Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

23.01.2017 р. до Подільського районного суду м.Києва надійшла заява психіатричного закладу, в якому заявник просить прийняти рішення про госпіталізацію до ТМО «Психіатрія» [PERSON], [INFO]. Заява мотивна тим що, 16.01.2017 р. о 09:00 год. опікун [PERSON], супроводжуючи свого недієздатного сина [PERSON], звернулася до ТМО «Психіатрія» у зв'язку з погіршенням психічного стану останнього. Рішенням Солом'янського районного суду м.Києва від 30.08.2013 р. [PERSON] визнаний недієздатним, опікуном призначено його матір [PERSON] В зв'язку із загостренням психічного захворювання пацієнт [PERSON] був госпіталізований та він потребує надання психіатричної допомоги. За висновками лікарсько-консультативної комісії, враховуючи хронічний психічний стан пацієнта та зміну поведінки, [PERSON] потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару. Але рішенням Конституційного суду України від 01.06.2016 р. визнано неконституційним положення ст.13 Закону України «Про психіатричну допомогу» щодо можливості госпіталізації особи, визнаною у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. А тому просить прийняти рішення про госпіталізацію до ТМО в судовому порядку. В судовому засіданні представник психіатричного закладу [PERSON], який також є і лікарем-психіатром, підтримав заяву та надав пояснення, аналогічні викладеним в заяві обставинам, вказавши, що хвороба, на яку страждає пацієнт, є тяжким психічним захворюванням, та якщо його зараз не лікувати стаціонарно, то наслідки є не передбачувані, що зможе потягнути за собою те, що [PERSON] буде небезпечний для оточуючих та безпосередньо для себе. Госпіталізація [PERSON] до психіатричного закладу відбувалась у невідкладному порядку на підставі заяви опікуна [PERSON] Пацієнт [PERSON] є недієздатним, а тому законом його згода не може бути прийнята. Додав, що 18.01.2017 р. ТМО звернулось із заявою про госпіталізацію, але ухвалою суду вона була залишена без руху, потім повернута 20.01.2017 р., а тому заклад звернувся на наступний робочий день - 23.01.2017 р. В судовому засіданні недієздатна особа [PERSON], присутність якої відповідно до ст.281 ч.2 ЦПК України є обов'язковою, просив пролікувати його у лікарні, оскільки він відчуває «голоси» комутуючого характеру, «страх», «тривогу», безсоння. Законний представник - опікун недієздатного [PERSON] в судовому засіданні просила надати дозвіл на госпіталізації її сина, та пояснила, що син страждає на психічну хворобу, є інвалідом 2 групи. В зв'язку із загостренням стану сина, який вже став небезпечний для нього, вимушена була звернутися до психіатричного закладу з метою госпіталізації сина. Додала, що після новорічних свят поведінка сина стала неадекватною, а тому вони звернулись за направленням до лікаря-психітра Прокурор в судовому засіданні вважав вимоги психіатричного закладу обґрунтованими та заснованими на законі, вказавши, що в зв'язку із загостренням психічного стану недієздатного, він потребує лікування в умовах стаціонару психіатричного закладу. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Згідно з рішенням Солом*янського районного суду м.Києва від 30.08.2013 р. у цивільній справі № 760/2874/13 [PERSON], [INFO], визнаний недієздатним, опікуном призначена його мати - [PERSON] Встановлено, що 16.01.2017 р. о 09:00 год. [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], був госпіталізований до ТМО «Психіатрія», куди із заявою про госпіталізацію її сина [PERSON], в зв'язку з погіршенням його психічного стану, звернулась опікун [PERSON] На підставі Рішення Конституційного Суду N 2-рп/2016 від 01.06.2016 р. визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», згідно з яким особа визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Відповідно до ст.70 ч.2 Закону України «Про Конституційний Суд України» КСУ вказав на такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Підстави, за якими відбувається госпіталізація особи за судовим рішенням, передбачені ст.14 Законом України «Про психіатричну допомогу. Відповідно до вимог статті 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 17.01.2017 р., комісія, оглянувши [PERSON], прийшла до висновку, що [PERSON] страждає на хронічне психічне захворювання, під час загострення може бути небезпечним для себе та оточуючих, хворому встановлений діагноз: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу. Як вбачається з наданих документів, [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, внаслідок чого він вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього. За таких обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON] підлягає примусовій госпіталізації та лікуванню, оскільки страждає важким психічним захворюванням, яке загрожує йому особисто та оточуючим. Таким чином, заява психічного закладу є обґрунтованою та заснованою на законі, в зв'язку з чим підлягає задоволенню. На підставі ст.282 ч.2 ЦПК України рішення про задоволення заяви є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. З врахуванням того, що психіатричний заклад звернувся із вказаною заявою первинно у встановлений законом строк - 18.01.2017 р., але заява була повернута судом, то суд вважає, що строк для звернення до суду 23.01.2017 р. (перший робочий день) не пропущений. На підставі викладеного, ст.ст.13, 14-16 Закону України «Про психіатричну допомогу»,

Outcome: approved