overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до районного суду з позовом, в якому прохав стягнути з [PERSON] на його користь 7134,36грн і 243,6грн судових витрат. При цьому вказував, що відповідач 12 травня 2008року отримав в Акціонерному банку «Полтавабанк» споживчий кредит на суму 19000грн. На прохання відповідача в забезпечення даного кредитного зобов»язання позивач уклав з Банком договір поруки № 134/2 12 травня 2008року. Відповідач вимоги кредитного договору не виконав, в зв»язку з чим з нього як з поручителя за рішенням Козельщинського районного суду 18 березня 1010 року і інших поручителів стягнута сума боргу по 7134,36грн з кожного. Зазначена сума відрахована з його заробітної плати у повному обсязі і не повернута відповідачем, що примусило звернутися до судуза захистом своїх прав. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримував і наполягав на стягненні в порядку регресу виплачених ним сум. Відповідач [PERSON] позов визнав і не заперечував проти його задоволення, посилаючись на відсутність можливості повернути борг поручителю. Суд вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, надані позивачем докази, оцінивши їх у сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 12.05.2008року [PERSON] уклав з АБ «Полтавабанк» кредитний договір на суму 19000грн. В цей же день позивач і [PERSON] уклали договір поруки для забезпечення виконання відповідачем обов»язків по кредитному договору з умовою згідно пункту 2.4 договору у випадку невиконання позичальником зобов»язань перед Банком погасити у повному обсязі зобов»язання з наступним правом набуття всіх прав кредитора. За рішенням Козельщинського районного суду від 18.03.2010року з [PERSON], [PERSON] і позивача стягнуто 20900грн боргу за кредитним договором на користь АБ «Полтавабанк». Згідно виконавчого листа, виданого на виконання судового рішення, вбачається, що позивачем сплачено АБ "Полтавабанке" на погашення боргу 7134,36грн. За довідкою АБ «Полтавабанк» на час звернення позивача до суду з зазначеним позовом боржник і поручителі сплатили борг у повному обсязі. Відповідно до платіжних доручень ПП «Чіп іК» виплачено АБ «Полтавабанк» 7134,36грн, утриманих із зарплати позивача. Особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотньої вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування в порядку ст.1191 ЦК України, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню в розмірі проведених ним виплат в сумі 7134,36грн. В порядку ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60грн, понесені позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання їх дитини (сина): [PERSON], [INFO], з однієї четвертої частини до однієї шостої частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше встановленого законодавством мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно. Про місце, день та час розгляду справи, сторони повідомлялись належним чином, але у судове засідання призначене на 19 грудня 2014 року о 09 годині 30 хвилин, не з'явились. Позивач подав заяву, якою зменшив розмір позовних вимог, зокрема просив зменшити розмір утримуваних з нього аліментів, з 1/4 частини до 1/5 частини від всіх його доходів (а.с. 29). Відповідач подала заяву, якою просила врахувати, що зі зміненими позовними вимогами ознайомлена, та зазначила, що визнає їх в повному обсязі, а правові наслідки визнання позову їй відомі та зрозумілі, і їх роз'яснення з боку суду не потребує (а.с. 30). Відповідно до положень частини 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановлює ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Зважаючи на те, що відповідач подала письмову заяву, якою добровільно визнала позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Також суд враховує й те, що матеріали справи містять письмові докази у вигляді рішення Кремінського районного суду Луганської області (а.с.5), з якого вбачається, що з часу встановлення позивачу аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів щомісячно, на утримання сина [PERSON] (а.с.4), у нього змінився матеріальний стан. Оскільки народилась друга дитина, на яку він також за рішенням суду сплачує аліменти, щомісячно. Тому з урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про припинення стягнення аліментів, на утримання [PERSON], у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, щомісячно, з 29 лютого 2016 року, з дня працевлаштування [PERSON]. До початку розгляду справи судом по суті, позивач подав заяву, якою просив суд розглянути справу без його участі. Відповідач подала заяву про безумовне і добровільне визнання позовних вимог в повному обсязі. Також зазначила, що правові наслідки визнання позову їй відомі та зрозумілі, їх розяснення з боку суду не потребує, а розглянути справу та ухвалити рішення по суті спору просила за її відсутності. За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи здійснювався за відсутності позивача та відповідача, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась. Відповідно до положень частини 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановлює ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Зважаючи на те, що відповідач подала письмову заяву, якою безумовно визнала позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому, судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Тому, оскільки позивач просить суд захистити його право способом, який передбачений законом, зокрема шляхом припинення стягнення аліментів, на утримання дружини, а відповідач при цьому визнає вказані вимоги, суд вважає, що вони підлягають задоволенню. Враховуючи те, що рішення ухвалено на користь позивача, який сплатив судовий збір за подання позовної заяви, то в силу положень частини 1 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 551 гривня 20 копійок. Отже,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, зареєстрованого 26 вересня 2009 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 287. Про місце, день та час розгляду справи по суті, особи, які беруть участь у справі повідомлялись належним чином. Відповідач подала заяву, якою позовні вимоги визнала, як і позивач просила справу розглянути без її участі. За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи здійснювався за відсутності позивача та відповідача, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась. Обґрунтовуючи необхідність задоволення позову, позивач вказував на те, що з лютого 2014 року він та відповідач припинили шлюбні відносини і спільне господарство не ведуть. Основною причиною розпаду сім'ї, вважає різні принципи на побудову шлюбних та сімейних відносин, примирення вважає не можливим. Відповідач подала заяву, якою позовні вимоги визнала у повному обсязі. Відповідно до положень частини 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановлює ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Зважаючи на те, що відповідач подала письмову заяву, якою безумовно визнала позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому, судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Тому, оскільки позивач просить суд захистити його порушене право способом, який передбачений законом, зокрема шляхом розірвання шлюбу, а відповідач при цьому визнає вказані вимоги, суд вважає, що вони підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу між ними, зареєстрованого 28 квітня 2012 року Виконавчим комітетом Новоганнівською сільською радою Краснодонського району Луганської області, актовий запис № 2. До початку розгляду справи судом по суті, позивач у позові просив суд розглянути справу без його участі. А відповідач подала заяву я якій фактично визнала позовні вимоги, а розглянути справу та ухвалити рішення по суті спору просила за її відсутності. За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи здійснювався за відсутності позивача та відповідача, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась. Обґрунтовуючи необхідність задоволення позову, позивач вказував на те, що він з [PERSON] припинили спільно проживати з січня 2015 року, збереження шлюбу між ними вважає не можливим, і як наслідок вважає, що шлюб слід розірвати. Відповідач подала заяву, якою позовні вимоги визнала. Відповідно до положень частини 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Зважаючи на те, що відповідач подала письмову заяву, якою визнала позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому, судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Тому, оскільки позивач просить суд захистити його порушене право способом, який передбачений законом, зокрема шляхом розірвання шлюбу за рішенням суду, а відповідач при цьому визнає вказані вимоги, і ці заяви відповідають їх дійсній волі, а підстави вважати, що фактом розірвання шлюбу будуть порушені особисті та майнові права позивача чи відповідача, а також їх дітей відсутні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Таким чином,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу між ним та відповідачем, зареєстрованого 05 травня 2001 року Преображенською сільською радою Сватівського району Луганської області, актовий запис № 1. До початку розгляду справи судом по суті, позивач подав заяву, якою просив суд розглянути справу без його участі. Відповідач подала заяву про безумовне і добровільне визнання позовних вимог в повному обсязі, як позивач просила справу розглянути без її участі. За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи здійснювався за відсутності позивача та відповідача, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась. Обґрунтовуючи необхідність задоволення позову, позивач вказувала на те, що вона та відповідач припинили шлюбні відносини і спільне господарство не ведуть, а шлюб існує формально, збереження шлюбу вважає не можливим. Відповідач подав заяву, якою позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до положень частини 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановлює ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Зважаючи на те, що відповідач подала письмову заяву, якою безумовно визнала позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому, судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Тому, оскільки позивач просить суд захистити його порушене право способом, який передбачений законом, зокрема шляхом розірвання шлюбу, а відповідач при цьому визнає вказані вимоги, суд вважає, що вони підлягають задоволенню. Тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу між ним та відповідачем, зареєстрованого 07 березня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рубіжанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 62. Про місце, день та час розгляду справи по суті, особи, які беруть участь у справі повідомлялись належним чином. Позивач та відповідач просили розглянути справу без їх участі. За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи здійснювався за відсутності позивача та відповідача, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась. Обґрунтовуючи необхідність задоволення позову, позивач вказував на те, що з червня 2014 року він та відповідач припинили шлюбні відносини і спільне господарство не ведуть. Основною причиною розпаду сім'ї, вважає те, що вони постійно сваряться при спілкуванні. Примирення вважає не можливим. Відповідач подала заяву про визнання позову у повному обсязі. При цьому зазначила, що примирення між нею та позивачем неможливе, спору щодо поділу спільного майна немає. Відповідно до положень частини 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановлює ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Зважаючи на те, що відповідач подав письмову заяву, якою безумовно визнав позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому, судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Тому, оскільки позивач просить суд захистити її порушене право способом, який передбачений законом, зокрема шляхом розірвання шлюбу, а відповідач при цьому визнає вказані вимоги, суд вважає, що вони підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу між ним та відповідачем, зареєстрованого 07 червня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 87. Про місце, день та час розгляду справи по суті, особи, які беруть участь у справі повідомлялись належним чином. Відповідач подала заяву, якою позовні вимоги визнала, як і позивач просила справу розглянути без її участі. За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи здійснювався за відсутності позивача та відповідача, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась. Обґрунтовуючи необхідність задоволення позову, позивач вказував на те, що з вересня 2014 року він та відповідач припинили шлюбні відносини і спільне господарство не ведуть. Основною причиною розпаду сім'ї, вважає різні принципи на побудову шлюбних та сімейних відносин, примирення вважає не можливим. Відповідач подала заяву, якою позовні вимоги визнала у повному обсязі. Відповідно до положень частини 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановлює ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Зважаючи на те, що відповідач подала письмову заяву, якою безумовно визнала позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому, судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Тому, оскільки позивач просить суд захистити її порушене право способом, який передбачений законом, зокрема шляхом розірвання шлюбу, а відповідач при цьому визнає вказані вимоги, суд вважає, що вони підлягають задоволенню.

Outcome: approved