Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

22 листопада 2018 року позивачка звернулася до Самарського районного суду м.\~Дніпропетровська із даним позовом. В прохальній частині позову позивач просить суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона відповідач [PERSON] є колишнім її чоловіком, з яким вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 1994 року по 1 вересня 1995 року. 29 грудня 1994 року згідно ордеру №61, який був виданий виконавчим комітетом Самарської районної ради народних депутатів міста Дніпропетровська на підставі рішення Самарського райвиконкому №544 від 16.12.1994 року, відповідачу за місцем роботи була надана спірна квартира [ADDRESS] на сімю з 3 х осіб, а саме відповідача, його та її сина [PERSON] 3-ї особи по справі, який на той час був малолітньою особою. Будинок №48 по вул. Семафорній в м. Дніпрі знаходиться на балансі КП «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради. Спільне життя з відповідачем не склалося, в травні 1997 року за її відсутності в квартирі відповідач [PERSON] забрав зі спірної квартири всі свої особисті речі, які ще залишалися, і залишив квартиру. Від спільних на той час знайомих їй стало відомо, що відповідач поїхав до своїх батьків. В жовтні 200 року відповідач зявився в квартиру, розповів їй, що проживає з батьками, на її пропозицію виписатися з квартири відповідач відмовився. Всі витрати на оплату житлово-комунальних послуг несе вона. В звязку з тим, що відповідач [PERSON] в спірній квартирі не проживає без поважних причин більше шести місяців, є законні підстави для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням в спірній квартирі (а.с. 2-4). Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2018 року по даній справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду (а.с. 19). Ухвалою Самарського м. Дніпропетровська від 24 січня 2019 року по цивільній справі було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду (а.с. 32). В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, також пояснила, що з відповідачем зареєструвала шлюб в 1994 році та в цьому році їм дали квартиру. Шлюб не склався і у 1995 році вони розлучилися, відповідач в даній квартирі проживав набігами по 2-3 місяці. З 2000 року вона його не бачила. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через смс повідомлення та оголошення на офіційному сайті «Судова Влада». У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає суду підстави для застосування положень ч. 1 п. 1 ст. 280, ст.ст. 281-282 ЦПК України. Третя особа [PERSON] та представник третьої особи комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради в судове засідання не зявилися про день та час розгляд справи повідомлялися, причини неявки суду не повідомили. Представник третьої особи Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в судове засідання не зявився, про день та час розгляд справи повідомлявся, подав до суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі. Допитаний свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що в цій квартирі по вулиці Семафорній в м. Дніпро проживала позивачка зі своїм сином, чоловік її з нею не проживає, коли була в квартирі чоловічі речі там не бачила. Вислухавши пояснення позивачки, доводи позивача, представника позивача, покази свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-КИ № 262942, виданого 16 вересня 1994 року відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Самарської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська, вбачається, що 16.09.1994 року гр. [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 389, після укладання шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові Яварський, дружині [PERSON] (а.с. 5). Виконавчим комітетом Самарської районної Ради народних депутатів 29.12.1994 року видано ордер на житлове приміщення №61, на імя [PERSON], на сімю з трьох чоловік на право зайняття житлового приміщення, в квартирі [ADDRESS]. Підстава видачі ордеру рішення Самарського РВК № 544 від 16.12.94р. Склад сімї [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-КИ №027358, виданого 01 вересня 1995 року Відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Самарської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, відповідно до якого 01 вересня 1995 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що зроблено актовий запис за №243 (а.с. 7). З свідоцтва про народження виданого 19 лютого 2002 року відділом реєстрації актів громадського стану Самарського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, вбачається, що 17.10.2001 року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис за № 71 (а.с. 8). З довідки виданої 08.11.2018 року Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, вбачається, що в квартирі №61, будинку №48, яка знаходиться за адресою: вул. Семафорна, в м. Дніпро, зареєстрованій [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 9). Також судом був вивчений акт від 06.02.2005 року, який наданий комунальним підприємством «Житлове господарство Самарського району», відповідно до якого за адресою: [ADDRESS] гр. [PERSON] не проживає з травня місяця 1997 року (а.с. 10). Відповідно наданої довідки адресно-довідковим підрозділом ГУДМС ЦДМС України в Дніпропетровській області, гр. [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с. 18). В силу ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. У відповідності до ст. 310 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. У відповідності до ст. 71 ЖК України, та роз'яснень, даних у п. 10 постанови N 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 р. "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", право користування жилим приміщенням при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї зберігається протягом шести місяців або інших строків, передбачених цією статтею. Також вказаною нормою закону передбачені випадки, коли жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців. За змістом ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Дослідивши надані докази, допитавши свідка, який показав, що [PERSON] за вказаною адресою не проживає, та за відсутністю підстав вважати, що за відповідачем [PERSON] зберігається житлове приміщення, \~суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтовані та підлягають задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує на підставі\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved