Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

26.07.2019 позивач [PERSON] звернулася до відповідача [PERSON] з позовом, в якому просить виключити з актового запису про народження № 4351 від 25.08.2018, складеного Печерським районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві відносно дитини [PERSON] , [INFO] , відомості про [PERSON] , [INFO] , як батька дитини та внести відповідні зміни до вказаного актового запису шляхом зміни прізвища та по-батькові дитини на « [PERSON] ». В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що сторони з квітня 2012 року зустрічалися з метою створення сім`ї та народження дітей, з 2014 по 2018 роки відповідач проходив військову службу в зоні АТО, сторони бачилися лише під час нетривалих відпусток відповідача. З 2014 по 2015 рік у медичному закладі «Мати та дитина» проведено декілька спроб запліднення з використанням біологічного матеріалу сторін, однак було встановлено, що запліднення не можливе з використанням біологічного матеріалу відповідача, в зв`язку з чим позовач самостійно, не повідомляючи відповідача, прийняла рішення провести запліднення з використанням донорського біологічного чоловічого матеріалу (сперми), звернувшись до медичного закладу «Adonis Family». Враховуючи, що сторони не перебували в шлюбі, згоди відповідача на проведення запліднення з використанням донорського біологічного чоловічого матеріалу не вимагалося. Після народження позивачем дитини, оскільки сторони не перебували в шлюбі на момент народження дитини, а відповідач не знав про застосування донорського біологічного чоловічого матеріалу (сперми), то реєстрація дитини відбулася на підставі статті 126 СК України за спільною заявою сторін. З 05.09.2018 сторони не проживають разом, відповідач дитиною не цікавиться. Посилаючись на те, що сторони не перебували в шлюбі, позивач не повідомляла відповідача про використання нею ДРТ з донорським матеріалом, а запис про батька дитини проведений відповідно до ст. 126 СК України, при цьому факт відсутності кровного споріднення між відповідачем та дитиною підтверджується медичними документами, тому позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Ухвалою від 13.08.2019 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання (а.с.26-27), проведення якого неодноразово відкладалося по причині відсутності відомостей про вручення відповідачеві копії позовної заяви з додатками. 20.11.2019 відповідач [PERSON] отримав в суді копію позовної заяви з додатками (а.с.69), а 26.11.2019 від останнього надійшло клопотання про перенесення підготовчого засідання в зв`язку із не закінченням строку на подання відзиву (а.с.71). 24.01.2020 вказану цивільну справу на підставі повторного автоматизованого розподілу судових справ суддею Сіренко Н.С. прийнято до свого провадження (а.с.86). Призначене на 20.05.2020 підготовче засідання було відкладено за клопотанням представника позивача (а.с.98) на 17.09.2020 (а.с.102), про що повідомлено учасникам судового провадження. 14.09.2020 від представника позивача надійшла уточнена позовна заява, в якій адвокат підтверджуючи зазначені в позові обставини посилається на пояснення свідків - сусідів позивача, та вказує, що в разі необхідності сторона позивача не заперечує проти проведення в разі необхідності судово-генетичної експертизи з метою спростування батьківства відповідача (а.с.111-126). У підготовче судове засідання належним чином повідомлені учасники справи не з`явилися. 17.09.2020 від представника позивача електронною поштою надійшло клопотання про призначення судово-генетичної експертизи (а.с.129), та клопотання про проведення підготовчого засідання без участі позивача та її представника, раніше подані заяви підтримує та просить задовольнити (а.с.131). В той же день від представника позивача надійшла заява про непідтримання заявленого клопотання про призначення у справі судово-генетичної експертизи (а.с.133). Третя особа про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, свого представника для участі в розгляді справи не направляла; 26.06.2020 до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника третьої особи, заперечень по суті позовних вимог не має, просить направити копію ухваленого рішення (а.с.109). Від відповідача [PERSON] 17.09.2020 надійшла заява, в якій він позовні вимоги позивача визнав в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову, відмовився від призначення та проведення судової генетичної експертизи, оскільки не являється біологічним батьком дитини (а.с.127). У відповідності до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Застосовуючи вказані норми процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України, що передбачено ч. 1 ст. 121 СК України. Згідно з ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. За змістом ст. 134 СК України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Зважаючи на те, що відповідач позовні вимоги визнає повністю, підтвердив, що він не є батьком дитини, відмовився від призначення та проведення судово-генетичної експертизи, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), а також те, що визнання позову не є добровільним чи є умовним. На підставі викладеного,

Outcome: approved