Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

26 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просять встановити юридичний факт того, що вона постійно проживала разом з [PERSON] на час відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS]. На обґрунтування заяви зазначає, що [INFO] померла мати [PERSON] На момент смерті матері з нею постійно проживав та був зареєстрований батько [PERSON], який помер [INFO]. На момент смерті батько був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], однак, фактично постійно, у тому числі, на момент смерті, батько проживав разом з заявницею за адресою: [ADDRESS]. Враховуючи, що іншим шляхом встановити факт сумісного проживання з батьком на час відкриття спадщин заявниця не має можливості, просила заяву задовольнити. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами. Крім того, зазначила, що у подальшому надасть згоду [PERSON] на звернення з заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] батька [PERSON] Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами. Крім того, зазначила, що між нею та [PERSON] досягнута згода з приводу того, що остання у майбутньому не матиме заперечень щодо звернення [PERSON] до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] батька [PERSON] Представник заінтересованої особи територіальної громади Геніївської сільської ради Зміївського району Харківської області у судове засідання не з'явився, до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, при ухваленні рішення покладається на розсуду суду. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України справу розглянуто без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в установленому законом порядку звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Згідно роз'ясень, викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Судом встановлено, що [INFO] в сел. Комсомольське Зміївського району Харківської області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], зареєстрованого Геніївською сільською радою Зміївського району Харківської області. (а.с. 19) [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], зареєстрованого Геніївською сільською радою Зміївського району Харківської області. (а.с. 24) Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER], копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00014659200, копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER], зареєстрованого Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, з якого вбачається, що 17 серпня 1995 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, після реєстрації якого остання змінила прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». (а.с. 20, 21, 23) На момент смерті, [INFO], [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS]. Крім неї, за вказаною адресою був зареєстрований і проживав чоловік [PERSON] Крім нього, на момент смерті [PERSON] і по теперішній час за вказаною адресою ніхто не зареєстрований і не проживає, що підтверджується даними з копії довідки № 1618 від 28.11.2014 року, виданої виконавчим комітетом Геніївської сільської ради Зміївського району Харківської області. (а.с. 22) [PERSON] на момент смерті, [INFO], дійсно був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Крім нього, на момент смерті і по теперішній час за вказаною адресою більше ніхто не зареєстрований і не проживає, що підтверджується даними з копії довідки № 1650 від 08.12.2014 року, виданої виконавчим комітетом Геніївської сільської ради Зміївського району Харківської області (а.с. 25) Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності зі ч. 1, п.5 ч.2 ст.234, ч.2 ст.256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Відповідно до ст. 29 ЦК України (в поточній редакції) місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно до абзацу 5 статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року N 1382-IV (надалі - Закон № 1382-IV) в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. З акту обстеження умов проживання, складеного 20 квітня 2016 року депутатом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області у присутності свідків, вбачається, що [PERSON] з 2000 по день смерті - [INFO] проживав за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 26) З заявами про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] до нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний термін ніхто із спадкоємців не звертався, що підтверджується даними довідки № 837/01-16 від 04.05.2016 року, виданої завідувачем Зміївської державної нотаріальної контори. Враховуючи, що [PERSON] на момент відкриття спадщини проживала з [PERSON] за адресою: [ADDRESS], факт відсутності спору між спадкоємцями, а також можливість вирішити питання про поділ спадщини в позасудовому порядку, чого не спростовували [PERSON], [PERSON], суд дійшов до висновку про доведеність факту сумісного проживання зі спадкодавцем, який необхідний для визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Outcome: approved