Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

20.08.2020р. [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником та проживає у вищевказаному будинку. Крім неї, в будинку зареєстровані члени сім`ї, а також її племінник [PERSON] . Проте, останній з моменту прописки, а саме з 2016 року фактично в будинку не проживає. В помешканні відсутні його речі, участі в утриманні житла він не бере. Жодних домовленостей або угод між ними про право чи порядок користування будинком не було та не укладалось. Відповідач, на її прохання добровільно знятися з реєстрації, не реагує. Вказана ситуація створює позивачу незручності в користуванні житлом, вона змушена оплачувати зайві комунальні послуги, відтак просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи. Не подав відзиву на позовну заяву. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. У зв`язку з розглядом справи без участі сторін, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником, зареєстрована та проживає у будинку [ADDRESS] , що стверджується копією реєстраційного посвідчення, виданого ЛОДК БТІ 08.07.2002р., серія КММ № 078148 та договором купівлі-продажу житлового будинку від 20.06.2002р., зареєстрованого в реєстрі № 4028. Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки № 2529 від 20.07.2020р, виданої ЛКП «Варшавське-407», у вищевказаному будинку, окрім позивача та членів її сім`ї, з 2016 року зареєстрований відповідач [PERSON] . Даний факт також стверджується актом ЛКП «Варшавське-407» від 20.07.2020р., складений за участю сусідів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в якому зазначено, що останній не проживає за вказаною адресою з 2016 року. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Статтею 163 ЖК УРСР врегульовано, що У разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, що врегульовано ст. 405 ЦК України. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, з врахуванням того, що відповідач не проживає у спірному будинку з 2016 року без поважних причин, тому суд приходить до висновку, що позов є підставним, підлягає до задоволення та слід визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житлом - будинком [ADDRESS] .

Outcome: approved