Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

20.07.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 15.09. 2007р. вона з відповідачем знаходилась у шлюбі. Рішенням Верхньодніпровського районного суду від 27.02.2013р. шлюб був розірваний. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Донька проживає з нею, та знаходиться на її утриманні. Відповідач на даний час знаходиться у місцях позбавлення волі. Таким чином, добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, на підставі чого просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача судові витрати. В судове засідання позивач не зявився, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином. Через канцелярію суду надав письмову заяву від 03.11.2015р., в якій просив розглянути справу за його відсутністю, позов підтримав у повному обсязі (а.с.18). Відповідач в судове засідання не зявився, так як знаходиться в Синельніківській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№94). Надав на адресу суду заяву від 09.10.2015р. в якій зазначав, що з позовом згоден, просить розглядати справу з без його присутності. (а.с. 17). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання позову відповідачем по справі не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання позову та задовольняє позов в повному обсязі. Судом встановлено, що з 15 вересня 2007 року сторони проживали у шлюбі. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження серії 1-КИ № 230738, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області 14 квітня 2009р. (а.с.3). Рішенням Верхньодніпровського районного суду від 27.02.2013р. розірваний шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Відповідно до Свідоцтва про зміну імені серія 1-КИ № 013076 [PERSON] змінила прізвище на «Дришлюк», про що 07.05.2014р., складено відповідний актовий запис № 6. (а.с.7). Згідно довідки виконавчого комітету Верхньодніпровської міської ради від 06.07.2015 року № 4590, [PERSON], [INFO], знаходяться на утриманні позивачки (а.с. 5). Відповідач добровільно не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини. Ці обставини визнані сторонами та не потребують доказуванню в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивачка просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) на утримання дитини. Статтею 191 СК України, передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. За такими обставинами позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини з усіх доходів щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі статтею 5 частини 1 пункта 3 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 81, 88 Цивільно-процесуального кодексу України, позивач звільнений від сплати судових витрат при зверненні з позовом про стягнення аліментів та вони стягуються з відповідача. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Outcome: approved