Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

[PERSON], в інтересах неповнолітнього сина [PERSON], звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за [PERSON], [INFO], право власності в порядку спадкування за законом після померлого 29 січня 2016 року батька [PERSON], на 1/2 частину квартири, загальною площею 63,8 кв.м., житловою площею 37,7 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS], що є підставою для реєстрації права власності в органах державної реєстрації. На обґрунтування позову зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі зі [PERSON] з 14 січня 2011 року, хоча фактично однією сім'єю вони мешкали з 2003 року. 30 березня 2005 року у них народився син [PERSON], відносно якого чоловіком було визнано батьківство у передбаченому законом порядку. Вони з чоловіком і сином постійно проживали у [INFO]. Зазначена квартира належала в рівних частках матері чоловіка - [PERSON], та чоловікові - [PERSON], на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23 листопада 2006 року, виданого Фондом комунальної власності м. Дніпродзержинська, згідно з розпорядженням №5/4583-р від 23 листопада 2006 року. Складається квартира із трьох ізольованих кімнат, житловою площею 37,7 кв.м, загальною площею 63,8 кв.м. 29 січня 2016 року її чоловік, а батько неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] трагічно загинув. За фактом його загибелі відкрито кримінальне провадження за ч. 1 ст. 115 КК України та справа розглядається в Дніпровському районному суді м. Дніпродзержинська. Поховали [PERSON] вона та його мати [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому на праві власності частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є вона - дружина померлого, неповнолітній син померлого [PERSON], та мати померлого [PERSON]. Інших спадкоємців ані за законом, ані за заповітом немає. У встановленому законом порядку вона, діючи від імені неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], звернулась до Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини для неповнолітнього сина після смерті його батька - [PERSON], а також звернулась у нотаріальну контору від свого імені із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь свого неповнолітнього сина [PERSON]. [PERSON] до нотаріальної контори не зверталась із заявами про прийняття спадщини, вона протягом багатьох років постійно мешкає у м. Калінінград (Росія). Після смерті чоловіка його мати, приїхавши на поховання, забрала всі правовстановлюючі документи на спадкове нерухоме майно і , по-суті, вигнала їх із сином із квартири [ADDRESS], в якій вони постійно проживали родиною з 2003 року по день смерті [PERSON], впустивши туди для проживання незнайомих їй людей. Тому, при зверненні до нотаріальної контори вона не змогла надати оригінал правовстановлюючого документу на спадкову квартиру, у зв'язку з чим Постановою державного нотаріуса Третьої дніпродзержинськоі державної нотаріальної контори №2002 від 02 серпня 2016 року їй, як представнику неповнолітнього сина [PERSON], було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на належну йому частку квартири [ADDRESS], та було рекомендовано звернутись до суду. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення аналогічні обґрунтуванню позову. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника Камянської міської ради. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, до суду надійшла заяву про розгляд справи без участі представника Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори. Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України рішення у справі можливо постановити у судовому засіданні без участі представників відповідача та третьої особи. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 30 березня 2005 року народився [PERSON]. Його батьками в свідоцтві про народження записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.16). 14 січня 2011 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб зі [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.17). 23 листопада 2006 року Фондом комунальної власності м. Дніпродзержинська видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, згідно якого квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності в рівних частках [PERSON] та члену її сімї [PERSON] (а.с.18). Право власності на цю квартиру було зареєстровано за [PERSON] та [PERSON], що підтверджується відповіддю ОКП "Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації"на запит Завідувача Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори (а.с. 9). Згідно технічного паспорту на квартиру №115, що знаходиться в будинку № 14 по пр-ту Карла Маркса в місті Дніпродзержинську Дніпропетровської області, вказана квартира складається з трьох ізольованих кімнат, житловою площею 37,7 кв.м, загальною площею 63,8 кв.м. (а.с.19-20). 29 січня 2016 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.12). Як зазначено в позові і підтверджується договором-замовленням № 000971 на організацію та проведення поховання (а.с.13), похованням [PERSON] займалися позивач [PERSON] та мати померлого - [PERSON] Згідно довідок, виданих ТОВ «Абонент ХХІ» 12.04.2016 року, [PERSON] був зареєстрований за адресою: [INFO] з 27.06.1995 року, знятий з реєстрації по смерті 11.03.2016 року. Інших зареєстрованих осіб за цією адресою не було (а.с.14). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на ? частку квартири № 115, що знаходиться в будинку № 14 по пр. Карла Маркса в місті Дніпродзержинську Дніпропетровської області, яка належала спадкодавцю на права спільної часткової власності. 12 квітня 2016 року Позивач [PERSON] звернулась до Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори, як законний представник, від імені свого малолітнього сина [PERSON] про прийняття спадщини за законом після померлого 29 січня 2016 року батька дитини - [PERSON] (а.с.11). В Третій дніпродзержинській державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа № 203/2016 після померлого 29.01.2016 року, [PERSON], копія якої долучена до метеріалів цивільної справи (а.с. 46-52). В той же день 12 квітня 2016 року Позивач [PERSON], яка була дружиною померлого [PERSON], надала нотуріусу заяву про відмову від спадщини за законом після нього на користь малолітнього сина [PERSON], що підтверджується копією заяви від 12.04.2016 року (а.с.10). У звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру під номером 115, що знаходиться в будинку під номером 14 в м. Камянське Дніпропетровської області, 02.08.2016 року державним нотаріусом Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори [PERSON] позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON], померлого 29 січня 2016 року, про що їй була надана відповідна постанова (а.с.7). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В силу ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 ЦК України.\~\~ Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбаченно, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позивач [PERSON], як законний представник, від імені свого малолітнього сина [PERSON] у встановлені законом строки звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте не змогла здійснити своє право на спадкування права на ? частину квартири за вказаних обставин. Інші спадкоємці першої черги за законом спадщину післі померлого 29 січня 2016 року батька [PERSON] не прийняли. З урахуванням викладеного вище, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved