Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

25 березня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача і просив зменшити розмір аліментів, що встановлені рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 07 грудня 2009 року у справі № 2-3001/2009 року за позовом [PERSON] до [PERSON] з 1/3 до 1/4 частини всіх видів заробітку позивача. В обґрунтування позову позивач вказав на те, що рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська з нього стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку. Після розлучення з відповідачем, позивач уклав шлюб з [PERSON] , від якого народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На даний час позивач утримує сім`ю з двома дітьми, тому не має можливості сплачувати аліменти на дитину [PERSON] у розмірі, визначеному судом, у зв`язку з чим, позивач вимушений звернутись до суду. У судове засідання позивач не з`явився, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. Встановлено, що відповідно до рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 07 грудня 2009 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, щомісяця, але не менше ніж тридцять відсотків прожиткового мінімуму для дитини, починаючи з 09.10.2009 року до досягнення дитиною повноліття, на користь матері [PERSON] (арк.с.7). Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, [PERSON] 29 листопада 2013 року уклав шлюб з [PERSON] , зареєстрований Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (арк.с.9). Відповідно до матеріалів справи [PERSON] має на утриманні двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10 лютого 2015 року), [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10 лютого 2015 року (арк.с.10-11). Відповідно до ч. 1\~ст. 192 Сімейного Кодексу України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. За змістом цієї норми умовою зменшення або збільшення розміру аліментів є зміна обставин, які враховувалися судом при визначенні розміру аліментів. Зазначені обставини визначені у\~ст. 182-184 Сімейного кодексу України. До таких обставин, законодавець зокрема відніс стан здоров`я і матеріальне становище дитини, стан здоров`я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, а також інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно\~ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. З огляду на встановлені обставини, суд вбачає, що наявні підстави для зменшення розміру аліментних зобов`язань [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , який буде відповідати інтересам дитини позивача та відповідача. Встановлений даним рішенням суду розмір аліментів на утримання дитини, є гарантією її прав, встановлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Проживання одного з батьків окремо від дитини не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Суд звертає увагу, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, на що, у тому числі, необхідні й матеріальні витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч. 1\~ст. 155 СК України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно\~ч. 1 ст.\~183\~СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд також враховує те, що утримувати спільних дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Відповідно до пункту 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved