Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], який в подальшому уточнив (а.с.50-52), в якому просив визнати за ним право власності по праву спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] на земельну ділянку площею 7,88га, розташовану на [ADDRESS]. [PERSON] свої вимоги мотивує тим, що він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO], якої при житті належала на праві власності земельна ділянка 7,88га, яка розташована на території Новоукраїнської сільської ради. [PERSON] вчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але проте при оформлені спадщини з'ясувалося, що відсутній оригінал державного акту на вказану земельну ділянку, тому він позбавлений можливості в адміністративному порядку оформити спадкові права, а тому звернувся до суду з зазначеним позовом та просить його задовольнити. Заперечуючи проти позову, у березні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому просила встановити факт проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] та визнати за позивачем право власності по праву спадкування за законом на ? частину спірної земельної ділянки як за спадкоємцем за законом, посилаючись на те, що її мати - [PERSON], яка померла [INFO], була рідною донькою померлої [PERSON] та спадкоємцем першої черги. Оскільки [PERSON] постійно проживала з листопада 2005р. з [PERSON] на день смерті останньої однією сім'єю, тому вона спадщину прийняла шляхом постійного проживання, але не оформила спадкових прав у зв'язку з хворобою. Після смерті [PERSON], вона прийняла спадщину по закону як спадкоємець першої черги. Просила встановити факт постійного проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] з листопада 2005 року по 10.03.2006 року, та, оскільки вона прийняла спадщину після смерті матері, визнати за нею право власності по праву спадкування за законом на ? частину земельної ділянки, яка залишилася після смерті бабусі - [PERSON] (а.с. 80-82). В судовому засіданні [PERSON] свої вимоги підтримав, заперечуючи проти задоволення зустрічного позову. При цьому [PERSON] надав пояснення з приводу позовних вимог, наполягав на задоволенні первісного позову у повному обсязі та необхідності відмови у зустрічному позові, пояснивши, що оскільки його померла мати [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована з ним за адресою - в [ADDRESS], а тільки перед смертю деякий час знаходилася у своєї доньки - [PERSON], він вчасно звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а [PERSON] не зверталася - тому в задоволенні позову [PERSON] належить відмовити. Представниками [PERSON] - [PERSON], [PERSON], [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги по первісному позову підтримані у повному обсязі з підстав, зазначених у позовної заяві та надані відповідні пояснення. Заперечуючи проти задоволення зустрічного позову, пояснили, що оскільки [PERSON] до нотконтори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері не зверталася, то вона своїм правом на отримання спадщини після смерті матері не скористалася, тому не може вважатися такою, що прийняла спадщину. Вказували, що факт постійного сумісного проживання померлої [PERSON] разом з [PERSON] в судовому засіданні не доведений, а тому в задоволенні зустрічного позову належить відмовити. Відповідач по первісному позову та позивач по зустрічному позову - [PERSON] в судовому засіданні не оспорювала право [PERSON] за спадщину, але вважала, що первісний позов повинен бути задоволений частково, а її позов задоволений повністю, оскільки вона як і [PERSON] має право на ? частку спірної земельної ділянки, яка залишилася у спадщину після смерті її бабусі - [PERSON] Вказувала, що її мати - [PERSON] є рідною донькою померлої [PERSON] та сестрою позивача - [PERSON] Оскільки [PERSON] померла за місцем мешкання її мати - [PERSON] - в [ADDRESS], [PERSON] тривалий час доглядала [PERSON], постійно проживала з нею однією сім'єю, тому [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, хоча в установлений строк із заявою до нотаріуса про прийняття спадщина не зверталася в зв'язку з хворобою. Представник [PERSON] - адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав у повному обсязі, не оспорюючи право [PERSON] на ? спадщини, просив первинний позов задовольнити частково, а зустрічний - повністю оскільки [PERSON] померла [INFO] та свої права на фактично отриману спадщину не оформила, а [PERSON] разом з сестрою - [PERSON] отримала спадщину після смерті матері, тому просить встановити факт постійного проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] та визнати за [PERSON] право власності по праву спадкування за законом на ? частину земельної ділянки. Крім того представник зазначив, що за життя померла [PERSON] залишила заповіт, у відповідності до якого земельний сертифікат на спірну земельну ділянку заповідала саме [PERSON], але оскільки за життя [PERSON] отримала державний акт на цю ділянку, [PERSON] до нотаріуса та суду із будь якими вимогами з цього приводу [PERSON] не зверталася. Третя особа - [PERSON] до суду не прибула, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином, надала письмову заяву з проханням слухати справу без її участі, просила позовні вимоги [PERSON] задовольнити, у задоволенні позову [PERSON] відмовити. Третя особа - [PERSON] до суду не прибула, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином, надала телеграму, згідно якої позовні вимоги [PERSON] просила задовольнити у повному обсязі. Ухвалою Роздільнянського районного суду від 25.03.2014р. позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту належності за життя на праві власності спадкового майна та визнання права на спадкування обов'язкової частки на підставі ст. 207 ч. 1 п. 5 ЦПК України залишено без розгляду. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи , давши оцінку обґрунтованості заявлених вимог, прийшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 13.03.2006 року Новоукраїнською сільською радою Роздільнянського району Одеської області серії [NUMBER] (а.с. 13). [PERSON] при житті на праві власності належала земельна ділянка площею 7,88га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на [ADDRESS], що підтверджується державним актом на право приватної власності серії Ш-ОД № 032563, виданим 11.12.2003 року Роздільнянською райдержадміністрацією, яка зареєстрована 11.12.2003р. за № 146 (а.с.66зв-67, ). Померла [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], вказане підтверджується довідкою сільради № 20 від 17.01.2014р. (а.с.98), погосподарською книгою № 2 Новоукраїнської сільскої ради за 2006-2010р.р. та випискою з домової книги від 03.01.1977р. Даний будинок зареєстрований на праві приватної власності за [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, видане 20.09.2006р. (а.с. 49). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну їй на праві власності на вказану земельну ділянку. При житті [PERSON] склала заповіт, яким сертифікат серії ОД № 0090775, виданий Роздільнянською районною держадміністрацією від 14.02.1997р. на право на земельну частку (пай), розміром 7,6га, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Т.Г.Шевченка заповідала онучці [PERSON], яка в подальшому змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.). [PERSON] до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк - не подавала. Оскільки при житті [PERSON] склала заповіт на земельний сертифікат, а в подальшому отримала державний акт на спірну земельну ділянку, із заявою про прийняття спадщини по заповіту до нотконтори ніхто не звертався, тому має місце спадкування за законом. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її син - [PERSON] та була її донька - [PERSON], що підтверджується: - свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 20.01.1967 року, виданого Будьонівською сільрадою Роздільнянського района Одеської області (а.с.9), з якого вбачається що його матір'ю є [PERSON]; - свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 10.08.1966 року, виданого райбюро ЗАГС Роздільнянського района Одеської області (а.с.87), з якого вбачається що її матір'ю є [PERSON]; - свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Новоукраїнською сільрадою Роздільнянського району Одеської області 10.06.1967р., серії [NUMBER], згідно якого [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], призвіще після укладення шлюбу - [PERSON] (а.с.). Як вбачається із спадкової справи № 391/06, після смерті [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини вчасно, а саме 08.09.2006 року звернувся [PERSON] (а.с. 60зв.). [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті матері до нотаріальної контори не зверталася, хоча листом державного нотаріуса була повідомлена про наявність в неї права на подачу заяви про прийняття спадщини після смерті матері (а.с.62). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 10.04.2007 року Новоукраїнською сільською радою Роздільнянського району Одеської області на підставі актового запису про смерть № 9 (а.с.). Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її доньки - [PERSON] та [PERSON], які в установленому порядку прийняли спадщину після смерті матері, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом, виданими на ім'я [PERSON] та [PERSON] (а.с. 175зв, 177). Стосовно права цих осіб на спадкування майна. яке належало їх бабусі [PERSON], і яке начебто успадкувала їх мати, суд вважає наступне. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Виходячи з аналізу змісту ч. 3 ст. 1268 ЦК України та відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України, під час вирішення позову суд повинен встановити, зокрема, місце проживання спадкодавця на день його смерті; чи було це місце постійним або переважним місцем його проживання (ст. 29 ЦК України) або тимчасовим; чи проживав разом із спадкодавцем до його смерті позивач; характер та період його проживання із спадкодавцем. Таким чином, аналізуючи вказані норми закону, для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо, необхідно, щоб таке проживання було постійним. Згідно правовою позицією, викладеною у п. 1 листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи. Відповідно до абз. 3 п. 3 правової позиції, викладеній у роз'ясненнях постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Саме до цього зводиться правова позиція, висловлена у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 та листі ВССУ від 16.05.2013р., які згідно зі статтею 360-7 ЦПК України є обов'язковими для судів, які зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із такими рішеннями Верховного Суду України. Судом встановлено, що померла [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована за адресою проживання сина - [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Вказане підтверджено матеріалами справи та не спростовано і поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які зазначали, що [PERSON] померла у [PERSON] вдома, де вона проживала тимчасово у зв'язку з хворобою перед смертю і куди її взимку 2006р. привіз [PERSON], при цьому свідки зазначали різні періоди перебування померлої дома у доньки - взимку 2006р., з грудня 2005р., та січень-лютий 2006р., але свідки зазначали, що зареєстрована вона була у сина, а не у доньки. Суд вважає, що посилання [PERSON] на проживання однією сім'єю її покійної матері - [PERSON] разом з [PERSON], та настання смерті саме за місцем проживання [PERSON] правового значення по справі не має, т.я. в судовому засіданні встановлено, що померла [PERSON] періодично знаходилася і за адресою реєстрації і за адресою проживання доньки, тому для прийняття спадщини необхідною умовою є встановлення останнього місця реєстрації спадкодавця на час відкриття спадщини. Згідно ст.60 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Оскільки [PERSON] вчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку, а в судовому засіданні достовірно встановлено на підставі листа відділу держземагентсатва № 19-1903/2167 від 02.06.2014р., що спірна земельна ділянка дійсно належала на праві власності померлій [PERSON] та була за нею зареєстрована, тому порушені права [PERSON] підлягають захисту шляхом задоволення його позову. Суд зазначає, що обравши зазначений спосіб захисту, [PERSON] в силу ст. 10 ЦПК України, не довела фактичну підставу вимог, оскільки [PERSON] за життя своїм правом на спадщину після смерті матері не скористалась та до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталася. Суд вважає, що перебування [PERSON] на день своєї смерті за адресою проживання [PERSON] є тимчасовим, а тому позовні вимоги [PERSON] є не доведеними. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що обставини, на які посилається [PERSON] повністю не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими та підлягають захисту, а [PERSON] - є недоведеними та необґрунтованими, а тому вони не підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, у відповідності зі ст.ст. 79, 88 ЦПК України підлягає стягненню на користь держави з [PERSON], оскільки рішення ухвалено не на її користь, судовий збір в розмірі 825,83грн. - оскільки вартість земельної ділянки складає 105523грн., а при зверненні до суду сплачено 229.40 грн,.

Outcome: approved