Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

24.12.2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що 01.03.2001 року в селі Клен Радомишльського району Житомирської області померла його мати [PERSON]. Спадщину у встановлений строк з дня її смерті прийняв позивач шляхом проведення похорон матері, догляду за жилим будинком та обробітком земельної ділянки. До складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай) згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0230179, виданого на імя [PERSON]. При житті [PERSON] своє право власності на вказану земельну ділянку (пай) не оформила, а тому правовстановлюючий документ відсутній, тому отримати в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину позивач не може. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив суду заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності його представника та просить позов задовольнити. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.4\~прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України,\~ЦК України\~застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності\~Цивільним кодексом України, положення цього\~Кодексу\~застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Із матеріалів справи вбачається, що позивач порушив у суді спір про визнання за ним в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 01.03.2001 року, тобто між сторонами виникли правовідносини щодо прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 року (а.с.9). Враховуючи зазначене та фактичні обставини справи суд визначає, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню чинне на той час законодавство, а саме, відповідні правила\~\~ЦК УРСР\~1963 року.\~\~ Відповідно до вимог\~ст.548 ЦК УРСР\~ для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. В п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року зазначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно зі\~\~ст.549 ЦК УРСР\~\~визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті\~\~дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Позивач Позивач [PERSON] являється сином [PERSON], згідно свідоцтва про народження (а.с.7). Відповідно довідки виданої Гуто-Потіївською сільською радою від 23.11.2015 року, спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON] шляхом догляду за жилим будинком та земельною ділянкою (а.с.10). Згідно матеріалів справи, до складу спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON] входить право на земельну частку (пай) згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0230179, виданого на імя [PERSON] (а.с.8). Згідно листа державного нотаріуса від 01.02.2016 року №73/01-16 позивачу розяснено, що у разі відсутності у нього правовстановлюючих документів на земельну ділянку рекомендовано звернутися до суду для визнання права на спадкове майно (а.с.37). Таким чином, єдиним спадкоємцем після смерті матері, який фактично прийняв спадщину і має бажання визнати право власності на спадкове майно являється позивач [PERSON], отже, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved