Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності , третя особа - Артемівська сільська рада Печенізького району Харківської області з наступних підстав. Позивач вказує, що він народився [INFO] в сім`ї [PERSON] та [PERSON] . Його мати одружилась вдруге. Від данного шлюбу в них народився син, тобто рідний брат позивача по матері - [PERSON] , 1976 року народження. [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . Після смерті матері відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна частка ( пай) в умовних кадастрових гектарах площею 7,78 га в КСП «Артемівка», яка розташована на території Артемівської сільської ради Печенізького району Харківської області. Державний акт на право власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] не виготовлявся. Позивач зазначає, що він після смерті матері вступив в фактичне володіння та управління земельною ділянкою, яка їй належала. Позивач просить суд визнати за [PERSON] , [INFO] право власності на земельну частку ( пай) в умовних кадастрових гектарах площею 7,78 га в КСП «Артемівка», яка розташована на території Артемівської сільської ради Печенізького району Харківської області, на яку видано сертифікат серія [NUMBER] , на підставі розпорядження Печенізької районної адміністрації № 34 від 04.02.1997 р. на ім`я [PERSON] в порядку спадкування за законом. Позивач в судове засідання не прибув, але надав до суду письмову заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності, на своїх позовних вимогах наполягав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, але надав до суду письмову заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності, проти позовних вимог не заперечував, пояснив, що на майно після смерті матері [PERSON] він не претендує, просив позов задовольнити. Представник третьої особи - Артемівської сільської ради Харківської області в судове засідання не прибув, але надав до суду заяву, в якій просив суд слухати справу за відсутності їх представника, позов підтримав повністю. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані позивачем письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази, з`ясувавши правові позиції позивача та третьої особи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані, не протиречать закону та підлягають задоволенню. До такого висновку суд прийшов виходячи з наступного. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді даної цивільної справи суд вважає вірним керуватись нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року в частині розгляду позовних вимог [PERSON] про визнання права власності на земельну частку ( пай) в порядку спадкування за законом після смерті матері, так як на підставі п. 4 Перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року Цивільний кодекс України 2003 року застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Відносно цивільних правовідносин, які виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року, його положення застосовуються до тих прав та обов`язків, які виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності, а саме після 01 січня 2004 р. Кожному громадянину України, згідно статті 14 Конституції України гарантується право на землю. Згідно пункту 2 Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95м «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Стаття 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 № 899-IVвизначено, що право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. [PERSON] скористувався вищевказаною нормою права та звернувся до суду задля встановлення права власності на земельну частку ( пай) після смерті матері. Відповідно до статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Встановлено, що за життя [PERSON] мала право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП « Артемівка», розміром 7,78 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) та розташована на території Артемівської сільської ради Печенізького району Харківської області, право на яке посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , на підставі розпорядження Печенізької районної держадміністрації від 04 лютого 1997 року № 34. ( а.с. 3). Відповідно до свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 05 та видано свідоцтво серії [NUMBER] . ( а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Позивачем доведено, що він є сином померлої [PERSON] , що також підтверджується повторним свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданим 19 лютого 2019 року, де вказано, що батьками позивача є [PERSON] та [PERSON] . ( а.с.6). Згідно паспорта громадянина України серія [NUMBER] , виданого Чугуївським РВ ГУМВС України в Харківській області 16 березня 2010 р. - [PERSON] народився [INFO] і зареєстрований проживаючим в [ADDRESS] . ( а.с. 4). Норми права , які застосував суд. За вимогами ст. 549 ЦК УРСР (1963р.), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно пункту 4 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про практику розгляду судами України справ про спадкування №4 від 24.06.1983 р., «передбачений ст. 549 ЦК шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не продовження пропущеного строку.» Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки ,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельну ділянку, зокрема, на підставі прийняття спадщини. Згідно пунктів 10 Постанови Пленуму ВС України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. В статті 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» зазначено, що сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай). На підставі вище наведеного суд приходить до висновку, що позов слід задоволити та визнати за [PERSON] право приватної власності в порядку спадкування за законом на земельну частку ( пай) в умовних кадастрових гектарах площею 7,78 га в КСП «Артемівка», яка розташована на території Артемівської сільської ради Печенізького району Харківської області згідно Сертифікату на право власності на землю серія [NUMBER] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Суд не стягує судові витрати з відповідача в зв`язку з заявою позивача про покладення даних витрат на нього.

Outcome: approved