Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Крупецької сільської Ради Радивилівського району Рівненської області, Ситненської гімназії Крупецької сільської Ради Радивилівського району Рівненської області про визнання незаконними та скасування наказу відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Крупецької сільської Ради Радивилівського району №126-к від 13.11.2017 року «Про звільнення [PERSON] », та поновлення на посаді вчителя фізичної культури за сумісництвом з 13.11.2017 року, стягнення з відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Крупецької сільської Ради Радивилівського району середньомісячний заробіток за весь час вимушеного прогулу. В обгрунтування позовних вимог вказує, що відповідно до наказу відділу освіти Радивилівської районної державної адміністрації від 16.11.2016 року №206-к «Про призначення [PERSON] », його було прийнято на роботу на посаду вчителя фізичної культури Ситненської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів за сумісництвом з 17.11.2016 року. Відповідно до наказу відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Крупецької сільської ради від 13.11.2017 року №126-к його було звільнено з посади вчителя-сумісника Ситненської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Крупецької сільської ради на підставі ст.43-1 КЗпП України. Підставою звільнення стали наказ Ситненської ЗОШ І-ІІІ ступенів від 12.09.2017 року «Про зміну істотних умов праці [PERSON] вчителя-сумісника Ситненської ЗОШ І-ІІІ ступенів» та подання директора Ситненської ЗОШ І-ІІІ ступенів Крупецької сільської ради від 13.11.2017 року №75. Позивач вважає, що його звільнення відбулось без дотримання встановленого законом порядку та без зазначення в наказу суті звільнення. Окрім того, звільнення його відбулося на підставі подання директора школи та наказу про його звільнення, який винесено начальником відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Крупецької сільської ради, в той час як відповідно до Закону України «Про загальну середню освіту» (із змінами від 05.09.2017 року), повноваження щодо звільнення педагогічних працівників закладу загальної середньої освіти призначаються на посади та звільняються з посад керівником цього закладу, тобто директором школи. Також, позивач вказує, що з наказом про його звільнення його не було ознайомлено та всупереч вимогам законодавства йому не була вручена його копія. Звертаючись до суду за захистом своїх порушених прав, позивач просить визнати незаконним та скасувати наказ про його звільнення, поновити на посаді та стягнути з відповідача середньомісячний заробіток за весь час вимушеного прогулу. Ухвалою суду від 16 листопада 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Відповідачем 27.12.2018 року подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги [PERSON] не визнає, просить відмовити в їх задоволенні. Відповідач вказує, що 01 вересня 2017 року була проведена тарифікація годин Ситненської ЗОШ І-ІІІ ступенів, в результаті чого забезпечити вчителя сумісника [PERSON] годинним навантаженням виявилось неможливим, оскільки в першу чергу було тарифіковано основного вчителя фізичної культури. 12 вересня 2017 року було винесено наказ про зміну істотних умов праці вчителя-сумісника [PERSON] з наступним вивільненням з роботи. [PERSON] відмовився ознайомитись із вказаним наказом, про що було складено акт від 12.09.2017 року. Зі спливом 2-місячного строку на основі подання директора Ситненської ЗОШ І-ІІІ ступенів Фаєвської М. був виданий наказ №126-к від 13.11.2017 року про звільнення [PERSON] з посади вчителя-сумісника Ситенської ЗОШ І-ІІІ ступені на підставі ст.43-1 КЗпП України. За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями року справу передано для розгляду судді Радивилівського районного суду Троцюк В.О. Ухвалою від 11 січня 2021 року справа прийнята до свого провадження, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. За клопотанням позивача ухвалою суду від 18 лютого 2021 року залучено до участі у справі правонаступника Ситненської гімназії Крупецької сільської ради Ситненський ліцей Крупецької сільської ради Рівненської області. Вказаною ухвалою позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано позивачу строку для усунення виявлених недоліків, а саме сплати судового збору в розмірі 704,80 грн. 22.02.2021 року позивачем подано заяву про усунення недоліків та сплачено судовий збір в розмірі 2144,40 гривень. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності та за участі його представника [PERSON] . Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві та поясненням по суті позову від 01.11.2021 року. Просить визнати незаконним та скасувати наказ про звільнення [PERSON] , поновити [PERSON] по посаді вчителя-сумісника Ситненського ліцею Крупецької сільської ради, стягнути з відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Крупецької сільської ради середньомісячний заробіток на весь час вимушеного прогулу з 13.11.2017 року по дату постановлення рішенням, в врахуванням підвищеного посадового окладу та виходячи із розрахунку посадового окладу на час винесення рішення судом в розмірі 7107,10 грн. Згідно поданого позивачем розрахунку середньомісячного заробітку за період з 13.11.2017 року по 02.11.2021 року, його розмір становить 319756,33 гривень. Також просить постановити рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за один місяць до негайного виконання. Представник відповідача відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Крупецької сільської Ради Дубенського району Рівненської області Салійчук Н.В. позов не визнала. Згідно відзиву на позов та пояснень наданих в судовому засіданні, звільнення [PERSON] відбулося згідно вимог законодавства. В зв`язку з тим, що при розподілі щотижневого навантаження між вчителями Ситненської ЗОШ І-ІІІ ступенів, в першу чергу було забезпечено годинами основних працівників. Оскільки, забезпечити [PERSON] , який працював на посаді вчителя фізичної культури за сумісництвом, годинами в тижневому навантаженні виявилось неможливим, його було попереджено про зміни істотних умов праці. Після спливу 2 місяців, [PERSON] був звільнений із посади вчителя фізичної культури Ситненської ЗОШ І-ІІІ ступенів за сумісництвом. Представник співвідповідача Ситненського ліцею (правонаступника Ситненської ЗОШ І-ІІІ ступенів Крупецької сільської Ради Радивилівського району) Фаєвська М.В, яка є директором даного навчального закладу, позов не визнала. [PERSON] пояснила, що 13.11.2017 року із кадрового підрозділу відділу освіти Крупецької сільської Ради їй повідомили про необхідність підготовки подання про звільнення [PERSON] із займаної посади. Також вказала, що з 01 вересня 2017 року [PERSON] на роботу не приходив та жодних зауважень щодо того, що йому не визначено години навантаження не висловлював. Про те, що [PERSON] не згідний зі своїм звільненням, вона дізналася лише отримавши повістку до суду. Суд, заслухавши пояснення представників сторін процесу, дослідивши письмові докази, з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1\~ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1\~ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1\~ст. 13 ЦПК України). Згідно\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 43 Конституції України\~визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Статтею 5-1 КЗпП України\~визначено гарантії забезпечення права громадян на працю. Так, держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи (пункт 6 частини 1статті 5-1\~КЗпП України). Частиною другою\~статті 2 КЗпП України\~передбачено, що працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Згідно зі\~статтею 21 КЗпП\~працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної творчої праці, уклавши трудовий договір на одному або одночасно на кількох підприємствах, в установах, організаціях (далі підприємство). Це дає змогу працівникам, крім основного трудового договору, укладати трудові договори про роботу за сумісництвом на інших підприємствах. Таких договорів працівник може укласти кілька, тобто працювати за сумісництвом він може не на одному підприємстві. Наказом відділу освіти Радивилівської районної державної адміністрації №206-к від 16.11.2016 року «Про призначення [PERSON] » призначено [PERSON] , тренера-викладача комплексної дитячо-юнацької спортивної школи, на посаду вчителя фізичної культури Ситненської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, за сумісництвом з 17 листопада 2016 року. (а.с.17) Згідно наказу начальника відділу освіти, культури, туризму та спорту Крупецької сільської Ради Радивилівського району Сови М.М. №168 від 12.09.2017 року «Про зміну істотних умов праці [PERSON] , вчителя-сумісника Ситненської ЗОШ І-ІІІ ступенів» [PERSON] було попереджено про зміну істотних умов праці з 13 листопада 2017 року (а.с.31) Комісія відділу освіти, культури, туризму, молоді і спорту Крупецької сільської ради склала акт про те, що вчитель-сумісник Ситненської ЗОШ І-ІІІ ступенів відмовився підписати наказ №168 від 12.09.2017 «Про зміну істотних умов праці [PERSON] , вчителя-сумісника Ситненської ЗОШ І-ІІІ ступенів» (а.с.32) Директор Ситненської ЗОШ І-ІІІ ступенів Фаєвська М. 13.11.2017 року внесла подання начальнику відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Крупецької сільської ради про звільнення [PERSON] вчителя-сумісника із займаної посади з 13.11.2017 року. (а.с.33) Наказом начальника відділу освіти, культури, туризму та спорту Крупецької сільської ради Радивилівського району Сови М.М. №126-к від 13.11.2017 року [PERSON] звільнено з посади вчителя-сумісника Ситненської загальноосвітньої школи I-III ступенів з 13.11.2017 року згідно ст.43-1 Кодексу законів про працю України. Підставами наказу про звільнення визначено наказ №168 від 12.09.2017 року та подання директора школи №75 від 13.11.2017 року (а.с.34). Відповідно до\~ст.\~26\~Закону України\~«Про загальну\~середню освіту»\~(651-XIV\~від 13.05.1999) чинного на день виникнення спірних відносин, трудові відносини в системі загальної середньої освіти регулюються законодавством України про працю,\~Законом України "Про освіту", цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Частиною 2 статті 26 вказаного Закону заступник керівника, педагогічні та інші працівники закладу загальної середньої освіти призначаються на посади та звільняються з посад керівником цього закладу.\~ В порушення норм вищевказаного закону, звільнення [PERSON] відбулося на підставі подання №75 від 13.11.2017 року директора Ситненської загальноосвітньої школи I-III ступенів Фаєвської М.В. наказом начальника відділу освіти, культури, туризму та спорту Крупецької сільської Ради Радивилівського району Сови М.М. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що при звільненні [PERSON] із посади вчителя фізичної культури Ситненської загальноосвітньої школи I-III ступенів 13.11.2017 року за сумісництвом були порушені його трудові права. Відповідно до ч.1\~ст.235 КЗпП України\~у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Таким чином, суд вважає, що відповідач порушив порядок звільнення позивача, передбачений Законом України «Про загальну середню освіту», не дотримавши прав та гарантій наданих працівникові\~Кодексом законів про працю України, а тому вважає, що [PERSON] слід поновити на посаді вчителя фізичної культури Ситненської загальноосвітньої школи I-III ступенів за сумісництвом. Відповідно, підлягає скасуванню як незаконний наказ начальника відділу освіти, культури, туризму та спорту Крупецької сільської Ради Радивилівського району Сови М.М. №126-к від 13.11.2017 року про звільнення [PERSON] . Щодо позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд зазнає наступне. Відповідно до ст. 235 КЗпП України в разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати. Положення статті 235 КЗпП України встановлюють відповідальність роботодавця у вигляді стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу працівника з метою компенсації йому втрат від неотримання зарплати чи неможливості працевлаштування. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок). Основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період. Рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу приймається судом одночасно з рішенням про поновлення на роботі.\~ Таким чином, оскільки звільнення [PERSON] мало місце без законної підстави, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14.11.2017 року по 02.11.2021 рік. Згідно довідки відділу освіти, культури, туризму та спорту Крупецької сільської ради Радивилівського району №01-20/1603 від 27.12.2018 року, враховуючи, що [PERSON] працював на посаді вчителя фізичної культури за сумісництвом та отримував заробітну плату за фактично відпрацьовані години, а з червня 2017 року фактичні години ним не викладались, тому довідка про середньомісячну заробітну плату станом на 13.11.2017 року не може бути видана. (а.с.27) Згідно довідки відділу освіти, культури, туризму та спорту Крупецької сільської ради Радивилівського району №01-20/262 від 28.02.2019 року посадовий оклад вчителя відповідної категорії, яку займав [PERSON] на дату його звільнення складав 4075,00 гривень. [PERSON] отримував заробітку плату за фактично відпрацьовані години, а саме за 6 (шість) фактичних годин на тиждень при 18-годинному робочому тижні. (а.с.53) Згідно роз`яснень, які містяться в п.32\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року №9, у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Відповідно до довідки про доходи [PERSON] вчителя сумісника Ситненської ЗОШ І-ІІІ ступенів становив: за квітень 2017 року 3197,20 гривень, за травень 2017 року 2179,91 гривень. (а.с.30) Обчислення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу здійснюється у відповідності до\~ст.27 Закону України «Про оплату праці»\~та відповідно до вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 8 лютого 1995 року. Відповідно до п. 2 вищевказаного Порядку, у разі обчислення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Позивачем надано суду розрахунок розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 13.11.2017 року по 02.11.2021 року, який обраховано в сумі 319756,33 гривень, виходячи з посадового окладу з врахуванням коригуючого коефіцієнту в розмірі 6712,87 гривень. Однак, суд не погоджується з таким розрахунком, оскільки відповідачем надано довідку, відповідно до якої посадовий оклад [PERSON] на час звільнення становив 4075,00 гривень. Так, період вимушеного прогулу становить: з 14 листопада 2017 року (наступний день після звільнення позивача) по 02 листопада 2021 року (дата ухвалення судового рішення). Тому, з урахуванням положень Порядку, та враховуючи дані довідки наданої відповідачем, суд доходить висновку, що розмір середнього заробітку позивача за час вимушеного прогулу становить 94421,93 гривень (виходячи з 6 годинного тижневого навантаження та посадового окладу на день звільнення в розмірі 1987,83 гривень): за листопад та грудень 2017 року 2981,75 гривень, за січень-грудень 2018 року 23853,96 гривень, за січень-грудень 2019 року 23853,96 гривень, за січень-грудень 2020 року 23853,96 гривень, за січень-жовтень 2021 року 19878,30 гривень. На підставі викладених норм права, враховуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а в разі відмови в позові покладається на позивача. Позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн. Оскільки, позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення, з відповідача необхідно стягнути на користь [PERSON] понесені судові витрати.

Outcome: approved