Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

17.07.2017 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] акціонерного товариства « Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш»» (надалі- Товариство), в якому просить , з урахуванням уточнених позовних вимог, зобов»язати Товариство на підставі рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.04.2017 по справ №592/2226/17 про встановлення факту нещасного випадку на виробництві , який стався з [PERSON] 27.08.1987 під час роботи в якості вантажника-експедитора НПО «Насосенергомаш» , у відповідності до вимог «Порядку проведення розслідування та ведення і обліку нещасних випадків , професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого постановою КМУ № 1232 від 30.11.2011 року, створити комісію з розслідування нещасного випадку на виробництві, який мав місце з [PERSON] із включенням до її складу представника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області, та скласти у 5-ти примірниках Акт проведення розслідування вищевказаного нещасного випадку за формо ю Н-5 ( згідно додатку № 3) та Акт про нещасний випадок, пов»язаний з виробництвом форми Н-1 ( згідно додатку № 4), копії яких направити [PERSON] та до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 27 серпня 1987 року з ним стався нещасний випадок, пов»язаний з виробництвом, коли він працював в якості вантажника-експедитора Науково-виробничого об»єднання «Насосенергомаш» , правонаступником якого на даний час є ПАТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» . В наслідок нещасного випадку він отримав травму у вигляді консолідованого перелому п»яткової кістки лівої ноги. За цим фактом був складений Акт № 26 від 10.03.1988 року про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1, та НВО «Насосенергомаш» видав йому нотаріально завірену копію вказаного Акту. 18.03.16, у зв»язку з оформленням пенсії по інвалідності та з метою отримання відповідних страхових виплат, він звернувся до відповідача з заявою про видачу йому оригіналу зазначеного Акту про нещасний випадок на виробництві, оскільки саме оригінал акту є підставою для страхових виплат. Однак, листом відповідача від 29.03.16. за № 76/1418 у видачі оригіналу Акту йому було відмовлено з посиланням на « Положення про розслідування та облік нещасних випадків на виробництві » затвердженого Постановою президії ВЦСПС від 13.08.1982 року № Ц-6, згідно якої адміністрація підприємства зобов»язана видати постраждалому або іншій зацікавленій особі тільки завірену копію Акту форми Н-1 про нещасний випадок. Рішенням Ковпаківського райсуду м. Суми від 15.06.2016 року по справі № 592/3891/16-ц, його позовні вимоги були задоволені і зобов»язано відповідача видати йому оригінал Акту Н-1 від 10.03.1988 . Однак , коли тепер вже з оригіналом Акту про нещасний випадок на виробництві, а також випискою з медичної карти стаціонарного хворого історії хвороби № 1759 ортопедично- травматологічного відділення № 2 Сумської міської лікарні та відповідним консультативним висновком міського ортопеда-травматолога 05.04.2016 року він звернувся з письмовою заявою про виплат у йому страхових виплат до Сумського відділення виконавчої дирекції у м. Суми Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України , правонаступником якого на даний час є Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області (далі -Фонду) , листом Фонду від 08.04.16, у призначенні йому страхових виплат було відмовлено у зв»язку з тим, що Акт форми Н-1 від 10.03.1988 року про нещасний випадок на виробництві не відповідає вимогам «Положення про розслідування та облік нещасних випадків на виробництві», затверджених постановою Президії ВЦСПС від 13.08.1982 року № 11-6. Зокрема, за висновком Фонду, Акт не був затверджений підписом керівника та печаткою підприємства, в ньому мались виправлення, не було вказано де саме ( цех, дільниця ) стався нещасний випадок, у пункті 14 Акту була відсутня інформація, щодо характеристики місця події, послідовності дій потерпілого і не зазначений керівник робіт, не були заповнені п.п. 13.1,15,17.1, 17.2 в яких повинно було відзначені діагноз та причини нещасного випадку. Таким чином, вказаною відмовою у виплаті страхових виплат, Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області фактично було поставлено під сумнів сам факт отримання ним виробничої травми, оскільки усунути вищевказані недоліки Акту, за сплином тривалого часу ( близько 30 років ) було практично неможливо. Рішенням Ковпаківського райсуду м. Суми від 26.04.17 по справі № 592/2226/17, яке на даний час є таким, що вступило у законну силу, встановлено факт нещасного випадку на виробництві, який стався з ним 27.08.1987 року під час роботи у якості вантажника-експедитора НВО «Насосенергомаш». Таким чином, єдиним належним документом, який підтверджував факт нещасного випадку, що мав місце з ним стало вищевказане рішення суду. Однак , коли він звернувся до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області з заявою про виплату страхових виплат, йому знову було відмовлено з посиланням на те, що такі виплати здійснюються тільки на підставі Акту форми Н-1. Зрозуміло, що виправити Акт форми Н-1 від 10.03.1988 року, а також скласти новий Акт форми Н-1 , в рамках вимог « Положення про розслідування та облік нещасних випадків на виробництві» затвердженого постановою Президії ВЦСПС від 13.08.1982 року № 11-6, на підставі рішення Ковпаківського райсуду м. Суми від 26.04.17 по справі № 592/2226/17 було неможливо, оскільки вищевказане Положення вже втратило свою силу. Разом з тим, на час вступу у законну силу зазначеного рішення суду, діяла Постанова Кабінету Міністрів України № 1232 від 30.11.2011 року «Про деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» в редакції від 26.04.17., якою було затверджено Порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві (далі Порядок). Даний Порядок визначає процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, та обов»язки роботодавця при отриманні повідомлення про нещасний випадок. Зокрема, відповідно до п. 10 Порядку, при отриманні такого повідомлення роботодавець зобов»язаний протягом доби утворити комісію у складі не менш як трьох осіб та організувати проведення розслідування нещасного випадку. Відповідно до п. 11 Порядку, до складу комісії повинні бути включені: керівник служби охорони праці підприємства ( керівник комісії), представник Фонду соціального страхування та представник профспілки підприємства, або уповноважена особа з питань охорони праці. Відповідно до п. п. 14,19 Порядку, комісія зобов»язана протягом 3-х робочих днів з моменту її утворення поряд з іншими питаннями, отримати письмові пояснення потерпілого, вивчити медичну документацію та скласти у 5-ти примірниках Акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 ( згідно додатку № 3 ) та Акт про нещасний випадок, пов»язаний з виробництвом за формою Н-5 (згідно додатку № 4) затверджені примірники яких, поряд з іншими особами, повинні бути направлені потерпілому та Фонду соціального страхування. У судовому засіданні позивач та його представ позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, зазначених в позові. Представник відповідача заперечує щодо задоволення клопотання, посилаючись на те , що на даний час відсутні документи, на підстав яких можливо скласти новий акт. Представник третьої особи при прийнятті рішенні по справі покладається на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення сторін , вивчивши докази, що є у справі, вважає , що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено: 10.03.1988 НПО «Насосенергомаш» був складений акт про нещасний випадок на виробництві №26, який стався з [PERSON] 27.08.1987. Акт не затверджений підписом керівника та печаткою підприємства, маються не застережені виправлення, не зазначене вказано де саме ( цех, дільниця ) стався нещасний випадок, у пункті 14 Акту відсутня інформація щодо характеристики місця події, послідовності дій потерпілого і не зазначений керівник робіт, не заповнені п.п. 13.1,15,17.1, 17.2, в яких повинно відзначені діагноз та причини нещасного випадку (а.с.15-16), що свідчить про те, що акт не відповідає формі, затвердженої постановою Президії ВЦРПС від 13.08.1982 №11-6; -рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.04.17 по справі № 592/2226/17 встановлено факт нещасного випадку на виробництві, який стався з позивачем 27.08.1987 року під час роботи у якості вантажника-експедитора НВО «Насосенергомаш» (а.с.4); - із письмового повідомлення Фонду на ім»я позивача та із висновку Фонду від 08.04.2016 вбачається, що наданий позивачем оригінал Акту про нещасний випадок на виробництві від 10.03.1988 за №26 не відповідає встановленій формі (а.с.5). Згідно зі ст. 81 Цивільного процесуального кодексу кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін й інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до ст. 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть. Згідно зі ст. 171 Кодексу законів про працю України та ст. 22 Закону України «Про охорону праці» власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов'язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов'язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку. Порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232 (далі Порядок) визначає процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах. У пункті 23 Порядку сформульовані особливості розслідування нещасних випадків, факт настання яких установлений рішенням суду. Зокрема, в абзацах 2, 3 цього пункту зазначено, що у разі реорганізації підприємства, на якому стався такий нещасний випадок, розслідування проводиться його правонаступником,а у разі ліквідації підприємства встановлення факту настання нещасного випадку розглядається у судовому порядку. Якщо факт настання нещасного випадку встановлено рішенням суду, розслідування організовує територіальний орган Держпраці за місцем настання нещасного випадку та утворює комісію у складі не менш як чотири особи. У той же час, згідно до ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Законом України "Про охорону праці" передбачено, що питання, пов'язані зі встановленням факту каліцтва на виробництві, у разі виникнення з цього приводу спору, вирішуються в порядку, встановленому для розгляду трудових спорів, тобто в позовному провадженні. Ухвалюючи рішення, суд дійшов висновку про невідповідность вимогам законодавства акта за формою Н-1 від 10.03.1988 № 26 щодо [PERSON], чим порушено його право. Відповідачем доказів про скасування зазначеного акту не надано. Факт нещасного випадку на виробництві , що стався 27.08.1987 з [PERSON] , встановлений рішенням суду від 26.04.2017. Відповідачем доказів , на спростовування доводів позивача , суду не надано. Враховуючи наведене , суд вважає , що з метою захисту прав позивача , позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 640,00 грн..

Outcome: approved