Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

20 липня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 17 листопада 2007 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого вони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Стосунки між сторонами "розладились", зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Позивач проживає з іншою жінкою, сімейного життя з відповідачем не веде, шлюбних стосунків не підтримує, фактично сім`я припинила існування. Дитина зареєстрована та проживає разом з відповідачем, спір щодо її утримання відсутній. У зв`язку з наведеним, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Відповідач [PERSON] відзиву на позов не подала. Ухвалою судді від 09 серпня 2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін і відкрито провадження у справі. 20 вересня 2021 року через канцелярію суду відповідачем [PERSON] було подано клопотання, у якому вона просить надати їй та позивачеві строк для примирення строком 6 місяців, а провадження у справі зупинити до закінчення цього строку. Разом з тим, 20 вересня 2021 року відповідачем було подано до суду клопотання про призначення справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 27 вересня 2021 року за клопотанням відповідача [PERSON] був здійснений перехід з розгляду справи у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, пояснивши при цьому у заяві, що з травня 2021 року він проживає з іншою жінкою, з якою перебуває у фактичних шлюбних відносинах, веде з нею спільне господарство, крім того, жінка, з якою він проживає, вагітна і він є батьком їх майбутньої дитини, додав, що заперечує проти надання сторонам строку на примирення, оскільки це суперечить його інтересам, адже він має намір укласти шлюб з іншою жінкою, яка чекає на дитину від нього. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення та довідка про доставку SMS, відповідно до поданої відповідачем заявки; подала суду клопотання, у якому просить відкласти розгляд справи на іншу дату, у зв`язку з її хворобою, на підтвердження чого доказів суду не надала. Оскільки відповідачем [PERSON] до заяви про відкладення розгляду справи в судовому засіданні через її хворобу не надано доказів щодо її хвороби і, відповідно, неможливості з`явитися у судове засідання, суд визнає неявку відповідача у судове засідання без поважних причин і приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з установлених у судовому засіданні таких обставин. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 17 листопада 2007 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області було зроблено відповідний актовий запис № 603 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 17 листопада 2007 року (а.с. 10). [INFO] у сторін від шлюбу народився син [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про його народження, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 11). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 5 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами 3 та 4 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини першої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України). Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За змістом указаної норми заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком. Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВС від 03 грудня 2020 року у справі № 456/848/16. Судом установлено, що на день ухвалення цього рішення суду через взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги між сторонами, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання позивача їх поновлення, збереження сім`ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами наразі припинені, спільне господарство вони разом не ведуть та проживають окремо. Позивач проживає з іншою жінкою, яка чекає на дитину і позивач визнає себе її батьком. З огляду на повідомлені позивачем у заявах по суті справи обставини сімейного життя сторін, ураховуючи те, що позивач не бажає зберігати подружні відносини з відповідачем, суд приходить до висновку про недоцільність надання сторонам строку на примирення. Таким чином, ураховуючи обставини, установлені судом, відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім`я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved