Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Позовна заява мотивована тим, що 20.04.2013 року [PERSON] позичив від [PERSON] кошти у сумі 18600,00 євро. Вказану суму відповідач, згідно розписки від 04.04.2014, зобов"язався повернути до 27.05.2014 року. Також [PERSON] позичив від [PERSON] кошти в сумі 2600,00 євро, про що була складена розписка, зі строком повернення до 13.04.2014 року. У зазначений термін та до сьогоднішнього дня [PERSON] боргу не повернув, незаважаючи на неодноразові звернення до нього з проханням повернути кошти. Позивач просить стягнути з [PERSON] борг у сумі 412552,00 грн. та судовий збір в розмірі 3654,00 грн. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити. Відповідач будучи повідомлений про день, час та місце розгляду справи належним чином своєчасно, про що свідчать судові розписки, наявні в матеріалах справи, в судове засідання з невідомих суду причин повторно не з'явився і від нього не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки, тому на підставі ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Розглядаючи вказану справу на підставі наведених і встановлених у судовому засідання фактів суд констатує, що вони регулюються правовідносинами, визначеними нормами Цивільного кодексу України. Так, відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору і вимог закону. Як встановлено в судовому засіданні, 20.04.2013 року [PERSON] отримав в борг від [PERSON] кошти в сумі 18600,00 євро, про що 04.04.2014 року було складено розписку, із зазначеним строком повернення коштів, а саме 27.05.2014 року (а.с. 7). Також [PERSON] отримав в боргу кошти в сумі 2600,00 євро, про що була складена розписка, із зазначеним строком повернення коштів, а саме 13.04.2014 року (а.с. 6). Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. У зазначений термін до сьогоднішнього дня відповідач [PERSON] борг не повернув, незважаючи на неодноразові звернення до нього позивача про повернення боргу згідно боргової розписки. Відповідно до ч. 1, 2 ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. А за ч.1 ст. 1049 КЦ України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку встановлені договором. Як встановлено в судовому засіданні, кошти в сумі 18600,00 євро, були передані 20.04.2013 за правилами ст.1046 ЦК України, яка передбачає, що договір вважається укладеним з моменту передання грошей, що стверджується розпискою від 04.04.2014 року (а.с. 7). Також факт передачі коштів в сумі 2600,00 євро, підтверджується розпискою (а.с. 6). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязується повернути позикодавцеві кошти у строк та в порядку , що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві коштів. Згідно ст. 60 ЦК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. А тому, з врахуванням викладеного та беручи до уваги встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення і з відповідача слід стягнути на користь позивача 21200 євро, що по офіційному курсу НБУ станом на 22.12.2014 року становить 412552,00 гривень боргу за договором позики. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатив 3654,00 гривень судового збору (а.с.1-2), а відтак, з урахуванням вищенаведеного понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved