Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

16 жовтня 2015 року начальник служби у справах дітей [PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON] звернулася до суду з цим позовом до [PERSON], в якому просить позбавити останню батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Позов обгрунтований наступним. [PERSON], [INFO], малолітній, внаслідок чого не може в повній мірі захищати самостійно свої інтереси та порушені права в суді. Зазначені обставини, відповідно Закону України «Про органи та служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей», ст.. 45 ЦПК України, Сімейного кодексу України, є підставою для здійснення службою у справах дітей представницької функції у формі звернення до суду із позовом на захист прав та інтересів малолітнього. Мати дитини-[PERSON] [PERSON] веде догляду за дитиною, проживає окремо від дитини, участі у її вихованні не бере, фізичним та розумовим розвитком не цікавиться, будь-якої матеріальної допомоги не надає, не спілкується з дитиною. Малолітній [PERSON] від народження проживає біля своєї бабусі [PERSON], [INFO], яка проживає по [ADDRESS]. В зв'язку з тим, що [PERSON], ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не займається вихованням своєї малолітньої дитини, не цікавиться її розвитком, не приймає участі в утриманні, навчанні та вихованні сина, крім того, [PERSON] подала нотаріально завірену заяву про згоду на позбавлення її батьківських прав по відношенню малолітнього сина, у відповідності з п.2 ч.1 ст. 164 СК України, є підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав. 10 листопада 2015 року начальник служби у справах дітей [PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON] подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини а також судовий збір у справі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини, викладені у позові, попросила їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій заявила, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо неповнолітньої дитини [PERSON]. Дана заява завірена приватним нотаріусом [PERSON] Окрім того, надіслала до суду телеграму, в якій просить справу розглядати без її участі, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав та стягнення з неї аліментів. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні та представник Вапнярської селищної ради [PERSON] в судовому засіданні вважають за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього [PERSON] Суд, заслухавши пояснення сторін у справі, розглянувши нотаріально посвідчену заяву відповідачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав. Згідно ст..1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. У статті 164 СК України вказано, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Якщо суд при розгляді справи про позбавлення батьківських прав виявить у діях батьків або одного з них ознаки злочину, він порушує кримінальну справу. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON]. Як вбачається з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, відомості про батька дитини [PERSON] записані на основі заяви, написаної до Вапнярської селищної ради від 1 березня 2006 року і зареєстрованої за № 3; державна реєстрація народження проведена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері). Згідно копії паспорта відповідачки, остання зареєструвала шлюб із [PERSON] та взяла прізвище [PERSON]. Згідно довідки Вапнярської селищної ради, [PERSON]-є онуком [PERSON] та проживає разом з нею та чоловіком останньої [PERSON] Згідно висновку органу опіки та піклування Томашпільської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, дитина не отримує належного виховання, враховуючи рішення Комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно рішення Вапнярської селищної ради від 17 вересня 2015 року № 90 «Про доцільність позбавлення батьківських прав гр..[PERSON], відносно її сина [PERSON], [INFO]», вирішено: вважати доцільним позбавити гр..[PERSON] батьківських прав над [PERSON], [INFO]. Згідно заяви [PERSON], завіреної приватним нотаріусом Томашпільського районного нотаріального округу Вінницької області 11 вересня 2015 року, остання заявила, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо її неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно довідки-характеристики, виданої виконавчим комітетом Вапнярської селищної ради на гр..[PERSON],, остання зарекомендувала себе на території селища апосередньо, за місцем реєстрації не проживає з 2009 року по даний час; залишила свого сина [PERSON]., [INFO] на утримання і виховання своїй матері [PERSON], участі в утриманні і вихованні свого сина не приймає; компрометуючими матеріалами відносно гр..[PERSON] виконавчий комітет Вапнярської селищної ради не володіє. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Отже, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження докази того, що [PERSON] не цікавиться долею дитини [PERSON], не спілкується з нею, не бере участі в її вихованні та житті, не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини. Таку бездіяльність суд розцінює як ухилення [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а саме щодо піклування про здоров'я дитини, її фізичного, духовного та морального розвитку. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Дитина [PERSON], зважаючи на її вік, а саме те, що вона є неповнолітньою, відповідно має незадовільне матеріальне становище. Оскільки відповідачка [PERSON] ухиляєься від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню своєї малолітньої дитини [PERSON], що підтверджується матеріалами справи та визнано сомою відповідачкою, тому суд вважає за доцільне стягувати з відповідачки на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі по 100 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовну заяву пред'явлено до суду 16 жовтня 2015 року. Відповідно, починаючи з цієї дати, суд присуджує аліменти. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясовування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, а також заяву відповідачки, в якій вона не заперечує проти позбавлення батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], суд приходить до висновку про задоволення позову Служби у справах дітей Томашпільської районної державної адміністрації в інтересах малолітньої дитини [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на користь неповнолітньої дитини. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1, п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 81 ЦПК України не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на судовий збір у справах про стягнення аліментів. Згідно п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином,

Outcome: approved