Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, 3 % річних, інфляційних, процентів, відшкодування моральної шкоди, мотивуючи його тим, що 26.05.2015 р. вониз відповідачем уклали договір позики, відповідно до якого [PERSON] позичила у нього 30000,00 дол. США, які зобов'язалась повернути до 12.06.2015 р. Свої зобов'язання за договором позики [PERSON] виконала частково, повернувши йому 3950,00 дол. США. Решту боргу [PERSON] добровільно не повертає, у зв'язку з чим станом на 10.08.2015 р. утворилась заборгованість, яка складається з наступного: 630410, 00 грн. (що еквівалентно 26050,00 дол. США) - основний борг, 76233,29 грн. - проценти за користування позикою (розраховані відповідно до подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення), 2901,61 грн. - 3 % річних, 9034,14 грн. - інфляційні. Крім того, відповідачем йому спричинено моральну шкоду, яку він оцінює у 5000,00 грн., яка полягає у стражданнях через негаразди в сім"ї в зв"язку з неповерненням позики відповідачем. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав за викладених в позовній заяві обставин, просить його задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. (а.с. 30) З'ясувавши думку позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача відповідно до гл. 8 розд. ІІІ ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до розписки про отримання коштів від 26.05.2015 р. відповідач [PERSON] позичила 30000,00 дол. США у [PERSON] на строк до 12.06.2015 р. (а.с. 43) Свої зобов'язання за договором позики [PERSON] виконала частково, повернувши позивачу 3950,00 дол. США (про зазначене стверджує позивач). Отже, на час розгляду справи сума боргу за договором позики становить 26050,00 дол. США. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ч. 2 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) в строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ч. 1 ЦК України). На підставі викладеного суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики в розмірі 595503,00 грн. (що еквівалентно 26050,00 дол. США згідно з офіційним курсом НБУ станом на 28.10.2015 р.). Відповідно до ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З 12.06.2015 р. [PERSON] прострочує виконання грошового зобов'язання, три проценти річних від простроченої суми складає 2901,61 грн., інфляційні - 9034,14 грн. Відповідно до ст. 1048 ч. 1 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Оскільки договором позики сторін не передбачено сплату процентів за користування позикою, вимоги позову в цій частині задоволенню не підлягають. Правовідносини, що існують між сторонами, є зобов'язальними. У разі порушення зобов'язання моральна шкода може відшкодовуватися лише тоді, якщо це встановлено договором або законом (ст. 611 ЦК України). Оскільки в укладеному між сторонами договорі позики не передбачено за невиконання умов договору відшкодування моральної шкоди, позов у цій частині не підлягає задоволенню. На підставі викладеного суд прийшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобов'язань, зокрема, позики, визначив, якими нормами права вони регулюються, встановив, що права позивача відповідачем порушені, тому вони підлягають захисту. Відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача 3122,71 грн. судового збору.

Outcome: approved