Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку, яка розташована на території Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] померла його теща [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на майно, що складається з земельної ділянки площею 4,7949 га, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І - ВЛ № 105611. За життя 28.02.2003 року [PERSON] був складений заповіт, згідно якого вона все своє майно заповіла своїм дітям: [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] , яка є дружиною позивача, спадщину після смерті своєї матері [PERSON] фактично прийняла проживаючи з нею на час відкриття спадщини, однак юридично не оформила, оскільки [INFO] померла, а [PERSON] відмовився від прийняття спадщини, про що свідчить його заява. На даний час позивач виявив намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті своєї дружини [PERSON] , в зв`язку з чим за захистом та визнанням своїх законних прав та інтересів звернувся до суду з позовом та прохає: поновити строк звернення до суду з даним позовом та визнати за ним право приватної власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті дружини [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину за заповітом після смерті своєї матері [PERSON] . Також позивач зазначив, що окрім нього спадкоємцями майна [PERSON] є її сини [PERSON] та [PERSON] , які відмовилися від прийняття спадщини. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак надав суду заяву про підтримання заявлених [PERSON] вимоги, прохав їх задовольнити та про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача - Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області, в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про слухання справи у відсутність представника та проти позову [PERSON] не заперечував. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 4,7949 га, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І - ХР № 105611, яка знаходиться на території Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області, що підтверджується копією вищевказаного державного акту, оскільки його оригінал втрачено, про що свідчить оголошення в газеті «Промінь». Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до вимог ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадщину мають особи, зазначені в заповіті. Згідно заповіту, посвідченого 28.02.2003 року секретарем виконавчого комітету Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області, зареєстрованого у реєстрі за № 49, [PERSON] все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належить на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла своїм дітям: [PERSON] та [PERSON] . Заповіт на момент смерті заповідача [PERSON] не змінений та не скасований, про що свідчить відмітка в заповіті. Спадкоємиця [PERSON] відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, фактично прийняла спадщину після смерті заповідача [PERSON] , проживаючи з нею на час відкриття спадщини та не заявила про відмову від неї, про що свідчить довідка Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської від 08.01.2020 року №5. Інший спадкоємець за заповітом син [PERSON] - [PERSON] відмовився від прийняття спадщини, про що свідчить його нотаріально посвідчена заява, копія якої мається в матеріалах справи, а тому відповідно до ч.1 ст. 1275 ЦК України, з якої вбачається, що якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну, [PERSON] фактично успадкувала земельну ділянку в розмірі 4,7949 га в цілому. Інших спадкоємців майна [PERSON] немає, про що свідчить Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 18.03.2020 року, з якої вбачається, що за параметрами запиту: [PERSON] - інформація відсутня. Однак, як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 13.05.2015 року виконавчим комітетом Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області [PERSON] померла [INFO] , тобто через три місяці після відкриття спадщини після смерті заповідача [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки спадкодавця. Факт, що позивач являється чоловіком спадкодавці [PERSON] підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , копія якого мається в матеріалах справи. Позивач після смерті дружини [PERSON] відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, фактично прийняв спадщину, до якої увійшла земельна ділянка площею 4,7949 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І - ХР № 105611, яку фактично успадкувала його дружина [PERSON] після смерті своєї матері [PERSON] , проживаючи зі спадкодавцею [PERSON] на момент відкриття спадщини, про що свідчить довідка виконавчого комітету Мурафської сільської ради Краснокутського раййону Харківської області від 09.01.2020 року №19. Також позивач з метою прийняття спадщини після смерті дружини [PERSON] в нотаріальному порядку звертався до Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документів на майно, про що свідчить постанова Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.01.2020 року. Також з матеріалів справи вбачається, що окрім позивача спадкоємцями майна [PERSON] є її сини [PERSON] та [PERSON] , які відмовилися від прийняття спадщини, про що свідчать їх заяви, посвідчені секретарем виконавчого комітету Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області. Інших спадкоємців майна [PERSON] немає, про що свідчить Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 18.03.2020 року, з якої вбачається, що за параметрами запиту: [PERSON] - інформація відсутня. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України. Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування " відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Право власності [PERSON] на земельну ділянку підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії І - ХР № 105611. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після померлої [PERSON] та до складу спадкового майна входить земельна ділянка. Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того [PERSON] пропустив строк для звернення з позовною заявою до суду і просять його поновити. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що пропущений строк необхідно поновити, оскільки він пропущений з поважних причин. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач [PERSON] , як спадкоємець після смерті спадкодавці - [PERSON] має законне право на земельну ділянку в порядку спадкування. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved