Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

29 листопада 2018 року позивачі виконавчий комітет Шосткинської міської ради, [PERSON] звернулись до суду із позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування кімнатою [ADDRESS] . В обгрунтування позову зазначили, що в даній кімнаті зареєстрований позивач [PERSON] зі своїми малолітніми синами, а також відповідач по справі - [PERSON] . Вищевказана квартира не приватизована і не є приватною власністю позивача [PERSON] Вказаний будинок є гуртожитком, який перебуває у комунальній власності Шосткинської міської ради. Відповідач жодного разу не навідувався за вказаною адресою, комунальні послуги не сплачує, його речі в кімнаті відсутні. Реєстрація відповідача створює перешкоди позивачу [PERSON] у реалізації її права на безоплату приватизацію кімнати відповідно до Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», а також покладає додаткові навантаження на сімейний бюджет [PERSON] . Тому позивачі просять суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування вищезазначеним житлом. 30 січня 2019 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали та направлена відповідачу за місцем його реєстрації. (а.с.23) Про розгляд даної цивільної справи відповідача [PERSON] було повідомлено через офіційний веб-портал судової влади в Україні за адресою: https://court.gov.ua/sud1819/. Станом на 18 квітня 2019 року відзив на позов та заперечення від відповідача [PERSON] до суду не надійшли. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, також не надходили. Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно довідки про реєстрацію та склад сім`ї від 24 жовтня 2018 року КП «Шосткинський казенний завод «Імпульс», [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з нею зареєстровані її сини: [PERSON] , 2012 року народження та [PERSON] , 2017 року народження. У вказаній квартирі зареєстрований також: відповідач [PERSON] , [INFO] . (а.с.5) Актами «Про не проживання особи за місцем реєстрації» від 24.10.2018 та 05 листопада 2018, сусіди своїми підписами підтверджують факт не проживання в кімнаті [ADDRESS] , відповідача [PERSON] , з 20.01.2014. (а.с.10,11) Згідно положень ст. 63 ЖК Української РСР (далі - ЖК України) користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно додоговору найму жилого приміщення. Відповідно до ст. 71,72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк може бути продовжено. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до ст. 386, 391 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 №1382-ІV, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Оскільки до суду будь-яких заперечень, доказів щодо не визнання зазначеного позову відповідачем до суду не надійшло, враховуючи вищенаведені обставини справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення, оскільки відповідач більше року не з`являється у вищевказаній квартирі, комунальні послуги не сплачує, не цікавиться кімнатою. З огляду на вищенаведене, позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із квитанцій від 22.11.2018 № платежу 1003890045 вбачається, що [PERSON] сплачено судовий збір на суму 704 гривні 80 копійок. (а.с.1,2). З врахуванням вищезазначеного, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] , слід стягнути судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок.

Outcome: approved