Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з завою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме трудової книжки колгоспника № [NUMBER] від 01.10.1991 року, де він записаний як [PERSON] , та архівної довідки № 40 від 07.07.2020 року, виданої Телепинською сільською радою Кам`янського району Черкаської області про членство та період роботи в колгоспі «30-річчя ВЛКСМ» с.Телепино Кам`янського району Черкаської області, а також архівної відомості про кількість відпрацьованих трудоднів у вищезазначеному колгоспі за період з 1991 по 2002 роки, де він записаний як [PERSON] . Заінтересована особа у вирішенні даної справи- Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області. Обґрунтовуючи свої вимоги заявник зазначає, що набувши право на пенсію за віком він звернувся до Кам`янського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області з документами для підтвердження трудового стажу, де під час перевірки з`ясувалось, що у вищевказаних документах є розбіжності у зазначенні його прізвища ім`я та по батькові. Дані розбіжності були допущені при перекладі його прізвища ім`я та по батькові, оскільки були написані як російською так і українською мовами. Так в одиних документах -українською трудова книжка виписана на ім`я « [PERSON] », а в паспорті громадянина України його прізвище ім`я та по батькові значиться як [PERSON] , тобто прізвище в паспорті записане з двома літерами «л», а в трудовій книжці з однією літерою, а також в паспорті українською « [PERSON] », а по батькові « [PERSON] », в той час як в трудовій книжці такими записано « [PERSON] » і « [PERSON] ». Та оскільки дані розбіжності для заявника є такими, що унеможливлюють зарахувати його трудовий стаж в колгоспоному виробництві, та вплинуть на призначення (розмір) його пенсії, то саме із-за вказаних обставин звернувся до суду та просить встановити факт належності даних правовстановлюючих документів. В судове засідання заявник не з`явився, попередньо подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі.Вказав, що вимоги заяви підтримує у повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, однак у матеріалах справи є заява заінтересованої особи, в якій вони просили розглянути справу без їхнього представника, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду.Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України справа розглядається за відсутності сторін, без здійснення технічної фіксації. Дослідивши наявні матеріали справи суд приходить до висновку про наявність можливості для задоволення заяви у повному обсязі. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Факт, що просить встановити заявник має юридичне значення. Для призначення пенсії необхідно встановити факт належності заявнику [PERSON] документів, а саме трудової книжки колгоспника № [NUMBER] від 01.10.1991 року, де він записаний як [PERSON] , та архівної довідки № 40 від 07.07.2020 року, виданої Телепинською сільською радою Кам`янського району Черкаської області про членство та період роботи в колгоспі «30-річчя ВЛКСМ» с.Телепино Кам`янського району Черкаської області, а також архівної відомості про кількість відпрацьованих трудоднів у вищезазначеному колгоспі за період з 1991 по 2002 роки, де він записаний як [PERSON] . В інший спосіб встановити факт неможливо. Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. (п.6 ч.1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України) Частиною 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст. 315 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Судом встановлено, що за даними які містяться в паспорті громадянина України серія [NUMBER] , виданого Кам`янським РВ УМВС України в Черкаській області 21 листопада 2000 року, [PERSON] , [INFO] , народився в с.Баладі Лєнкоранського району республіки Азербайджан. Місце реєстрації адреси проживання с.Телепино 1993 рік (а. с.4). Відповідно до картки особи - платника податків, виданої Кам`янською ОДПІ ГУ ДФС в Черкаській області, [PERSON] присвоєно ідентифікаційний номер [NUMBER] (а.с. 5). З його свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] , виданого 28.10.1983 року, вбачається, що він одружився в м.Сміла Черкаської області [INFO] , та що його дружина є уродженка с.Телепино Кам`янського району Черкаської області, дівоче прізвище « [PERSON] » (а.с.7). Довідкою № 54, виданою 21.07.2020 року виконавчим комітетом Телепинської сільської ради підтверджується трудовий стаж завника в період років 1983-1984 в АТП Телепинського виробничого відділення «Сільгосптехніки» (а.с.10). Згідно зі ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви, є встановлення факту належності правовстановлюючого документа, який необхідний заявнику для оформлення особистих майнових прав, що випливають із цього факту. У даному конкретному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності трудової книжки колгоспника № [NUMBER] від 01.10.1991 року, архівної довідки № 40 від 07.07.2020 року, виданої Телепинською сільською радою Кам`янського району Черкаської області про членство та період роботи в колгоспі «30-річчя ВЛКСМ» с.Телепино Кам`янського району Черкаської області, а також архівної відомості про кількість відпрацьованих трудоднів у вищезазначеному колгоспі за період з 1991 по 2002 роки, заявнику - [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] . Як вбачається з викладеного, згідно з законом встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаних документів та довідок дасть змогу [PERSON] оформити право на пенсію, яку він не може в повній мірі отримати у зв`язку з помилкою, яка виникла незалежно від нього. Таким чином, суд знаходить доведеною обставину, що при заповнені вищезазначених документів, кадровим працівником було застосовано помилково українську транслітерацію при перекладі прізвища ім`я та по батькові заявника, яка і призвела до даної помилки. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області(Кам`янський відділ обслуговування громадян) про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. У зв`язку з вказаним доводи заявника про приналежність йому трудового стажу зазначеного як у трудових книжках так і довідках, які і стали предметом розгляду, є безсумнівними та підтвердженими. Відповідно до положень ч.7 ст.294 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі вищевикладеного, ст.ст.15, 16 ЦК України,

Outcome: approved