Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

17 квітня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог Орган опіки та піклування Радехівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. В позовній заяві зазначає, що 18.12.2000 року між нею та [PERSON] було розірвано шлюб, що підтверджується повторним свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого 19 лютого 2015 року Павлівською сільською радою Львівської області. Від шлюбу [INFO] народився син [PERSON] ( свідоцтво про народження від 24.11.1998 року серії [NUMBER]). Відповідно до свідоцтва про зміну імені від 21.11.2014 року, серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації цивільного стану реєстраційної служби Радехівського районного управління юстиції у Львівській області її син змінив прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». 26.01.2001 року, вона зареєструвала шлюб з [PERSON], та змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», про що Павлівською сільською радою Львівської області, видано 26.01.2001 року свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Всі питання щодо виховання неповнолітнього сина вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача, дитина знаходиться на повному її утриманні. З моменту розлучення і по цей час батько [PERSON], бачився із сином у 2001 році. Крім стягнених аліментів, які відповідач платив несвоєчасно і не в повному обсязі, що підтверджується довідкою про неотримання аліментів: відділу державної виконавчої служби Радехівського районного управління юстиції: №671 від 02.03.15р., іншої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надавав і не надає по цей час, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про його нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Відповідач по справі ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, зовсім не цікавиться ні його життям, здоров'ям, ні успіхами у навчанні, морально його не підтримує, що підтверджується відповідними письмовими поясненнями свідків. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини позивач просила постановити рішення, яким позбавити [PERSON], батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO] та стягнути судові витрати. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили постановити рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Позивач звертала увагу суду на, що вона вдруге одружилася, її чоловік має намір усиновити дитину, оскільки останній називає його батьком та вже змінив прізвище [PERSON] на [PERSON] - прізвище її теперішнього чоловіка. Представник органу опіки і піклування з врахуванням інтересів дитини та висновку органу опіки і піклування, просила постановити рішення про задоволення позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомив, хоч про час та місце розгляду був належним чином повідомлений через засоби масової інформації - Високий Замок, а тому суд прийшов до висновку про розгляд справи у його відсутності на підставі наявних доказів. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. Нормою ст.141 СК України встановлено, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України, позбавлення батьківських прав має місце коли батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Суд встановив, що [PERSON] народився [INFO], його батьком є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 24.11.1998 року серії [NUMBER] (а.с.8,9). 21 листопада 2014 року [PERSON] змінив прізвище на [PERSON], що вбачається із свідоцтва про зміну імені від 21.11.2014 року, серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації цивільного стану реєстраційної служби Радехівського районного управління юстиції у Львівській області (а.с.10). [PERSON], маючи неповнолітнього сина [PERSON], не приділяє уваги догляду та вихованню дитини, не цікавиться його життям, матеріально не допомагає. Дані факти підтверджуються висновком органу опіки і піклування Радерхівської районної адміністрації від 8 квітня 2015 року про доцільність позбавлення батьківських прав, письмовими поясненнями класного керівника та письмовими показами сусідів та поясненнями учасників судового розгляду (а.с.19-19 зворот, 11-15). Таким чином, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст.164 Сімейного кодексу України є всі підстави для позбавлення відповіда батьківських прав. Враховуючи положення п. 8 ст.7 Сімейного кодексу України, у відповідності до якої урегулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити, позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно сина [PERSON], [INFO]. Згідно ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Враховуючи вищенаведене, вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.07 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (з подальшими змінами та доповненнями), суд вважає, що окрім порушення конституційних норм "... батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття" (ст.51 Конституції України), відповідачем не виконуються також і батьківські обов'язки передбачені ст.150 Сімейного кодексу України, а саме - він не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення тощо. У свою чергу, проживання дитини із матір»ю, не звільняє відповідача від обов'язку щодо її виховання та розвитку. Як визначено ст.155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Однак, судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, у діях відповідача немає ні найменшого натяку на виконання хоча б найелементарніших обов'язків щодо виховання та утримання своєї дитини. Відповідно до Конвенції ООН про права дитини, діти мають право на належне спілкування та допомогу. Дані гарантії закріплені і в інших нормативних документах щодо охорони дитинства. Таким чином, узагальнюючи вищенаведене, враховуючи, що небажання відповідача здійснювати свої батьківські обов'язки щодо неповнолітногого сина негативно впливє на розвиток психіки дитини та, відповідно аж ніяк не формує її ставлення в дусі поваги до прав та свобод інших людей, суд вважає, що обставини ухилення [PERSON] від виконання обов'язку по вихованню дитини у судовому засіданні доведено в повній мірі, а відтак позовні вимоги необхідно задовольнити.

Outcome: approved