Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

19.08.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька, а саме: визнати [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Чаусове Первомайського району Миколаївської області, батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженої [PERSON] , та внести зміни до актового запису про народження дитини. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що з 1984 року він знаходиться в фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , [INFO] . Від даних відносин у них народилася [INFO] донька [PERSON] . Оскільки його співмешканка перебувала на момент народження дитини в зареєстрованому шлюбі з громадянином [PERSON] , реєстрація народження дитини була проведена згідно зі ст. 133 Сімейного кодексу України (далі - СК України), а саме: якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік батьком - дитини. Фактично [PERSON] на той час вже не підтримувала шлюбних відносин з [PERSON] , оскільки останній в 1982 році був засуджений, а з 1983 року їх шлюб остаточно розпався. 19.03.1986 року за рішенням Первомайського районного народного суду Миколаївської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 29.03.1983 року Чаусівською сільською радою Первомайського району Миколаївської області, було розірвано. Знаходячись у фактичних шлюбних відносинах з 1984 року з відповідачкою, позивач вважав народжену дитину своєю донькою, однак у свідоцтві про народження в графі батько було зазначено " [PERSON] ", про що йому стало відомо в червні 2020 року під час оформлення в нотаріальній конторі договору дарування житлового будинку своїй доньці [PERSON] . Звернувшись до Первомайського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою про внесення змін до актового запису про народження [PERSON] щодо визнання свого батьківства відносно останньої, позивачу було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду для вирішення даного питання. Права позивача порушені щодо його батьківства відносно доньки [PERSON] , він визнає своє батьківство щодо цієї дитини. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. 04.09.2020 року ухвалою судді дану цивільну справу прийнято до свого провадження та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. 11.11.2020 року ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду. В судове засідання позивач та його представник адвокат Горбенко В.О. не з`явилися. Одночасно представник позивача подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, при цьому надіслала на адресу суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та їх задоволення, вказавши що дійсно батьком дитини є позивач, не розповідала про відсутність запису в свідоцтві про народження дитини його батьком, оскільки ще не була розлучена, чоловік знаходився у в`язниці та просто не хотіла засмучувати позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, відзиву на позову та будь-яких інших клопотань на адресу суду не надсилав. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Відповідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , народилася [INFO] , батьком якої записано [PERSON] ; мати [PERSON] (а.с. 8). Реєстрація народження дитини була проведена згідно зі ст. 133 СК України, оскільки шлюб між [PERSON] та [PERSON] , 29.03.1983 року Чаусівською сільською радою Первомайського району Миколаївської області, було розірвано лише 19.03.1986 року за рішенням Первомайського районного народного суду Миколаївської області у справі №2-113/1986 р. за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 9). З довідки Чаусівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 14.07.2020 року №170 вбачається, що позивач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 14.01.1981 року в [ADDRESS] , але фактично проживає з 1984 року по [ADDRESS] та до складу його сім`ї входить цивільна дружина [PERSON] , [INFO] , відповідач по справі (а.с. 10). З характеристики Чаусівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 14.07.2020 року №214 вбачається, що з 1984 року [PERSON] проживає з [PERSON] в цивільному шлюбі однією сім`єю та ведуть спільне господарство. За час проживання мають спільну доньку [PERSON] , 1985 р.н., яку разом виховували та допомогли їй здобути середню та вищу освіту. На сьогодні допомагають донці у вихованні внуків, з сусідами та жителями села мають гарні стосунки, в цілому сім`я характеризується позитивно (а.с.11). Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК України зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Як вбачається з матеріалів справи, дізнавшись у червні 2020 року про відсутність свого прізвища у графі батько в свідоцтві про народження [PERSON] , позивачем не було пропущено річний строк, визначений ч. 2 ст. 129 СК України. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved