Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

15.07.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. 22.01.2014 року відповідач [PERSON] був зареєстрований в її квартирі на підставі домовленості на обумовлений строк, а саме на пів року. Після спливу цього строку, відповідач добровільно зібрав свої речі та покинув житло. На теперішній час, він за цією адресою не мешкає, не є членом її родини, ніяких договорів оренди з ним укладено не було. Житлом не цікавиться та участі в його утриманні і оплаті не приймає. Реєстрація відповідача у квартирі створює для неї, як власника, перешкоди у користуванні і розпорядженні нею. Вона вимушена зі своїх особистих коштів сплачувати комунальні послуги, які нараховуються на відповідача, а також розпорядитися своєю квартирою на свій розсуд, Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовільнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом поштового повідомлення, яке знаходиться в матеріалах справи. Зі згоди представника позивача, суд розглянув справу в порядку заочного провадження, на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено судом, квартира [ADDRESS] належить позивачу [PERSON] на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 24 жовтня 2000 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гібадуловою Л.А., зареєстровано в реєстрі за № 3154. На підставі Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» від 08.08.2015 року, назва [ADDRESS] була змінено на [ADDRESS]. З 22.01.2014 року в цій квартирі був зареєстрований [PERSON], який згідно пояснень свідків [PERSON] та [PERSON], які були допитані в судовому засіданні, з листопада 2015 року добровільно зібрав свої речі та виїхав з квартири. З того ж часу житлом не цікавиться та участі в його утриманні і оплаті комунальних послуг не приймає. Особисті речі відповідача в квартирі відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 3 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом за відсутності члена сім'ї без поважних причин більше одного року, якщо інше не встановлене домовленістю між ним і власником житла або законом. Наявність будь-яких інших умов між сторонами щодо проживання відповідача у спірній квартирі не встановлено. Суд вважає доведеним, що відповідач відсутній в займаному приміщенні понад один рік без поважних причин і, як наслідок, втратив право користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS], перешкод в користуванні спірним житлом йому не чинилося, є підстави для визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду, зокрема про позбавлення права користування житловим приміщенням. Оцінивши надані суду докази по справі, правові підстави - суд вважає, що позов [PERSON] обґрунтований і підлягає задоволенню. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені та документально підтверджені судові витрати. Згідно квитанції № 55 від 14.07.2016 року, позивачем при пред'явленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. Таким чином, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений, що підтверджується квитанцією, судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved