Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], треті особи Державна виконавча служба Славутського міськрайонного управління юстиції в Хмельницькій області, [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на автомобіль та зняття арешту посилаючись на те, що 01.09.2008 року він у [PERSON], який діяв на підставі довіреності відповідача [PERSON], купив належний останньому на праві власності автомобіль марки ВАЗ-2103 д.н.[NUMBER],1978 року випуску, колір зелений, легковий Седан-В, зареєстрований в Славутському МРЕВ при ДАІ ГУ УМВС України 21.06.2002 року за що заплатив 8 000 грн. 00 коп. На даний час виникла необхідність зареєструвати автомобіль на своє ім'я, однак виявилось, що постановою державного виконавця ВДВС Славутського міськрайонного управління юстиції в Хмельницькій області від 23.10.2012 року на вказаний автомобіль накладено арешт, що перешкоджає йому розпоряджатись власністю. Тому просить суд визнати за ним право власності на автомобіль марки ВАЗ-2103 д.н.[NUMBER],1978 року випуску, колір зелений, легковий Седан-В, зареєстрований в Славутському МРЕВ при ДАІ ГУ УМВС України 21.06.2002 року і зняти накладений арешт. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав і дав аналогічні пояснення викладеним в позові. Представник позивача в судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримав і дав аналогічні пояснення викладеним в позові. Відповідач [PERSON] письмовою заявою до суду (а.с.16) позовні вимоги [PERSON] визнає повністю посилаючись на те, що дійсно 21.07.2007 року ним була видана довіреність [PERSON] на продаж належного йому на праві власності автомобіля марки ВАЗ-2103 д.н. [NUMBER], 1978 року випуску. 01.09.2008 року [PERSON] продав автомобіль [PERSON] ., а кошти від продажу автомобіля в сумі 8000 грн. передав йому. Просить справу слухати в його відсутності. Представник відділу ДВС Славутського міськрайонного управління юстиції Андрощук С.В. позовні вимоги [PERSON] про зняття арешту з автомобіля заперечила посилаючись на те, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником спірного автомобіля є відповідач [PERSON], який в свою чергу є боржником по сплаті аліментів в користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки. Тому з метою забезпечення виконання рішення суду, постановою державного виконавця від 23.10.2012 року на майно боржника, яким є зокрема, спірний автомобіль, накладено арешт. Третя особа [PERSON] письмовою заявою до суду (а.с.17) позовні вимоги [PERSON] не заперечує посилаючись на те, що автомобіль ВАЗ-2103, д.н.[NUMBER] був проданий до рішення Славутського міськрайонного суду про стягнення з [PERSON] в її користь аліментів на утримання дочки, крім цього, продаж автомобіля відбувся в перівод її перебування з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Просить справу слухати в її відсутності. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що довіреністю від 21.07.2007 року відповідач [PERSON] надавав йому право розпоряджатись автомобілем марки ВАЗ-2103 д.н.[NUMBER],1978 року випуску,колір зелений, легковий Седан-В, зареєстрований в Славутському МРЕВ при ДАІ ГУ УМВС України 21.06.2002 року з правом продажу та передачі належних йому від продажу грошових коштів. Маючи такі повноваження, 01.09.2008 року належний [PERSON] автомобіль він продав позивачу [PERSON] за 8000 грн. про що надав останньому розписку, а гроші одержані від продажу автомобіля передав [PERSON] Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав. Відповідно до ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Судом встановлено, що 01.09.2008 року в м. Славута Хмельницької області між позивачем [PERSON] та представником відповідача [PERSON] - [PERSON], якій діяв на підставі довіреності від 21.07.2007 року (а.с.35) було здійснено правочин, зокрема, укладено договір купівлі - продажу відповідно до якого останній продав позивачу [PERSON], належний на праві власності відповідачу [PERSON] автомобіль марки ВАЗ-2103 д.н. [NUMBER], 1978 року випуску, колір зелений, легковий Седан-В, зареєстрований в Славутському МРЕВ при ДАІ ГУ УМВС України 21.06.2002 року, що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.4). Спірний автомобіль був придбаний позивачем за 8000 (вісім тисяч) грн. Вказана обставина підтверджується розпискою від 01.09.2008 року, яку надав представник відповідача [PERSON] під час продажу автомобіля позивачеві. Відповідно до змісту розписки від 01.09.2008 року (а.с.33), представник відповідача [PERSON] продав належний на праві власності відповідачу [PERSON] автомобіль марки ВАЗ-2103 д.н. [NUMBER], 1978 року випуску, колір зелений, легковий Седан-В, зареєстрований в Славутському МРЕВ при ДАІ ГУ УМВС України 21.06.2002 року позивачеві [PERSON] за 8000 (вісім тисяч) грн. Вказану суму коштів згідно розписки продавець - представник відповідача отримав від покупця - позивача для передачі власнику транспортного засобу, що свідчить про виконання позивачем домовленості з приводу правочину купівлі-продажу автомобіля, відповідач в свою чергу передав позивачеві ключі від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Із заяви відповідача [PERSON] (а.с.16) вбачається, що грошові кошти від продажу автомобіля в сумі 8000 грн. [PERSON] передав йому 01.09.2008 року. Відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК України, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти: правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. Судом встановлено, що сторони при укладенні договору дотримались вимог Закону, а сам правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, оскільки його зміст зафіксований в розписці від 01.09.2008 року та підписаний сторонами. Всі істотні умови договору купівлі-продажу як позивач, так і відповідач виконали. Позивач розрахувався з відповідачем за придбаний ним автомобіль і сплатив відповідачу всю суму грошей, а відповідач у свою чергу передав позивачеві автомобіль (ключі від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу). Відповідно до ст. 209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Домовленості між сторонами не було. Коли у позивача виникла необхідність посвідчити договір купівлі-продажу автомобіля на своє ім'я, позивач звернувся до відповідача з даною ви могою і встновив, що на придбаний ним автомобіль накладено арешт. Суд вважає необхідним зазначити, що для встановлення моменту виникнення права власності на автомобіль не є обов'язковою вимогою посвідчення такого договору нотаріально, оскільки автомобіль згідно ст.181 ч.2 ЦК України є рухомим майном. Також суд, вважає необхідним застосувати при розгляді даної справи узагальнення ВССУ "Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав", відповідно до якого виникнення права власності безпосередньо регулюється вимогами ст.ст.344,655 ЦК України. Зокрема, відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч.1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Для визнання права власності позивача на спірний автомобіль, відповідно до вказаних норм Закону доведено факт сплати грошей покупцем [PERSON] та передачі йому автомобіля продавцем [PERSON] За таких обставин, аналізуючи всі зібрані по справі докази суд вважає необхідним визнати право власності [PERSON] на автомобіль марки ВАЗ-2103 д.н. [NUMBER],1978 року випуску, колір зелений, легковий Седан-В, зареєстрований 21.06.2002 року в Славутському МРЕВ при ДАІ ГУ УМВС України і зняти з вказаного автомобіля арешт, накладений постановою державного виконавця ВДВС Славутського міськрайонного управління юстиції в Хмельницькій області від 23.10.2012 року. Судові витрати по справі покласти на сторони в тих розмірах в яких вони їх понесли. На підставі наведеного, ст. ст. 16 ч.2, 181,202-209,220, 328, 334, 392, 655 ЦК України та

Outcome: approved