Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до ПП Приватне орендне підприємство «Чонгар» з позовом про розірвання договору оренди землі, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.05.2017 року між нею та відповідачем було укладено договір оренди земельних ділянок, які розташовані на території Чонгарської сільської ради Генічеського району Херсонської області, кадастровий № 6522188000:01:104:0016 площею 2,9012 га, кадастровий № 6522188000:01:055:0025 площею 0,8874 га, та кадастровий № 6522188000:01:055:0002 площею 4,1024 га. Відповідно до пунктів 9 та 12 вищезазначеного договору, відповідач зобов`язувався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельними ділянками, у період з 15 жовтня по 15 грудня кожного року сплачувати орендну плату у розмірі 3,5% від нормативної грошової оцінки, вказаної в п.5 Договору, або відповідно до тих же пунктів, орендна плата могла справлятися у натуральній та відробітковій формах. Але, починаючи з 2019 р. та по сьогодні, відповідач розрахунки з орендної плати ні в грошовій формі, ні в натуральній чи відробітковій формах, за вищезазначеним договором від 15 травня 2017 року, не проводив. Тобто, орендна плата за 2019-2020 роки не виплачувалася. Позивач вказує, що вона зверталася в письмовій формі (заява від 13.07.2021 року) до відповідача з питання виплати заборгованості за вищезазначеним договором оренди земельної ділянки за 2019-2020 роки, заїжджала на адресу місцезнаходження офісу підприємства, який на даний час зруйнований. Питання до цього часу так і залишилося не вирішеним, відповіді на письмові звернення позивач не отримала, орендна плата не виплачена, тому вона була вимушена звернутись до суду з метою захисту свого порушеного права. Представник позивача [PERSON] до судового засідання не прибула, але надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. У судове засідання представник відповідача не з`явився, причини неприбуття не повідомив. Жодних клопотань на адресу суду не надходило. Відзив до суду не надав. Про час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення листа засобами поштового зв`язку та оголошення на веб-сайті судової влади. Згідно з вимогами ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не надав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247, ст. 280 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 7,89 га, розташованої на території Чонгарської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акту на право власності на землю від 25.03.2005 року, що виданий на підставі розпорядження голови Генічеської РДА від 19.03.2004 року за №102/04. Земельна ділянка складається з трьох земельних ділянок площами 0.8874 га, 4.1024 га та 2.9012 га. [PERSON] 15.05.2017 року уклала договір з Приватним підприємством ПОП «Чонгар» про оренду земельних ділянок, відповідно до умов якого нею було передано в оренду земельні ділянки, які розташовані на території Чонгарської сільської ради Генічеського району Херсонської області, кадастровий № 6522188000:01:104:0016 площею 2,9012 га, кадастровий № 6522188000:01:055:0025 площею 0,8874 га, та кадастровий № 6522188000:01:055:0002 площею 4,1024 га. Пунктами 9 та 12 даного договору передбачено, що Орендар зобов`язувався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельними ділянками, у період з 15 жовтня по 15 грудня кожного року сплачувати орендну плату у розмірі 3,5% від нормативної грошової оцінки, вказаної в п.5 Договору, або відповідно до тих же пунктів, орендна плата могла справлятися у натуральній та відробітковій формах. Дані обставини підтверджуються копією Договору оренди землі від 15.05.2017 року. Державна реєстрація права оренди на вищевказані земельні ділянки проведена 13.06.2017 року у виконавчому комітеті Генічеської міської ради за №20981865, №20980785, №20981160, що підтверджується інформаційними довідками з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 05.08.2021 року. Позивач посилається на те, що відповідачем орендна плата за 2019-2020 роки не виплачувалась, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків №12973 від 14.07.2021 року. Позивачу стало відомо, що з кінця 2018 року відповідач припинив фактично свою діяльність, за період 2019 - 2020 сільськогосподарський рік ніяких сільськогосподарських робіт відповідач не здійснював. Офіс, в якому розміщувалося підприємство, зруйнований, техніка відсутня. Оскільки за 2019-2020 роки розрахунок з орендної плати з позивачем [PERSON] не проведено - вона звернулась в письмовій формі до ПП ПОП «Чонгар» щодо отримання розрахунку з орендної плати, що підтверджується копією такого листа, одна відповіді так і не отримала. Крім того, позивач особисто заїжджала на адресу місцезнаходження підприємства, яке на даний час вже зруйноване. Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Відповідно до статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Згідно із частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати. Таким чином, статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» зазначено, що основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Систематична несплата орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичного порушення договору, може бути підставою для розірвання такого договору. Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа. При цьому, неналежне виконання умов договору, а саме часткове невиконання обов`язку зі сплати орендної плати також є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) та в постанові колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 жовтня 2019 року у справі № 243/322/17 (провадження № 61-27255св18) зроблено висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 632 ЦК України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Згідно зі ст. 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним, об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України (частини перша, друга статті 21 Закону України "Про оренду землі". Відповідно до пункту 289.1 статті 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих доказів, які оцінені судом в їх сукупності, враховуючи систематичну несплату відповідачем орендної плати на користь позивача за користування земельних ділянок, які розташовані на території Чонгарської сільської ради Генічеського району Херсонської області, кадастровий № 6522188000:01:104:0016 площею 2,9012 га, кадастровий № 6522188000:01:055:0025 площею 0,8874 га, та кадастровий № 6522188000:01:055:0002 площею 4,1024 га, грубе порушення у зв`язку з цим прав позивача як власника земельних ділянок, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved