Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

17 квітня 2019 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут» звернулося в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за використаний природний газ в сумі 99 241 грн. 86 коп., посилаючись на те, що відповідач є споживачем послуг, які надаються Товариством з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут» за адресою м.Полтава, провулок Мясоєдова, 3. В зв`язку з тим, що [PERSON] своєчасно та в повному обсязі не вносить плату за надані послуги утворилась заборгованість у зазначеному розмірі. Просить суд стягнути суму заборгованості та судові витрати. 18.06.2019 року від [PERSON] надійшла зустрічна позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут», відповідно до якої просив суд відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут» в стягненні заборгованості за спожитий природній газ в сумі 99\~241 грн. 86 коп. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут» на його користь моральну шкоду у розмірі 10\~000 грн. Представник Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Полтавагаз Збут» Захаренко В.І. в судовому засіданні позов підтримав, в задоволенні зустрічного позову просив суд відмовити за безпідставністю. Відповідач [PERSON] з позовом не згоден. Вважає його безпідставним. Просив суд задовольнити зустрічну позовну заяву в повному обсязі. Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 18.04.2019 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження з викликом сторін та призначено справу до розгляду. Суд, заслухавши пояснення представника позивача Захаренко В.І., відповідача [PERSON] , вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов ТОВ «Полтавагаз Збут» підлягає задоволенню, в задоволенні зустрічної позовної заяви [PERSON] необхідно відмовити. Судом встановлено і це вбачається із картки абонента [PERSON] є споживачем послуг з газопостачання за адресою: [ADDRESS] , які надавались йому Товариством з обмеженою відповідальністю "Полтавагаз Збут". На даного абонента відкрито особистий рахунок №17105 для здійснення оплати. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання, а саме не сплачує за надані послуги з газопостачання, чим порушує права ТОВ «Полтавагаз Збут». Станом на 20.02.2019 року сума боргу становить 86\~538 грн. 82 коп. У зв`язку з несвоєчасним проведенням оплати, [PERSON] нараховані інфляційні витрати на суму 12\~703 грн. 14 коп. Враховуючи те, що однією стороною - позивачем у справі ТОВ «Полтавагаз Збут» - надавались другій стороні - відповідачу у справі - послуги з газопостачання, відповідач зазначені послуги приймав, тому суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини з надання послуг з газопостачання. Пунктом 10 ч.3 ст.20 Закону України Про житлово-комунальні послуги встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені. Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст.526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч.1 ст.509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Приймаючи до уваги те, що відповідач [PERSON] не своєчасно та не в повному обсязі сплачує за послуги газопостачання, позовні вимоги щодо стягнення суми боргу, що утворилася станом на 20.02.2019 року в розмірі 86\~538 грн. 82 коп., 12\~703 грн.14 коп. інфляційних нарахувань, а всього 99\~241 грн. 86 коп., підлягають задоволенню. Судом не приймаються до уваги доводи [PERSON] проте, що у нього відсутня заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут», оскільки він з даним товариством договір про надання послуг з постачання природного газу не укладав. Ним укладався 31 жовтня 2012 року типовий договір про надання населенню послуг з газопостачання з Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз». За даним договором він сплачує за послуги газопостачання і у нього борги перед Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» відсутні. Але з даною позицією [PERSON] суд не може погодитись, оскільки матеріалами справи досить повно доводиться, що постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2015 року №758 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу визначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут» є постачальником природного газу побутовим споживачам та релігійним організаціям. З 01 жовтня 2015 року введено в дію Закону України «Про ринок природного газу», відповідно до частини 1 статті 4 якого державне регулювання ринку природного газу здійснює Регулятор у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства. Відповідно до пункту 32 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу», Регулятор національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Згідно з частиною 3 статті 4 Закону до компетенції Регулятора на ринку природного газу належить, зокрема, затвердження правил постачання природного газу. 27 листопада 2015 року набрали чинності Правила постачання природного газу, затверджені постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2496 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1382/27827. На виконання вимог статей 12 та 40 Закону, НКРЕКП затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам (постанова НКРЕКП від 30.09.2015 року №2500, зареєстрована у Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1383/27831. В судовому засіданні встановлено і це не заперечував сам відповідач [PERSON] , що за спожитий природний газ він сплачує, про що свідчать квитанції про оплату за отримані послуги Товариству з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут». Фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ. В даному випадку споживач на протязі 2015-2019 років сплачує кошти за надані послуги, але не в повному обсязі, що підтверджує факт згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання). Судом не приймаються до уваги доводи відповідача [PERSON] , що йому не було відомо про зміни в законодавстві України. Не було відомо, що Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» більше не надає послуги населенню з газопостачання, оскільки дані доводи відповідача спростовуються тим, що на офіційному сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут» розміщений Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2500 та в друкованому виданні, що публікується в межах території ліцензійної діяльності - газеті «Зоря Полтавщини», де споживачі повідомленні щодо набрання чинності постанов НКРЕКП №2496 «Про затвердження Правил постачання природного газу» та №2494 «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем». Крім того, не заслуговують на увагу доводи відповідача [PERSON] проте, що йому було невідомо, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут» надає населенню послуги з газопостачання і населення повинно сплачувати за спожитий газ саме цьому Товариству, оскільки з матеріалів справи вбачається і цього факту не заперечував сам [PERSON] , що він неодноразово звертався з листами саме до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут» і ТОВ «Полтавагаз Збут» надавало йому відповіді по суті його заборгованості за спожиті послуги. Отже, відповідач [PERSON] визнає стороною по справі та в правовідносинах ТОВ «Полтавагаз Збут». Зустрічний позов [PERSON] не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень частин першої та другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Відносини щодо надання послуг постачання природного газу, регулюються Законом Украї\-ни «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу», Правила\-ми постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП №2496 від 30 вересня 2015 року, Кодексом газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП №2494 від 30 вересня 2015 року. Пунктом 8 розділу VI Правил постачання природного газу передбачено, що відшкодування збитків постачальником побутовому споживачу здійснюється в разі, якщо постачання газу побутовому споживачу було припинено через дії оператора газорозподільних систем на виконан\-ня неправомірного доручення постачальника про припинення постачання газу побутовому споживачу. У такому випадку постачальник відшкодовує побутовому споживачу вартість робіт з припинення і повторного відновлення подачі газу після його безпідставного припинення. При цьому постачальник відшкодовує побутовому споживачу збитки (обсяг недовідпущеного газу), які обчислюються, виходячи з фактичного середньогодинного споживання газу за останній роз\-рахунковий період, кількості годин перерви та цін на газ, що діяли в період відсутності газопо\-стачання. Крім того, якщо внаслідок цього побутовому споживачу або його майну завдано мате\-ріальної чи моральної шкоди, постачальник відшкодовує її на підставі рішення суду. Отже, відшкодування моральної шкоди побутовому споживачу передбачене Правилами по\-стачання природного газу лише у випадку припинення через дії оператора газорозподільних си\-стем на виконання неправомірного доручення постачальника постачання газу побутовому споживачу. Відповідно до положень статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для жи\-ття і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законом. Відповідач [PERSON] є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), відповідно до п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, отже, [PERSON] звільнений від стягнення судового збору. Тому витрати по сплаті судового збору необхідно віднести за рахунок держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved