Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

27.01.2015 року [PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовною заявою до [PERSON], третя особа [PERSON] про визнання заміни боржника [PERSON] на нового боржника [PERSON] за зобов'язанням зазначеним у договорі «Позики грошових коштів» від 25.01.2012 року. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 25 січня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було підписано договір позики грошових коштів. В п. 1 договору зазначено, що [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти в розмірі 240 000 грн., що на день укладення договору є еквівалентом 30 000 доларів США строком повернення до 25.01.2013 року. Незважаючи на той факт, що строк повернення коштів вийшов, [PERSON] 11.06.2013 року уклав з нею розписку із змісту якої вбачається, [PERSON] бере на себе зобов'язання погасити борг по коштах, згідно позики від 25.01.2012 року, наданий [PERSON] в сумі 40 000 доларів США. Кошти зобов'язується погасити до кінця 2013 року. [PERSON] в свою чергу підписав дану розписку як власним прізвищем, підписом так і власним написом: «Умови розписки підтримую». Оскільки, 11.06.2013 року відбулась зміна боржника в зобов'язанні проте, [PERSON] ігноруючи таку зміну пред'являє вимогу повернення боргу до [PERSON], а не до нового боржника [PERSON] вона була змушена звернутись до суду. Позивач, будучи допитаною у судовому засіданні як свідок позовні вимоги підтримала повністю та дала показання про те, що кошти на підставі договору позики від 25.01.2012 року отримувала фактично вона, а тому у червні 2013 року при зустрічі з [PERSON] написала розписку про заміну вборжнитка, на якій останній підписався та погодив умови розписки. На час розгляду справи їй відомо, що рішення знаходиться на виконанні у державній виконавчій службі, однак провадження зупинено до розгляду її касаційної скарги у ВСС України з розгляду цивільних та криміфнальних справ.. Просила позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги №18 від 19.03.2014 року (а.с.4) підтримав позовні вимоги, покликаючись на викладені в позовній заяві мотиви та додатково пояснив, що сторони за договором позики добровільно погодились на зміну боржника у зобовязанні, що підтверджується розпискою, оригінал якої знаходиться у матеріалах кримінального провадження щодо [PERSON], яке розглядається Личаківським районним судом м.Львова. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився довіривши представлення своїх інтересів [PERSON], який діє на підставі довіреності від 14.08.2014 року (а.с.28), та будучи у судовому засіданні позовні вимоги заперечив, та додатково пояснив, що розписка, копія якої долучена до позовної заяви виготовлена не у тій формі, що і договір позики, тобто не засвідчена нотаріально, а тому немає правов ого значення. При розгляді цивільної справи про стягнення коштів за договором позики від 25.01.2012 року, суд апеляційної інстанції дав правову оцінку розписці, яка не впливає на виконання зобловязань зі сторони [PERSON] та просив у позові відмовити. Третя особа на сторін позивача [PERSON] у судове засідання також не з'явилась довіривши представлення своїх інтересів [PERSON], який діє на підставі довіреності від 09.09.2013 року (а.с.25) та будучи у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та додатково пояснив, що його довіритель не заперечує щодо заміни боржника у зобовязанні. Просить позов задовольнити. Заслухавши показання позивача, пояснення представника позивача, представника відповідача та представника третьої особи на стороні позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення за безпідставністю. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 07.02.2014 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 240 000, 00 грн. заборгованості за договором позики та 2 400, 00 грн. судового збору. У задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON] про визнання договору позики неукладеним відмовлено (а.с.29-31). Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 15.05.2014 року, апеляційну скаргу представника [PERSON] - [PERSON] відхилено. Рішення Сихівського районного суду м.Львова від 07.02.2014 року залишено без змін (а.с.32-33). Згідно ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.08.2014 року, касаційну скаргу [PERSON], подану представником [PERSON], відхилено. Рішення Сихівського районного суду м.Львові від 07.02.2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 15 травня 2014 року в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа - [PERSON], про визнання договору позики неукладеним, залишено без змін. Судові рішення набрали законної сил. Як вбачається з рішення Сихівського районного суду м.Львова від 07.02.2014 року, 25.01.2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики грошових коштів, відповідно до умов якого [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти в розмірі 240 00,00 грн., що на день укладення договору є еквівалентом 30 000 доларів США за комерційним курсом встановленим за погодженням сторін, строком повернення до 25 січня 2013 року без нарахування відсотків. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гусак Р.Т. та зареєстрований в реєстрі №122 (а.с.5 справа №464/8213/13-ц, 2/464/211/14). Сторони у судовому засданні визнали, що на виконання рішення Сихівського районного суду м.Львова від 07.02.2014 року був отриманий виконавчий лист та по ньому відкрито виконавче провадження, яке на даний час зупинено. У відповідності до ч.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач як на підставу своїх позовних вимог посилається на розписку, укладену 11.06.2013 року між нею та [PERSON] із змісту якої вбачається, що [PERSON] бере на себе зобов'язання погасити борг по коштах, згідно позики від 25.01.2012 року, наданої [PERSON] в сумі 40 000 доларів США. кошти зобов'язується погасити до кінця 2013 року, копі даної розписки долучена до матеріалів справи (а.с.7). При цьому позивач та представник відповідача визнали факт наявності такої розписки. У відповідності до ст.520 ЦК України, боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Стаття 521 ЦК України передбачає, що форма правочину щодо заміни боржника у зобов'язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу. Згідно ст.513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 654 ЦК зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, який змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. А тому суд вважає, якщо договір був нотаріально посвідчений, то договір про його зміну також підлягає нотаріальному посвідченню. Водночас у ЦК України не вказується на те, яке значення має державна реєстрація договору для випадків внесення до нього змін або його розірвання. Втім, якщо договір був зареєстрований, то й зміни до нього, а також його розірвання піддягають реєстрації. Окрім цього, у відповідності до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З урахуванням наведених вимог закону, розписка на яку посилається позивач, згідно з якою [PERSON] взяла на себе зобов'язання погасити борг по коштах [PERSON] відповідно до договору позики від 12 січня 2012 року в сумі 40 000, 00 доларів США та позику, надану [PERSON] 02 липня 2012 року в сумі 30000, 00 доларів США - не впливає на взяті сторонами на себе зобов'язання відповідно до нотаріального засвідченого договору позики, та боржник у даному зобов'язанні згідно даної розписки не може бути змінений. До того ж у тексті розписки зазначено, що "в разі порушень смною зобовязань по сплаті відсотків кожного 25 числа місяця, ця угода буде вважатись розірваною". Судом зясовано, що станом на час розгляду справи рішення Сихівського районного суду м.Львова від 07.02.2014 року не виконане та здійснюється виконавче провадження з виконання рішення суду. Статтею 378 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. У разі згоди учасників виконавчого провадження, сторона не позбавлена права звернутися до суду для заміни сторони, у даному випадку одного боржника на іншого. За таких обставин, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є безпідставним та не підлягає до задоволення. У відповідності до ст.88 ЦПК України з позивача слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави, оскільки такий збір не був сплачений під час подання заяви, а рішення ухвалене не на його користь.

Outcome: approved