Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому вказав, що в період з 12.05.1993 по 04.01.1997 року він працював скотником у КСП «Зачепилівське» Зачепилівського району Харківської області та був членом даного господарства, що підтверджується відповідними архівними довідками. Як стверджує позивач з невідомих причин його прізвище не було включено до списку додатку до державного акту на право колективної власності на землю КСП «Зачепилівське» Зачепилівського району Харківської області серії ХР-11-45-0001, який зареєстровано в Книзі державних актів на право колективної власності за №1 від 16 травня 1994 року, і відповідно не отримав сертифікат на право на земельну частку (пай). Позивач вважає, що оскільки на час розпаювання земель він являвся працівником КСП «Зачепилівське» та не був виключений зі списку членів даного сільськогосподарського підприємства, отже має право на земельну частку (пай). Тому позивач просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) реформованого КСП «Зачепилівське» Зачепилівського району Харківської області у розмірі 5,11 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). В підготовче засідання сторони не з`явились. Від представника позивача адвоката Лактіонова Е.В. надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій він просив суд позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі. Представник Зачепилівської селищної ради Харківської області Губченко О.В. надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог [PERSON] заперечень не має. Згідно вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В силу ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглянувши заяви учасників справи про розгляд справи без їх участі, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити виходячи з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] 12.05.1993 був прийнятий в члени КСП «Зачепилівське» Зачепилівського району Харківської області на посаду скотника, що підтверджується копією архівного витягу наданого КП «Зачепилівський районний трудовий архів» № 92/г від 15.10.2020. Відповідно до архівної довідки № 135 від 15.10.2020 виданої КП «Зачепилівський районний трудовий архів» [PERSON] працював в КСП «Зачепилівське» Харківської області в період з 12.05.1993 року по 04.01.1997. За період своєї роботи позивач з членів КСП «Зачепилівське» Зачепилівського району Харківської області не виключався, заяви про вихід з членів даного господарства не писав. Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про колективне сільськогосподарське підприємство» членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів. Отже [PERSON] , не писавши заяви про вихід із членів КСП «Зачепилівське» Зачепилівського району Харківської області, залишився його членом. У 1994 році відбулося розпаювання земель КСП «Зачепилівське» Зачепилівського району Харківської області і членам підприємства, на підставі списку громадян - членів колективної сільськогосподарського підприємства КСП «Зачепилівське», видавались документи, що підтверджують право на земельну частку (пай). Згідно довідки Відділу у Зачепилівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №114/110-20 від 16.11.2020 [PERSON] не був внесений до списку, додатку до державного акту на право колективної власності на землю КСП «Зачепилівське» Зачепилівського району Харківської області серії ХР-11-45-0001, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю №1 від 16.05.1994. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. [PERSON] на момент розпаювання земель був членом КСП «Зачепилівське» Зачепилівського району Харківської області, тому він мав право на земельну частку (пай), але з невідомих причин не був включений до списку - додатку до державного акту на право колективної власності на землю, і відповідно не отримав сертифікат на право власності на земельну частку (пай). Відповідно до довідки Відділу у Зачепилівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 19/110-21 від 12.02.2021 середній розмір земельної частки (паю) по реформованому КСП «Зачепилівське» Зачепилівської селищної ради Зачепилівського району Харківської області становить 5,11 умовних кадастрових га. Відповідно до ч.3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян здійснюється шляхом визнання прав. Згідно з ч.ч.2,3 ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» пай є власністю члена підприємства, і у разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або іншій, за згодою сторін формі. В силу ст. 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" право на земельну частку (пай) мають громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно ст.2 вищезазначеного Закону України, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Із змісту даної норми випливає, що право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства, отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю, включення до списку осіб, доданого до цього акта. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Враховуючи вищенаведене, оцінивши наявні в справі докази, суд приходить до висновку, що позивач на час розпаювання сільськогосподарських земель КСП «Зачепилівське» Зачепилівського району Харківської області був членом даного господарства, отже мав право на земельну частку (пай), але по невідомим причинам не був включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, тому порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання за ним права на земельну частку (пай). Враховуючи викладене,

Outcome: approved