Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

15.07.2012 року народився [PERSON], батьками якого записані відділом ДРАЦС сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] Вітаутаса, що підтверджується копією свідоцтва про народження. Дитина проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Красносільської сільської ради від 02.02.2018 року №121. Відповідач не надає допомоги на утримання сина. З урахуванням викладеного, [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить ухвалити рішення суду, яким щомісяця стягувати з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі по 1500 грн. на утримання сина [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття. Позивач надала до суду заяву, в якій просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття дитини та стягнути з відповідача 1500 грн. витрат на правову допомогу. Справу просила розглядати без її участі. Відповідач, [PERSON], до початку розгляду справи по суті надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що на даний час він офіційно працює кондуктором в КП "Вінницька транспортна Компанія" та отримує заробітню плату, позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визнав. Проти стягнення з нього на користь позивача 1500 грн. витрат на правову допомогу заперечив, оскільки вважає дані вимоги необґрунтованими та просив у цій частині вимог відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії 1-АМ №094088 [PERSON] та [PERSON] Вітаутаса є батьками [PERSON], [INFO] Зі змісту позову вбачається та не заперечується відповідачем, що сторони у добровільному порядку не можуть дійти згоди щодо утримання їх дочки. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 1, 2 ст. 182 цього ж кодексу говорить про те, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України - якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач крім основних позовних вимог про стягнення аліментів ставить питання про стягнення з відповідача понесених витрат на правову допомогу в розмірі 1500 грн. Згідно положень ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг виконаних робіт та їх вартості. Відповідно до ч. 1 СТ.8І ЦІІК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Суд вважає за можливе вимоги позивача про відшкодування витрат на правову допомогу задоволити частково - в розмірі 500,00 грн., при цьому суд керується ст. 137 ЦПК України, приймає до уваги складність справи, виконаний адвокатом обсяг робіт, відсутність кошторису та акту виконаних робіт, з зазначенням часу витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягу наданих послуг та виконаних робіт.

Outcome: approved