Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

16 травня 2017 року Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитною лінією. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між банком та відповідачем [PERSON] 05.03.2013 року, шляхом акцептування банком пропозиції клієнта, було укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви №003-02010-050313, відповідно до якої останньому було відкрито картковий рахунок №26254908020068 в національній валюті України гривні та встановлено ліміт Кредитної лінії в розмірі 50000,00 грн. Відповідач скористалась Кредитною лінією, проте не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого станом на 04.04.2017 виникла прострочена заборгованість в розмірі 83717,41 грн., де прострочене тіло кредиту 49664,19 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом 34053,22 грн. Так як добровільно повертати кошти відповідач не бажає, тому позивач просить стягнути з відповідача в свою користь загальну суму 83717,41 грн. заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати по справі в розмірі 1600,00 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду письмову заяву, просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомив. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Зясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставні і підлягають до задоволення. З копії заяви позичальника від 05 березня 2013 року №003-02010-050313 вбачається, що ПАТ «Дельта Банк» відкрив відповідачу [PERSON] картковий рахунок №26254908020068 в національній валюті України гривні та встановив ліміт Кредитної лінії в розмірі 50000,00 грн. (а.с.5). З розрахунку ціни позову вбачається, що станом на 04.04.2017 року за [PERSON] рахується заборгованість в сумі 84842,41 грн., де прострочене тіло кредиту 49664,19 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 34053,22 грн., пеня - 1125,00 грн. (а.с.4). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В судовому засіданні встановлено, що відповідачем [PERSON] порушені зобов'язання передбачені кредитною угодою відповідно до умов заяви №003-02010-050313 від 05 березня 2013 року, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитною лінією в розмірі 83717,41 грн., а тому суд задовольняє вимоги позивача та стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитною лінією в загальному розмірі 83717,41 грн., як складається з: простроченого тіла кредиту 49664,19 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом 34053,22 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З огляду на вказане положення суд приходить до висновку про стягнення з відповідача в користь позивача понесених ним витрат по оплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн., що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved