Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

19.04.2017 року до суду надійшла позовна заява від органу опіки та піклування Березівської районної державної адміністрації Одеської області, в інтересах малолітнього [PERSON], до [PERSON], [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Березівської міської ради Одеської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Ухвалою суду від 20.04.2017 року відкрито провадження по справі. Представник органу опіки та піклування Березівської районної державної адміністрації у судовому засіданні 22.05.2017 року позовні вимоги про позбавлення відповідачів батьківських прав підтримала та пояснила, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] Відповідачі свої обов'язки по вихованню та розвитку дитини не виконують, на даний час дитина перебуває на обліку служби у справах дітей Березівської РДА як дитина, що опинилась в складних життєвих обставинах, та влаштований до будинку дитини «Сонечко» з 14.03.2017 року по теперішній час. До моменту влаштування [PERSON] до будинку дитини, він неодноразово вилучався до дитячого відділення КЗ «Березівська центральна районна лікарня», у зв'язку з антисанітарними умовами проживання, відсутністю продуктів харчування, одягу та необхідних ліків. Позивач вказала, що [PERSON] характеризується з негативної сторони, зловживає спиртними напоями, не працює. [PERSON] також характеризується з негативної сторони, вихованням дітей не займається, також не працює, в будинку де проживають відповідачі предметів першої необхідності та продуктів харчування немає, для нормального проживання дитини умови не створені, належна увага вихованню сина - не приділяється. Позивач зазначила, що з відповідачами неодноразово проводились профілактичні бесіди, з метою змінення ставлення до виховання своїх дітей, але жодного результату це не дало. Позивач також зазначив, що за час перебування [PERSON]. у будинку дитини його батьки жодного разу не відвідали дитину та не цікавилися долею дитини. Представник позивача вказала, що малолітній [PERSON], [INFO] залишився без батьківського піклування, але через відсутність встановленого соціально-правового статусу, над ним неможливо встановити опіку та призначити всі державні пільги як дитині, позбавленої батьківського піклування. У зв'язку з вищевказаним позивач просить суд позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO], та стягнути з них аліменти у розмірі 650.00 грн. щомісячно з обох батьків на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину для дітей відповідного віку. Відповідач [PERSON] у судові засідання 10.05.2017 року та 22.05.2017 року не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена була належним чином (а.с.32,43). Разом з тим, 22.05.2017 року надіслала до суду заяву в якій просила розглядати справу за її відсутності, зазначила, що проти заявлених вимог не заперечує (а.с.44) Відповідач [PERSON] у судове засідання 22.05.2017 року також не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.37). Разом з тим, 22.05.2017 року надіслав до суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності та зазначив, що проти заявлених вимог не заперечує (а.с.45). Представник третьої особи - ради опіки та піклування Березівської міської ради у судовому засіданні 22.05.2017 року з позовом погодилась, зазначила, що дитина неодноразово вилучались з сім'ї [PERSON] та [PERSON], житлово-побутові умови у будинку - незадовільні та просила позов задовольнити. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, врахувавши думки відповідачів викладених у заявах від 22.05.2017 року., оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до статті 19 Конвенції про права дитини, держави - учасниці зобов'язані вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Судом встановлено, що відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON].є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 16.09.2015 року (а.с.13). Розпорядженням Березівської РДА від 10.01.2017 року надано дозвіл на вилучення з сім'ї батьків [PERSON] та [PERSON] малолітнього [PERSON] (а.с.14). Розпорядженням Березівської РДА від 03.02.2017 року малолітнього [PERSON] тимчасово влаштовано до державного закладу на повне державне забезпечення до вирішення судом питання про позбавлення батьківських прав його батьків (а.с.15). Відповідно до рішення комісії з питань захисту прав дітей Березівської РДА від 27.01.2017 року (а.с.6-7), та згідно висновку опікунської ради Березівської міської ради від 22.03.2017 року (а.с.5) - визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітнього [PERSON], [INFO] Судом також встановлено, що згідно листа Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області від 22.03.2017 року зазначено, що [PERSON] притягалась до адміністративної відповідальності тричі за ч.1 ст. 178, за ч. 1 ст. 184, тричі за ч.2 ст. 184 КУпАП (а.с.19). Відповідно до листа Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області від 22.03.2017 року зазначено, що [PERSON] притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 178, за ч.2 ст. 178, за ч. 1 ст. 175-1, ч. 1ст. 173-2, двічі за ч.2 ст. 184 КУпАП (а.с.20). Відповідно до листа Березівського РЦСССДМ від 30.03.2017 року повідомлено, що родина [PERSON] та [PERSON] опинилася в складних життєвих обставинах, також за результати соціального супроводу вважають недоцільним повернення дитини в родину (а.с.22-23). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 03.11.2016 року, складеним спеціалістом служби у справах дітей Березівської РДА, за адресою: [ADDRESS], в родині не створені умови для виховання та догляду дитини, в будинку антисанітарні умови проживання (а.с.18). Відповідно до довідки виданою Березівською міською радою [PERSON] проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS], Одеська обл, та має відповідний склад сім'ї (а.с.21). Згідно з характеристики на [PERSON], складеною депутатом міської ради (а.с.17) вбачається, що характеризується з негативної сторони, вихованням дитини не займається, зловживає спиртними напоями. Згідно з характеристики на [PERSON], складеною депутатом міської ради (а.с.16) вбачається, що характеризується з негативної сторони, зловживає спиртними напоями, вихованням дитини не займається. Відповідно до довідки №129 від 28.03.2017 року виданої Березівською ЦРЛ [PERSON] перебуває на обліку в наркологічному кабінеті з діагнозом: розлад психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю (а.с.24), також з довідки №98 від 28.03.2017 року виданої Березівською ЦРЛ вбачається, що [PERSON] пройшов психіатричний профогляд (а.с.25). Судом також встановлено, що від [PERSON] та [PERSON] надішли заяви до голови ради опіки та піклування Березівської міської ради Одеської області про те, що вони при порушені умов не заперечуватимуть проти позбавлення батьківських прав. (а.с.53-54) У відповідності з частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України зі змінами та доповненнями (далі - СК України) «Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток». Згідно довідки КУ «Сонечко» від 07.04.2017 року (а.с.48) за весь час перебування дитини у будинку дитини, батьки сина жодного разу не відвідали, не цікавились його долею та здоров'ям ні в усні формі, ні в письмовій формі. У судовому засіданні представник позивача та представник третьої особи, також пояснили, що батьки щодо відвідування дитини не звертались. Враховуючи те, що відповідачі по справі жодним чином не були позбавлені інформації стосовно міста перебування своєї дитини, не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з ними та прийманні участі в його вихованні, вище викладенні обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно сина батьківські обов'язки, покладені на них законом. Відповідно до частини другої статті 157 СК України передбачено: «Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні». Нехтування батьківськими обов'язками з боку матері та батька, на думку суду, принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має права матері та батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору. Як свідчать положення частини 4 статті 155 СК України: «Ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом». Відповідно до статті 164 СК України встановлено: «Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема,… ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини». Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Виходячи зі статті 18 Конвенції з прав дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. В даному випадку, суд вважає, що є всі підстави для позбавлення батьківських прав відповідачів, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей. У преамбулі Конвенції ООН про права дитини визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Зазначене положення також закріплено у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», якою сім'я визнається природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і яка несе відповідальність за створення належних умов для цього. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частина друга статті 166 Сімейного кодексу України передбачає, що особа, позбавлена батьківського піклування не звільняється від обов'язку їх утримання. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Оскільки судом позбавлено батьківських прав відносно відповідачів, а тому підлягає задоволенню і вимога щодо стягнення з останніх аліментів на утримання дітей. Частиною першою статті 191 СК України передбачено: «Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову». Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. В силу статті 88 ЦПК України, у разі задоволення позову позивача, який звільнений від сплати судового збору в розмірі 640 гривень 00 копійок при подачі позову про стягнення аліментів, цей судовий збір підлягає стягненню у дохід Державної судової адміністрації України з відповідача.

Outcome: approved