Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

22.10.2019 заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, яку мотивує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 18.09.2019 відділом РАЦС Харцизького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької народної республіки № [NUMBER] та довідкою про причини смерті № 288 від 16.09.2019. Чоловіка було похоронено 16.09.2019 на кладовищі в смт. Гірне міста Харцизьк, що підтверджується свідоцтвом про захоронення серії [NUMBER] від 16.09.2019. Після смерті чоловіка у неї залишилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Для оформлення допомоги у звязку із втратою годувальника їй необхідно свідоцтво про смерть. Однак, отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, де неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». У звязку із цим їй відмовлено у державній реєстрації смерті та рекомендовано звернутися до суду. Просить встановити факт смерті її чоловіка [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в м. Харцизьк Донецької області. Одночасно просить проводити розгляд справи у її відсутності. Заявниця та представник заінтересованої особи в судове засідання не зявилися. За викладеного суд ухвалює проводити розгляд справи у відсутності сторін окремого провадження та на підставі ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів. Дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що остання обгрунтована та підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до ст.ст. 315, 317 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 317 ЦПК України передбачені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхнім представником до суду за межами такої території. Судом встановлено, що 11.03.1994 [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] , [INFO] , уродженцем смт. Зуївка міста Харцизька Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 11.03.1994 Зуївською селищною радою народних депутатів м. Харцизька. В шлюбі у них народилися троє дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] та [PERSON] [INFO] та що доводиться наявними у справі свідоцтвами про їх народження. Чоловік заявниці [PERSON] помер [INFO] . Однак факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території. Документами, які засвідчують його смерть, є свідоцтво про смерть, видане 18.09.2019 відділом РАЦС Харцизького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької народної республіки [NUMBER] та довідка про причини смерті № 288 від 16.09.2019, видана Харцизьким відділенням Республіканського бюро судово-медичних експертиз Міністерства охорони здоровя Донецької народної республіки. Вказані документи видані на тимчасово окупованій території, де органи державної влади України не здійснюють своїх повноважень і які не мають юридичної сили для органів державної влади та інших органів на підконтрольній території держави Україна. Така позиція суду випливає також зі змісту Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо окремих питань застосування Закону України від 04.02.2016 року «Про внесення змін до ЦПК України щодо встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території» в тім, що відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Поряд з цим, відповідно до практики ЄСПЛ, Консультативного висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії не можуть визнаватись недійсними всі документи, видані на окупованій територій, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Це стосується реєстрації смертей, народжень, шлюбів. Поряд з цим у своєму листі ВССУ зазначив, що, враховуючи ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території, як виняток можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку при розгляді справ в порядку статті 257-1 ЦПК. Так, згідно з п. 1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правови йрежим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. За приписами п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. відповідно до ч.2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Своєю відмовою № 1619-05.05-105 від 04.10.2019 Рокитнянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про смерть [PERSON] по причині видачі свідоцтва про смерть останнього на тимчасово окупованій території, на якій органи державної влади України не здійснюють своїх повноважень.у проведені державної реєстрації смерті Таким чином, медичні документи, що підтверджують факт смерті особи на тимчасово окупованій території, видані діючими сьогодні медичними закладами, за формою та змістом не відповідають вимогам українського законодавства, а тому не можуть бути підставою для проведення реєстрації смерті особи в органах РАЦС Міністерства юстиції України. Не може вважатись легітимним на території України і свідоцтво про смерть особи, видане органом, який створено на цій території в порядку, не передбаченому законом України. Документи, які видані органом, що створений на тимчасово окупованій території у порядку, не передбаченому законами України, відповідно до частини 3 статті 9 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створюють правових наслідків. Відповідно до ч.1 ст.18 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно з ч. ч. 1-2 ст.4 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режимна тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях" тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях на день ухвалення цього Закону визнаються частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль, а саме: 1) сухопутна територія та її внутрішні води у межах окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей; 2) внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території, визначеної пунктом 1 цієї частини; 3) надра під територіями, визначеними пунктами 1 і 2 цієї частини, та повітряний простір над цими територіями. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, визначаються Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України. Відповідно до п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Відповідно до «Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження», затверджених розпорядженням КМУ від 07.11.2014 року №1085-р, тимчасово окупованою територією визначається зокрема і місто Харцизьк Донецької області (у тому числі м. Зугрес, смт Миколаївка, с-ще Водобуд , с. Цупки, м. Іловайськ, с-ще Виноградне, с. Третяки, смт Зуївка, смт Троїцько- Харцизьк, смт Благодатне, смт Покровка, смт Шахтне, смт Широке , с. Півче , смт Гірне , с- ще Ведмеже ). За викладеного суд приходить до висновку, що заявник не має можливості отримати документ встановленої форми про смерть [PERSON] , [INFO] , уродженця смт. Зуївка міста Харцизька Донецької області, який помер [INFO] в місті Харцизьк Донецької області, зважаючи, що на вказаній території не здійснюють повноваження органи влади України і в тому числі заклади охорони здоров`я або судово-медичні установи, які б мали можливість встановити факт смерті, та органи реєстрації актів цивільного стану, які б мали можливість зареєструвати факт смерті та видати належне свідоцтво про смерть. Статтею 17 ч.1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Встановлення факту смерті [PERSON] , породжує юридичні наслідки для заявника, тоді як чинним законодавством України не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті. Задоволення заяви має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть, наявність якого у свою чергу надасть їй право на отримання соціальної допомоги на утримання дітей у звязку із втратою годувальника. Заява таким чином підлягає задоволенню. Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. Відповідно до правил ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , слід допустити до негайного виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved