Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

14.09.2018 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Добробут» заборгованість по оплаті членського внеску на обслуговування будинку та прибудинкової території у розмірі 9340,68 гривень; стягнути з солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Добробут» інфляційні витрати 931,12 гривень та 3% річних від простроченої суми у розмірі 277,26 гривень та судовий збір у розмірі 1762 гривень. Вказаний позов мотивовано тим, що [PERSON] та [PERSON] є власниками нерухомого майна, я саме їм належить квартира [ADDRESS], однак за період з 01.08.2015 року по 31.07.2018 року відповідачі систематично не сплачують членські внески на утримання будинку та прибудинкової території до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Добробут», у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 9340 ,68 гривень. Крім того, представник позивача вважає, що відповідачі повинні також сплатити інфляційні втрати у розмірі 931,12 гривень та 3 % річних у розмірі 277,26 гивень. Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 26.09.2018 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами. Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін. Відповідно ч.2. ст.281 ЦПК України - розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою про заочний розгляд справи. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.128, 131 ЦПК України. Представник позивача Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Добробут» [PERSON] у судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час та місце його проведення повідомлялись належним чином, причини неявки суду не відомі, заяв та клопотань про відкладення слухання справи або про розгляд справи за їх відсутністю до суду не надходило. При викладених обставинах, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів, які повідомлені про розгляд справи належним чином, від яких не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідачів. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS], що вбачається із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 134299072 від 14.08.2018 року/а.с.9-10/ Відповідачі отримують послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, при цьому не виконують зобов'язання по їх оплаті, чим спричиняють позивачу, який є організацією, що обслуговує даний будинок в частині вказаних послуг, матеріальні збитки у вигляді недоотримання у повному обсязі плати за період з 01.08.2015 року по 31.07.2018 року у розмірі 9340,68 гривень. Судом було досліджено розрахунок заборгованості станом на 31.07.2018 року, з якого вбачається, що загальний борг складає 9340,68 грн., остання оплата відповідачами була здійснена 21.09.2016 року у розмірі 1400 грн., що свідчить про визнання ними боргу/а.с.12/ Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об'єднань власників жилих і нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов'язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом про ОСББ. Згідно зі ст.1 Закону про ОСББ асоціація власників жилих будинків - це юридична особа, створена для представлення спільних інтересів об'єднань. Відповідно до ч.4 ст.4 цього Закону основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об'єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об'єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних із діяльністю об'єднання. За змістом ст.10 Закону про ОСББ вищим органом управління об'єднання є загальні збори його членів, до виключної компетенції якої, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об'єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків і платежів членами об'єднань. За результатами розгляду питань, віднесених до компетенції загальних зборів, приймається рішення, яке може бути оскаржено в судовому порядку. Підставами для нарахування ССББ вартості послуг слугувало рішення загальних зборів членів ОСББ про встановлення розміру внесків, яке є чинним і в судовому порядку недійсним не визнавалося, а також факт надання цих послуг. У разі відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обов'язкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частки загального майна об'єднання має право звернення до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку (ч.6 ст.13 Закону). Згідно з ч.ч.5,8 ст.22 Закону про ОСББ у разі, якщо правління об'єднання самостійно здійснює функції управителя, воно за договором із постачальниками комунальних послуг може бути колективним замовником (абонентом) таких послуг. У цьому випадку об'єднання несе повну відповідальність за своєчасну сплату вартості фактично спожитих членами об'єднання комунальних послуг. Відмова від укладення договору, від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об'єднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості з оплати за відповідними рахунками у примусовому порядку. Таким чином, особа, яка є власником приміщення у житловому кооперативі, в якому створено ОСББ (асоціацію), зобов'язана здійснювати платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна незалежно від членства в об'єднанні (асоціації), а тому за наявності підтверджених витрат на управління, утримання та збереження будинку така сума боргу підлягає стягненню. Крім того, ні зазначеним Законом, ні іншими законодавчими актами України не передбачено затвердження або погодження органами місцевого самоврядування розмірів внесків та платежів, визначених загальними зборами ОСББ. Таким чином, помилково ототожнювати внески (збори, платежі) на утримання будинку, визначені загальними зборами ОСББ, із тарифом на житлово-комунальну послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який відповідно до ст.28 Закону України «Про місцеве самоврядування та ст.14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» підлягає встановленню органами місцевого самоврядування. За період проживання відповідачів у вказаній квартирі позивачем, як обслуговуючою організацією, в указаний період надавались послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території. Відповідачі щомісяця отримували від позивача рахунки на оплату вказаних комунальних послуг із зазначенням суми, однак платежі здійснювалися не регулярно, що призвело до утворення заборгованості за вказаний період в загальній сумі 9340,68 гривень. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов'язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі №6-59цс13, яка прийнята за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України. Таким чином, суд приходить до висновку, що в межах даного спору позивачем правомірно пред'явлено вимоги до відповідачів про стягнення заборгованості на загальну суму 9340,68 грн., з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення оплати за спожиті житлово-комунальні послуги та 3% річних від простроченої суми./а.с.13/. З огляду на викладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Добробут» до відповідачів [PERSON] та [PERSON], про стягнення заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 21.08.2018 року у задоволенні заяви Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Добробут» про видачу судового наказу було відмовлено. Частиною 2 статті 164 ЦПК України передбачено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Отже, з відповідачів на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подані як заяви про видачу судового наказу так і позовної заяви до суду судовий збір у загальному розмірі 1762 гривень,

Outcome: approved