Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

\~\~\~\~ [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] селищної ради Михайлівського району Запорізької області про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю, що розташований в смт. Михайлівка, по вул. Чкалова № 2-а, Михайлівського району Запорізької області за набувальною давністю. Свій позов позивач обґрунтовував тим, власником житлового будинку № 2- а, по вул. Чкалова, в смт. Михайлівка, Михайлівського району, Запорізької області є [PERSON], який є його дідом. В 1974 році дід виїхав в Костромську область, Російської федерації У вказаному житловому будинку він проживав з 15 травня 1999 року разом з бабусею - [PERSON]. 22 березня 2011 року бабуся [PERSON] померла. Доля діда йому зовсім не відома, оскільки він не підтримував та не підтримує з ним відносин. За надання комунальних послуг, ним регулярно сплачуються кошти і на даний час заборгованості по ним не має. Позивач вказав, що проживає у вказаному житловому будинку більше 10 років, добросовісно, безперервно володіє та відкрито користується, утримує його, сплачує комунальні послуги, в звязку з чим вважає, що набув права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги. [PERSON] додатково пояснив, що він утримує житловий будинок № 2- а, по вул. Чкалова, в смт. Михайлівка, Михайлівського району, Запорізької області сплачує всі комунальні послуги, володіє та користується будинком як власник вже понад 10 років. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про дату судового засідання через оголошення в газеті «Запорізька правда» № 20 (23755) від 18 травня 2017 року, про причини неявки суду не повідомив, письмові пояснення, докази та заперечення на позовну заяву не надав. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Михайлівського району Запорізької області, в судове засідання не зявився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи при його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] є її сином, а [PERSON] батьком. В 1974 році її батько [PERSON] покинув сімю та виїхав на постійне місце проживання в Росію, подальша його доля їй не відома. [PERSON] постійно проживає в будинку по вул. Чкалова 2 а в смт. Михайлівка, доглядає за ним, сплачує всі комунальні платежі. В судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що проживає за адресою [INFO] з 2008 року. По сусідству із нею в будинку № 2 а, проживає [PERSON] Він доглядає за будинком, ремонтує його, обробляє огород, за вказаною адресою проживає постійно. Заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10-ти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Виходячи зі змісту вказаної статті, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є такі: добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність, відсутність інших осіб, які претендують на це майно, відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності. Згідно із ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. За змістом ч. 1 ст.\~60, ч. 3 ст.\~10 ЦПК України кожна\~сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до\~ст. 57 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно з ч. 1\~ст. 58 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. З технічного паспорту на садибний житловий будинок за № 2А, по вул. Чкалова, в смт. Михайлівка, виданого станом на 11 листопада 2016 року фізичною особою - підприємцем [PERSON] судом встановлено, що технічний паспорт виданий на житловий будинок за № 2 А, розташований по вул. Чкалова, в смт. Михайлівка, Михайлівського району Запорізької області ( а.с. 6-8 ). В ході розгляду цивільної справи було встановлено, що власником житлового будинку № 2-а розташованого по вул. Чкалова, в смт. Михайлівка, Михайлівського району Запорізької області, є [PERSON], зазначене підтверджується довідкою за № 1147 виданою 02 грудня 2016 року КП «[PERSON] районним Архітектурно - планувальним та техінвентарізаційним бюро» (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про право особистою власності на житловий будинок від 28 листопада 1979 року, будинок за адресою: смт. Михайлівка, вул. Чкалова, 2, дійсно належить до колхозного двору, головою якого є [PERSON] (а.с. 23). У відповідності до повідомлення від 29 листопада 2016 року за № 1133 виданого КП «[PERSON] районним архітектурно - планувальним та техінвентарізаційним бюро», вартість житлового будинку за № 2А, розташованого в смт. Михайлівка, по вул. Чкалова, Михайлівського району, Запорізької області становить 98766 грн.( а.с. 9). Згідно з рішенням виконавчого комітету [PERSON] селищної ради за № 114 від 17 листопада 2016 року була впорядкована нумерація садибного житлового будинку по вулиці Чкалова 2, шляхом зміни номера будинку з №2 на № 2-А по вулиці Чкалова в смт. Михайлівка та було рекомендовано КП «[PERSON] архітектурно - планувальному та техінвентарізаційному бюро» внести зміни в реєстраційний матеріал по вищевказаному домоволодінню згідно даного рішення (а.с. 10). Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖС за № 191682, виданого 22 березня 2011 року, [PERSON] померла 20 березня 2011 року, про що було зроблено відповідний актовий запис за № 53 ( а.с.11). Згідно домової книги для прописки громадян, які проживають в [INFO], за вказаною адресою з 15 травня 1999 року прописаний позивач по справі [PERSON]( а.с. 12- 16) Згідно до довідки, виданої КП «[PERSON] комунгосп» 19 грудня 2016 року заборгованість по комунальним платежам станом на 01 грудня 2016 року відсутня (а.с. 17) У відповідності до довідки від 19 грудня 2016 року за № 0305033, виданої ВАТ Запоріжжяобленерго [PERSON] РЕМ, споживачем електричної енергії, яка постачається до житлового будинку № 2, розташованого в смт. Михайлівка, по вул. Чкалова Михайлівського району Запорізької області зареєстрована [PERSON] і станом на 19 грудня 2016 року заборгованості за спожиту електроенергію не має (а. с. 17) Як зазначено в пунктах 9,13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 « Про судову практику у справах про захист права власності на інших речових прав», відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Відповідно до пункту 1Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України цей Кодекс України набирає чинності з 0 січня 2004. Згідно пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України правила ст. 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, правила про набувальну давність можуть поширюватись на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності Цивільним кодексом України, тобто, відлік строків, про які йдеться в частині першій статті 344 цього Кодексу, зокрема, 10-річного, може починатися не раніше, ніж з 01 січня 2001, отже, позовні вимоги про визнання права власності на нерухомий об'єкт за набувальною давністю можуть бути предметом розгляду саме з цієї дати. Беручи до уваги вищевикладене, суд, враховуючи те, що позивач [PERSON] дійсно відкрито і добросовісно володіє житловим будинком № 2-а, розташованого в смт.Михайлівка по вул. Чкалова Михайлівського району Запорізької області з 15 травня 1999 року, утримує його, сплачує всі комунальні послуги, що підтверджується наданими доказами, а саме: довідкою, наданою КП «[PERSON] комунгосп» від 19 грудня 2016 року, довідкою наданою ВАТ «Запоріжобленерго» в особі [PERSON] РЕМ від 19 грудня 2016 року у відповідності до яких заборгованості по комунальним платежам з обслуговування вказаного житлового будинку, не має, з чого слідує, що позивач є добросовісним набувачем. Також судом встановлено, що інші особи, які б претендували на будинок не встановлені, тому суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання права власності на житловий будинок за позивачем за набувальною давністю підлягають задоволенню. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першо їстатті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень." За вказаних обставин суд вважає, що позивач [PERSON] повністю підтвердив наданими доказами свої вимоги тому у суду є всі підстави для задоволення його позовної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved