Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов 27.06.2019 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, за участю заінтересованих осіб Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області та Біляївської районної державної нотаріальної контори, про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем. У якій просив встановити юридичний факт, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживав зі спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 01.03.2017 року і до дня смерті [INFO] . Обґрунтував свої вимоги тим, що він є сином [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 3, 1620 га кадастровий номер земельної ділянки 5121085600:01:001:0823, що розташована за адресою: Одеська обл., Біляївський р-н, Яськівська сільська рада, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На даний час заявник продовжує управляти земельною ділянкою, яка перебуває в оренді. За користування земельною ділянкою отримує орендну плату з якої сплачує податки. Всі правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку, які видані на ім`я матері заявника, знаходяться в його володінні. На день смерті матері заявник постійно проживав з матір`ю однією сім`єю, доглядав її, та зазначив, що заявник та його мати вели спільне господарство. У зв`язку з відсутністю у нього доказів спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (оскільки заявник був зареєстрований за іншою адресою) він не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом. Встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем, заявнику необхідно для прийняття спадщини після померлої матері [PERSON] , так як він являється єдиним спадкоємцем майна покійної, інших спадкоємців немає. 01.07.2019 року ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. відкрито окреме провадження у цивільній справі за вказаною заявою. 02.07.2019 року ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. вказану цивільну справу передано за підсудністю до Малиновського районного суду м. Одеси. 06.08.2019 року ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси Леонова О.С. справу було прийнято до розгляду та призначено судове засідання. 02.09.2019 року на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси про витребування доказів, було витребувано з Біляївської держаної нотаріальної контори належним чином завірену копію нотаріальної справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Заявник [PERSON] участі в судовому засіданні не приймав, подав через канцелярію суду заяву (вхід.№48633 від 28.10.2019 року), в якій просиві розглянути заяву за його відсутності, зазначив що підтримує заяву, підтвердив обставини викладені в ній та просив суд її задовольнити. Заінтересована особа - представник Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, надіслав суду клопотання, в якому просить слухати справу у його відсутність (вих. № 770 від 04.09.2019 року). Заінтересована особа - представник Біляївської районної держаної нотаріального контори Одеської області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, надіслав суду клопотання (Вхід. №38389 від 27.08.2019 року), в якому просить слухати справу у його відсутність . У відповідності до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є сином [PERSON] що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.04.1968 року (а.с.10). [INFO] померла мати заявника - [PERSON] , що підтверджується копію свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] (а.с.15) яка на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №2017 від 16.11.2018 року виданою Яськівською сільською радою Яськовської ОТГ Біляївського району Одеської області (а.с. 12). На день смерті матері заявника відкрилася спадщина на майно, а саме: на земельну ділянку площею 3, 1620 га кадастровий номер земельної ділянки 5121085600:01:001:0823, що розташована за адресою: Одеська обл., Біляївський р-н, Яськівська сільська рада, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с. 13). Як вбачається з листа №6478/01-16 від 11.12.2018 року державного нотаріуса Грабовенко-Ворсуляк Д .М. заявник звертався до Біляївської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері - [PERSON] померлої [INFO] , однак заявнику надано відповідь відповідно до якої, зазначено, що останній пропустив строк для прийняття спадщини та не надав доказів про постійне проживання разом Біляївської районної державної нотаріальної контори у зв`язку з чим заявнику рекомендовано звернутися до суду з питання продовження строку для прийняття спадщини або встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 7). У зв`язку з відсутністю у заявника доказів спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заявник не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що заявник постійно проживав зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 01.03.2017 року і до дня її смерті [INFO] . Відповідно до листа Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області спадкова справа до майна [PERSON] , померлої [INFO] не заводилася, що підтверджується довідкою зі спадкового реєстру (а.с. 53). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Здійснення права на спадкування визначено Главою 87 ЦК України. Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно). Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. Згідно з п. п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Статтею 293 ЦПК України, визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Також, передбачено, що відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд вправі розглядати справи про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення. Юридичний факт встановлюється з метою реалізації заявником спадкоємцем [PERSON] права на отримання спадщини. Отже, з огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги всі обставини справи, докази надані заявником, суд приходить до висновку щодо задоволення заяви.

Outcome: approved