Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

25 серпня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Балтської міської ради Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обгрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,18 га, яка розташована на території Миронівської сільської ради Балтського району Одеської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ОД № 030533. [INFO] [PERSON] померла. За життя заповіт не склала. Після її смерті [PERSON] як спадкоємець за законом першої черги згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину. Звернувшись до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини після смерті [PERSON] , нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину, через відсутність оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку спадкодавця. Враховуючи те, що в інший спосіб реалізувати своє право на спадкове майно позивачка не має змоги, тому змушена була звернутися до суду з даним позов та просила її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, проте надали заяву про розгляд справи за їх відсутності та просили позовну заяву задовольнити в повному обсязі. Представник Балтської міської ради Одеської області в судове засідання не з`явився, проте надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За умовами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позов в межах заявлених вимог, прийнявши до уваги позиції сторін, вивчивши матеріали справи судом встановлено наступне. [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.10.1991 року (а.с.6). Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] », підтвердженням чого є копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 02 квітня 2011 року (а.с.7). Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] », підтвердженням чого є копія свитягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00028529564 від 14.11.2020 року. [PERSON] мала право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,18 га, яка розташована на території Миронівської сільської ради Балтського району Одеської області, що підтверджується копією державного акту про право власності на земельну ділянку серії І-ОД № 030533 від 20 серпня 2003 рроку (а.с.10). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.08.2011 року (а.с.8). Як вбачається з довідки виконкому Балтської міської ради Одеської області від 22.07.2020 року № 203, [PERSON] з 06.03.2000 року проживала за адресою: [ADDRESS] разом зі своєю матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.11). Згідно відповіді приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Пантілєєвої І.П. від 07.08.2020 року № 913/01-16, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа на земельну ділянку спадкодавця (а.с.12). 08 серпня 2020 року [PERSON] подала оголошення до місцевої газети «Народна трибуна» про втрату оригіналу державного акту, що підтверджується копією газети "Народна трибуна" № 32 від 08.08.2020 року (а.с.13-14). Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 07.09.2020 року № № 61554707 спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Згідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця, і народжені живими після відкриття спадщини. В силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Враховуючи те, що позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину на зазначену земельну ділянку, але вважається такою, що прийняла спадщину згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, враховуючи вищевикладені докази в їх сукупності, тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved