Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

26 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до Пологівського районного суду Запорізької області із зазначеним позовом до відповідачів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Відповідно до договору про влаштування дітей на виховання та спільне проживання у прийомній сім'ї від 25 травня 2016 року дитина передана на виховання до сім'ї позивача. Батьки дитини не цікавляться життям своєї доньки, байдуже ставляться до її благополуччя і розвитку, ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, матеріальної підтримки на утримання дитини не надають. Тому позивач просить суд постановити судове рішення, яким позбавити [PERSON] і [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітньої доньки [PERSON], а також з урахуванням заяви від 17 листопада 2016 року просить стягнути з відповідачів аліменти на її користь у розмірі по 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідачів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також просить покласти на відповідачів судові витрати, пов'язані з розглядом даної справи. У судове засідання 08 грудня 2016 року позивач надала письмову заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність. Свої уточнені позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити в повному обсязі. Не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення згідно ч.1 ст.224 ЦПК України (а.с.51). Відповідачі у судове засідання не явилися, уповноважених представників не направили, заяв про розгляд справи без їх участі не надали, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені шляхом розміщення відповідного оголошення у газеті «Запорізька правда» від 01 грудня 2016 року №47 (23731) - а.с.50. Представники третьої особи за довіреностями [PERSON] і [PERSON] у судове засідання надали письмові заяви, в якій просять справу розглянути за їх відсутності, вважають позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Також надали до суду висновок Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області як органу опіки та піклування про виконання батьківських обов'язків [PERSON] та [PERSON] від 17 листопада 2016 року №01-33/1087. Представник третьої особи [PERSON] в своїй заяві до суду від 08 грудня 2016 року висновок від 17 листопада 2016 року підтримала, не заперечує проти постановлення у справі заочного рішення відповідно до вимог ч.1 ст.224 ЦПК України (а.с.39,53). На підставі ч.2 ст197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу у їх відсутність без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно із ч.2 ст.224 ЦПК України у разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи неявку у судове засідання усіх належним чином повідомлених відповідачів, від яких не надійшло заяв про розгляд справи за їх відсутності, а також думку позивача про можливість заочного розгляду справи в порядку ч.1 ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити у даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відсутність відповідачів за правилами ч.1 ст.224 ЦПК України. Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем, думку представників третьої особи щодо позову, дослідивши письмові докази у справі в їх сукупності, встановив наступне. Як вбачається із копій паспортів відповідачів у справі, вони перебували в зареєстрованому шлюбі з 03 березня 1999 року. На підставі рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 06 грудня 2013 року у справі №324/2637/13-ц, яке набрало законної сили 17 грудня 2013 року, шлюб між сторонами було розірвано (а.с.5-6). З копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Пологівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 18 травня 2016 року, а також із копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.7, 13). У травні 2016 року [PERSON] була відібрана у матері у зв'язку із загрозою її життю та здоров'ю та влаштована до педіатричного відділення КУ «Пологівська ЦРЛ», звідки батьки чи інші родичі дитину забирати відмовилися, про що був складений акт закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забирати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров'я від 16 травня 2016 року. Також у вказаному акті зазначено, що мати зловживає алкогольними напоями, неодноразово залишала дитину бездоглядною, дівчинка не отримувала належного піклування та уваги з боку матері, існувала загроза її життю та здоров'ю. Мати місце проживання змінила, дитину не відвідувала, питання про її повернення не порушувала. Батько не виявляє інтересу до життя дитини взагалі, жодного разу не відвідав доньку, її життям, здоров'ям не цікавився, намірів виховувати та утримувати доньку не має. Батько розлучений з матір'ю з 17 грудня 2013 року, проживає окремо з двома дітьми (а.с.8). Аналогічні відомості викладені і у висновку Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області як органу опіки та піклування від 17 листопада 2016 року №01-33/1087 про доцільність позбавлення батьківських прав громадян [PERSON] та [PERSON] стосовно їх малолітньої доньки [PERSON], [INFO], оскільки вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків (а.с.40-42). Відповідно до копії розпорядження голови Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області від 25 травня 2016 року №194 «Про створення прийомної сім'ї [PERSON] і [PERSON] та влаштування на виховання і спільне проживання дітей, позбавлених батьківського піклування, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]», а також копії договору про влаштування дітей на виховання та спільне проживання у прийомній сім'ї від 25 травня 2016 року №25, [PERSON] передана на виховання та спільне проживання у прийомну сім'ю [PERSON] та [PERSON], де і перебуває станом на час розгляду справи (а.с.9-12). З аналізу добутих у судовому засіданні доказів судом встановлено, що відповідачі самоусунулися від виконання батьківських обов'язків щодо виховання та утримання своєї малолітньої доньки, матеріально її не утримують, не піклуються про її духовний та фізичний розвиток, не відвідують доньку у прийомній сім'ї і не цікавляться нею, фактично переклавши свої батьківські обов'язки на плечі прийомної родини. Прийомна сім'я зарекомендувала себе як добропорядні, виховані, спокійні і врівноважені люди, турботливі батьки, які сумлінно виконують свої обов'язки по вихованню та утриманню малолітньої [PERSON] Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. На підставі наведеного вище суд дійшов до висновку, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню своєї малолітньої доньки, що є підставою для позбавлення їх батьківських прав. Суд також враховує, що відповідно до ч.3 ст.166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як вбачається з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Із позовної заяви і доданих до неї матеріалів судом встановлено, що дитина проживає у прийомній сім'ї, відповідачі у справі працездатні, але не мають постійного місця роботи, за віком і станом здоров'я можуть сплачувати аліменти на утримання дитини, батько дитини має на утриманні ще двох дітей. Судом також враховано положення абз.4 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року №3, у якому наголошується, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України, а відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. У зв'язку з цим суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] щодо стягнення з відповідачів аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі по 1/4 частині з усіх видів заробітку відповідачів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також суд зазначає, що аліменти підлягають стягненню від дня пред`явлення позову, тобто з 26 серпня 2016 року, і до досягнення дитиною повноліття. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі суд керувався положеннями ч.1 ст.88 ЦПК України, згідно із якими стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача суд стягує 551,20 грн. понесених позивачем витрат зі сплати судового збору і 180 грн. витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідачів до суду (а.с.1,52). На підставі викладеного,

Outcome: approved