Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

15.09.2017 року позивач звернулася до Вінницького районного суду звернулась із вищевказаним позов , який обґрунтувала тим, що 02 квітня 2008 року помер її дід [PERSON] в с. Степанівка Вінницького району Вінницької області, який на момент смерті проживав та був зареєстрований в [INFO]. Вказує, що після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на: право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Мир» с. Степанівка Вінницького району Вінницької області в розмірі 2,04 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала померлому згідно сертифікату на право на земельну частку ( пай). 23 лютого 2001 року при житті [PERSON] склав заповіт, яким заповів позивачу сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ВН № 0147268, тому позивач є спадкоємцем за заповітом, осіб, що мають право на обов'язкову частку у спадщині після смерті 02 квітня 2008 року [PERSON] немає. Зазначає, що спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняла, так як постійно проживала та була зареєстрована разом з спадкодавцем на момент його смерті. Оскільки оригінал даного сертифікату було втрачено, тому позивач не має можливості оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі , шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Тому вимушена звернутися до суду із дами позовом та просить суд визнати за нею право в порядку спадкування за заповітом від 23 лютого 2001 року на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Мир» с. Степанівка Вінницького району Вінницької області в розмірі 2,04 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). У судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не зявилися, подавши попередньо через канцелярію суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача Степанівської сільської ради Вінницького району [PERSON] також в судове засідання не зявився та надав заяву про розгляд даної справи у його відсутності, проти задоволення даного позову не заперечує. Вивчивши позов та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтованій та такий, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02.04.2008 року помер [PERSON] в с. Степанівка, Вінницького району Вінницької області, як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-АМ №362364, видане 16 серпня 2016 року виконкомом Степанівської сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с.6). За життя [PERSON] 23.02.2001 року на випадок, своєї смерті зробив заповітне розпорядження, а саме заповів право на земельну частку /пай/, згідно сертифікату серії ВН №0147268, виданий 19 березня 1997 року своїй онуці [PERSON]. (а.с.7). Позивач [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище «Лободзінська» в зв'язку з реєстрацією шлюбу 02 березня 2007 року з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-АМ № 032190 видане 02 березня 2007 року виконкомом Тростянецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області (а.с. 10). Таким чином, позивач , є спадкоємцем за заповітом після смерті 02 квітня 2008 року [PERSON]. Осіб, що мають право на обов'язкову частку у спадщині після смерті 02 квітня 2008 року [PERSON] немає, що підтверджується постановою Тиврівської державної нотаріальної контори від 18.07.2017 року за № 1247/02-31, відповідно до якої спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (а.с.27), дана обставина також підтверджується листом з Тиврівської державної нотаріальної контори від 26.09.2017 року. Син померлого батько позивача [PERSON], [INFO] не був непрацездатною особою на момент смерті його батька, тобто не є особою, яка має право на обов'язкову частку у спадщині після смерті 02 квітня 2008 року [PERSON], що підтверджується його копією свідоцтва про народження (а.с.8). Спадщину після смерті 02 квітня 2008 року діда [PERSON] позивач [PERSON] прийняла, так як постійно проживала та була зареєстрована разом з спадкодавцем [PERSON] на момент його смерті 02 квітня 2008 року за однією адресою: с. Тростянець, вул. Жовтнева, буд. № 44 Тиврівського району Вінницької області, про що свідчить довідка виконавчого комітету Тростянецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області від 05.07.2016 року за № 308 (а.с.26). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на відповідне спадкове майно, в тому числі направо на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Мир» с. Степанівка Вінницького району Вінницької області в розмірі 2,04 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала померлому згідно сертифікату на право на земельну частку ( пай) серії ВН № 0147268 виданого на ім'я [PERSON], оригінал даногосертифікату втрачений, що підтверджується оголошенням в газеті (а.с. 14). Право спадкодавця зазначену вище на земельну частку (пай) підтверджується листом Управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 07.07.2017 року № 0-2-0.20-76/105-17, з якого вбачається, що громадянин [PERSON] отримав сертифікат, на право власності на земельну частку (пай), що видаються райдержадмшістрацією Вінницького району Вінницької області по Степанівській сільській раді, серія сертифіката ВН №0147268 зареєстрований 21.03.1997 року за №268 (а.с.13); списком з членів КСП «Мир» с. Степанівка, в якому під № 300 значиться [PERSON](а.с.16-18); списком власників сертифікатів, що мають право на земельну частку (пай) в межах Степанівської сільської ради, в якому під № 474 значиться [PERSON] (а.с.19-21) ; копією розпорядження Вінницької РДА від 12 квітня 2002 року за № 216 (а.с.22); актом розподілу земельних часток (паїв) між власниками земельних сертифікатів по Стеапнівській сільській раді від 15.03.2002 року, в якому під № 301 значиться [PERSON] (а.с.23-25). Оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі позивач не має можливості, оскільки не надала оригінал сертифікату на право на земельну частку ( пай) серії ВН № 014268 виданого на ім'я [PERSON], померлого02.04.2008 року, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.07.2017 року .який втрачено. (а.с.27) Застосовую норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного: Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.3 ст. 1268 спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно до розяснень, викладених у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7 (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», вбачається , що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту про право власності на землю (пункт 17 розділу Х Перехідні положення ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до розяснень ,викладених у п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року , вбачається, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно аналізу положень ст. 392 ЦК України, вбачається, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи з вище приведеного , судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Мир» с. Степанівка, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого на ім*я [PERSON], оригінал якого втрачено; при житті, спадкодавець на законних підставах використовував своє право земельну частку (пай), що підтверджено наведеними вище доказами; позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, після смерті [PERSON], яка спадщину прийняла належним чином, спадкоємців , які б мали обовязкову частку у спадщині після смерті [PERSON]- відсутні. Тому, спадкові право позивача підлягають судовому захисту , шляхом задоволення позову, що відповідає діючому законодавству та не порушує інтереси третіх особі.

Outcome: approved