Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

16.07.2020р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю з Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла цивільна справа за позовом М(Т)СБУ до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою (а.с. № 2-7). В провадження Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області позов надійшов 09.10.2019р. Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 20.07.2020р. позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України (а.с. № 78). В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 22.01.2018р. [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Cevrolet Lacetti» н/з [NUMBER] , скоїв зіткнення з автомобілем «Hyundai Sonata» н/з [NUMBER] під керування водія [PERSON] , внаслідок чого транспортним засобам нанесені механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.02.2018р. у справі №200/1772/18 водія [PERSON] визнано винним в скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. На час ДТП цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] не була застрахована жодним чинним полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також відсутні відомості, що [PERSON] підпадає під норму п.13.1. ст. 13 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що звільняло б відповідача від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Внаслідок ДТП власнику автомобіля «Hyundai Sonata» н/з [NUMBER] завдано майнову шкоду, яка повинна бути відшкодована заподіювачем шкоди або відповідальною особою. 23.01.2018р. із заявою про виплату страхового відшкодування до МТСБУ звернувся власник пошкодженого автомобіля «Hyundai Sonata» [PERSON] . Згідно висновку про оцінку вартості відновлювального ремонту пошкодженого КТЗ №5365 від 26.02.2018р., вартість відновлювального ремонту складає 243 231 грн.26коп. з ПДФ, вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість, тому матеріальний збиток складає - 239 609 грн. 06 коп. з ПДВ. 17.04.2018р. МТСБУ визначило розмір регламентної виплати в розмірі 100 000 грн., яка була перерахована [PERSON] . Крім того, МТСБУ сплатило ТОВ «Аудатекс Україна» за збір документів та проведення огляду пошкодженого у ДТП автомобіля 1 531 грн.20 коп. Відповідно до п.38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ отримало право на відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у зв`язку із ДТП, що відбулася з вини [PERSON] , загальна сума яких складає 101 531 грн.20 коп., які позивач просив стягнути з відповідача, а також понесені ним судові витрати в розмірі 1 921 грн. Позивач в судове засідання 01.12.2020р. не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є поштове повідомлення (а.с. № 87). В матеріалах справи наявна заява представник позивача - Зіміна Ю.О. (діє на підставі довіреності від 20.12.2019р. - а.с. №84) від 15.10.2020р., в якій представник позивача просив розгляд справи проводити без участі позивача, позов підтримав в повному обсязі, просить його задовольнити, проти винесення по справі заочного рішення не заперечував (а.с. №83). Відповідач - [PERSON] в судові засідання 15.10.2020р. та 01.12.2020р. двічі поспіль не з`явився, про дату та час слухання повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, згідно відповіді ВОМІ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 27.03.2020р. (а.с. №55) та адресою, зазначеній в постанові від 28.02.2018р., як місце проживання відповідача (а.с.№ 8). Конверти із судовими повістками були повернуті до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. № 81, 82 88, 89). Крім того, про дату та час розгляду справи на 01.12.2020р. відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України» (а.с.№90). Отже, належним чином повідомлений про розгляд справи судом відповідач в судові засідання двічі не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звернувся, а також не скористався правом надання заперечень проти позову. Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що відповідач, виходячи з положень ч. 8, ч.11 ст.128 ЦПК України, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, згідно до ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у відповідності до вимог ст.89 ЦПК України та у сукупності з нормами чинного законодавства, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 22.01.2018р. [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Cevrolet Lacetti» н/з [NUMBER] , скоїв зіткнення з автомобілем «Hyundai Sonata» н/з [NUMBER] під керування водія [PERSON] , внаслідок чого транспортним засобам нанесені механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.02.2018р. у справі №200/1772/18 водія [PERSON] визнано винним в скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с. №8). Відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, в результаті даної ДТП, з вини водія [PERSON] був пошкоджений автомобіль марки «Hyundai Sonata» н/з [NUMBER] під керування водія [PERSON] (власником якого є [PERSON] ) та цивільно-правова відповідальність якого була забезпечена договором ОСЦПВВНТЗ (страховим полісом) серія АК6714511, страховик ПрАТ «СК «Провідна» , терміном дії з 15.06.2017р. по 14.06.2018р. (а.с. №15). На час скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору ОСЦПВ. Згідно висновку по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ №5365 від 26.02.2018р., вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Hyundai Sonata» н/з [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП складає 239 609 грн.06 коп. (а.с. №16-30). Крім того, МТСБУ для забезпечення необхідних дій для урегулювання страхового випадку залучило врегулювала ТОВ «Аудатекс Україна», за послуги яких було сплачено 1 531 грн., що підтверджується платіжним дорученням №905097 (а.с. № 33). Завдана шкода особисто винуватцем ДТП потерпілому відшкодована не була. У зв`язку з чим власник пошкодженого автомобіля з метою отримання страхового відшкодування, звернувся до МТСБУ з відповідною заявою від 23.01.2018р., яка зареєстрована МТСБУ за вх.3252 (а.с. №10). У зв`язку з настанням події, передбаченої ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розглянувши заяву власника пошкодженого автомобіля, МТСБУ було прийнято рішення (Наказ №4358 від 08.05.2018р. а.с. №32) про відшкодування шкоди та виплачено власнику автомобіля марки «Hyundai Sonata» н/з [NUMBER] грошові кошти в розмірі 100 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 904634 від 10.05.2018р. (а.с. №33) Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до п. «а» ч. 41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов`язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Така оцінка проводиться в порядку, передбаченому «Методикою товарознавчою експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003р. №142/5/2092. Тому, для вирішення питання щодо розміру фактично заподіяної позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди, суд приймає до уваги висновок №5365 від 26.02.2018р. по визначенню вартості матеріального збитку, нанесеного власнику колісного транспортного засобу. Згідно ч.1 та 2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі, володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно ст.1188 ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування», страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі. Відповідно п.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, та здійснило регламентну виплату в розмірі 100 000 грн. власнику пошкодженого автомобіля - [PERSON] . Отже, відповідно до ст.1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону після проведення виплати потерпілій особі у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача в розмірі понесених витрат, що складає 100 000 грн., а також послуг ТОВ «Аудатекс Україна» за збір документів та огляд пошкодженого автомобіля у розмірі 1 531 грн. 20коп., а загалом 101 531 грн. 20коп. Як зазначено в правовій позиції, висловленої ВСУ у справі №6-2188цс16 від 16.11.2016р.: «Згідно зі статтею 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 цього Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність». Таким чином, до позивача, як до страховика, що виплатив страхове відшкодування в межах сплаченої суми в розмірі 100 000 грн., а також послуг експерта у розмірі 1 531 грн.20коп., перейшло право вимоги, яке [PERSON] на підставі ст.ст. 1187, 1188 ЦК України, мав би до відповідача [PERSON] , а відтак, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог МТСБУ до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, а отже позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з урахуванням задоволення позовних вимог у повному обсязі, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 921 грн. (сплачено за ставками судового збору станом на 2019р., оскільки в провадження Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області позов надійшов 09.10.2019р. - а.с. № 2-7), що підтверджується платіжним дорученням (а.с. № 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved