Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

26.09.2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, в якому зазначила, що з 2006 року по червень 2016 року вони з відповідачем по справі проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. З червня 2016 року вони проживають окремо, діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює заготівельником в «Гуляйпільському машинобудівельному заводі» ПАТ «Мотор Січ» та отримує заробітну плату. Інших дітей у відповідача не має, стягнень за виконавчими документами з нього проводиться. Прохає стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, прохає їх задовольнити Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, надав суду письмову заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 21.09.2007 року та серії [NUMBER] від 21.09.2007 року (а.с.6-7). Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України, тобто 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що з 2006 року по червень 2016 року сторони по справі проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, що слідує з тексту позовної заяви та пояснень сторін у судовому засіданні, мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] (а. с. 6, 7), та доньку [PERSON], [INFO]. З червня 2016 року сторони проживають окремо, діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні (а. с. 8). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює заготівельником в «Гуляйпільському машинобудівельному заводі» ПАТ «Мотор Січ» та отримує заробітну плату. Інших дітей у відповідача не має, стягнень за виконавчими документами з нього проводиться, що також слідує з пояснень сторін в судовому засіданні. Отже, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дозволяють стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу, враховуючи, що позивач, як мати дітей, повинна також надавати допомогу дітям, а тому позовні вимоги необхідно задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеної чи відхиленої частини позовних вимог. Так як рішення ухвалено на користь позивача, якого звільнено від сплати судового збору в сумі 551,20 грн., то судовий збір в сумі 551,20 грн. підлягає стягненню відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави. А тому позов підлягає задоволенню як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та перевірений дослідженими судом доказами.

Outcome: approved