Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Байковецької сільської ради про визнання права власності на майно. В обгрунтування своїх вимог вказує на те, що не може оформити право власності на спадкове майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа про належність цього майна спадкодавцям та неможливістю нотаріусом визначити конкретний розмір спадкового майна. Крім того, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] належить колгоспному двору, членом якого є позивач, проте зареєструвати вказане право у передбаченому законом порядку [PERSON] позбавлена можливості через відсутність відповідних документів. З врахуванням наведеного, просить суд позовні вимоги задовольнити. Ухвалою судді від 22 лютого 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача Байковецької сільської ради в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечив. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Відповідно до виписки із погосподарської книги №175, яку видала Байковецька сільська рада Тернопільського району Тернопільської області 27.11.2020 року членами колгоспного двору станом на 01.07.1990 року в [ADDRESS] були: голова двору - [PERSON] , 1922 р.н. (померла [INFO] ); дочка - [PERSON] , 1961 р.н.; зять - [PERSON] , 1958 р.н (помер [INFO] ); внучка - [PERSON] , 1980 р.н.; внук - [PERSON] , 1987 р.н. (помер [INFO] ). Земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, орієнтовною площею 0,25 га не приватизована. Відповідно до інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна № 1256 від 06.10.2020 року по обліку бюро будинковолодіння [ADDRESS] рахується за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Раніше будинковолодіння рахувалося по [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського районного управління юстиції у Тернопільській області 17 листопада 2015 року повторно видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 42647741 від 11.01.2016 року, [PERSON] було складено два заповіти № 41626918, який посвідчений 06.12.2002 року Лозівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, номер в реєстрі нотаріальних дій 130 та № 41630826, який посвідчений 18.04.1997 року Лозівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, номер в реєстрі нотаріальних дій 19. Судом встановлено, що [PERSON] було складено заповіти: 1) посвідчений Лозівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, 18 квітня 1997 року, за реєстровим №19, згідно якого вона заповіла право на земельну ділянку частку (пай), яка перебувала у колективній власності колективного с/г підприємства "Дружба" с. Лозова Тернопільського району Тернопільської області, розміром 3.11 умовних кадастрових га - [PERSON] ; 2) посвідчений Лозівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 06 грудня 2002 року, за реєстровим №130, згідно якого вона заповіла належний їй на праві особистої власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , своїй дочці - [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , видано [PERSON] . Спадщину на яку видано свідоцтво складається із права на земельну частку (пай) розміром 3,11 в у.к.г., що перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» села Лозова, Тернопільський район, Тернопільська область. Згідно довідки № 395 Лозівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 29.10.2015 року, [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] та разом з нею проживали та були зареєстровані: дочка - [PERSON] , зять - [PERSON] , внук - [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , про що Виконавчим комітетом Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області 09 грудня 2016 року видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] був братом позивача, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00029521826 від 10.02.2021 року, рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №607/16800/15-ц від 16 грудня 2015 року та свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 24.04.2018 року. У Тернопільській районній державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу за № 245/2017, після смерті [PERSON] , за заявою батька померлого [PERSON] про відмову від прийняття спадщини за №809 від 06 червня 2017 року. 06 червня 2017 року за №810 до Тернопільської районної державної нотаріальної контори надійшла заява від [PERSON] про відмову від прийняття спадщини. 06 червня 2017 року за №811 до Тернопільської районної державної нотаріальної контори надійшла заява від [PERSON] про прийняття спадщини за законом. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 1711/02-31 від 22 жовтня 2020 року, відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, після смерті брата [PERSON] , померлого [INFO] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцеві. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , про що Виконавчим комітетом Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області 04 квітня 2019 року видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Згідно довідки № 173, яка видана Байковецькою сільською радою 27 листопада 2020 року, [PERSON] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] та разом з ним на день смерті проживали та були зареєстровані: дружива - [PERSON] (померла [INFO] ) та дочка - [PERSON] [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , про що Виконавчим комітетом Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області 09 грудня 2019 року видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Згідно довідки № 172, яка видана Байковецькою сільською радою 27 листопада 2020 року, [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] та разом з нею на день смерті проживала та була зареєстрована дочка - [PERSON] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 1710/02-31 від 22 жовтня 2020 року, відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцеві. Технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] виданий 05.10.2020 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації на замовлення [PERSON] . Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (пункти 4, 5), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ст. 563 ЦК УРСР 1963 року, у випадку смерті члена колгоспного двору спадкування в майні двора не відкривається, а спадкується лише особисте майно членів колгоспного двору. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишилося, майно двору спадкується на загальних підставах. Згідно з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист праваприватної власності» положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; г) згідно зі статтею четвертою Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Отже, враховуючи те, що станом на 01 липня 1990 року членами колгоспного двору були: [PERSON] - голова двору, [PERSON] - дочка, [PERSON] - зять, [PERSON] - внучка, [PERSON] - внучка, кожному з них належали частки по 1/5 будинковолодіння по [ADDRESS] . Відповідно до ст.ст. 1216-1219 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За нормами ст.1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В силу ч. 2 ст. 1247 спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Враховуючи вищенаведене, до складу спадщини після померлих входить право власності на 4/5 частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] , загальною площею 95,6 кв.м., житловою площею 60,8 кв.м. (1/5 частка після померлого брата [PERSON] ; 1/10 частка після померлого батька [PERSON] ; 1/2 частка після померлої матері [PERSON] ). Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, визнання позову відповідачем, а також те, що через відсутність державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок, позивач [PERSON] не може реалізувати своїх спадкових прав, а тому її право підлягає судовому захисту, а позов підставний та підлягає до задоволення шляхом визнання за [PERSON] право власності на 4/5 частки житлового будинку загальною площею 95,6 кв.м., житловою площею 60,8 кв.м., з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] [PERSON] та [INFO] [PERSON] . Крім того, враховуючи наведене, визнання позову відповідачем, а також те, що через відсутність державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, позивач не може реалізувати своїх прав, її права підлягають судовому захисту, а позов до задоволення шляхом визнання за [PERSON] право власності на 1/5 частці житлового будинку загальною площею 95,6 кв.м., житловою площею 60,8 кв.м., з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , як за членом колишнього двору.

Outcome: approved