Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

17 жовтня 2016 року [PERSON]М звернувся до суду з позовом до Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на домоволодіння та земельну ділянку в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що в с. Волфине Білопільського району Сумської області по вул. Привокзальній розташований житловий будинок №101 з надвірними будівлями, який у 1954 році був збудований його батьком [PERSON] Вказане домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 0,072 га з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку. 12 квітня 2013 року [PERSON] помер. [PERSON] своєчасно звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Але оформити свої спадкові права на спірний будинок та земельну ділянку у нотаріуса він не має можливості, оскільки зясувалось, що [PERSON] за життя не отримав свідоцтво про право власності на вказаний вище будинок та не зареєстрував право власності на будинок у відповідних державних установах, а оригінал державного акту втрачений ще за життя самим батьком. Із-за відсутності правовстановлюючих документів на будинок та землю [PERSON] позбавлений можливості оформити свої спадкові права на домоволодіння і земельну ділянку у нотаріуса, тому звернувся з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтривує повністю. Представник відповідача - Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився, сільський голова [PERSON] направила суду листа про розгляд справи без участі їх представника, з позовом згодні. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що батьками позивача [PERSON] були [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження позивача (а.с. 5). Мати позивача [PERSON] померла 07 жовтня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а.с. 6). 12 квітня 2013 року помер [PERSON], батько позивача, що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а.с. 7). Також судом встановлено, що в с. Волфине Білопільського району Сумської області по вул. Привокзальній розташоване домоволодіння №101, яке побудоване у 1954 році батьком позивача [PERSON] (а.с. 11, 13-16). Згідно довідки КП Сумське міське бюро технічної інвентаризації філіал Білопільська госпрозрахункова виробнича дільниця вказане вище домоволодіння не за ким не зареєстровано, лише в погосподарській книзі Павлівської сільської ради Білопільського району забудовником значиться [PERSON], тому правовстановлюючі документи на нього відсутні (а.с. 10,12). Із ксерокоії державного акту серії ЯЛ №412970 від 16 травня 2011 року на право власності на земельну ділянку вбачається, що вказане вище домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 0,0721 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка належала померлому [PERSON] на праві власності (а.с. 9). Оригінал державного акту на землю втрачений ще за життя батьком позивача. Судом встановлено, що за життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області 15 березня 2011 року за №30, яким усе своє майно заповів [PERSON] Таким чином, судом встановлено що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом на все майно, що залишилось після смерті батька [PERSON] Позивач [PERSON] своєчасно звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, за заповітом, що залишилась після смерті [PERSON], та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, зокрема на земельну ділянку площею 1,9997 га, що розташована на території Павлівської сільської ради. Вказані обставини підтверджуються копією спадкової справи №15/2013, заведеної після смерті [PERSON] (а.с. 23-25). Також судом встановлено, що у жовтні 2016 року [PERSON] звернувся до Білопільської районної державної нотаріальної контори з питання оформлення спадщини на спірне домоволодіння, на що отримав відповідь про неможлівість видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння, оскільки зясувалось, що на нього відсутній правовстановлюючий документ, і воно у відповідних державних установах зареєстровано не було (а.с. 18). Позивач [PERSON] звертаючись з позовом до суду, просив визнати право власності в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] як на домоволодіння №101 в с. Волфине по вул. Приокзальній, так і на земельну ділянку площею 0,0721 га, на якій розташоване спірне домоволодіння з підстав відсутності правовстановлюючих документів на домоволодіння. Згідно довідки начальника КП "Білопільське районне архітектурно-планувальне бюро" від 06 жовтня 2016 року № 30 вбачається, що житловий будинок в с. Волфине по вул. Привокзальній, 101 зведений з дотриманням архітектурних, санітарних та протипожежних норм та правил. Житловий будинок і надвірні будівлі знаходяться в межах земельної ділянки, не виходять за червону лінію вулиці, а також не знаходяться на суміжних земельних ділянках (а.с. 17). Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1235 ЦК України визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до п.п. «в» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити та визнати за ним право власності на домоволодіння №101 та земельну ділянку площею 0,0721 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, які розташоване по вулиці Привокзальній в селі Волфине Білопільського району Сумської області в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved