Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

31.01.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до КНУ ім. Т.Шевченка, згідно якого просив суд: стягнути з відповідача на його користь недоплачену заробітну плату за нічний час вересня 2014 року в розмірі 118,61 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він працював у КНУ ім. Т.Шевченка на посаді техніка I категорії. Наказом Ректора КНУ ім. Т.Шевченка від 14.07.2005 року № 08-722-04 [PERSON] , слюсаря по ремонту теплопунктів 6 р. сантехнічної служби Інституту міжнародних відносин, прийнято з 11.07.2005 р. на умовах сумісництва на посаду чергового слюсаря 6 р. (0,5 ст.) сантехнічної служби Інституту міжнародних відносин з оплатою від посадового окладу 482 грн., з виконанням дільниці роботи за межами основного робочого часу. Так, [PERSON] , як черговому слюсарю 6 р., був встановлений наступний графік роботи за сумісництвом, а саме з понеділка по п`ятницю з 18:00 до 22:00. Згідно копії табелю за вересень 2014 року, позивач працював 16 годин, як технік в основний робочий час і ще 4 години, як черговий слюсар на умовах сумісництва, з виконанням дільниці роботи за межами основного робочого часу. Однак, відповідач за нічні зміни 3, 11, 15, 19, 23 вересня 2014 р. позивачу зарахував, як 2 години роботи, а не фактичні 4 години відпрацьовані. Та нарахував за 2 години робочого часу лише 293,89 грн., у той час як необхідно було 412, 5 грн. А тому, позивач вважає, що йому було не доплачено відповідачем за відпрацьовані години в нічний час 118,61 грн. Посилаючись на вимоги ст.ст. 94, 106, 108, 116 КЗпП України, для захисту своїх прав позивач звернувся до суду з цим позовом. Ухвалою від 04.02.2020 року відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом. 11.03.2020 року на адресу суду надійшов відзив представника відповідача на позовну заяву в якому просив відмовити у задоволенні вимог позовної заяви. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні. Вислухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, зібрані в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що Наказом Ректора КНУ ім. Т.Шевченка Скопенка В.В. від 14.07.2005 року № 08-722-04 [PERSON] , слюсаря по ремонту теплопунктів 6 р. сантехнічної служби Інституту міжнародних відносин, прийнято з 11.07.2005 р. на умовах сумісництва на посаду чергового слюсаря 6 р. (0,5 ст.) сантехнічної служби Інституту міжнародних відносин з оплатою від посадового окладу 482 грн., з виконанням дільниці роботи за межами основного робочого часу. 09.12.2009 року Наказом Проректора КНУ ім. Т.Шевченка Томіна Є.Ф. № 08-1993-04 [PERSON] , техніка 1 кат корпусу по вул. Мельника буд. 36/1 сантехнічної служби з 12.11.2009 р. переведено на посаду техніка 1 кат. сантехнічної служби Інституту міжнародних відносин, з посадовим окладом 1 468,00 грн. Відповідно до ст. 139 КЗпП України, працівники зобов?язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на основі типових правил ( ст. 142 КЗпП України ). Відповідно ст. 57 КЗпП України, час початку і закінчення щоденної роботи (зміни) передбачається правилами внутрішнього трудового розпорядку і графіками змінності у відповідності з законодавством. Згідно з Графіком роботи за сумісництвом [PERSON] , як черговому слюсарю 6 розряду сантехнічної служби Інституту міжнародних відносин, встановлено п`яти денний робочий день з 18:00 год. до 22:00 год. Відповідно до копії табелю виходу на роботу працівників сантехслужби ІМВ, за 3, 11, 15, 19, 23 вересня 2014 року, яку сторона відповідача надавала, як доказ в іншій судовій справі, [PERSON] відпрацював 20 годин за добу, з яких 4 години нічний час, а 16 годин денний час. (а.с. 5) Згідно копії розрахункового листа позивача за вересень 2014 року, нарахована доплату за 56 годин нічного часу в сумі 293,89 грн. В обґрунтування свої вимог позивач зазначає, що йому відповідач повинен був заплатити за відпрацьований нічний час у вересні 2014 року 412,5 грн., при врахуванні за відпрацьовані нічні зміни 3, 11, 15, 19, 23 вересень 2014 року по 4 години, проте останній за вказані дні врахував 2 години за роботу в нічний час, а тому вважає, що йому не доплачено 118,61 грн. Стороною відповідача доказів, на спростування вищевикладеного, суду надано не було. Відповідно до статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Статтею 94 КЗпП України встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами. Згідно статті 108 КЗпП України робота у нічний час (стаття 54) оплачується у підвищеному розмірі, встановлюваному генеральною, галузевою (регіональною) угодами та колективним договором, але не нижче 20 відсотків тарифної ставки (окладу) за кожну годину роботи у нічний час. Як вже встановлено з копії табелю виходу на роботу працівників сантехслужби ІМВ, за 3, 11, 15, 19, 23 вересня 2014 року [PERSON] відпрацював 20 годин за добу, з яких 4 години нічний час, а 16 годин денний час. При цьому, відповідач при нарахуванні позивачу доплати за роботу в нічний час у вересні 2014 року, враховував за відпрацьовані ним зміни 3, 11, 15, 19, 23 вересня по дві години, замість фактично відпрацьованих чотири години нічної зміни. Таким чином, відповідач повинен був заплатити за відпрацьований нічний час у вересні 2014 року 412,5 грн. (350 грн. (за 56 год.) + 62,5 грн. (за 10 год.)), при врахуванні за відпрацьовані нічні зміни 3, 11, 15, 19, 23 вересня 2014 року по 4 години, а тому позивачу не доплачено 118,61 грн. Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач недоплатив позивачу за фактично відпрацьований нічний час на змінах 3, 11, 15, 19, 23 вересня 2014 року, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню недоплачена заробітна плата в розмірі 118,61 грн. (412,5 грн. - 293,89 грн.). Також в порядку, визначеному ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 840,80 грн.

Outcome: approved