Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Приладобудівний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з 02.01.2007 р. по 18.04.2012 р. працював на посаді шліфувальника 5-го розряду в інструментальній дільниці ТОВ «Приладобудівний завод» звідки звільнився за угодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України. В цей період роботи заробітна плата виплачувалась не в повному обсязі, внаслідок чого підприємство заборгувало 7000,00 грн. Позивач просить суд на підставі ст..ст. 116, 117 КЗпП України стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі в сумі 7000,00 грн. і середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати починаючи з 18.04.2012 р. по день постановлення рішення. В судове засідання позивач не з'явився, направив суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, просить позов задоволити, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся судовими повістками, причину неявки суду не повідомив, суд вважає за можливе справу розглянути без його участі на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення оскільки відносно цього не заперечив позивач. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач працював в товаристві з обмеженою відповідальністю «Приладобудівний завод» шліфувальником п'ятого розряду в інструментальній дільниці з 02.01.2007 р. по 18.04.2012 р., що підтверджується копією трудової книжки. Позивач звільнений з роботи згідно наказу № 49к від 18.04.2012 р. відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України за згодою сторін. Під час роботи на підприємстві заробітна плата позивачу в повному обсязі не виплачувалась, не виплачена вона і при звільненні з роботи. Заборгованість відповідача по заробітній платі перед позивачем становить 6928,98 грн. з яких не підлягають до стягнення податок на доходи фізичних осіб та обов'язкові платежі, що підтверджується розрахунковим листком за березень 2012 р. який приєднаний до матеріалів справи. Ч.1 ст. 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Оскільки судом встановлено, що позивачу не були виплачені належні йому від підприємства суми в день звільнення в сумі 6928,98 грн., що підтверджується наданим суду позивачем розрахунковим листком за березень 2012 р., а тому вимоги позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 7000,00 грн. підлягають до задоволення частково в розмірі 6928,98 грн. з яких не підлягають до стягнення податок на доходи фізичних осіб та обов'язкові платежі. В той же час підлягають відповідно до ст..117 КЗпП України задоволенню вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за весь період затримки розрахунку з 19.04.2012 р. по день винесення рішення судом, а не з 18.04.2012 р. як просить позивач в позовній заяві оскільки 18.04.2012 р. був останнім днем роботи позивача на підприємстві. При цьому суд враховує, що відповідно до ст. 241.1 КЗпП строки виникнення і припинення трудових прав та обов'язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк. П.2.26 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом від 29.07.93 р. № 58, передбачено, що "днем звільнення вважається останній день роботи". Тобто день звільнення - це останній день, коли працівник перебуває у трудових відносинах з роботодавцем. Обрахування розміру середнього заробітку здійснюється відповідно до «Порядку обчислення середньої заробітної плати» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 02 1995 року № 100 (із змінами і доповненнями). Період затримки виплати позивачу належних йому сум від підприємства за період з 19.04.2012 р. по 25.12.2014 р. складає 682 робочих днів(19.04.2012 р. по 31.12.2012 р. - 177 дні, з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р. - 251 дні, з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р. - 251 дні, з 01.01.2015 р. по 12.01.2015 р. - 3 дні), при цьому кількість робочих днів за 2012-2015 роки визначалась судом з врахуванням листів Міністерства соціальної політики України від 23.08.2011 р. N 8515/0/14-11/13, від 21.08.2012 р. N 9050/0/14-12/13, від 04 вересня 2013 р. № 9884/0/14-13/13, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.11.2014 р. № 1084-р «Про перенесення робочих днів у 2015 році». З наданого позивачем розрахункового листка вбачається, що він працював до звільнення в березні 2012 р. - 13 днів(103 години: 8 годинний робочий день = 13 днів), при цьому його нараховано 1012,73 грн. заробітної плати з якої підлягають до стягнення податок на доходи фізичних осіб та обов'язкові платежі. З індивідуальних відомостей про застраховану особу № 11634 вбачається, що в лютому 2012 р. позивач працював цілий календарний місяць, йому нараховано 927,49 грн. заробітної плати. Згідно листа Міністерства соціальної політики України від 23.08.2011 р. N 8515/0/14-11/13 кількість робочих днів в лютому 2012 року складала 21. В зв'язку з цим його середньоденна заробітна плата становить: 927,49 грн.(зарплата за лютий 2012 р.) + 1012,73 грн.(зарплата за березень 2012 р.) : 34 дні (21 дні за лютий 2012 р. та 13 дні за березень 2012 р.) = 57 грн. 06 коп. Середній заробіток який підлягає до стягненню з відповідача на користь позивача з 19.04.2012 р. по 12.01.2015 р. складає 38914,92 грн.(57,06 грн. х 682 днів = 38914,92 грн.) з яких підлягають до стягнення податок на доходи фізичних осіб та обов'язкові платежі. Враховуючи, що середньомісячна чисельність робочих днів становить 20 днів, а тому відповідно до п.2 ч.1 ст.367 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в порядку негайного виконання рішення суду заробітна плата позивача за один місяць в сумі 1141 грн. 20 коп.(20 днів х 57,06 грн. = 1141,20 грн. З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволенню частково. На підставі викладеного,

Outcome: approved