overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

22.08.2017 заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що після смерті свого батька [PERSON], він звернувся до нотаріуса, аби оформити спадщину, проте останнім йому було відмовлено, оскільки відсутні документи, які б достеменно підтверджували родинні відносини між заявником та [PERSON]. Сторони у судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Заявник надав суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Враховуючи вищевикладені обставини, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, та докази, надані в їх обґрунтування, вважає, що зазначені в заяві вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Так судом встановлено, що заявник [PERSON] народився 29.09.1973 у с. Борщів Радомишльського району Житомирської області, у Свідоцтві про народження від 23.10.1973 серії І-ТП № 363522 його батьками вказані: батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с.5,7). [PERSON] помер 05.03.2017 у віці 66 років у с. Борщів Радомишльського району Житомирської області, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть від 09.03.2017 серії І-ТП № 297769 (а.с.8). [PERSON] має намір оформити спадкові права після смерті батька, проте, відсутність документів, що підтверджують факт родинних відносин між заявником та [PERSON], створює труднощі в оформленні спадщини заявником. Відповідно до Довідки від 13.07.2017 № 519, виданої Борщівською сільською радою Радомишльського району Житомирської області, [PERSON], який помер 05.03.2017, є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.9). Встановлення факту родинних відносин має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для оформлення спадкових прав після смерті [PERSON]. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", відповідно до п. 1 ст. 273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують про наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту родинних відносин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

22.09.2007р. в м. Конотопі с. Підлипне помер [PERSON] (а.с.4). Після померлого відкрилася спадщина, яка складається з земельних ділянок площами 3,94 га та 4,2 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованих на території Ворожбянської сільської ради Лебединського району Сумської області.(а.с.11) У серпні 2014 року позивач звернувся до суду зі вказаною вище позовною заявою, посилаючись на те, що пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки має похилий вік, глухонімий, інвалід третьої групи з дитинства. В квітні 2014 року стало відомо, що батько на його ім"я залишив заповіт посвідчений секретарем Ворожбянської сільської ради Лебединського району. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Відповідачка [PERSON], діюча в свої інтересах і на підставі довіреності в інтересах своєї матері [PERSON] позовні вимоги визнала. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, а при ухваленні судового рішення покладалася на розсуд суду.(а.с. 63 ) Залучені до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Конотопська міська державна нотаріальна контора, Управління держземагенства у Лебединському районі Сумської області, Ворожбянська сільська рада Лебединського району Сумської області просили справу розгладити у їх відсутність. Проти задоволення вимог не заперечували. Крім того нотаріальна контора повідомила, що після померлого 22.09.2007р. [PERSON] 14.03.2008р. до держнотконтори надійшла заява про прийняття спадщини від онуки померлого [PERSON], яка приймає грошові внески згідно заповіту посвідченого 21.01.2005р. секретарем Ворожбянської сільської ради Лебединського р-ну та земельну ділянку приймає за законом. Того ж дня надійшла заява про відмову від спадкування обовязкової частки у спадщині та спадкуваня за законом від дочки померлого [PERSON] на користь онучок спадкодавця [PERSON] та [PERSON] На підставі вищевказаних заяв заведена с/с 238/2008 рік. Інших заяв про прийняття або про відмову від спадщини не надходило. (а.с.32,41-45) Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. 30.04.2008р. у зв"язку з реєстрацією шлюбу [PERSON] присвоєне прізвище Листрова.(а.с.55)\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, а згідно ч.3 ст. 1272 цього Кодексу за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні достеменно встановлено, що строк для прийняття спадщини позивачем пропущений з поважних причин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

22.09.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. У заяві позивач вказав, що є наймачами квартири, але крім нього в квартирі зареєстровані відповідачі, які не проживають в квартирі, комунальні послуги не сплачують. Оскільки зняти відповідачів з реєстрації позивач сам не може, тому був змушений звернутися до суду з позовом. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав і просив задовольнити, також не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та представник третьої особи - Заводського РВ Управління державної міграційної служби України у м. Миколаєві в судове засідання не з'явилися, причину неявки суду не повідомили, про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином. За згодою позивача суд ухвалив розглядати справу відповідно до ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що позивач [PERSON] є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. На даний час у спірній квартирі, окрім позивача, зареєстровані його неповнолітній син [PERSON] і відповідачі [PERSON], [PERSON], що підтверджується довідкою Приватного підприємства "ЖЕК-110" за №2161 від 16.09.2014 року. Судом також встановлено, що згідно акту про непроживання від 16.09.2014 року відповідачі в спірній квартирі не проживають з 1998 року у зв'язку із зміною місця проживання в р. Хорватія. Як вбачається з матеріалів справи, особистих речей відповідачів в квартирі не має, участі в оплаті за квартиру і комунальні послуги вони не приймають і будь-який зв'язок із спірною квартирою не підтримують. Таким чином, у зв'язку з тим, що відповідачі не мешкають у спірній квартирі без поважних причин, тобто більше як 6 місяців, то на підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України, їх можна визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. Суд зазначає, що при розгляді справи будь- яких перешкод для проживання відповідачів у спірній квартирі з боку позивача, судом встановлено не було. Крім того, подальша реєстрація відповідачів [PERSON], [PERSON] у спірній квартирі пов'язана з тим, що позивач повинен і далі сам сплачувати за комунальні послуги із розрахунку зареєстрованих осіб у квартирі, що порушує його законні права та інтереси.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

