Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

30 жовтня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області, третя особа: Білопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на все його майно. За життя [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповів їй. Вона спадщину прийняла, отримав свідоцтво у праві на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] , їй було відмовлено у зв`язку з тим, що правовстановлюючих документів на вказане майно за життя спадкодавець не отримав. Провадження у справі відкрито 31 жовтня 2019 року і призначено підготовче засідання. 29 листопада 2019 року закрито підготовче провадження і справа призначена до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Річківської сільської ради Білопільського району також не з`явився у судове засідання, сільський голова направив суду листа про розгляд справи без участі їх представника, позов визнають повністю. Третя особа - завідувач Білопільської районної державної нотаріальної контори Ковальова Л.Б. в судове засідання не з`явилась, направила листа про розгляд справи без її участі, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та третьої особи за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а. с. 7). Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно. Як вбачається з виписки з погосподарської книги Вирівського старостинського округу Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області №505 від 09 вересня 2019 року забудовником і власником будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] був [PERSON] , який помер [INFO] . Будинок побудований в 1975 році (а. с. 17). До дня смерті [PERSON] право власності на вказане вище домоволодіння не зареєстрував. Згідно з довідкою філіалу «Білопільської госпрозрахункової виробничої дільниці КП «Сумське міське БТІ» від 29 серпня 2019 року житловий будинок [ADDRESS] на праві власності ні за ким не зареєстрований (а. с. 18). За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Вирівської сільської ради Білопільського району 17 грудня 2018 року, зареєстрований в реєстрі за №260, яким все своє майно заповів [PERSON] , позивачу у справі (а. с. 8). Як вбачається з матеріалів справи, 15 лютого 2019 року заведена спадкова справа після смерті [PERSON] (а. с. 10). На даний час [PERSON] має намір оформити свої спадкові права на вказаний вище будинок, що залишився після смерті [PERSON] , однак внаслідок того, що останній за життя не зареєстрував його у відповідних державних органах на себе, вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі (а. с. 13). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. У відповідності до ч. 2 ст. 1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. На час побудови спірного домоволодіння діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка передбачала реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст та селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто фактично записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності. Згідно з довідкою №25 від 24 жовтня 2019 року та висновком КП "Білопільське районне архітектурно-планувальне бюро" від 22 жовтня 2019 року житловий будинок [ADDRESS] , зведений з дотриманням архітектурних, санітарних та протипожежних норм та правил. Житловий будинок і господарські будівлі знаходяться в межах земельної ділянки, не виходять за червону лінію вулиці, а також не знаходяться на суміжних земельних ділянках (а. с. 19-20). Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити та визнати за нею право власності на домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved