Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

24 травня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 6 вересня 2011 року було стягнуто щомісячно аліменти з [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] до повноліття на користь матері [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 300 (триста) гривень щомісячно. Виконавчий лист № 2-333/11 від 7 вересня 2011 року позивачем було направлено для виконання у відділ державної виконавчої служби Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Позивач працює, отримує заробітну плату, яка складає в середньому 1700 грн., але заробітної плати не вистачає на забезпечення гідного проживання їхнього сина [PERSON], який потребує догляду, харчування та одягу. Так-як у відповідача [PERSON] змінився матеріальний та сімейний стан, він на цей час сплатив аліменти на доньку від першого шлюбу, позивач просить змінити розмір аліментів, визначений за рішенням Софіївського районного суду від 6 вересня 2011 року про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь аліментів на утримання їхнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 300 (триста) гривень щомісячно на стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі позову, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; виконавчий лист за № 2-333/11 від 07 вересня 2011 року виданий Софіївським районним судом про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання їхнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 300 (триста) гривень - відкликати; судові витрати в розмірі 551,20 грн. стягнути з відповідача. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог не заперечує. Відповідно ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку із неявкою учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому, суд приймає визнання відповідачем позову, і вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав: Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області 1 листопада 2004 року, батьком зазначений [PERSON], відповідач по справі (а.с. 3). Як вбачається з рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 6 вересня 2011 року з [PERSON], відповідача по справі, стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 300 (триста) гривень до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 22 серпня 2011 року (а.с. 5). Згідно довідки № 729 від 18 травня 2016 року, виданої Софіївською селищною радою Софіївського району Дніпропетровської області дитина [PERSON], [INFO] проживає разом з матір'ю [PERSON], позивачкою по справі (а.с. 7). Згідно довідки Софіївського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області виконавчий лист № 2-333 від 6 вересня 2011 року, виданий Софіївським районним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн. щомісячно та до повноліття дитини, починаючи стягнення з 22 серпня 2011 року, надійшов на виконання до відділу 7 вересня 2011 року. Станом на 19 травня 2016 року заборгованість по сплаті аліментів відсутня (а.с. 8). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В Постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.08.2013р., рішення якого є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України, суд зазначає, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду, у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до роз'яснень, що викладені в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Із заяви відповідача до суду про розгляд справи у його відсутності вбачається, що позов він визнає та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Враховуючи, що фактичне визнання відповідачем позову у даній справі, що відповідає загальному змісту наведених правових норм, а також відповідає характеру доходу, який має відповідач та його матеріальному стану, який склався на даний час, оскільки відповідач, як встановлено судом, на даний час працює в ТОВ "Марвис" на посаді водія автотранспортних засобів, отримує заробітну плату, тому його доходи мають регулярний характер, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову про зміну розміру аліментів, стягнутих рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 6 вересня 2011 року в твердій грошовій сумі у розмірі 300 (триста) гривень, починаючи з 22 серпня 2011 року до досягнення дитиною повноліття, шляхом визначення в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. У зв'язку із задоволенням позовних вимог позивачки про зміну розміру аліментів виконавчий лист № 2-333/2011, виданий Софіївським районним судом Дніпропетровської області 6 вересня 2011 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 300 (триста)гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 22 серпня 2011 року підлягає відкликанню з виконання. Суд зазначає, що вказане рішення не є перешкодою для застосування в подальшому положень ст. 192 СК України, а тому в разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів та в інших випадках,передбачених цим Кодексом, за заявою вказаних осіб визначений розмір аліментів даним рішенням може бути змінений. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складають: судовий збір - 551,20 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved