: хр. Бронхіт в стані загострення, ІХС, дифузний кардіосклероз, церебральний атеросклероз. Як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] проживає [ADDRESS], та на час смерті [PERSON] також там проживав. Відповідачем не заперечується та обставина, що він не надавав будь-якої допомоги своїй матері, хоча мав можливість її надавати, не прибув на її похорон. Зазначене підтверджує ту обставину, що відповідач ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві, яка через похилий вік, тяжку хворобу була у безпорадному стані, а тому, зважаючи на зазначені вимоги ЦК України, відповідача слід усунути від права на спадкування спадщини за законом. Позивач у встановленому законом порядку звернувся в нотаріальні органи із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи, а тому вважається таким, що прийняв спадщину, про відмову від спадщини не заявляв. Таким чином, після усунення відповідача від спадкування, позивач по справі є єдиним спадкоємцем за законом майна, що належало померлій [PERSON], в тому числі й вказаного житлового будинку, а тому це майно належить позивачу в порядку спадкування за законом. Згідно п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно листа Ковельської державної нотаріальної контори № 165/01-16 від 17.09.2018 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, а тому позивач змушений звертатись до суду за захистом свої майнових прав. Таким чином в судовому засіданні доведено обставини, якими позивач та його представник обґрунтовували позовні вимоги, а саме - підстави для усунення [PERSON] від права на спадкування спадщини за законом після смерті [PERSON], та право позивача на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] Волинської області в порядку спадкування після смерті [PERSON] Виходячи з обставин справи, судові витрати по справі суд залишає за позивачем..

Outcome: approved