Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-29 00:00:00

23 вересня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, вказуючи, що їй на праві приватної власності, відповідно до договору дарування належить житловий будинок [ADDRESS], в якому вона зареєстрована та постійно проживає. У 2014 році позивач дозволила зареєструватися у належному їй будинку відповідачу [PERSON], який з серпня 2014 року у будинку не проживає, однак залишився зареєстрованим. При цьому, особисті речі відповідача у помешканні відсутні, з моменту зміни місця проживання він у будинку позивача не з'являвся. Позивач, являючись власником нерухомого майна, обмежена у своїх правах власника, так як відповідач фактично не проживаючи у будинку, добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажає, внаслідок чого позивач несе додаткові витрати по утриманню житла та не може розпорядитися своєю власністю, зазнає труднощів в оформленні субсидії, тому просила визнати відповідача особою, що втратила право користування зазначеним жилим приміщенням. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини, не заперечуючи проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином (а.с. 49, 51) в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України За таких обставин зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Свідок [PERSON] пояснила в судовому засіданні, що є сусідкою позивачки у справі та постійно проживає за адресою: [ADDRESS]. Свідок особисто знайома з позивачкою як із сусідкою, а також з відповідачем [PERSON], який деякий час проживав у будинку позивачки та товаришував з сином свідка. Їй відомо, що [PERSON] у 2014 році влітку виїхав з місця проживання за межі України та більше у будинку позивачки не з*являвся. Особистих речей відповідача у будинку немає. Свідок [PERSON] пояснив в судовому засіданні, що є сусідом позивачки у справі по подвір*ю, з 1987 року постійно проживає за адресою: [ADDRESS]. Він знайомий з відповідачем [PERSON], який проживав у будинку позивачки [PERSON] та близько 2014 року виїхав з місця проживання. У вказаному будинку з того часу відповідача він не бачив. Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши докази по справі, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до договору дарування будинку від 16 жовтня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу Донецької області, зареєстрованого в реєстрі за №3664, зареєстрованого у Костянтинівському міському БТІ 17 січня 2004 року, р/№ 19881, кн. 96 (а.с. 7, 32), [PERSON] прийняла у дар від [PERSON] жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] на землі, що належить дарувальнику на праві приватної власності, загальною площею 139,9 кв.м., жилою площею 62,9 кв.м. Згідно копії домової книги для прописки громадян, проживаючих у будинку [ADDRESS] (а.с. 9-11), в зазначеному будинку зареєстрована позивачка [PERSON], [INFO] з 30 жовтня 2004 року, діти - [PERSON] [INFO], з 19 червня 2007 року, [PERSON], [INFO], з 12 червня 2012 року, а також відповідач - [PERSON], [INFO], з 23 липня 2014 року. Як вбачається з довідки про склад см*ї КП «ЖЕК № 6» від 16 вересня 2016 року (а.с. 8) за адресою: [ADDRESS], зареєстрована позивач [PERSON], до складу сім*ї якої входять - [PERSON], [INFO], доньки - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Згідно актів перевірки паспортного режиму від 04 серпня 2016 року та 15 вересня 2016 року (а.с. 12, 13), власницею приватного домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS], є [PERSON], [INFO]; зареєстрований за вказаною адресою [PERSON], [INFO] фактично не мешкає у будинку з серпня 2014 року, що своїми підписами підтвердили свідки [PERSON], [PERSON] Як вбачається з повідомлення Костянтинівського міського ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за вих. № 2651/03.2-38 від 13 грудня 2016 року (а.с. 47), актових записів про шлюб на [PERSON] та [PERSON], з 2010 року по теперішній час, при перевірці електронного Державного реєстру актових записів цивільного стану - не значиться. У добровільному порядку відповідач [PERSON] місце реєстрації не змінює, на вимоги позивача [PERSON] про зняття з реєстраційного обліку не реагує, у зв*язку з чим позивач несе додаткові витрати по утриманню житла, зазнає складнощів в оформленні субсидії та не може розпорядитися своєю власністю за власним розсудом. Відповідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. В силу ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Приймаючи до уваги викладене, а також враховуючи, що порушене право власності позивача [PERSON] потребує захисту, необхідно усунути перешкоди у здійсненні нею цього права, визнавши відповідача [PERSON] особою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved