Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Позовні вимоги позивач мотивував тим, що його батьками є [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . При житті, 08 листопада 2018 року, [PERSON] зробив письмове розпорядження на випадок смерті, яким все своє майно заповів своєму сину - позивачу. Даний заповіт посвідчений секретарем Глушківської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 8, ніким не скасований і не відмінений. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, до якого входить житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами в [ADDRESS] . Спадкове будинковолодіння побудоване в 1990 році на місці знесення старого будинку. Самочинних будівель немає. Згідно архівних даних Коломийського МБТІ станом на 31.12.2012 право власності на старий житловий будинок зареєстровано за головою колгоспного двору [PERSON] . 19 квітня 1989 року на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів встановлено в натурі межі земельної ділянки, виділеної [PERSON] для будівництва індивідуального житлового будинку та господарських споруд в [ADDRESS] площею 0.08 га. Реалізуючи своє право на спадщину за заповітом після смерті батька, позивач звернувся до нотаріуса із відповідною заявою, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадковий житловий будинок у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на нього та його реєстрацією як колгоспного двору. Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На час припинення колгоспного двору в спадковому господарстві проживали та були зареєстровані: голова двору [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , відповідач [PERSON] , [INFO] та позивач. Із заявою про виділення частки члена колгоспного двору не звертався ніхто. Позивач фактично вступив в управління спадковим майном, виготовив технічну документацію на будинок за власні кошти, з часу народження по даний час проживає у спадковому господарстві, утримує будинок та прибудинкову територію в належному стані, обробляє землю, сплачує комунальні послуги, однак не може належним чином реалізувати своє спадкове право на житло, що змушує його звернутися до суду з даним позовом. Позивач та його представник - адвокат Бундзяк У.М. в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подала до суду заяву про проведення судового засідання за її відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, на електронну адресу суду надіслав заяву про проведення судового засідання без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Із копії довідки про об`єкт нерухомого майна № 64, виданої 06.12.2019 ФОП [PERSON] , вбачається, що в ході проведення поточної інвентаризації в [ADDRESS] виявлено, що старий житловий будинок знесений і побудований новий житловий будинок до 1991 р. загальною площею 75,0 кв.м., житловою площею 52,9 кв.м.; згідно архівних даних Коломийського ОКП «МБТІ» станом на 31.12.2012 право власності на старий житловий будинок в [ADDRESS] зареєстровано за головою колгоспного двору [PERSON] згідно свідоцтва на право власності, виданого Городенківським РВК 19.09.1988 на підставі рішення цього ж виконкому № 168 від 14.09.1988. В матеріалах справи наявна копія будівельного паспорта на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудівнику [PERSON] по [ADDRESS] з якої слідує, що на підставі рішення виконкому Городенківської районної ради народних депутатів № 21 від 12.04.1989 і у відповідності з проектом забудови земельної ділянки в присутності представника виконкому Чернятинської сільської ради народних депутатів встановлено в натурі межі земельної ділянки виділеної гр. [PERSON] для будівництва індивідуального жилого будинку та господарських споруд в [ADDRESS] . Однак, в матеріалах справи відсутня інформація про те, що [PERSON] проводив будівництво житлового будинку по [ADDRESS] . З чого слідує, що головою колгоспного двору була [PERSON] . Згідно по господарської книги № 12 за 1986-1991 роки в колгоспному дворі в [ADDRESS] проживали та були зареєстровані: голова двору [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] . [INFO] , зять [PERSON] , [INFO] , внук [PERSON] , [INFO] , внук [PERSON] , [INFO] , що в вбачається із довідки № 65, виданої 12.02.2020 виконавчим комітетом Глушківської сільської ради. Станом на [INFO] в господарстві по [ADDRESS] були зареєстровані: голова колгоспного двору [PERSON] , [INFO] (померла); члени колгоспного двору: дочка [PERSON] , [INFO] (померла), зять [PERSON] , [INFO] (помер), внук [PERSON] , [INFO] , внук [PERSON] , [INFO] ; двір колгоспний, що стверджується довідкою № 159, виданою 14.05.2020 виконавчим комітетом Глушківської сільської ради Городенківського району. [PERSON] померла [INFO] в с. Глушків Городенківського району Івано-Франківської області, запис за № 11 від 03 червня 1996 р. в книзі реєстрації актів про смерть, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Глушківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Оскільки [PERSON] померла до 01.01.2004, застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. На день смерті [PERSON] ( [INFO] ) в господарстві по [ADDRESS] проживали та були зареєстровані: дочка [PERSON] , [INFO] , зять [PERSON] , [INFO] , внук [PERSON] , [INFO] , внук [PERSON] , [INFO] , що стверджується довідкою № 73, виданою 17.02.2020 виконавчим комітетом Глушківської сільської ради Городенківського району. Те, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою спадкодавця [PERSON] свідчать копії: свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Чернятинською сільською радою Городенківського району, запис за № 36 від 29 березня 1963 р. в книзі записів актів громадянського стану про народження, де зазначено, що матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] ; свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого Чернятинською сільською радою Городенківського району, з якого слідує, що [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з укладенням шлюбу змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », запис за № 27 від 26 вересня 1987 р.; витягу № 00028642111 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу, сформованого 24 листопада 2020 р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), з якого вбачається, що прізвище спадкодавця [PERSON] до розірвання шлюбу « [PERSON] », після розірвання шлюбу - « [PERSON] », актовий запис № 53 від 12 серпня 1977 р. Наведене свідчить, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON] , яка прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, однак документи про спадкування не оформила. Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] судом не встановлено. Повідомленнями приватного нотаріуса Городенківського РНО Яшана Р.Р. № 119/01-16 від 24.04.2020, державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 466/01-16 від 22.04.2020 та Інформаційною довідкою № 60037467 зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 22.04.2020 підтверджується, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилася. Член колгоспного двору [PERSON] померла [INFO] в с. Глушків Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис за № 5 від 19.03.2005 в Книзі реєстрації смертей, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Глушківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, - вказано в ч.1 ст.1222 ЦК України. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, визначено ч.1 ст.1267 ЦК України. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. На день смерті [PERSON] ( [INFO] ) в господарстві по [ADDRESS] проживали та були зареєстровані: чоловік [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , що стверджується довідкою № 75, виданою 17.02.2020 виконавчим комітетом Глушківської сільської ради Городенківського району. Те, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , були подружжям, свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого Чернятинською сільською радою Городенківського району, запис за № 27 від 26 вересня 1987 р. в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу. Позивач [PERSON] , [INFO] , та відповідач [PERSON] , [INFO] , є синами [PERSON] та [PERSON] , що стверджується копіями їх свідоцтв про народження, виданими Чернятинською сільською радою Городенківського району, відповідно серії [NUMBER] , запис за № 60 від 11 листопада 1989 р. в книзі реєстрації актів про народження, та серії [NUMBER] , запис за № 41 від 12 липня 1988 р. в книзі реєстрації актів про народження. Наведене свідчить, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] в рiвних частках є її чоловік [PERSON] та сини - позивач [PERSON] , відповідач [PERSON] , які прийняли спадщину, оскільки постійно проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак документи про спадкування не оформили. Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] , які б прийняли спадщину, судом не встановлено. Повідомленнями приватного нотаріуса Городенківського РНО Яшана Р.Р. № 119/01-16 від 24.04.2020, державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 465/01-16 від 22.04.2020 та Інформаційною довідкою № 60037522 зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 22.04.2020 підтверджується, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилася. За заповітом, посвідченим 08 листопада 2018 р. секретарем Глушківської сільської ради, зареєстрованим в журналі реєстрації нотаріальних дій за № 8, [PERSON] , [INFO] , житель [ADDRESS] , усе майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, належний йому житловий будинок та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] , земельні ділянки для ведення ОСГ, земельну частку (пай), права, які йому належать на момент складання заповіту, а також усю спадщину, права, які йому належать на даний момент і будуть належати йому в майбутньому та на день його смерті заповів своєму синові [PERSON] , [INFO] , уродженцю с. Глушків Городенківського району Івано-Франківської області. Заповіт чинний, зареєстрований у спадковому реєстрі за № 63346702 (номер в реєстрі нотаріальних дій 8), що доводиться копією Інформаційної довідки № 58029833 зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданою 23.10.2019 приватним нотаріусом Стефурак Н.Я. у зв`язку з відкриттям спадкової справи. Член колгоспного двору - батько сторін [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в с. Глушків Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5 від 20 листопада 2018 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Глушківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. На день смерті [PERSON] ( [INFO] ) в господарстві по [ADDRESS] проживали та були зареєстровані: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , що стверджується довідкою № 74, виданою 17.02.2020 виконавчим комітетом Глушківської сільської ради Городенківського району. Отже, позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] , оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Спадкоємців, які відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України, мають обов`язкову частку в спадщині [PERSON] та прийняли спадщину, - судом не встановлено. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Із копії спадкової справи № 196/2019, наданої суду приватним нотаріусом Городенківського РНО Стефурак Н.Я., вбачається, що [PERSON] , яка діяла згідно довіреності в інтересах позивача, як спадкоємця за заповітом, який прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] , 23.10.2019 подала нотаріусу заяву про видачу на ім`я спадкоємця свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно спадкодавця. Копією Витягу № 58029866 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 23.10.2019 приватним нотаріусом Стефурак Н.Я., стверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 64937225 (номер у нотаріуса 196/2019), спадкодавець - [PERSON] , дата смерті: [INFO] . До складу спадщини входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Згідно п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна (затверджені наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001 р.) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року не належать до самочинного будівництва. До часу набрання чинності Цивільним Кодексом України в ред.2003 року та Законом України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на збудоване нерухоме майно не залежало від державної реєстрації такого права. Згідно п. 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 № 91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 житлових будинків, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого 06.12.2019, вбачається, що житловий будинок, господарські будівлі та споруди споруджено в 1990 році. Їх ринкова вартість станом на 12.12.2019 становить 92 390 грн., що стверджується копією звіту про оцінку житлового будинку № 28022020_00683/С, складеного ФОП « [PERSON] ». За господарством в [ADDRESS] числиться земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,23 га, що підтверджується довідкою № 391, виданою 24.11.2020 виконавчим комітетом Глушківської сільської ради. Постановою приватного нотаріуса Городенківського РНО Стефурак Н.Я. від 13 лютого 2020 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , з посиланням на те, що спадковий житловий будинок був колгоспним двором, частка померлого в даному житловому будинку конкретно не визначена. Cудом встановлено, що позивач, як спадкоємець першої черги за законом та за заповітом після смерті батьків фактично став власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , користується ними. З довідки № 159, виданою 14.05.2020 виконавчим комітетом Глушківської сільської ради вбачається, що позивач зареєстрований та проживає у даному господарстві. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] не встановлено, позов визнається відповідачем - колишнім членом колгоспного двору, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 120, 123, 524- 526, 529, 548, 549, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1241, 1258, 1261, 1267, 1268-1270, 1274, 1296-1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved