Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

16.11.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив визнати себе батьком [PERSON], [INFO], та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини в розділі відомостей про батька. В обґрунтування вимог зазначив, що з січня 2013 року перебуває з відповідачем у цивільному шлюбі, від якого народилися троє дітей: донька Анастасія, [INFO], син [PERSON], [INFO], відносно яких рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області позивача вже визнано батьком, та син [PERSON], [INFO]. Зазначив також, що [PERSON] народилася в Республіці Молдова, проте не має жодних документів, що посвідчують її особу. При реєстрації народження сина відомості про батька було внесено до актового запису зі слів матері згідно з ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу (далі СК) України, оскільки шлюб з відповідачем не був зареєстрований. Посилаючись на те, що він є рідним батьком [PERSON], який з народження проживав та проживає з ним, можливості внести зміни до актового запису про народження в органі РАЦС немає, оскільки у відповідача відсутній документ, що посвідчує особу, позивач вважав, що є підстави для визнання за ним батьківства в судовому порядку. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов про визнання батьківства підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов про визнання батьківства підтримує в повному обсязі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. За змістом положень п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні письмові докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO], є громадянином України, який зареєстрований та проживає в [INFO] (а.с. 3). Зі свідоцтва про народження [PERSON], серії І-ЖД № 566369 від 17.10.2018 року слідує, що прізвище дитини зазначено за прізвищем матері. Відомості про батька, по батькові дитини вказано за імям позивача «Вячеславович» (а.с. 5). Судом встановлено, що відомості про батька внесені до актового запису про народження дитини в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00021212495 від 17.10.2018 року (а.с. 11). З листа відділу державної реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області від 17.10.2018 року № 14/78 слідує, що відомості про батька дитини може бути визнане а рішенням суду (а.с. 12). З довідки Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області № 546 від 26.10.2018 року, вбачається, що [PERSON], [INFO], проживає в [INFO] без реєстрації разом з батьком [PERSON], [INFO], та матір'ю [PERSON], [INFO] (а.с. 13). Вирішуючи спір, що виник між сторонами з сімейних правовідносин, суд виходить з такого. Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано статтями 125, 126 та 128 СК України. Так, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду (ч. 2 ст. 125 СК). За змістом ст. 126 СК України заява жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, може бути подана до органу державної реєстрації актів цивільного стану. За відсутності такої заяви батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду (ч. 1 ст. 128 СК). Підставою для визнання батьківства, згідно з ч. 2 ст. 128 СК України, є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України. Відповідно до ч. 4 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. За змістом ч. 1 ст. 3 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" (далі - Закон) іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону іноземці та особи без громадянства, які перебувають під юрисдикцією України, незалежно від законності їх перебування, мають право на визнання їх правосуб'єктності та основних прав і свобод людини. З урахуванням того, що при народженні [PERSON], запис про батька вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, подання спільної заяви позивача та відповідача до органу ДРАЦС є не можливим, при цьому [PERSON] не позбавлена основних прав і свобод незалежно від законності її перебування на території України, беручи до уваги те, що матеріалами справи підтверджується походження дитини від [PERSON], зокрема, збіг по-батькові сина з іменем позивача, враховуючи визнання відповідачем його походження саме від [PERSON], а також враховуючи необхідність забезпечення права дитини на сім'ю, суд вважає, що є підстави для визнання батьківства за позивачем із внесенням відповідних змін до актового запису про народження [PERSON] Вячеславоича. На підставі викладеного,

Outcome: approved