22.09.2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вищевказаною позовною заявою до [PERSON], вказуючи на те, що з 08 липня 2014 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом РАЦС Новотроїцького РУЮ, актовий запис №52. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюб із [PERSON] виявився невдалим. Перебуваючи у шлюбі в силу різних життєвих обставин вони не могли зберегти почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Згодом проживання однією сім»єю стало неможливим, на даний момент сім»я фатично розпалася . Вони не проживають разом з серпня 2014 року. Позивач до суду не з»явилась, надала до суду заяву в якій просить розглядати справу без її участі, на задоволенні заявлених вимог наполягає. Відповідач до суду не з»явився, надіслав заяву в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані правовідносини відносяться до сімейних правовідносин і регулюються нормами сімейного законодавства: ст.105 ч.3,110 ч.1,112 Сімейного Кодексу України, роз»ясненями Пленуму ВС України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику розгляду судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя", ст.51 Конституції України, відповідно до яких сім'я охороняється державою. У судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя не можливе. Сім'я зруйнувалася остаточно і відновити її не можливо, адже подружжя тривали час, з серпня 2014 року, не проживає разом, отже слід розірвати шлюб. На підставі зазначеного, ст.105 ч.3,110 ч.1,112 Сімейного Кодексу України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

22.09.2014 р. позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідачі є абонентами КП «ХТМ», проте своїх зобов*язань по сплаті опалення та гарячої води належним чином не виконують, у зв*язку з чим в них утворилась заборгованість за період з 01.02.2011 р. по 28.02.2014 р. у розмірі 3154 грн. 76коп., яку позивач просить стягнути на його користь. В судове засідання представник позивача надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з"явилися, про причину неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, заяви про розгляд справи за їх відсутністю суду не надавали. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідачі зареєстровані та мешкають за адресою: [ADDRESS], отримують теплову енергію у вигляді опалення і підігріву холодної води на потреби гарячого водопостачання та згідно розрахунку мають заборгованість за період з 01.02.2011 р. по 28.02.2014 р. у розмірі 3154 грн. 76коп. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги (електрична енергія, газ та ін.). У відповідності зі ст. 525 ЦК України однобічна відмова від виконання прийнятих зобов'язань не допускається. Згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сім*ї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобов"язанням, що випливають з договору найма. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 р. №630 - плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання. Таким чином, оскільки відповідачі не виконують покладені на них обов'язки щодо своєчасного розрахунку за спожите опалення та гарячу воду, тому сума заборгованості у розмірі 3154 грн. 76коп. за період з 01.02.2011 р. по 28.02.2014р. перед КП «Харківські теплові мережі» підлягає стягненню у судовому порядку. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає також стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

22.09.2015р. до суду заявлено цей позов. В даній заяві позивачка вказала, що з відповідачем від спільного шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. В позовній заяві позивачка зазначила, що батько дитини - відповідач по справі [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має стабільний заробіток, має відмінний стан здоров'я та інших дітей на утриманні не має. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягувати від 22.09.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача [PERSON]. позовні вимоги підтримав повністю, просив стягувати з відповідача аліменти на користь позивачки [PERSON] на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягувати від 22.09.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні, позовні вимоги визнав в повністю, не заперечував щодо їх задоволення. З урахуванням позиції сторін та матеріалів справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивачки задовольнити повністю з таких міркувань. Беззаперечно доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO]., що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 6), але добровільно не виконує свого законного обов'язку по утриманню своєї малолітньої дочки, відповідач працює завідуючим складом у ТОВ "ПК Зоря Поділля". Зазначені правовідносини регулюються: - ст.180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; - ч.1 ст.183 СК України, згідно з якою, частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки, відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманню малолітньої дочки, чим порушує його права, але має нерегулярний і мінливий дохід, то з метою захисту майнових прав дитини, з [PERSON] необхідно стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягувати від 22.09.2015 року і до досягнення дитиною повноліття, що суд визначає з урахуванням майнового стану, а також виходячи із засад розумності, добросовісності і справедливості, а також документально підтверджені витрати по оплаті послуг адвоката. Також необхідно стягнути з відповідача на користь держави 487 грн. 20 коп. судових витрат по оплаті судового збору, відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

22.09.2016р. [PERSON] звернулась до суду з цією заявою, вказуючи, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть, серії [NUMBER] актовий запис № 38. Заповітом від 6 вересня 1999 року, посвідченого Андрушівською сільською радою, зареєстрованого в реєстрі за № 23, все своє майно на випадок своєї смерті, вона залишила [PERSON] Відповідно після смерті [PERSON], відкрилась спадщина до якої входить право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай), серії [NUMBER] видане Погребищенською РДА 28 березня 2000 року. Проте у вказаному сертифікаті Погребищенською РДА зроблене та посвідчене виправлення прізвища власника, прізвище «[PERSON]» виправлене на прізвище «[PERSON]». В зв'язку з невідповідністю зазначених записів заявниця [PERSON], не має змоги оформити спадщину за заповітом. Той факт, що вказаний документ належить [PERSON], підтверджується свідоцтвом про її смерть, заповітом (а.с. 4-5). Заявниця [PERSON], в судове засідання не з'явилась, просила провести розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, про що до суду подала відповідну заяву. Представник заінтересованої особи Андрушівської сільської ради в судове засідання не з'явився, просив розгляд справи провести у його відсутності, про що до суду подав відповідну заяву № 235 від 03.10.2016 року, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи суд, визнає за необхідне задовольнити заявлені вимоги з таких міркувань. Достовірно доведено, що сертифікат на право на земельну частку (пай), серії [NUMBER] видане Погребищенською РДА 28 березня 2000 року, в якому помилково виправлено прізвище з вірного „[PERSON]", на „[PERSON]", дійсно належить [PERSON], яка померла [INFO], іншого порядку встановлення цього факту законом не передбачено, що не дає можливості заявниці реалізувати свої права, то його необхідно встановити на підставі п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

22.09.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06 квітня 1992 року Чемужівською сільською радою Зміївського району Харківської області, актовий запис №6. В обґрунтування позову зазначила, що з 06.04.1992 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Однією сім'єю з відповідачем вони стали проживати з 1990 року та мають дорослу дочку [PERSON], якій виповнилося 25 років. Причиною її звернення до суду з цим позовом є те, що відповідач [PERSON] останніх десять років зловживає спиртними напоями, ніде не працює, та матеріально не забезпечує сім'ю. Її спроби зберегти сім'ю, примусити його пройти лікування від алкоголізму, позитивних результатів не дало, чоловік не бажає змінювати свій спосіб життя, свою негативну поведінку, що впливає на її та дочки нервову систему. Відповідач [PERSON] не бажає розірвати шлюб через органи РАГСу, чим змушує її нести витрати та звернутися до суду. Після розірвання шлюбу просила змінити прізвище на дошлюбне "Дорохова". Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягала. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав, просив розірвати шлюб. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Згідно свідоцтву про укладення шлюбу сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.04.1992 року (а. с. 7). Сторонами визнані та, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, що фактично вони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Спору про розділ майна між сторонами немає. Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідністю зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка [PERSON] у заяві наполягала на розірванні шлюбу, відповідач [PERSON] подав заяву про визнання позову, а подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечило б інтересам сторін, позовна заява про розірвання шлюбу є обґрунтованою і підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивачки судові витрати: 551 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

22.10.2014 року ДНЗ « Полтавський центр професійно-технічної освіти» звернувся до суду з позовом, де просить стягнути з відповідача на його користь 4429,45 грн. заборгованість по оплаті за житло та 243,60 грн. судового збору, а всього 4673,05 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та прохала його задовольнити. Відповідачка позов визнала, однак пояснила, що не сплачує за послуги в зв'язку з скрутним матеріальним становищем. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 30 грудня 1985 року Державною приймальною комісією про прийняття в експлуатацію закінченого будівельного об'єкту, прийнято в експлуатацію гуртожиток на 640 чоловік [ADDRESS]. 27 жовтня 1988 року наказом № 410 гуртожиток по [ADDRESS] було передано тресту "Сільськбут".29.03.1995 року гуртожиток по [ADDRESS], яке орендувало ПО « Полтавасільськбут» було знову передано СПТУ-17. З серпня 2000 року [PERSON] та її донька [PERSON], [INFO] проживають в гуртожитку за адресою [ADDRESS]. Загальна площа орендованого приміщення становить 25,24 кв.м. ДНЗ ПЦПТО зобов'язується кожного місяця надавати квартиронаймачу розрахунковий лист за місяць, що минув з розшифруванням всіх видів платежів. Сума витрат проводиться за утримання та обслуговування приміщення погашення вартості отриманих послуг, квартирна плата встановлена на цей місяць. Квартиронаймач зобов'язаний до 20 числа оплатити вартість послуг та квартирну плату. [PERSON] не в повному обсязі сплачує надані послуги, внаслідок цього за нею утворилася заборгованість за період з жовтня 2011 року по 01 жовтня 2014 року в сумі 4429,45 грн. Підприємство направляло відповідачу розрахунковий лист, неодноразово пропонувало погасити заборгованість, однак орендар жодних дій, щодо погашення заборгованості не вжив. Відповідно до ст. 66 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 67 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартплату та плату за комунальні послуги. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved