Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки над малолітнім, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що він являється рідним дядьком [PERSON], [INFO], що підтверджується, свідоцтвом про народження серія [NUMBER], яке видане Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 17 травня 2016 року. Сестра його дружини громадянка Азербайджанської Республіки [PERSON] знаходилася у цивільному шлюбі з громадянином України [PERSON]. За час перебування їх у цивільному шлюбі в них народилася донька - [PERSON], про що в Книзі записів актів громадянського стану про народження 26 листопада 2013 року було зроблено відповідний запис №373. [INFO] року [PERSON] передчасно померла, про що в Книзі реєстрації смерті [INFO] року було зроблено відповідний актовий запис № 882. Після смерті [PERSON] позивач та його дружина [PERSON] стали опікуватися долею маленької дівчини. На теперішній час вони також доглядають та утримують її, піклуються про її стан здоров'я та всебічний розвиток. Відповідач - батько дитини [PERSON] участі у вихованні, догляді та утриманні дитини не приймає, жодної матеріальної допомоги не надає, з дитиною не спілкується. Тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню доньки. 20 травня 2016 року відповідач надав дві нотаріально засвідчені заяви стосовно згоди на удочеріння або на опіку позивачем та його дружиною його доньки. Позивач та його дружина повністю опікуються дитиною. [PERSON] Мірзашах кизи проживає разом з ними у будинку за адресою: [ADDRESS]. У позивача з дружиною є ще дві дитини, а саме: син [PERSON], 16 років та донька [PERSON], 19 років. Діти позивача також люблять та піклуються за своєю небогою . Вони добре характеризуються у навчальних закладах, де вони навчаються, що підтверджується характеристиками. Позивач з дружиною добре виховали своїх рідних дітей та готові дати добре виховання маленькій [PERSON]. Вони намагаються максимально забезпечити усі її потреби, займаються вихованням дівчинки, проявляють турботу про фізичний та духовний розвиток дитини, купують їй одяг, взуття, інші необхідні речі, докладають всіх зусиль, щоб дівчинка отримувала все відповідне для її віку. Просить позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав щодо доньки [PERSON], [INFO], та призначити опікуном її рідного дядька [PERSON] [INFO]. До початку судового засідання позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до початку судового засідання надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Представники третіх осіб- органу опіки та піклування Синельниківської міської ради та органу опіки та піклування Чечелівської районної у місті Дніпрі ради в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступне. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 17 травня 2016 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції [INFO] року, [PERSON] померла [INFO] року у м.Дніпропетровськ. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради, наданого в результаті перевірки умов проживання сім'ї позивача [PERSON], було визнано доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітньої [PERSON], [INFO]. Орган опіки та піклування Синельниківської міської ради, надаючи висновок за результатами перевірки умов проживання відповідача [PERSON], вважав би недоцільним позбавити його батьківських прав по відношенню до малолітньої [PERSON], [INFO], оскільки [PERSON] є пенсіонером , працює за наймом, має задовільні умови проживання, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони. При цьому зазначають, що зі слів відповідача йому важко самому виховувати доньку тому він не проти позбавлення його батьківських прав. В матеріалах справа також є нотаріально посвідчені заяви [PERSON] від 12.05.2016 року, згідно яких він не заперечує проти удочеріння та/або встановлення опіки відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO], громадянином України [PERSON]. Відповідно до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки, або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. У ст. 150 СК України (ч.1, 3) встановлені обов'язки батьків виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до роз'яснень, даних в п.п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. З аналізу наведених норм матеріального права слідує, що позбавлення батьківських прав є крайньою мірою, і ця міра застосовується судом тоді, коли всі інші заходи впливу виявились безрезультатними. Звідси, пред'явленню позову про позбавлення батьківських прав передує велика профілактична, попереджувальна робота з неблагополучними батьками. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов'язків по вихованню. Належить також встановити, що батько ухиляється від їх виконання, що таким буде лише за встановлення його впертого та систематичного, незважаючи на всі міри попередження, продовження невиконання свого батьківського обов'язку. Відповідно до ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення та поновлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно ст. 243 СК України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України. Згідно з правилами ч.ч. 3, 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою (піклування над неповнолітньою особою), якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна (піклувальника) за поданням органу опіки та піклування. У відповідності до ч. 1 ст. 244 СК України, опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. Згідно ч. 4 ст. 63 ЦК України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. Судом було встановлено, що відповідач [PERSON] фактично самоусунувся від виховання доньки, протягом тривалого часу не спілкується з нею, не піклується про її виховання та матеріальне забезпечення, від батьківських прав відмовився у нотаріальному порядку, що суд розцінює як злісне ухилення від виконання батьківських обов'язків стосовно своєї малолітньої дитини. Дитина знаходиться в сім'ї позивача, який є дядьком дитини, та який разом зі своєю дружиною піклуються про виховання, всебічний розвиток та матеріальне забезпечення дитини. Позивач та члени його сім'ї позитивно характеризуються за місцем проживання та навчання , мають достатній матеріальний дохід та всі належні умови для проживання та розвитку малолітньої [PERSON] Аналізуючидосліджені обставини справи, суд вважає наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, встановленою в судовому засіданні, позовні вимоги є обґрунтованими, повністю підтверджені документально, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст..88 ЦПК України судові витрати суд залишає на позивачем. На підставі викладеного ,

Outcome: approved