Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право на користування житлом та зняття її з реєстраційного обліку. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він являється власником домоволодіння, розташованого в [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого 12.07.1989 року виконкомом Шепетівської районної ради народних депутатів. Вказує на те, що у серпні 2005 року його дочка - [PERSON] одружилась та з 18.01.2007 року її чоловік - відповідач [PERSON] зареєстрований у вказаному домоволодінні. 4 листопада 2009 року вони розлучились, [PERSON] вибув з його житлового будинку та з жовтня 2009 року в ньому не проживає, проте в добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку з житлового будинку не бажає, що змусило його звернутися з позовом до суду за захистом своїх прав. Позивач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просив за станом здоров'я розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, за номером мобільного оператора "[NUMBER]" повідомив, що на даний час проживає в [ADDRESS], позов визнав та просив розгляд спави провести без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 383, 391 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для проживання та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 9 Житлового кодексу України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Статтею 150 ЖК Української РСР встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Вимогами ч. 2 ст. 64, ч. 4 ст. 156 Житлового кодексу України визначено, що до членів сім'ї наймача (власника) жилого будинку (квартири) належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивач являється власником домоволодіння, розташованого в [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на жилий будинок, виданого 12.07.1989 року виконкомом Шепетівської районної ради народних депутатів, технічним паспортом № 187 від 14.07.1989 року, довідкою про належність житлової площі на домоволодіння від 11.05.2006 року, виданої Шепетівським бюро технічної інвентаризації. У вказаному будинку зареєстрований відповідач [PERSON], що підтверджується витягом із домової книги та інформацією адресно-довідкового підрозділу Шепетівського МВ УДМС України, наданої за запитом Шепетівського міськрайсуду Хмельницької області №2873/1253 від 06.032.2014 р. Відповідно до довідки № 113 від 3.03.2014 року, виданої виконкомом Новичівської сільської ради Шепетівського арйону за адресою: [ADDRESS], зареєстровані - [PERSON]- [INFO], [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO] Як зазначив позивач, відповідач вибув з його житлового будинку на постійне проживання до іншого населеного пункту - [ADDRESS], з жовтня 2009 року не проживає в [ADDRESS], дану обставину визнав сам відповідач, тому суд приходить до висновку, що останній втратив право користування даним жилим приміщенням та підлягає зняттю з реєстраційного обліку. За наведених обставин, вимоги позивача грунтуються на законі, доведені відповідними доказами та підлягають до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved