Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

30 листопада 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання шлюбу недійсним. Вказала, що в травні 2016 року познайомилася з відповідачем і їх відносини почали стрімко розвиватися. Відповідач [PERSON] переконував її, що бажає створити сімю, запевняв, що вона є жінкою його життя та дуже наполягав на реєстрації шлюбу. Він справив на неї дуже гарне враження, і як наслідок, вона в нього закохалася. Вони разом почали мешкали у її квартирі. 07 червня 2016 року у Харківському міському відділ ДРАЦС вони зареєстрували шлюб. Дітей сторони не мають. За цей час відповідач проявляв великий інтерес до її майна. Цікавився, чому вона не користується автомобілем, який залишився після смерті її батька. На що позивач розповідала, що не вміє керувати автомобілем, а також те, що його власником є її матір. Пізніше відповідач запропонував [PERSON] оформити кредит для придбання телевізора. Остання відмовилась, тому що на це будуть витрачатися великі гроші. Їй, як матері, яка виховує двох дітей від першого шлюбу, важко буде їх утримувати. До того ж вона не може ризикувати своїм майном. Наступного дня після реєстрації шлюбу відповідач побачив квитанцію для сплати комунальних послуг за квартиру. В ній було вказане прізвище матері позивача, оскільки квартира належить саме їй. Ця новина дуже збентежила та розлютила його. Він, не приховуючи свого розчарування, різко змінив своє ставлення до неї: перестав підтримувати шлюбні відносини та контактувати з нею. Йому на телефон часто дзвонила жінка. На вхідному дзвінку його телефону позивач побачила зображення саме тієї жінки з якою він розмовляв. Їх відносини носили не діловий характер. Відповідач не заперечував, що спілкується з іншою жінкою, яку давно кохає (до моменту знайомства з позивачем). Вона є справжнім коханням всього його життя. Він заявив, що йому набридло прикидатися хорошою людиною, після чого покинув позивача. Загалом шлюб між ними проіснував тиждень. Позивав зрозуміла, що через майновий інтерес відповідачу і потрібен був шлюб. У відповідача не було наміру та інтересу створити справжню сімю. Позивач [PERSON] просить суд визнати шлюб, укладений між нею та [PERSON] червня 2016 року, недійсним. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином. До суду вона надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Суд, отримавши згоду позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступне. 07 червня 2016 року сторони [PERSON] та [PERSON] у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області зареєстрували шлюб, актовий запис № 323 (а.с.5). Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 3 Сімейного кодексу України (далі- СК України) сім'єю визнається первинний та основний осередок суспільства. Однією з підстав створення сім'ї є шлюб. Відповідно до ч.1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя. Частиною 2 ст. 40 СК України передбачено, що шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім'ї та набуття прав та обов'язків подружжя. Пункт 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" № 11 від 21 грудня 2007 року роз'яснює, що за рішенням суду шлюб обов'язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності. Право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв'язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена /частина перша статті 42 Сімейного кодексу України/. Частиною 1 ст. 44 СК України передбачено, що у випадках, передбачених статтями 39 - 41 цього кодексу, шлюб є недійсним від дня його державної реєстрації. Крім того, при вирішенні спірних правовідносин суд враховує приписи частини першої статті 61 Цивільного процесуального кодексу України відповідно до яких обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд встановив, що фактично між сторонами шлюб проіснував один тиждень. За цей період відповідач [PERSON] цікавився лише майном позивача (квартирою, автомобілем). Відповідач, дізнавшись, що воно належить саме її матері, стрімко змінив своє ставлення до позивача: розлютився, забрав свої речі та покинув її. На момент укладення шлюбу з позивачем [PERSON] відповідач підтримував близькі відносини з іншою жінкою. Тобто, він не мав наміру створити сім'ю. Таким чином, проаналізувавши всі наявні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], зареєстрованого 07 червня 2016 року у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 323, недійсним. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового бору у сумі 551,20 грн.

Outcome: approved