Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (далі ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ»), треті особи: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування\~своїх вимог\~позивач зазначив,\~що 21 серпня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу вчинено оскаржуваний виконавчий напис яким стягнуто з нього на користь відповідача заборгованості в розмірі 53516,39 грн., про який позивач дізнався у жовтні 2020 року після того, як за місцем його роботи надійшла постанова приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи. Проте, будь-яких договорів з приводу грошових зобов`язань позивач з ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» не укладав, хоча має невиконане зобов`язання за кредитним договором між ним і ПАТ «Платинум банк» від 31 травня 2013 року, який укладався строком на 36 місяців. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог законодавства, оскільки стягнута сума заборгованості з порушенням строку позовної давності, розмір заборгованості визначено не вірно та її не можна вважати безспірною. Також позивач вважає, що нотаріусу не була надана засвідчена виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення, оскільки в такому разі нотарусу було би відомо, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 жовтня 2020 року задоволена заява позивача про забезпечення позову, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №19925, вчиненого 21 серпня 2020 року, який оскаржується. На підставі ухвали від 12 жовтня 2020 року відкрито провадження у данній справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, задоволено клопотання позивача про витребування доказів від третьої особи - приватного нотаріуса Горай О.С. 14 грудня 2020 року судом винесено ухвалу про застосування до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. заходу процесуального примусу у виді штрафу за невиконання ухвали про витребування доказів. Ухвалою суду від 25 лютого 2021 року скасовано ухвалу Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 грудня 2020 року про застосування заходу процесуального примусу. В судове засідання сторони не викликались. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. У відповідності до вимог ст. ст. 280 - 281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подано, крім того, позивач не надав заперечень проти ухвалення заочного рішення у справі. Треті особи своїх пояснень щодо позову не надали. 08 лютого 2021 року електронною поштою, а 16 лютого 2021 року через відділення поштового зв`язку до суду надійшли документи від приватного нотаріуса Горай О.С. на виконання ухвали про витребування доказів. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного. 21 серпня 2021року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №19925 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №90717/0005ХSGF від 31.05.2013 в розмірі 52866,39 грн, а також плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 650 грн, загальна сума, що підлягає стягненню 53516,39 грн. У виконавчому написі зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за період з 27 липня 2020 року 27 липня 2020 року (а.с. 54). 02 жовтня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. в межах виконавчого провадження ВП №63146501 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Постанова винесена при примусовому виконанні виконавчого напису №19925 від 21 серпня 2020 року вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 53516,39 грн (а.с.10-11). Як вбачається із копій документів, наданих до суду приватним нотаріусом Горай О.С., підставою вчинення виконавчого напису №19925 від 21 серпня 2020 року стала заява представника ТОВ «Вердикт Капітал» від 06 серпня 2020 року про вчинення виконавчого напису, в якій зазначено, що додатками до заяви є: кредитний договір №90717/0005ХSGF від 31 травня 2013 року, копії реєстру поштових відправлень рекомендованих листів, розрахунок суми заборгованості, копія довіреності представника заявника (а.с.55). Однак фактично приватним нотаріусом при виконанні ухвали суду щодо витребування доказів не надані кредитний договір та копії реєстру поштових відправлень, про які зазначено у вказаній заяві. Із виписки з особового рахунка за кредитним договором №90717/0005ХSGF боржника [PERSON] слідує, що його заборгованість перед ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором від 31 травня 2013 року станом на 27 липня 2020 року становить 52866,39 грн, яка не погашена, в тому числі: прострочене тіло кредиту 8000 грн, прострочені відсотки 8277,08 грн, прострочена комісія -74,03 грн, відсотки 36266,44 грн, комісія 248,84 грн (а.с.56). Із копії договору про відступлення прав вимоги №147 від 22 березня 2018 року видно, що ПАТ «Платинум Банк» відступив Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» права вимоги до позичальників, зазначених у додатку №1 до договору, які в подальшому були відступлені Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на підставі договору про відступлення права вимоги та заміну кредитора від 27 липня 2020 року (а.с.61,62). Додатків до вказаних договорів з реєстром боржників суду не надано. Крім того, вказані договори не зазначені в переліку додатку до заяви про вчинення виконавчого напису. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 жовтня 2020 року зупинено стягнення на підставі спірного виконавчого напису (а.с.28-29). Також встановлено, що 31 травня 2013 року між ПАТ «Платиним Банк» та [PERSON] укладено Договір №90717/0005ХSGF про відкриття банківського (карткового) рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту. За умовами договору банк видає клієнту міжнародну платіжну картку, відкриває клієнту поточний рахунок в гривнях та здійснює обслуговування рахунку шляхом надання кредитного ліміту в розмірі 8000 грн зі сплатою щомісячного платежу в розмірі 520 грн та щомісячної комісії за за кредитне обслуговування рахунку в розмірі 159,20 грн. Строк дії кредитного договору 36 місяців з моменту його укладення. У разі якщо клієнт не користується кредитним лімітом протягом 6 місяців поспіль банк має право припинити дію кредитного ліміту по закінченню такого шестимісячного терміну (а.с.12-13). Статями\~15,\~16 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно\~ст.18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Частиною першою\~статті 39 вказаного Закону передбачено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України «Про нотаріат»\~та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~(далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Відповідно до\~ст.87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів. Відповідно до ст.\~88\~вказаного Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому, цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України "Про нотаріат"\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Згідно з пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Виходячи з правового аналізу вказаних норм можна стверджувати, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повина існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на вказане та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07 лютого 2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що з документів, які були надані стороною відповідача для вчинення виконавчого напису, наявність договірних відносин між сторонами не доведена належними та допустимими доказами, оскільки в поданих приватним нотаріусом копіях документів, які стали підставою для вчинення оскаржуваного виконавчого напису, відсутня копія договору №90717/0005ХSGF про відкриття банківського (карткового) рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту, на підставі якого нарахована заборгованість позивача. Крім того, вказаний договір було укладено 31 травня 2013 року строком на 36 місяців, а виконавчий напис вчинено 21 серпня 2020 року тобто за спливом більше чотирьох років з дня закінчення дії договору та виникнення права вимоги у банку. Також із договору №147 про відступлення прав вимоги від 22 березня 2018 року та договору про відступлення права вимоги та заміну кредитора від 27 липня 2020 року не видно, що до відповідача перейшло право вимоги повернення кредиту по договору, укладеному 31 травня 2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] .. Реєстр боржників, який є додатком до кожного договору приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису подано не було, що позбавляло нотаріуса можливості перевірити у правонаступника кредитора право вимоги до боржника [PERSON] . Крім того, у оспорюваному виконавчому написі, вказано, що підставою його здійснення є, зокрема,\~постанова КМУ № 1172 від 29.06.1999 р., яка в редакції чинній на дату вчинення оскаржуваного виконавчого напису, передбачала лише стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Однак, укладений між [PERSON] та ПАТ «Платинум Банк» договір від 31 травня 2013 року не був нотаріально посвідчений. Дослідивши зміст наданого стягувачем нотаріусу розрахункового документу - виписки з особового рахунка за кредитним договором №90717/0005ХSGF, суд приходить до висновку, що він не відповідає вимогам до первинних документів (виписки по рахунку), оформленим у відповідності до\~ст.9 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»\~та Переліку документів, визначених п.2\~Постанови КМУ від 29.06.1999 №1172,\~оскільки хоч\~заявник і\~зазначив,\~що надає\~нотаріусу «Виписку\~з особового\~рахунка із\~зазначенням суми\~заборгованості та\~строків її\~погашення з\~відміткою стягувача\~про непогашення\~заборгованості за\~Кредитним договором,\~ однак\~ця виписка\~не містить\~строків погашення\~заборгованості тащомісячне нарахування заборгованості за процентами, на стягнення яких вчинено виконавчий напис. А тому\~така виписка\~з рахунку\~ не може вважатися обов`язковим документом, дослідивши який нотаріус вчиняє виконавчий напис про стягнення заборгованості в безспірному порядку. Період стягнення заборгованості, який вказаний у виконавчому написі значиться з 27 липня 2020 року по 27 липня 2020 року та ніяким іншим документом не підтверджено. З огляду на вказане, приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису не мав можливості з поданих стягувачем документів перевірити факт наявності заборгованості, дату її виникнення, період стягнення боргу. Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази обізнаності боржника про розмір заборгованості. Копії реєстру поштових відправлень рекомендованих листів та розрахунок суми заборгованості, які є додатком до заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про вчинення виконавчого напису, суду також надані не були. Таким чином, з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом дотримано Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та було встановлено, що заборгованість є безспірною. Відповідно до вимог\~ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже твердження позивача про те, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений в порушення вимог законодавства, а тому не підлягає виконанню, слід вважати доведеним через відсутність спростування цього твердження відповідачем. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи, відповідно до \~ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню знайшли своє підтвердження, є обгрунтовантими, у зв?язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно до ч.7\~ст.158 ЦПК України\~у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Таким чином, заходи забезпечення позову, вжиті за ухвалою суду від 08 жовтня 2020 року, шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом нотаріуса продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при подачі даної позовної заяви, а суд вирішив про задоволення позову, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в доход держави у розмірі 840 грн. 80 коп. Окрім того, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати, понесені останнім по оплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 420,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved