Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

14.09.2016 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, вказавши на підтвердження своїх вимог, що 12.10.2004 року позивач отримав ордер на житлове приміщення [ADDRESS] та є квартиронаймачем. Відповідачі з 2011року не проживають у вказаній квартирі та не утримують її. В червні 2015 року, після вселення відповідачів до квартири, останні не проживають в квартирі, залишили вказане житло та вибули у звязку з постійним проживанням на [INFO]. Відповідачі зявляються до квартири один раз на декілька місяців лише з метою збереження за собою житла, а не з метою проживання в ньому, а тому з підстав ст. 107 ЖК України, просив визнати відповідачів таким, що втратив право на користування квартирою № 165 в буд. 2-а по вул. Волковича в м. Чернігові. На момент пред'явлення позову відповідачі лишаються зареєстрованими у [INFO], проте, всі витрати, пов'язані з утриманням майна, несе позивач, зокрема, оплачує за відповідачів комунальні послуги. В ході розгляду справи відповідачі подали до суду зустрічну позовну заяву та просили зобовязати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні квартирою №165 за адресою вул. Волковича, 2-А шляхом вселення [PERSON] та [PERSON] до квартири та зобовязати [PERSON] передати [PERSON] та [PERSON] дублікат ключів від вхідної двері до квартири №165 за адресою вул. Волковича, будинок 2-А. Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити, в задоволенні зустрічного позову просили відмовити. Відповідачі та їх представник зустрічний позов підтримали, в задоволенні первісного позову просили відмовити. Заслухавши пояснення, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що виконавчим комітетом Чернігівської міської ради було видано ордер № 454 серії Д від 12.10.2004 року [PERSON] на сімю із трьох осіб на право зайняття жилого приміщення в квартирі [ADDRESS], до складу сімї входили його дружина [PERSON] та син [PERSON]. Відповідно до довідки №2404 від 18.11.2014 року у квартирі [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сімї. Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. \~\~Сторони визнають, що на між ними починаючи з 2012 року склалися неприязні стосунки, що унеможливлює їх спільне проживання. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 вересня 2015 року, зобовязано [PERSON] усунути перешкоди в користуванні квартирою № 165 по вул. Волковича, будинок 2 А в м. Чернігові шляхом вселення до неї [PERSON]. Зобовязано [PERSON] передати [PERSON] дублікат ключів від вхідної двері до квартири № 165 за адресою вул. Волковича, будинок 2 А. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 березня 2015 року, зобовязано [PERSON] усунути перешкоди [PERSON] в користуванні квартирою № 165 в будинку 2-А по вул. Волковича в м. Чернігів, шляхом\~ вселення [PERSON] до квартири [ADDRESS]. \~Зобовязано [PERSON] передати\~ [PERSON] дублікат ключів від квартири [ADDRESS]. Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 15 липня 2015 року, рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 14 травня 2015 року скасовано в частині часткового задоволення позовних вимог [PERSON] та визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS], а також в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 121 грн. 80 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору. В задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS], відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін. 17.06.2015 року постановою державного виконавця закінчено виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа №2/750/741/15 про зобовязання [PERSON] передати [PERSON] дублікат ключів від квартири [ADDRESS] (а.с. 15). У вересні 2015 року [PERSON] звернулася до ЧMB УМВС в Чернігівській області з повідомленням, про те, що 09.09.2015 року [PERSON] були спричинені [PERSON] тілесні ушкодження. В порядку розгляду даних фактів, було встановлено, що тілесні пошкодження були нанесені [PERSON], але не встановлено їх тяжкість, тому кримінальне провадження за ознаками ч.1 ст. 125 КК України було закрито. 22.03.2016 року [PERSON] звернулася до ЧMB УМВС в Чернігівській області з повідомленням про те, що між нею і [PERSON] була сварка і погрози фізичної розправи за результатами перевірки було проведено профілактичну бесіду з [PERSON] 22 вересня 2016 року та 07 жовтня 2016 року [PERSON] зверталася до ЧВП ГУНП в Чернігівській області з заявами, що [PERSON] змінив замки і не впускає до кватири №165 в будинку № 2-А по вулиці Волковича в м. Чернігові. В ході перевірки було проведено профілактичні бесіди з [PERSON] Також, 28.09.2016 року [PERSON] зверталася до КП «ЖЕК-13» для надання представника ЖЕКу відкрити вхідні двері у спірній квартирі, тому що чоловік знову змінив замки, проте отримала усну відповідь звертатися до Державної служби України з надзвичайних ситуацій. В судовому засіданні [PERSON] пояснив суду, що з вересня 2016 року вселив до спірної квартири без згоди дружини [PERSON] свою племінницю. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала суду, що останні два роки не бачила [PERSON], а її чоловіка [PERSON] бачить майже щодня. Також їй відомо, що у вказаній квартирі з вересня 2016 року проживає родичка [PERSON], яка навчається в м. Чернігові. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] дав свідчення суду, що [PERSON] вже більше півроку не проживає в квартирі, за вказаний період бачив один раз [PERSON], яка заходила до квартири, а потім як виходила з підїзду. Також допомагав [PERSON] змінювати замок на поштовому ящику. Свідок [PERSON] показала суду, що приблизно в березні чи квітні 2016 року до неї зателефонувала [PERSON] і повідомила, що йде на свою квартиру, а потім передзвонила і повідомила, що був скандал з [PERSON] і свідок поїхала на швидкій забирати позивачку з квартири. В квартирі бачила [PERSON] з сторонньою жінкою, а в цей час [PERSON] сиділа в іншій кімнаті та їй було погано. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала суду, що їй відомо проте, що [PERSON] в квартирі не живе, оскільки її чоловік бє і у них неприязні стосунки. Влітку, коли не було чоловіка вдома свідок була в гостях у [PERSON], яка намагається бути в квартирі лише коли вдома не має її чоловіка. Свідок [PERSON] дала свідчення суду, що у вересні 2016 року [PERSON] повідомила свідку, що не може відкрити двері від квартири, оскільки її чоловік змінив замки від вхідної двері квартири. Свідок [PERSON] повідомила суду, що є сусідкою [PERSON], яка часто проживає в селі у своєї матері. [PERSON] викидав речі дружини з квартири. Також свідку відомо, що [PERSON] знімала побої після побиття її чоловіком. [PERSON] бачила в липні та серпні біля підїзду свого будинку. Свідок [PERSON] дада свідчення суду, що приходила до [PERSON] в гості тільки за відсутності її чоловіка. Також свідку відомо, що дуже часто [PERSON] проживає у своєї матері в селі, де допомагає по господарству. Право на житло гарантоване людині статтями 47, 48 Конституції України. Відповідно до ч. 3 ст. 47 Конституції України, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону та за рішенням суду.\~ Пункт 1 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її житла, що охоплює, насамперед, право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. За нормою ст. 107 ЖК УРСР наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сім'ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Згідно п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» відповідно до ст.107 ЖК наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Громадяни, відсутні у місці постійного проживання за умовами і характером роботи (члени екіпажів суден, працівники геологічних, розвідувальних партій, експедицій та інші працівники, діяльність яких пов'язана з постійним пересуванням), у період її виконання можуть бути визнані на підставі ст.107 ЖК такими, що втратили право користування жилим приміщенням, з якого вони вибули у зв'язку з цією роботою, в разі одержання жилої площі, вселенні на жилу площу членів сім'ї або в інших випадках забезпечення їх жилою площею для постійного проживання (п.3 постанови Ради Міністрів СРСР від 16 квітня 1988 р. N 477 "Про гарантію житлових прав громадян, тимчасово відсутніх у місці постійного проживання за умовами і характером роботи"). Судом встановлено, що інтерес до спірного житла відповідачі не втратили, добровільно з нього не виселялися, частково несуть витрати по його утриманню, про що свідчить також, що з 3 грудня 2015 року по листопад 2016 року включно, на квартиру [ADDRESS] за зверненням [PERSON] було призначено субсидію, проте [PERSON] своєю заявою до відділу субсидії та заявою до ЧВП ГУНП, як співкористувач квартири відмовився від призначеної субсидії. Акти про не проживання особи за місцем реєстрації від 26 серпня 2015 року, і 20 листопада 2015 року складені під час виконавчого провадження по справі № 750/354/15 про усунення перешкод в користуванні [PERSON] даною квартирою і під час коли у провадженні Деснянського районного суду м. Чернігова до розгляду була призначена справа № 750/5200/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом вселення, зобов'язання вчині певні дії, рішенням якого тільки 03 вересня 2015 року позов був задоволений і однією встановленої у мотивувальній частині рішення підставою задоволення позову було визнання в повному обсязі [PERSON] позову та згода на вселення [PERSON] до спірної квартири, так як таке право ним не оспорюється. Акти про не проживання особи за місцем реєстрації від 20 листопада 2015 року повністю суперечать відомостям встановленим у постанові про закриття кримінали провадження від 10.09.2015 року, в якій зазначено, що 09.09.2015 року [PERSON], знаходячись за адресою м. Чернігів, вул. Волковича, 2а/165, спричинив тілесні ушкодження [PERSON]. Разом з тим, позивачем [PERSON] та його представником не було надано суду беззаперечних доказів щодо вибуття [PERSON] та [PERSON] на постійне місце проживання за іншою адресою, оскільки [ADDRESS] належить на праві власності сторонній особі - [PERSON], де тимчасово ночують [PERSON] зі своїм сином [PERSON] з причини неприязних стосунків в сімї та вказане житло не є їхнім постійним місцем проживання. Таким чином, судом встановлено, що вимоги позивача щодо визнання [PERSON], [PERSON] втратившими право користування жилим приміщенням не підлягають задоволенню. За таких обставин, оцінюючи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON]\~ про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом вселення та зобовязання надати дублікат ключів від квартири ґрунтуються на законі, позивачам доведено в судовому засіданні той факт, що відповідач чинить перешкоди в користуванні спірною квартирою, де останні зареєстровані та мають право проживати, змінив замки від спірної квартири, у звязку із чим вони не можуть проживати в ній, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. ст.\~10,\~60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Одночасно підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] 551 грн. 20 коп. судових витрат та на користь [PERSON] 551 грн. 20 коп. судових витрат.

Outcome: approved