Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

20 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] народження, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше встановленого законом мінімуму до повноліття сина, тобто до [INFO] року. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що від шлюбу з відповідачем народився син [PERSON], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач на протязі останніх кількох місяців проживає окремо від сім'ї, не бажає добровільно брати участь у забезпеченні сина, позивач вважала, що є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій підтримала позов в повному обсязі. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій визнав позовні вимоги у повному обсязі. Дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] народження. На підтвердження цього факту до матеріалів справи долучено копію свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 03.02.2012року виконавчим комітетом Кочкуватської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (а.с.2). Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25.09.2011 року виконавчим комітетом Кочкуватської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (а.с.4). З довідки виконкому Кочкуватської сільської ради від 22.03.2016року №172 вбачається, що дитина проживає разом з позивачем (а.с.5). Вирішуючи спір, що виник з сімейних правовідносин, суд виходить з такого. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 180 СК України врегульовано, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі відповідно до ч.1 ст.183 СК України. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до ст.79 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються, зокрема, позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. З урахуванням того, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивач у справі звільнена від сплати судового збору, судовий збір у розмірі 551грн.20коп. слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved