Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

28 грудня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. Позивач в обґрунтування підстав позову, з урахуванням уточнених позовних вимог, зазначає, що вони проживали з відповідачем [PERSON] спільно однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Також відповідач зазначає, що діти проживають разом з нею, перебувають на її повному утриманні, відповідач участі у вихованні та утриманні дітей не приймає, матеріальної допомоги на утримання дітей у добровільному порядку не надає, а тому просить ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON], РНОКПП [NUMBER], на її користь, аліменти на утримання малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та малолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття. В судове засідання сторони не з'явились. Позивач в канцелярію суду подала заяву з уточненими позовними вимогами, у якій вказала, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, справу розглядати у її відсутності, уточнивши позовні вимоги, а саме щодо розміру частки аліментів (1/3 частки на двох дітей). Відповідач [PERSON] в канцелярію суду подав заяву, в якій вказав, що позов визнає повністю та не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей.\~\~ За викладених обставин, суд провів розгляд справи на підставі наявних в ній доказів, в порядку, передбаченому ч.2\~ст.247 ЦПК України,\~без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.3\~ ст.200 ЦПК України\~за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, в порядку передбаченому ст. 206 ЦПК України. Згідно з ч.3 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~\~\~ Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно оцінивши надані докази, виходячи із засад їх належності, достовірності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони проживали спільно однією сім'єю без реєстрації шлюбу (цю обставину не заперечує відповідач). Доданими письмовими доказами підтверджено, що за час спільного проживання у сторін народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ФМ № 309713 від 26 лютого 2015 року), [PERSON], 18 червня 2017 року (свідоцтво про народження серії І-ФМ № 381262 від 04 липня 2017 року). Згідно з даними свідоцтв про народження дітей їх батьком записаний відповідач [PERSON] а матір'ю позивач [PERSON]. Частиною другоюстатті 51 Конституції України визначено обов'язок батьків утримувати своїх дітей до їх повноліття. Статтею 180 Сімейного кодексу України\~також передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У поданій суду заяві відповідач вказав, що не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання дітей , тобто позовні вимоги визнає. На підставі доводів позовної заяви та досліджених судом доказів, за відсутності заперечень з боку відповідача та відсутності доказів протилежного, судом встановлено, що останній ухиляється від обов'язку утримання дітей та добровільно ніякої допомоги, в тому числі і матеріальної, дітям не надає. Відповідно до змісту ст.181 СК Українита п.17\~постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року"Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до довідки № 1061 від 15.12.2017 року, виданої виконавчим комітетом Сусківської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, позивачу [PERSON], встановлено, що її діти [PERSON], [INFO] та[PERSON], [INFO] зареєстровані та проживають разом з матір'ю [PERSON] в с. Пасіка, 191, Свалявського району, Закарпатської області. За відсутності доказів протилежного, матеріалами справи підтверджено, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть, а малолітні діти сторін проживають разом з позивачем окремо від відповідача,та те, що відповідач не має інших утриманців. Наведене свідчить, що позивач має право на звернення до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів. Суд, при визначені розміру та способу стягнення аліментів на дитину, враховує обставини, що передбачені ч. 1\~ст.182 СК України, а також ч. 2 ст. 182 СК УКраїни, відповідно до якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Аналіз доданих до справи доказів та позиція позивача, відповідача вказують на те, що останній є особою працездатного віку, будь-яких протипоказань до роботи не має, інші аліментні зобов'язання відсутні. Інформація щодо заробітку відповідача відсутня, а відтак суд вважає обґрунтованими доводи позивача як підставу для стягнення з відповідача аліментів у частці заробітку (доходу). Згідно з ч.4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. \~\~\~ Таким чином, з'ясовані по справі обставини свідчать, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому, вирішуючи питання про розмір аліментів, які слід стягувати на утримання дітей, суд виходить з принципу добросовісності, справедливості та розумності, крім того, враховує обов'язок щодо участі в утриманні дітей обох батьків, матеріальне становище відповідача та, враховуючи законодавчо встановлений розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, доходить висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі 1/3 частин всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного вікудо досягнення найстаршою дитиною повноліття. Такий визначений розмір аліментів буде достатнім для задоволення розумних потреб дітей і буде повністю забезпечувати їх нормальні матеріальні та побутові потреби. Відповідно до ч.1\~ст.191 СК України, аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. Згідно з\~ч. 2 ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до\~ч. 3 ст.183 СК України, слід врахувати, що якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Вирішуючи питання судових витрат, суд враховує вимоги ч.6\~ст.141 ЦПК України, та доходить висновку що з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених вимог, а саме в розмірі 640,00 грн. судового збору. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, суд роз'яснює сторонам положення\~статті 192 СК України, яка передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Outcome: approved