overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи тим, що йому на праві власності на підставі договору дарування від 31.01.2014 належить квартира [ADDRESS]. За вказаною адресою з дозволу попереднього власника з 2005 року зареєстрований відповідач [PERSON], який в даній квартирі взагалі не проживав. Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням знятися з реєстрації, однак він цього не зробив, тому позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду. В судове засідання сторони не з'явилися, надавши до суду заяви про розгляд справи у їхню відсутність, при цьому позивач позов підтримав і просить його задовольнити, а відповідач заявлені до нього позовні вимоги визнав та не заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджено копією договору дарування від 31.01.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Павлюк Л.М., зареєстрованого в реєстрі за № 153 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 31.01.2014 року № 17202272 (а.с.5,6). Відповідно до довідки Могилів-Подільського КП "Житловокомунгосп" №823 від 27.04.2015 та акту №3 від 31.03.2015 [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] , однак за вказаною адресою не проживає.(а.с.8,9). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Ст. 150 ЖК України визначено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок ( частину будинку), квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене та те, що відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі, суд вважає необхідним позов задовольнити. На підставі ст.150 ЖК України, ст.ст. 319,383,391 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно за законом. Позовні вимоги обгрунтовує слідуючими обставинами. [INFO]. помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, що розташоване у [ADDRESS]. Після смерті батька мати прийняла спадщину, оскільки проживала у вказаному господарстві до і після смерті батька. [INFO]. померла мама [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, що розташоване у [ADDRESS]. Вказане майно знаходиться на земельній ділянці площею 0,50га, 0,15га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,35га. для ведення особистого селянського господарства, що розташовані у [ADDRESS]. Земельна ділянка належить Красноїльській селищній раді. Господарство відноситься до категорії робочих. Єдиним спадкоємцем за законом є відповідач по справі. Поскільки право власності на вказане нерухоме майно не зареєстровано, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. Враховуючи вищевказані обставини, позивач просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності на майно, яке розташоване у [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позов просить задоволити. Відповідач судове засідання не з'явився, надав заяву у якій просить справу провести у його відсутності, позов визнав. Дослідивши письмові докази, виходячи із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин суд вважає необхідним позов [PERSON] задовольнити повністю з наступних підстав. Зважаючи на те, що відповідач позовні вимоги визнав, це визнання не суперечить Закону та не порушує прав та інтересів третіх осіб, суд, на підставі абз. 6 ч.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі", та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що йому, його батьку, матері та його рідній сестрі на праві спільної власності в рівних частках по ? частини належить приватизована квартира [ADDRESS]. [INFO] року помер його батько - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина за законом, у вигляді ? частини вищевказаної квартири та [INFO] року померла його мати - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина за законом, у вигляді ? частини вищевказаної квартири. Спадкоємцями першої черги після смерті батьків за законом є він та його сестра - [PERSON], відповідачка по справі, яка не претендує на спадщину. В даний час бажає оформити спадщину, але не може цього зробити, оскільки в шестимісячний строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Причиною пропуску встановленого строку є те, що він не знав про вимоги законодавства. Тому він вимушений звернутись до суду з вказаним позовом. В судове засідання позивач не з'явився, але надав суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі в судовому засіданні, позов підтримує з підстав зазначених у позові. Відповідачка, в судове засідання не з'явилася, хоча повідомлена про день та час розгляду справи належним чином, однак надала суду заяву, в якій зазначено, що позов визнає та просила розглядати справу у її відсутність. Судом встановлено, що позивачу, відповідачки та їх батькам на праві спільної власності в рівних частках по ? частини належить приватизована квартира [ADDRESS], відповідно до свідоцтва про право власності №6492 від 09.11.2998 року (а.с.5-6; 13). Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.7) - [INFO] року в м. Коростені Житомирської області помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина за законом, у вигляді ? частини квартири [ADDRESS] (а.с.9-10). Також, відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.8) - [INFO] року в м. Коростені Житомирської області померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина за законом, у вигляді ? частини квартири [ADDRESS] (а.с.13). Після смерті батьків позивач не може отримати свідоцтво на спадщину за законом у встановленому законом порядку, у зв'язку з тим, що в шестимісячний строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Дані обставини ніким не спростовані та стверджуються документами, зібраними в справі і дослідженими в судовому засіданні. Тому у суду є всі підстави про задоволення даного позову, який стверджує про те, що позивач набув право власності на спадкове майно, яке належало [PERSON], що помер [INFO] року та яке належало [PERSON], що померла [INFO] року. Згідно ст.ст.1268, 1270 ЦК України - "Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Ці дії повинні бути виконані на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини". На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якому зазначив, що 22 липня 2010 року померла його баба [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, у вигляді земельної частки (паю) у землі, яка знаходиться у колективній власності КСП "Світанок" розміром 4,29 в умовно кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЖТ №0183702. У встановлений законом шестимісячний строк він не звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини, оскільки вважав, що дане спадкове майно успадкувала його мати, відповідач по справі. Тому [PERSON] пропустив шести місячний строк звернення до нотаріальної контори та вимушений звернутись до суду з даним позовом. Просив суд прийняти рішення, яким визначити йому додатковий строк, достатній для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. В судове засідання позивач не з'явився, але надав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі в судовому засіданні та без фіксування технічними засобами, а позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак надала суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечує та просила справу розглянути без її участі в судовому засіданні. Проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Дані обставини ніким не спростовані, стверджуються документами, зібраними в справі і дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до ч.3 ст.1272 Цивільного кодексу України - за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, суд може визначати йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про виключення з актового запису про народження [PERSON], [INFO], який народився після розірвання сторонами 07.05.2010 року шлюбу, відомостей про позивача як батька вказаної дитини, посилаючись на те, що він біологічним батьком хлопчика не являється. У судовому засіданні [PERSON] позов визнала, вказавши, що позивач дійсно не є батьком її дитини, так як вони з позивачем припинили шлюбні стосунки за два роки до народження [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення вказаної особи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Відповідно до свідоцтва про народження сина [PERSON], [INFO], який народився після розірвання сторонами 07.05.2010 року шлюбу, в якості його батька записаний [PERSON] Син проживає разом із матір"ю, перебуваючи на її утриманні, про що свідчить наявна у матеріалах справи довідка Бабушківської сільської ради від 23.12.2014 року № 440. [PERSON] звернувся з позовом в суд щодо оспорювання свого батьківства з огляду на виявлення ним обставин, що дають йому підстави для заперечення свого батьківства. Відповідачка у судовому засіданні визнала той факт, що позивач батьком її дитини не являється. Відповідно до вимог ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до вимог ст. 122, 124, 126, 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У відповідності до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судом окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України) шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, як народила дитину в шлюбі звернувшись з позовом про виключення цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком дитини та дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. З огляду на визнання відповідачкою позовних вимог, даний позов підлягає задоволенню, а з з відповідачки на користь позивача слід стягнути 243,60 грн. в порядку відшкодування понесених останнім судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 04 серпня 2012 року близько 22 години, [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння біля будинку № 47, по вул. Поліської Січі в м. Володимирі-Волинському, з хуліганських мотивів, з надуманого і нікчемного приводу, піднятим з подвір'я каменем пошкодила праві передні двері легкового автомобіля, марки "Cheri S 11 QQ", номерний знак [NUMBER], що йому належить, спричинивши подряпини та вм'ятини дверей автомобіля, внаслідок чого завдала потерпілому майнову шкоду на суму 608 грн., а також пошкодила кріплення правого зовнішнього дзеркала заднього виду, внаслідок чого завдала потерпілому майнову шкоду на суму 367 грн. Внаслідок понесених витрат на відновлення автомобіля від злочину йому завдано матеріальної шкоди на загальну суму 975 грн. Просить стягнути з [PERSON] в його користь заподіяну з її вини шкоду на зазначену суму. В судовому засіданні [PERSON] заявлений позов підтримав, просить його задовольнити, в своїх поясненнях зіслався на обставини, викладені в позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причину неявки суду не повідомила, будь-яких письмових пояснень чи заперечень стосовно позову суду не надала. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає що позов є підставним та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 27 березня 1993 року з наступними змінами, «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. За змістом ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як встановлено в судовому засіданні 05 вересня 2012 року вироком Волдимир-Волинського міського суду [PERSON] визнано винною у вчинені злочинів передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. ст. 296 КК України, Своїми діями, які виразилися грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, позивачу нанесено матеріальну шкоду в сумі 975 грн. Оскільки [PERSON] вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати завдану матеріальну шкоду потерпілому [PERSON] в повному обсязі. Судові витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про встановлення факту належності 83/300 частин житлового будинку, зазначивши, що [INFO] померла його мати і спадкодавець - [PERSON], після смерті якої він у встановленому законом порядку та термін прийняв спадщину за заповітом у вигляді 83/300 частини житлового будинку [ADDRESS] Однак Коростенським державним нотаріусом у свідоцтві про право на спадщину допущено технічну помилку та зареєстровано за спадкоємцем 83/100 частини житлового будинку [ADDRESS] 12 листопада 2013 року [PERSON] звернувся до Коростенської міської державної нотаріальної контори щодо внесення відповідних змін, але йому відмовлено. Тому позивач змушений звернутись до суду з позовом встановлення факту належності йому 83/300 житлового будинку [ADDRESS] В судове засідання позивач не з'явився, але його представник за довіреністю - [PERSON] надала до суду заяву, в якій просила позов задовольнити, а справу розглядати без її участі та без фіксування технічними засобами. Відповідач - [PERSON] та третя особа - Коростенська міська державна нотаріальна контора, в судове засідання не з'явилися, хоча повідомлені про день та час розгляду справи належним чином, однак надали суду заяви про розгляд судового засідання без їх участі та не заперечили проти задоволення позову. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про права на спадщину [PERSON] заповіла своє майно [PERSON] (а.с.5) у вигляді 83/100 частини житлового будинку [ADDRESS] яке спадкоємець зареєстрував (а.с.7-8). Однак відповідно копії договору на жилий будинок про встановлення порядку користування частинами спадкодавцю - [PERSON] належало 83/300 частини житлового будинку [ADDRESS] (а.с.4). Також дана обставина стверджується інформаційною довідкою Коростенського МБТІ (а.с.9). Проаналізувавши матеріалами справи в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно ст.256 ЦПК України - "У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення." На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та про задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про зменшення розміру та стягнення аліментів, в якому стверджує, що з 29.09.1996 року по 19.06.2008 року він перебував у шлюбі з відповідачкою, що підтверджується копією рішення Бершадського районного суду від 19.06.2008р. про розірвання шлюбу. Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], батьком яких є та записаний відділом РАГС він, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини; згідно рішення Бершадського районного суду від 12.06.2008 року він сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON],[INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини, щомісячно, що підтверджується копією рішення Бершадського районного суду від 12.06.2008 року; з 25 вересня 2014 року їх син [PERSON] проживає з ним та знаходиться на його утриманні, що підтверджується довідкою Яланецької сільської ради № 931 від 16.10.2014 року та довідкою Флоринської сільської ради № 2005 від 20.10.2014 року, однак відповідачка продовжує отримувати аліменти на користь двох дітей та не витрачає отриманих грошових коштів на користь [PERSON] на його потреби. Просить постановити рішення суду, яким щомісячно стягувати з нього, [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER], аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку(доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини певного віку, до його повноліття та щомісячно стягувати з [PERSON], [INFO], жительки [ADDRESS], аліменти на його користь на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку(доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини певного віку, починаючи з 25 вересня 2014 року до його повноліття; вирішити долю виконавчого листа № 2-925 за попереднім рішенням суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явився, подавши до суду заяву, в якій повідомив, що позов підтримує і просить справу слухати у її відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з"явилась, подавши до суду заяву, в якій повідомила, що позов визнає і просить справу слухати у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову у заяві та під час судового розгляду зазначив, що 21.02 2013 р. Струтинською сільською радою Золочівського району Львівської області було зареєстровано шлюб між ним та відповідачкою. [INFO]. від подружнього життя у них народилася донька [PERSON], котра проживає з відповідачкою. З лютого 2014 р. між ними постійно виникали конфлікти, сварки. Вони перестали проживати подружнім життям, не ведуть спільного бюджету, втратили почуття любові і поваги один до одного. Їхній шлюб носить формальний характер, просив позов задовольнити. Відповідачка позов визнала і пояснила, що з лютого 2014 р. вони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Оцінивши подані докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення. Згідно до ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин і до їх збереження є порушення права дружини чи чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Із свідоцтва про шлюб видно, що 21.02 2013 р. у Струтинській сільській раді Золочівського району було зареєстровано шлюб між [PERSON] і [PERSON] Під час подружнього життя у них народилася донька [PERSON] [INFO]. З лютого 2014 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Причинами розпаду сім'ї є різні погляди сторін на життя, відсутність взаєморозуміння, конфлікти, сварки. Враховуючи наведене, подальше проживання сторін та збереження їхньої сім'ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду заяві вказує, що з відповідачем по справі уклали шлюб 07.08.2008 року, зареєструвавши його у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького управління юстиції Волинської області за актовим записом № 944. Від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Сім'я розпалась через відсутність взаєморозуміння, спільних інтересів та поглядів на життя. Подружніх стосунків вони не підтримують, підстав для збереження шлюбу немає, тому просить розірвати шлюб. Сторони у справі в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач підтримав заявлені вимоги. Відповідач щодо розірвання шлюбу не заперечила. При реєстрації розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище "[PERSON]". Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстрований 07.08.2008 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького управління юстиції Волинської області за актовим записом № 944 (а.с.4). Від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO] (а.с.5). Сім'я розпалась через відсутність взаєморозуміння, довіри, спільних інтересів та поглядів на життя. Подружні відносини сторони не підтримують, сім'я існує формально. Більше одного місяця спільно не проживають. Підстав для збереження шлюбу немає. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. При реєстрації розірвання шлюбу відповідачу залишити шлюбне прізвище - [PERSON].

Outcome: approved