Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

29.05.2017р. [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ДВНЗ «Національний гірничий університет» (треті особи - Міністерство освіти та науки України, Кабінет Міністрів України) про стягнення заборгованості з виплат соціальної стипендії (а.с. № 3 - 8). В обґрунтування позовних вимог, позивач в позовній заяві посилається на те, що він в серпні 2012р. був зарахований до вищого навчального закладу ІV рівня акредитації «Національний гірничий університет» на денну форму навчання, за рахунок коштів державного бюджету, спеціальність «Гірництво», галузь «Розробка корисних копалин», поза конкурсом, на підставі статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», як особа, батько якої має стаж роботи в підземних умовах більше 15 років. У червні 2016р. закінчив курс навчання за освітнім ступенем «бакалавр». З вересня 2016 року продовжив навчання на 5 курсі цього навчального закладу, на який був зарахований наказом № 1444-л від 18.08.2016р. для отримання освітньо-кваліфікаційного рівня «магістр». Факт наявності підземного стажу роботи батька позивача, [PERSON], більше 15 років надав позивачу право на отримання з вересня 2012 року соціальної стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, відповідно до статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Але навчальний заклад, у супереч вимогам законодавства, на час навчання виплачував позивачу лише академічну стипендію за успішне навчання, значно меншу за прожитковий мінімум, встановлений для працездатних осіб. Враховуючи вище викладене, до стягнення з університету на користь позивача, в межах позовної давності, пред'являється заборгована соціальна стипендія за період з червня 2014р. по грудень 2016р., з урахуванням інфляції в зв'язку з несвоєчасною її виплатою. За цей період навчання закладом була нарахована та виплачена академічна стипендія на загальну суму 27150 грн. Загальна сума соціальної стипендії, яку відповідач повинен був виплатити за цей період - 38144 грн. Сума загальної соціальної стипендії, що складає різницю між сумою соціальної стипендії відповідно до ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (38144 грн.) та сумою виплаченої стипендії (27150 грн.) = 10994 грн. Загальна сума заборгованості по виплаті соціальної стипендії, що підлягає стягненню з Університету, за період з червня 2014р. по грудень 2016р., включно, з урахуванням індексу інфляції, складає - 14 703 грн. 27 коп. Позивач в судове засідання 25.07.2017р.не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити (а.с. № 30). Представник відповідача - Шмельова І.О. (діє на підставі довіреності від 13.01.2017р. - а.с. № 34) надала до суду заяву, в якій зазначила, що у зв'язку з початком приймальної компанії у вищих навчальних закладах України, в тому числі і ДВНЗ «НГУ» з 12.07.2017р. по 30.08.2017р., вона просить суд перенести судове засідання у справі за позовом [PERSON] до ДВНЗ «НГУ» про стягнення не нарахованої та невиплаченої стипендії та інфляційних втрат, яке призначене до розгляду на 25.07.2017р. о 12.00 год., оскільки в цей період університет не матиме змоги направити до суду свого представника, оскільки юридична служба повністю задіяна в роботі приймальної комісії університету (а.с. № 33). Вирішуючи питання про відкладення розгляду справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заявленого клопотання, з урахуванням строків розгляду справи, наявних письмових заперечень відповідача та ненадання жодних доказів про неможливість юристів ВНЗ бути присутніми у судовому засіданні. Так, в матеріалах справи містяться письмові заперечення відповідача, в яких останній посилається на те, що [PERSON] не звертався до університету з заявою про проведення та виплату йому різниці між сумою прожиткового мінімуму та академічною стипендією. Таким чином, на думку сторони відповідача, право позивача не було порушене, так як він своєчасно не звертався до університету з заявою про виплату йому стипендії у розмірі прожиткового мінімуму на підставі ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», а університет не мав законних підстав для нарахування відповідної стипендії. Державний ВНЗ «НГУ» є вищим навчальним закладом IV рівня акредитації та є вузом державної форми власності, який фінансується з Державного бюджету України. Кошти на виплату соціальної стипендії до 01.01.2017р. надходили з Міністерства освіти і науки України. Щорічно, Державний ВНЗ «НГУ» подавав до Міністерства розрахунки стипендіального фонду, в які окремим рядком включається розмір стипендії згідно з вимогами статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у частині гарантованої виплати стипендії особам, батьки яких є шахтарями та мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або, які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами І або II групи в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Однак, міністерство їх не фінансує. Відповідно до ст. 62 ЗУ «Про вищу освіту» від 01.07.2014р. порядок призначення та розмір стипендії на осіб, які навчаються у вищих навчальних закладах за рахунок коштів державного бюджету визначаються Кабінетом Міністрів України. В Постанові Кабінету Міністрів України від 12.07.2004р. № 882 «Про питання стипендіального забезпечення» стипендія студентам, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами І або II групи, до 01.01.2017р. не була визначена. В такому випадку цій категорії студентів виплачувалася звичайна академічна стипендія. Згідно п.п. 1, 5 Порядку призначення і виплати стипендії, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2004р. № 882 «Про питання стипендіального забезпечення», розмір академічних стипендій для студентів денної форми навчання вищих навчальних закладів І-ІУ рівня акредитації, визначалась виходячи з установленого КМУ розміру мінімальної ординарної (звичайної) академічної стипендії з урахуванням типу навчального закладу, умов та напряму навчання, успішності стипендіата. Відповідно до Постанови КМУ «Про деякі питання стипендіального забезпечення» від 05.03.2008р. № 165 мінімальну ординарну (звичайну) академічну стипендію для студентів вищих навчальних закладів 3 - 4 рівня акредитації, які навчаються за освітньо-кваліфікаційними рівнями «бакалавр», «спеціаліст» або «магістр» визначено з 01.09.2012р. - у розмірі 730 грн./місяць; 01.09.2015р. - у розмірі 825 грн./місяць. Розмір академічної стипендії, призначеної згідно п. 17 цього Порядку, збільшується на 18 відсотків (мінімальної ординарної (звичайної) академічної стипендії відповідного типу навчального закладу, призначеної згідно з цим Порядком) студентам, які навчаються за відповідними напрямками та спеціальностями, за якими здійснюється підготовка фахівців у вищих навчальних закладах за відповідними освітньо-кваліфікаційними рівнями, затвердженого постановою КМУ від 24.05.1997р. № 507. Університетом нарахована та виплачена стипендія позивачу в повному обсязі. З 01.01.2017р. вступив в дію Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для виплати соціальних стипендій студентам (курсантам) вищих навчальних закладів, затверджений постановою КМУ № 1045 від 28.12.2016р. «Про деякі питання виплати соціальних стипендій студентам (курсантам) вищих навчальних закладів». Даний Порядок визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті Мінсоцполітики для виплати соціальних стипендій студентам (курсантам) вищих навчальних закладів, які навчаються за денною формою за державним замовленням. Відповідно до п. 2 Порядку головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінсоцполітики. Згідно п. 4 Порядку право на соціальні стипендії мають студенти (курсанти), які не отримують академічних стипендій, не перебувають на державному утриманні (крім дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також студентів (курсантів) вищого навчального закладу, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишилися без батьків) та не перебувають в академічній відпустці, із числа осіб, батьки яких є шахтарями, що мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами І або II групи, відповідно до статті 5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" - протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти. Для отримання соціальної стипендії студенти (курсанти) повинні звернутися до вищого навчального закладу за місцем їх навчання із заявою та документами, що відповідають вимогам даного Порядку. Соціальна стипендія призначається на весь період навчання починаючи з місяця звернення за її наданням та виплачується щомісяця в такому розмірі: студентам (курсантам) вищих навчальних закладів III-IV рівня акредитації, які мають право на призначення соціальних стипендій, - 1000 гривень. Фінансування, порядок виплати та розмір стипендії для студентів з числа осіб, батьки яких є шахтарями, що мають стаж підземної роботи не менш як 15 років врегульовано КМУ лише з 01.01.2017р. Таким чином, порушень прав позивача зі сторони університету в даному випадку не було (а.с. № 35 - 38). 11.07.2017р. в судове засідання від сторони відповідача надійшло клопотання про залучення до участі у справі у якості третьої особи - Міністерство соціальної політики України (а.с. № 31 - 32). Вирішуючи заявлене відповідачем клопотання про залучення третьої особи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні останнього, оскільки рішення суду не вплине на права та обов'язки Міністерства соціальної політики України. Так, предметом розгляду по справі є стягнення недоплачених сум стипендії з червня 2014 року по грудень 2016 року, розпорядником виплат соціальної стипендії на даний період було Міністерство освіти і науки України. Починаючи з 01.01.2017р. Міністерство соціальної політики України здійснює виплату соціальної стипендії. За викладеного, рішення суду не вплине на права та обов'язки Міністерства соціальної політики України. Представник третьої особи КМУ - Вольховський П.Ю. (діє на підставі довіреності від 07.03.2017р. - а.с. № 43) надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу 25.07.2017р. без фіксування судового засідання технічними засобами,на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, та винести рішення на розсуд суду (а.с. № 39). В поданих до суду письмових поясненнях представник третьої особи зазначив, що у КМУ відсутня будь-яка юридична заінтересованість по даній цивільній справі, а також судове рішення жодним чином не вплине на його права чи обов'язки (а.с. № 40 - 42). Представник третьої особи - Міністерство освіти та науки України в судове засідання 25.07.2017р. не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням з відміткою про вручення (а.с. № 27), про причини неявки суд не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звернувся. За таких обставин, суд розглянув справу за відсутністю сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами на підставі ст. 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України з винесенням по справі рішення суду на загальних засадах,які встановлені главою 7 розділу III ЦПК України, оскільки заперечення відповідача будуть враховані судом під час розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 62 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014р. № 1556-VII (з наступними змінами та доповненнями), особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, мають право на отримання стипендій у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 5 закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008р. № 345-VI, шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Судом встановлено, що з 01.09.2012р. [PERSON] був зарахований до складу студентів Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет», прийнятих на навчання за державним замовленням за денною формою навчання поза конкурсом за напрямом підготовки «гірництво». [PERSON] був зарахований до цього вищого навчального закладу на пільгових умовах, як дитина шахтаря, який має стаж підземної роботи більше 15 років. Даний факт підтверджується зокрема, довідкою від 23.01.2017р. (а.с. № 19). Представник відповідача обумовлений вище факт не спростовувала. Отже, ці обставини в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 2 ст. 62 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014р. № 1556-VII особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, мають право на отримання стипендій у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 62 цього ж Закону України «Про вищу освіту» особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання, можуть отримувати інші стипендії, призначені фізичними (юридичними) особами. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008р. № 345-V1, шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, діти, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач був зарахований до Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» поза конкурсом та відповідно до наданих пільгових документів, як дитина, батько якої має стаж підземної роботи не менш як п'ятнадцять років, відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». У зв'язку з чим та у відповідності до вимог норми ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», позивач має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановлених законом для працездатних осіб. Положення Постанови Кабінету Міністрів «Про деякі питання стипендіального забезпечення» від 05.03.2008р. № 165, щодо розміру стипендій не можуть бути застосовані до даного випадку, оскільки пізніше прийнятим законом «Про підвищення престижності шахтарської праці», який має вищу юридичну силу по відношенню до зазначеної постанови, встановлено інший більш високий рівень стипендії для категорії студентів з числа дітей шахтарів. Виходячи із конституційного принципу верховенства права, при встановленні конкретного розміру пільги Кабінет Міністрів, не вправі його встановлювати у меншому розмірі, ніж це визначено нормою закону. Враховуючи те, що ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (в редакції від 05.07.2012р.), передбачено що особам, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи, не менш як 15 років, гарантовано виплату за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, суд вважає дії відповідача щодо відмови в нарахування стипендії саме в цьому розмірі неправомірними, оскільки вони ґрунтуються на зробленому хибному висновку. Крім того, представник відповідача проти прав позивача щодо отримання стипендії з урахуванням норми ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не заперечувала, посилалась лише на те, що позивач мав звернутися до університету з відповідною заявою про виплату йому стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, проте дані заперечення представника відповідача суд оцінює критично. Отже, вирішуючи позовні вимоги в частині визначення періоду, за який має бути стягнута з відповідача на користь позивача недоплачена стипендія з урахуванням інфляційних втрат, встановлено, що позивач заявив вимоги в межах строку позовної давності. Відповідно до довідки про доходи позивачу було виплачено стипендію з червня по грудень 2014р. - 6029 грн. 80 коп.; з січня по грудень 2015р. - 10785 грн. 20 коп.; з січня по грудень 2016р. - 10 335 грн. (а.с. № 21 - 23). Таким чином, сума недоплаченої стипендії складає: -за період з червня 2014р. по грудень 2014р. (включно) - 2496 грн. 20 коп. -за період з січня 2015р. по грудень 2015р. (включно) - 4470 грн. 80 коп. - за період з січня 2016р. по грудень 2016р. (включно) - 4027 грн., що в загальному розмірі складає 10994 грн. Сума недоплаченої стипендії розраховувалась з урахуванням встановленого прожиткового мінімуму для працездатних осіб: в 2014р. з 01.01. - 1218 грн.; в 2015р. з 01.01.-1218 грн., з 01.09. - 1378 грн.; в 2016р. з 01.01.- 1378 грн., з 01.05. - 1450 грн. Сума інфляційних втрат розрахована судом в такому розмірі: -за період з червня 2014р. по грудень 2014р. (включно) - 2019 грн. 07 коп. -за період з січня 2015р. по грудень 2015р. (включно) - 1264 грн. 91 коп. - за період з січня 2016р. по грудень 2016р. (включно) - 425 грн. 29 коп., що в загальному розмірі складає 3709 грн. 27 коп. Сума інфляційних втрат розраховувалась з урахуванням наступних індексів інфляції: 2014р. - 124,9%; 2015р. - 143,3%, 2016р. - 1,124%. Таким чином, загальна сума ненарахованої та невиплаченої стипендії, разом з інфляційними втратами складає 14 703 грн. 27 коп. Загальна сума заборгованості - 14 703 грн. 27 коп., з яких недоплачена стипендія - 10 994 грн. та інфляційні втрати в розмірі 3709 грн. 27 коп. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] на загальну суму 14 703 грн. 27 коп., оскільки останні є законними та обгрунтованими. Оговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України, з урахуванням результату розгляду справи, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судовий збір у розмірі 640 грн., оскільки це мінімальний розмір судового збору за вимогами майнового характеру щодо стягнення недоплаченої стипендії. На підставі викладеного,

Outcome: approved