Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що 03.01.2014 року між ним, та Публічним акціонерним товариством «БАНК ПЕРШИЙ», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «БГ БАНК» (Відповідач), був укладений договір №ДФ-05-536 Банківського вкладу (депозиту) (Вклад «Великі можливості» з виплатою процентів в кінці строку) (далі Договір №1), відповідно до умов якого, Позивач передав Відповідачу вклад у національній валюті, у розмірі 16 282,25 грн., на строк 185 днів, з 03.01.2014 року по 07.07.2014 року, із щоденним нарахуванням процентів на суму вкладу, у розмірі 20% річних. 06.06.2014 року між тими самими сторонами був укладений Договір №ДФ-062161 Банківського вкладу (депозиту) (Вклад «Мобільний») (Договір №2), згідно умов якого, Позивач передав Відповідачу вклад в іноземній валюті, у розмірі 5 000,00 дол. США, на строк 7 днів, з 06.06.2014 року по 13.06.2014 року, із щоденним нарахуванням процентів на суму вкладу, за початковий строк вкладу - 6% річних; за пролонгований строк вкладу - у розмірі, що буде діяти для даного виду вкладу в день початку пролонгованого строку вкладу. Проценти на суму вкладу за фактичну кількість днів перебування вкладу на рахунку, та виплачуються вкладникові в останній день кожного 7-денного строку вкладу або в день повернення вкладу з інших підстав, передбаченим цим Договором (п.п.2.2.,2.6.). Пунктом 1.4 обох Договорів передбачений обов'язок Відповідача по закінченню строку повернути Позивачу вклад з нарахованими відсотками у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок, відкритий у Банку. По закінченню строку дії Договорів Позивач звернувся до Відповідача з письмовими заявами від 23.06.2014 року та 14.07.2014 року про отримання належних сум, але листом за №12/01/01-1828 від 07.08.2014 Відповідач відмовив у повернені грошових коштів, з посиланням на тяжке матеріальне становище Банку, у зв'язку із нестабільної політичною ситуацією в Україні та ажіотажним попитом населення на готівкові кошти. У зв'язку з такими обставинами Позивач посилаючись на норми ст.ст.526, 611, 1060 ЦК України, просить суд розірвати укладені Договори, та стягнути з Відповідача суму вкладів за обома Договорами, загальним розміром, - 81 823,25 грн., з яких сума неповернутого вкладу за Договором №ДФ-05-536 від 03.01.2014 року складає - 16 282,25 грн.; та гривневий еквівалент суми вкладу за Договором №ДФ-062161 від 06.06.2014 року, який станом на день звернення до суду, по курсу НБУ, становить 65 550,00 грн. (5 000 Х 13,11). У судовому засіданні позивача підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Відповідач, будучі належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, правом присутності у судовому засіданні не скористувався, суду надано заперечення проти позову, згідно яких у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити, оскільки Відповідач виконав зобов'язання за Договорами вкладів, і у відповідності до п.1.4 по закінченню строку вкладів, перерахував кошти з депозитного рахунку на поточний рахунок Позивача, відкритий на підставі Договору банківського рахунку (пакет мультивалютний), укладений 01.10.2012 року між Банком та [PERSON]., що підтверджується рухом коштів по поточному рахунку у період часу з 03.01.2014 по 21.11.2014 р.р. На думку Відповідача, відсутні правові підстави і для розірвання зазначених Договорів, оскільки зобов'язання виконанні у повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, 03.01.2014 року між ним, та Публічним акціонерним товариством «БАНК ПЕРШИЙ», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «БГ БАНК» (Відповідач), був укладений договір №ДФ-05-536 Банківського вкладу (депозиту) (Вклад «Великі можливості» з виплатою процентів в кінці строку) відповідно до умов якого, Позивач передав Відповідачу вклад у національній валюті, у розмірі 16 282,25 грн., на строк 185 днів, з 03.01.2014 року по 07.07.2014 року, із щоденним нарахуванням процентів на суму вкладу, у розмірі 20% річних, що підтверджується копією договору (а.с.4), і не оспорюється сторонами. 06.06.2014 року між тими самими сторонами був укладений Договір №ДФ-062161 Банківського вкладу (депозиту) (Вклад «Мобільний»), згідно умов якого, Позивач передав Відповідачу вклад в іноземній валюті, у розмірі 5 000,00 дол. США, на строк 7 днів, з 06.06.2014 року по 13.06.2014 року, із щоденним нарахуванням процентів на суму вкладу, за початковий строк вкладу - 6% річних; за пролонгований строк вкладу - у розмірі, що буде діяти для даного виду вкладу в день початку пролонгованого строку вкладу. Проценти на суму вкладу за фактичну кількість днів перебування вкладу на рахунку, та виплачуються вкладникові в останній день кожного 7-денного строку вкладу або в день повернення вкладу з інших підстав, передбаченим цим Договором (п.п.2.2.,2.6.), що підтверджується копією договору (а.с.5-7) і не оспорюється сторонами. Пунктом 1.4 обох укладених Договорів передбачено, що по закінченню строку вкладу банк повертає вклад вкладникові у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Позивача, відкритий у Банку у відповідності до умов Договору банківського рахунку (пакет мультивалютний), укладеного 01.10.2012 року між Банком та [PERSON] Як встановлено у судовому засіданні, та доведено рухом коштів по рахунку Позивача, у період часу з 03.01.2014 року по 21.11.2014 року, Відповідачем з депозитного рахунку на поточний рахунок [PERSON] перераховано, як суми вкладів, так і нараховані на них відсотки. Однак, отримати їх Позивач не може. Порушення відповідачем своїх зобов'язань, шляхом не повернення сум вкладу призвело до виникнення вимоги про розірвання укладених Договорів. Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Таким чином, суд вважає за необхідне розірвати укладені Договори. Частиною 2 статті 1060 ЦК України встановлено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Більш того, умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною (п.2 ч.2 ст.1060 ЦК України). Посилання відповідача на належне виконання умов Договорів, на думку суду, є безпідставним, оскільки перерахування коштів на поточний рахунок, не є одержанням суми вкладу у розумінні ст.1060 ЦК України. Із зазначених підстав вимога Позивача про стягнення з Відповідача сум банківських вкладів є доведеною та підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалене рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, згідно зі ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" позивач звільнений від сплати судового збору, то такий слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved