Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Територіальної громади сіл Долиняни та Кривохижинці в особі Долинянської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позов мотивував тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Після її смерті залишилось спадкове майно - земельна частка (пай) розміром 3,05 в умовних кадастрових гектарах на землях, що перебували у колективній власності КСП «Весна» с. Долиняни Мурованокуриловецького району Вінницької області (сертифікат серії ВН № 0262828). Він являється єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , спадщину прийняв у встановленому законом порядку. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в нотаріальній конторі не в змозі, оскільки правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) було втрачено, тому змушений звернутися до суду для оформлення своїх спадкових прав. Просив суд визнати за ним право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 12.11.2019 було прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження. Вказаною ухвалою витребувано з Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи № 414/2002 заведену щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 03.12.2019 витребувано з канцелярії Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області матеріали цивільної справи № 139/1219/18 за позовом [PERSON] до Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину. Ухвалою суду від 03.12.2019 у справі закрито підготовче провадження та призначено її до судового розгляду по суті на 09.01.2020. Вказаною ухвалою судом визнано явку сторін в судове засідання обов`язковою. 09.01.2020 судове засідання було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючої судді на лікарняному. Розгляд справи перенесено на 29.01.2020. Позивач в судовому засіданні позов підтримав за обставин у ньому викладених, просив його задовольнити. Щодо заяви нотаріуса про підробку заповіту зазначив, що йому не відомо чи зареєстроване кримінальне провадження по заяві державного нотаріуса, чи проводиться досудове розслідування. Особисто його ніхто в поліцію не викликав, будь-яких пояснень не відбирав. Зазначив, що заповіт був складений [PERSON] в присутності її синів та є дійсним. Відповідач копію ухвали від 12.11.2019 та доданих до неї матеріалів отримав, однак відзиву до суду не направив. В судовому засіданні представник відповідача заяву про визнання позову підтримав, щодо заяви нотаріуса про підробку заповіту зазначив, що до сільської ради приїжджав дільничний інспектор, опитував секретаря сільської ради, ними були підняти всі заповіти, які посвідчувалися секретарями виконавчого комітету Долинянської сільської ради. Було встановлено, що більшість заповітів має таку ж саму форму як і заповіт [PERSON] . Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] у с. Долиняни Мурованокуриловецького району Вінницької області померла [PERSON] (а.с. 6). [PERSON] належало право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП "Весна" с. Долиняни, розміром 3,05 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0262828. Вартість земельної частки (паю) становить 82364 грн 97 коп. Державний акт на земельну ділянку не видавався (а.с. 10-11). При житті, 20 травня 1996 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, все те, на що матиме право, заповіла [PERSON] (а.с. 7). Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст. 534 ЦК УРСР (1963 р.), кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Копією заповіту (а.с. 7), копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 6), довідкою Долинянської сільської ради № 409 від 23.10.2018 (а.с. 9) стверджується, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , спадщину прийняв шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Інші спадкоємці крім позивача, як за законом так і за заповітом відсутні. Зокрема, вказане слідує з копії спадкової справи № 414/2002 заведеної щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , що знаходиться в матеріалах оглянутої в судовому засіданні цивільної справи № 139/1219/18 за позовом [PERSON] до Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину. Позивач 06.11.2008 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належну спадкодавцеві частку у статутному фонді ТОВ «МТС-Агромаш». Свідоцтво про право на спадщину за законом видане [PERSON] 16.09.2002, визнане недійсним згідно рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 02.05.2019. Однак оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору позивач не може, оскільки оригінал сертифіката, що посвідчував право [PERSON] на земельну частку (пай) серія ВН № 0262828 втрачено (а.с. 8, 12). Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач позов визнав повністю і його задоволення, не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай), після смерті [PERSON] . Судом враховано, що згідно повідомлення державного нотаріуса, останній, 22.11.2019 звернувся до органу поліції із заявою про підробку заповіту вчиненого 20 травня 1996 року [PERSON] . Разом з тим, на час розгляду цієї справи у суду відсутні відомості про те, що на підставі вказаної заяви до ЄРДР внесено відомості про кримінальне провадження, що досудове розслідування у ньому закінчено, а справу з обвинувальним актом передано до суду. Відповідно до положень ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Таким чином, у цій справі відсутні підстави для зупинення у ній провадження до надання правоохоронними органами оцінки заяви нотаріуса про вчинення кримінального правопорушення. Також, у суду відсутні будь-які відомості про недійсність (нечинність) заповіту [PERSON] , а тому на час розгляду даної справи суд виходить із його належності та чинності. Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, у разі встановлення в порядку кримінального судочинства факту підробки заповіту на підставі якого судом винесено рішення, вказане може бути підставою для перегляду даного судового рішення за нововиявленими обставинами. Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 824 грн (а.с. 1). Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, позивачем не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого ним судового збору, у зв`язку з визнанням відповідачем позову.

Outcome: approved