Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

16.01.2014 року [PERSON] звернувся до Дружківського міського суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, свої позовні вимоги обґрунтував тим, що йому на праві власності належить квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. В даної квартирі крім нього також зареєстрована [PERSON]. З 2006 року року вона у квартирі не мешкає, в квартирі її речей не має, комунальні послуги не сплачує, але добровільно знятись з реєстрації відповідачка не бажає. Просить захистити його право на власність та зняти з реєстрації відповідачку. В судове засіданні позивач не з'явився, надав заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності, підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи її було повідомлено належним чином, за місцем реєстрації не мешкає, місце проживання не невідомо. 3-тя особа: Дружківський відділ цивільної імміграції фізичних осіб УМВС України в м. Дружківка в судове засідання не з'явився, надали заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], що підтверджується договором куплі- продажу від 01 листопаду 2006 року (а.с. 3-4 ). Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до положень ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника квартири, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника квартири належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу (дружина, їх діти, батьки). З матеріалів справи встановлено, що відповідачку [PERSON] зареєстровано у спірній квартирі за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою ТОВ "ПЖРП" від 18 грудня 2013 року (а.с.6). Відповідно до частини 3 ст. 156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє членів сім'ї права користування займаним приміщенням. Як вибачається із позовної заяви відповідачка у квартирі не мешкає, родичкою позивачу не доводиться, право власності на спірну квартиру не має . Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Звертаючись до суду з позовом 16.01.2014 року [PERSON] просив визнати відповідачку [PERSON] , такою, що втратила право користування житлом, посилаючись на те, що вона не проживає у спірній квартирі з 01 листопаду 2006 року, тобто понад сім років. Виходячи із змісту частин 1 ст. 182, частини 3 ст. 640 ЦК України право власності на спірну квартиру у позивача [PERSON] виникло з моменту державної реєстрації , тобто з 2006 року. Тобто на час звернення власника квартири до суду (16.01.2014 року ) з позовом про визнання [PERSON], такою, що втратила право користування жилим приміщенням в спірній квартирі, минуло понад сім років з зазначеного в позові моменту відсутності [PERSON] в спірному житловому приміщенні, а тому є усі правові підстави для визнання [PERSON], такою, що на час звернення позивача до суду втратила право користування жилим приміщенням на підставі частини 2 ст. 405 ЦК України. Оскільки відповідачка не мешкає у квартирі [ADDRESS], не сплачує комунальних платежів, не веде ніяких господарських робіт, не має права власності на частину вказаної квартири квартири, позов підлягає задоволенню. Враховуючи порушення відповідачкою права власності позивача, суд вважає, що слід зобов'язати Дружківський відділ цивільної імміграції фізичних осіб УМВС України в м. Дружківка виписати відповідачку. На підставі викладеного,

Outcome: approved