Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на факт прийняття спадщини на ? частину житлового будинку [ADDRESS] з надвірними будівлями та спорудами та земельну ділянку під ним площею 0,0969 га, кадастровий номер [NUMBER], для будівництва та обслуговування житлового будинку, після смерті [INFO] дружини [PERSON]. В зв'язку з тим, що за життя спадкодавець не встигла оформити правоустановчі документи на будинок та у зв'язку з відсутністю оригіналу державного акту про право власності на земельну ділянку порушує питання про визнання за ним права власності на це майно в порядку спадкування за законом. У судовому засіданні представник позивача просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Представник відповідача та треті особи подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти позову не заперечили. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи, на підставі ст. 169 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів у загальному порядку. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як убачається з матеріалів справи, після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на ? частину житлового будинку [ADDRESS] з надвірними будівлями та спорудами та земельну ділянку під ним площею 0,0969 га, кадастровий номер [NUMBER]. Частина спірного житлового будинку належала спадкодавцю на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 05 квітня 1978 року, а земельна ділянка на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого на підставі рішення 16 сесії XXIV скликання Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області №128 від 05 жовтня 2004 року. Належність цього майна померлій стверджується також даними технічного паспорту на житловий будинок, довідкою КП «Вишгородське БТІ» №221 від 17 березня 2016 року та рішенням Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області «Про оформлення права власності» №110 від 31 серпня 2004 року. Зазначене також підтверджується і матеріалами спадкової справи №4/2016 від 18 січня 2016 року після померлої [PERSON] Позивач - чоловік померлої є спадкоємцем першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України, який у встановлений ст. 1270 ЦК України строк подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Інших спадкоємців по справі не має, що підтверджується матеріалами згаданої спадкової справи, а саме заявою - [PERSON] від 29 січня 2016 року (сина спадкодавця), який відмовився від спадщини. 26 лютого 2016 року державний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на частину житлового будинку та земельну ділянку. Згідно зі ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як убачається з ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки померла [PERSON] не встигла оформити правовстановлюючі документи на прийняте нею в дар майно й за життя виникле в неї право на нього не зареєструвала, зазначене перешкоджає позивачу здійсненню права спадкування на нього і отриманню свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім'я особи, яка померла у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 243 ЦК УРСР 1963 року в редакції чинній на момент укладання договору дарування за договором дарування одна сторона передає безоплатно другій стороні майно у власність. Договір дарування вважається укладеним з моменту передачі майна обдарованому. Відповідно до ст. 244 ЦК УРСР 1963 року в редакції чинній на момент укладання договору дарування договір дарування на суму понад 500 карбованців повинен бути нотаріально посвідчений. Таким чином спадкодавець набув право власності на спадкове майно шляхом отримання його в дар на підставі договору дарування. Отже, право власності на набуте до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його придбання, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Зважаючи на викладене частина житлового будинку [PERSON], яка перейшов у спадщину позивачу, належала їй на праві власності з 1978 року і подальша зміна законодавства не позбавила її набутого права власності на неї, а позивач (спадкоємець) має право на визнання за ним права власності на чистину будинку, як об'єкт спадкування після смерті своєї дружини. Вирішуючи цю справу, суд виходить з того, що в порядку спадкування за законом позивач набув право власності на вказане спадкове майно, яке належить дружині, яка померла і не встигла його оформити, а тому це перешкоджає видачі свідоцтва про право власності на спадщину. Питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно. Таким чином, заявлене позивачем право підлягає захистові, а пред'явлений позов - задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved