Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

20 квітня 2016 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до Державного підприємства «Світловодський комбінат твердих сплавів та тугоплавких металів» та просить ухвалити рішення, яким стягнути на її користь заборгованість по заробітній платі у сумі 7006 грн. 04 коп. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у сумі 153000 грн. 00 коп. (а.с. 1, 20) Заявлені вимоги обґрунтовувала тим, що 19 грудня 2011 року була звільнена на підставі ст.. 38 КЗпП України з Державного підприємства «Світловодський комбінат твердих сплавів та тугоплавких металів», однак розрахунок з нею проведений не був. Неодноразові звернення до відповідача з приводу виплати боргу по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку були залишені без належного реагування, через що вона змушена звернутися до суду за захистом порушених прав. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень. Заперечень з приводу позовних вимог [PERSON] суду не представив. При таких обставинах суд проводив розгляд справи у відповідності до положень ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, в заочному порядку, на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встанови наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] 19 грудня 2011 року була звільнена з Державного підприємства «Світловодський комбінат твердих сплавів та тугоплавких металів» на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. (а.с. 4-6) Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116\~цього Кодексу. Ст. 116 КЗпП України передбачено, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. В день звільнення і дотепер позивачеві не виплачено заборгованість по заробітній платі у сумі 7006 грн. 04 коп., що підтверджується списком стану заборгованості по заробітній платі ДП «СКТСіТМ» (а.с. 7) На вимогу суду довідку про розмір заборгованості по заробітній платі перед позивачем відповідач не представив, тому суд приймає до уваги інформацію про заборгованість зі списку, представленого [PERSON] З огляду на викладене позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення сум, належних їй при звільненні підлягають задоволенню в межах підтвердженого боргу по заробітній платі. Згідно із ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.\~ У п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" роз'яснено, що\~ не проведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні\~\~є\~\~компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку. \~\~Середній заробіток працівника визначається відповідно до\~ст.27 Закону України «Про оплату праці»\~за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100. З урахуванням цих норм, середньомісячна заробітна плата працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата. Відповідно до п.5 розділу ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку є середньоденна\~\~заробітна плата працівника, яка згідно з п.8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період. Два останні повні календарні місяці роботи позивача жовтень та листопад 2011 року, відтак при визначенні розміру середньоденної заробітної плати, яка має враховуватися при обчисленні середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні слід враховувати заробіток саме за ці місяці. Таким чином, середньоденна заробітна плата позивача визначена шляхом ділення сукупного заробітку за жовтень та листопад 2011 року на кількість робочих днів у цьому періоді і становить 142 грн. 85 коп. ( 5714, 00 грн. : 40 робочих змін = 142 грн. 85 коп.) Даний розрахунок суд зробив, виходячи з інформації про заробітну плату та кількість робочих днів позивача , що міститься у розрахункових листках за жовтень та листопад 2011 року. (а.с.3) Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Відповідно до щорічного розрахунку норм тривалості робочого часу, з урахуванням дати звільнення позивача, у 2011 році ( з 19 по 31 грудня ) - 9 робочих днів, у 2012 році 251 робочий день, у 2013 році 251 робочий день, у 2014 році 251 робочий день, у 2015 році 251 робочий день, у 2016 році ( з 01 січня по 16 червня ) - 114 робочих днів, а всього 1127 робочих днів. За таких обставин на користь позивача підлягає стягненю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19 грудня 2011 року по 16 червня 2016 року у сумі 160991 грн. 95 коп. ( 1127 робочих днів Х 142 грн. 85 коп. середньоденної заробітної плати = 160991 грн. 95 коп.) Судові витрати у справі суд розподіляє у відповідності до положень ст.. 88 ЦПК України та покладає їх на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved