Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

22 грудня 2018 року до Харківського районного суду Харківської області надійшов зазначений позов, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за договором про споживчий кредит №ДКХ-1920 від 25.10.2017 року у розмірі 63279,37 грн., а також судові витрати у розмірі 1762,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 13 березня 2017 року до Кредитної спілки «Істок» звернувся [PERSON] із заявою на вступ до кредитної спілки. На засіданні правління Кредитної спілки(протокол № 57 від 13 березня 2017року на підставі рішення спостережної ради КС про делегування правлінню повноважень заяву на вступ розглянуто та прийнято рішення про прийом [PERSON] в члени Кредитної спілки «Істок». У той же день 13 березня 2017 року [PERSON] сплатив вступний внесок та обов`язковий пайовий внесок. Таким чином, на підставі ст. 10, ч.2. ст. 16 Закону України «Про Кредитні спілки» [PERSON] набув членства у Кредитній спілці «Істок». 25 жовтня 2017 року відповідач подав до позивача заяву на отримання кредиту. 25 жовтня 2017року Кредитний комітет позивача прийняв рішення про надання кредиту члену кредитної спілки - відповідачу. 25 жовтня 2017року позивач та відповідач уклали Договор про споживчий кредит №ДКХ-1920. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, відповідач отримав кредит у сумі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн.і зобов`язався повернути одержаний кредит в повному обсязі та у терміни встановлені кредитним договором. Строк дії договору становить 12 календарних місяців, до 14 листопада 2018 року. Відповідно до п.3.2. Кредитного договору процентна ставка за користування кредитом становить 0,001% річних. Відповідно до п.2.5. Кредитного договору плата за надання кредиту становить 34,25 грн. щоденно. Але у зв`язку із порушенням умов кредитного договору щодо несвоєчасного погашення кредиту згідно з графіком, позивачу було направлено лист-попередження про наявність заборгованості з вимогою погашення заборгованості по кредитному договору, однак вказане звернення було залишено без відповіді та борг [PERSON] не погашений. Таким чином, загальна заборгованість за договором про споживчий кредит № ДКХ-1920 від 25.10.2017 року за період з «26» червня по «15» грудня 2018 р. включно становить 63 279,37 грн., з яких: заборгованість за основною сумою кредиту = 12 243,14 грн.; заборгованість за платою = 25 342,15 грн.; заборгованість по відсотках = 0,27грн.;100 % відсотки річних, згідно ст. 625 ЦК та п. 4.7.3. кредитного договору = 17 814,53 грн.; інфляційні нарахування = 1 879,28 грн.; штраф = 6000,00 грн. Тому вони звернулися до суду з даним позовом. Заперечення на позовну заяву від відповідача у встановлений законом строк і порядок до суду не надходило. Сторони по справі інших заяв та клопотань до суду не подавали. 26 грудня 2019 року суддею було зроблено запит щодо доступу до персональних даних про [PERSON] з метою отримання інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи згідно з ч. 6 ст. 187 ЦПК України. 22 лютого 2019 року на адресу Харківського районного суду Харківської області надійшла інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, отримана в порядку ч. 6 ст.187 ЦПК України з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 01 березня 2019 року вищезазначений позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Заперечення на позовну заяву від відповідача у встановлений законом строк і порядок до суду не надходило. Представник позивача Драченко В.А., який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, якою просить задовольнити позовні вимоги, розглянути справу у його відсутність, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надавав. Виходячи з наведеного, та з того, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити рішення в справі. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що 13 березня 2017 року до Кредитної спілки «Істок» звернувся [PERSON] із заявою на вступ до кредитної спілки. На засіданні правління Кредитної спілки(протокол № 57 від 13 березня 2017року на підставі рішення спостережної ради КС про делегування правлінню повноважень заяву на вступ розглянуто та прийнято рішення про прийом [PERSON] в члени Кредитної спілки «Істок». 13 березня 2017 року [PERSON] сплатив вступний внесок та обов`язковий пайовий внесок. Таким чином, на підставі ст. 10, ч.2. ст. 16 Закону України «Про Кредитні спілки» [PERSON] набув членства у Кредитній спілці «Істок». 25 жовтня 2017 року відповідач подав до позивача заяву на отримання кредиту. 25 жовтня 2017року Кредитний комітет позивача прийняв рішення про надання кредиту члену кредитної спілки - відповідачу. 25 жовтня 2017року позивач та відповідач уклали договор про споживчий кредит №ДКХ-1920.Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, відповідач отримав кредит у сумі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн. і зобов`язався повернути одержаний кредит в повному обсязі та у терміни встановлені кредитним договором. Строк дії договору становить 12 календарних місяців, до 14 листопада 2018 року. Відповідно до п.3.2. Кредитного договору процентна ставка за користування кредитом становить 0,001% річних. Відповідно до п.2.5. Кредитного договору плата за надання кредиту становить 34,25 грн. щоденно. Позивач належним чином виконав зобов`язання передбачені умовами договору, що підтверджується видачею позичальнику кредиту відповідно до умов договору, що підтверджується копією видаткового касового ордера № 2207 від 14.11.2017 року про видачу відповідачу суми кредиту у розмірі 25 000,00 грн. Згідно п. 4.1. Кредитного договору Позичальник зобов`язався щомісячно сплачувати платежі вказані в Графіку повернення кредиту та сплати зобов`язань, що наведено у додатку до Кредитного договору, який є його невід`ємною частиною. Згідно п.4.3. Кредитного договору платежі проводяться Позичальником згідно з Графіком у повному обсязі шляхом внесення готівкою в касу або на зазначений у договорі рахунок. Відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював оплату по кредиту, порушуючи умови Кредитного договору. У порушення п. п. 4.1., 4.3. договору припинив здійснювати погашення кредиту та нарахованих відсотків, тобто зобов`язання з його боку не виконано. Останній платіж Відповідачем було зроблено 07 травня 2018 року, хоча згідно Графіку повернення кредиту він повинен був сплачувати до 14 листопаду 2018 року включно. Відповідно до п. 7.3 кредитного договору досудовий порядок врегулювання спору, визначений п. 6.2.2. договору, є обов`язковим для сторін. Пунктом 6.2.2. та п.6.3. кредитного договору передбачено: 6.2.2. у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів більш як на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла щонайменше на три календарні місяці; кредитор, з урахуванням вимог, передбачених ст. 16 ЗУ "Про споживче кредитування", набуває право: вимагати від позичальника дострокового повного погашення Кредиту та нарахованих плати та відсотків згідно умов договору до дня повного виконання зобов`язань за договором; вимагати відшкодування збитків, завданих кредитору внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов цього договору; вимагати від поручителів дострокового повного погашення кредиту та нарахованих плати та відсотків, згідно умов договору. Якщо протягом тридцяти календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - шістдесяти календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від кредитора, позичальник не погасив кредит та/або нараховані проценти та плату, кредитор набуває право звернутись до суду для стягнення в примусовому порядку. Якщо протягом цього періоду позичальник усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитора втрачає чинність. У зв`язку з порушенням умов Кредитного договору, з несвоєчасним погашенням кредиту згідно з Графіком, на виконання заходів досудового врегулювання спору, визначених п. п. 6.2.2., 6.3. кредитного договору, 17 серпня 2018 року, відповідачу [PERSON] на адресу реєстрації: [ADDRESS] , було направлено повідомлення, вих.№ 159 про наявність та з вимогою погашення заборгованості по кредитному договору, що підтверджується повідомлення про вручення. Однак вказане звернення було залишено без відповіді та борг по сьогоднішній день Відповідачем не погашено. Вищевикладене свідчить про невиконання Боржником умов Кредитного договору, тобто про порушення зобов`язань встановлених умовами Кредитного договору. Відповідно п. 6.2.2. кредитного договору, у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або відсотків більш як на один календарний місяць кредитор набуває права вимагати від позичальника дострокового погашення кредиту та нарахованих плати та відсотків згідно умов договору до дня повного виконання зобов`язань за Договором; вимагати відшкодування збитків, завданих кредитору внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов цього договору. 26 червня 2018 року позивачем та відповідачем внесено зміни в кредитний договір шляхом укладання додаткового договору №1 до договору про споживчий кредит № ДКХ-1920 від 25.10.2017 року, згідно якого плата становить 136,98 грн., та який є невід`ємною частиною кредитного договору Відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював оплату по кредиту, порушуючи умови Кредитного договору, станом на дату звернення до суду загальна заборгованість за договором про споживчий кредит № ДКХ-1920 від 25.10.2017 року за період з «26» червня по «15» грудня 2018 року включно становить 63 279,37 грн., з яких: заборгованість за основною сумою кредиту 12 243,14 грн.; заборгованість за платою 25 342,15 грн.; заборгованість по відсотках 0,27грн.;100 % відсотки річних, згідно ст. 625 ЦК та п. 4.7.3. кредитного договору = 17 814,53 грн.; інфляційні нарахування 1 879,28 грн.; штраф 6000,00 грн. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Зі змісту зазначеного кредитного договору вбачається, що [PERSON] підтвердив своїм особистим підписом, що ознайомився і згоден з умовами кредитного договору та графіком повернення кредиту та сплати зобов`язань. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Згідно із ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Статтями 526, 527, 530 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ч. 1ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Враховуючи вищезазначене, у звязку з невиконанням боржником умов кредитного договору, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1762 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved