Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання їх неповнолітньої дочки. Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що вони із відповідачем перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 07 вересня 2007 року в Дзвиняцькій сільській раді Богородчанського району. [INFO] року у них народилась дочка [PERSON]. Спільне життя не склалось. Вони із чоловіком втратили любов та взаємоповагу, перестали розуміти один одного, на цьому ґрунті почастішали сварки. Свідком конфліктів неодноразово ставала дитина, що мало негативний вплив на її психіку. Оскільки налагодити нормальні відносини так і не вдалось, з листопада 2012 року проживають порізно. Вважає, що примирення не можливе, збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, тому просить його розірвати. Оскільки [PERSON] гроші на утримання дочки, яка проживає із нею, дає досить не регулярно, то фактично змушена самостійно дбати про добробут дитини. Вважає, що відповідач є молодою, здоровою, працездатною людиною, а тому може сплачувати аліменти. Оскільки постійного місця праці він не має, отримує мінливий дохід, то вважає, що доцільно визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі - по 300 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, на розірванні шлюбу та стягненні з [PERSON] аліментів наполягала. Також просила після розлучення відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач позовні вимоги відносно розірвання шлюбу та щодо стягнення аліментів визнав. В судовому засіданні [PERSON] пояснив, що вони із позивачкою дійсно припинили спільне проживання. Він намагався зберегти сім'ю, однак всі його спроби помиритись, відновити стосунки жодного результату не дали. Щодо сплати аліментів, то розуміє свій обов'язок утримувати дитину, погоджується сплачувати аліменти в розмірі, який просить [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу та стягнення аліментів підлягають задоволенню. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 07 вересня 2007 року в Дзвиняцькій сільській раді Богородчанського району Івано-Франківської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за №07. Сторони втратили порозуміння, почуття любові та взаємоповаги один до одного, в листопаді 2012 року припинили спільне проживання, примирення між ними не можливе. За таких обставин шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає, що стосунки, які існують між подружжям, виключають можливість збереження сім'ї, подальше спільне проживання буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин [PERSON] слід відновити її дошлюбне прізвище "[PERSON]". За час перебування сторін у шлюбі [INFO] року у них народилась дочка [PERSON]. Відповідач кошти на утримання дитини дає не регулярно, про матеріальне забезпечення дочки в основному дбає позивачка. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та платника аліментів. Суд вважає, що [PERSON] потребує коштів на утримання неповнолітньої дочки, а [PERSON] може їх надавати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір. На підставі ст.ст. 112, 113, 180, 182,184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved