Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси із позовною заявою до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» та [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування, матеріальних збитків та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 23.03.2019 р. [PERSON] керуючи автомобілем «Mазда-6» повертаючи ліворуч при зеленому сигналі світлофора, не надала переваги у русі автомобілю марки «Мазда 5» під керуванням позивача, в наслідок чого трапилось зіткнення. Суворовським районним судом м. Одеси 23.04.2019 року, було винесено постанову про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована ТзДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.». Страховою компанією частково сплачено позивачу страхову суму. Таким чином, оскільки [PERSON] , зазнала в наслідок дій відповідача матеріальних збитків та моральної шкоди, остання просила суд стягнути на її користь з ТзДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» суму страхового відшкодування у розмірі 37\~450, 82 грн., з відповідача [PERSON] суму матеріальних збитків у розмірі 152\~201, 00 грн., та моральної шкоди в розмірі 100\~000, 00 грн. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 03.10.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Також, ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 03.10.2019 року задоволено клопотання представника позивача, витребувано від Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» належним чином засвідчену копію договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності укладеного між ТзДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» та [PERSON] . Не погоджуючись із позовними вимогами представником Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» 19.11.2019 року (вх. № 32464) подано відзив на позовну заяву (а.с.74-76). У відзиві представник відповідача [PERSON] зазначає що страховик у встановлені строки повністю виконав свої зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування згідно висновку про вартість майна, виконаного аварійним комісаром [PERSON] , тому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог пред`явлених до товариства. До відзиву представником відповідача надано копії документів на підтвердження власної позиції та копію Полісу № АМ/4220451 (а.с.77-92). Відповідно до положень визначених нормами ст. 199 ЦПК України, представником позивача адвокатом Єргієвим Д.І., подано відповідь на відзив, згідно якої представник заперечує позицію відповідача щодо визначення вартості матеріального збитку, оскільки аварійний комісар не був особисто присутній при огляді транспортного засобу та взагалі не має повноважень розраховувати розмір матеріальних збитків, тому аварійний сертифікат, на який посилається відповідач не може бути доказом розміру матеріального збитку, просив задовольнити позовні вимоги (а.с.98-103). Також, до суду надійшов відзив на позовну заяву за підписом представника відповідача [PERSON] адвоката Гречко І.О., в якому представник зазначив, що позовні вимоги [PERSON] , визнає частково, а саме в частині відшкодування позивачу різниці між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця пригоди, що становить 4\~100 грн. Щодо моральної шкоди, представник зазначив, що докази на підтвердження моральної шкоди в матеріалах справи відсутні, відповідач не відмовлялась від відповідальності та не чинила позивачу будь-яких перешкод у встановленні обставин, у зв`язку з цим, моральна шкода є недоведеною. Щодо судових витрат, представник зазначив, що сторона відповідача не заперечує проти розміру судових витрат (а.с.128-138). В порядку ст. 43 ЦПК України, представником позивача адвокатом Єргієвим Д.І., надано письмові пояснення, в яких зазначає, що у суду відсутні підстави щодо застосування норм аналогії закону, оскільки розмір завданої шкоди становить: 249\~676, 00 грн., та не перевищує розміру витрат на відновлюваний ремонт, а відтак просить позов задовольнити (а.с.162-163). Із клопотанням про приєднання доказів звернувся представник [PERSON] адвокат Гречко І.О., який просив суд приєднати до матеріалів справи відповідь на адвокатський запит з Головного сервісного центру МВС Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області і додатки до неї(а.с.189-195). [PERSON] заявила клопотання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог до [PERSON] . (а.с.209). Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 28.01.2021 року заяву позивача задоволено, провадження у справі в частині позовних вимог до [PERSON] - закрито, в іншій частині позовних вимог продовжено розгляд справи. Таким чином, судом розглядаються позовні вимоги [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» про стягнення суми страхового відшкодування у розмірі: 37\~450 грн. 82 коп. В останнє судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, разом з цим, на адресу суду надійшло клопотання представника позивача адвоката Єргієва Дмитра Ігоровича про розгляд справи за відсутності сторони позивача в якому представником зазначено про підтримку позовних вимог в повному обсязі, також, надано заяву про розподіл судових витрат, а саме щодо повернення позивачу 50% судового збору у розмірі: 1\~027 грн. 86 коп. (а.с.219-221) Представник відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» в судове не з`явився, повідомлений належним чином. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані стороною позивача докази на підтвердження позовних вимог, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив в їх сукупності, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 23 березня 2019 року близько 13 год. 50 хв., [PERSON] керуючи автомобілем марка «Mazda 6», реєстраційний номер [NUMBER] в м.Одесі на перехресті вул. Південна дорога та вул. Кишинівська, повертаючи ліворуч при зеленому сигналі світлофора, не надала перевагу в русі автомобілю марки «Mazda 5» реєстраційний номер [NUMBER] , під керування водія [PERSON] , в наслідок чого відбулось зіткнення автомобілів, які отримала механічні пошкодження. Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 23.04.2019 року (справа № 523/5858/19) [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП з накладенням на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі: 340 грн. (а.с.18). Згідно з нормою ч.6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Власником пошкодженого автомобіля «Mazda 5» реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.41). Згідно висновку судового експерта Федотова Ф.В. №6498 від 02.07.2019 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mazda 5» реєстраційний номер [NUMBER] з урахуванням фізичного зносу замінних частин, складає: 104\~100 грн. 52 коп., ринкова вартість автомобіля з урахуванням аварійних пошкоджень становить: 145\~576 грн., вартість матеріальної шкоди становить: 249\~676 грн., ринкова вартість автомобіля до моменту ДТП 23.03.2019 року становить: 249\~676 грн. (а.с.19-25) Позивачем сплачено вартість проведення експертизи у розмірі 2500,00 грн., відповідно до квитанції №32 від 20.06.2019 р. (а.с. 46). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на час настання пригоди була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» Поліс № АМ/4220451(а.с.77). За вказаним полісом ліміт відповідальності за матеріальну шкоду складає: за шкоду заподіяну життю і здоров`ю двісті (200\~000) тисяч, за шкоду заподіяну майну сто (100\~000) тисяч, розмір франшизи 0. Позивачем зазначено, що страхувальник в добровільному порядку сплатив потерпілій особі лише 62\~549 грн. 18 коп., в той час, як розмір шкоди відповідно до договору становить: сто (100\~000) тисяч, у зв`язку з цим просить стягнути різницю між виплаченою сумою та сумою зазначеною в договорі страхування. Так, відповідно до квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на розрахунковий рахунок [PERSON] 19.08.2019 р. було зараховано страхове відшкодування за договором страхування № АМ/4220451 у сумі: 62\~549 грн. 18 коп. (а.с.49). Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України "Про страхування"). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України). Предметом позову є вимога про відшкодування завданої майнової шкоди у вигляді сплати страхового відшкодування у розмірі 37\~450 грн. 82 коп. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). У відзиві на позов представником відповідача ТзДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» Головащенко К.Г., заперечуються обставини викладені у позові. Так, представником зазначено, що страховиком 01.04.2019 року було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу, та відповідно до п.1.ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у межах суми страхових виплат було відшкодовано заподіяну шкоду в розмірі: 62\~549 грн. 18 коп. Відповідно до Аварійного сертифікату № 91-D/52/4 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданого власнику колісного транспортного засобу та розрахунку страхового відшкодування вартість матеріального збитку завданого власнику майна з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (0,7) складає: 75\~059, 02 грн., у зв`язку з цим, страховиком було здійснено виплату у розмірі: 62\~549 грн. 18 коп., яка була розрахована відповідно до положення ст. 29 п.36.2 ст. 36 Закону. На підставі викладеного представник відповідача зазначає, що ним належним чином та відповідно в межах страхового договору було здійснено належну виплату. Щодо коштів, яких не вистачає на відновлюваний ремонт, представником зазначено, що в даному випадку потерпіла особа має право звернутись до завдавача такої шкоди та стягнути різницю вартості відновлюваного ремонту саме з цієї особи. На підставі викладеного, просив у позові відмовити (а.с.74-76). Судом досліджено Аварійний сертифікат № 91-D/52/4 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди завданої власнику транспортного засобу «Mazda 5» реєстраційний номер [NUMBER] від 01.04.2019 року, згідно якого зазначено, що матеріальний збиток, завданого власнику майна становить: 75\~059 грн. 02 коп. (а.с.78). Згідно розрахунку страхового відшкодування виконаного заступником директора департаменту врегулювання збитків ТзДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» сума страхового відшкодування становить 62\~549 грн. 18 грн. (а.с.89). Згідно з ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Позовні вимоги в частині відшкодування шкоди щодо вартості відновлюваного ремонту до [PERSON] , закрито у зв`язку з клопотанням позивача про закриття провадження у справі. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон №1961-ІV), у разі настання страхового випадку страховик, у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно до ст. 28 Закону № 1961-ІV, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до п.9.1 ст. 9 Закону № 1961-ІV страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в п.14 постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при визначені розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Порядок страхового відшкодування шкоди, завданої транспортним засобом, цивільноправова відповідальність власника якої була застрахована, регулюється ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №1961-IV). Згідно з правовою позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду у справі №785/18006/15-ц від 04.07.2018 р., відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (див. пункт 35 цієї постанови). А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до п. 9.2. ст. 9 Закону №1961-ІV, розмір страхової суми за шкоду заподіяну майну потерпілих, становить 100 000,00 гривень на одного потерпілого. Таким чином, розмір страхового відшкодування, що повинна була сплатити ТзДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» складає 100\~000 (сто тисяч) гривень, на момент розгляду справи страхове відшкодування сплачено в сумі: 62\~549 грн. 18 коп., а відтак підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі: 37\~450 грн. 82 коп., що відповідатиме встановленим межам суми договору за Полісом страхування. Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, завдану майну потерпілих, становить 100\~000 на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами першою другою ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу\~положень ст.\~76\~ЦПК України,\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: 1)\~письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до\~ч.1-4\~ст.\~77\~ЦПК України,\~належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом\~доказування є\~обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення. Сторони\~мають право\~обґрунтовувати належність\~конкретного доказу\~для підтвердження\~їхніх вимог\~або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Відповідно до\~вимог ч.ч.\~1,5,6\~ст.\~81\~ЦПК України,\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи ; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, оцінює усі докази в сукупності, а тому, враховуючи наявність належних доказів щодо підтвердження вини та причинно-наслідкового зв`язку в діях [PERSON] , з завданням шкоди позивачу, наявність Полісу добровільного страхування цивільно-правової відповідальності та визнання страховиком дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 23.03.2019 року, страховим випадком, суд приходить до висновку, що позивач обґрунтувала свої позивні вимоги та вони є такими, що підлягають задоволенню. Судом не приймаються до уваги висновки викладені у відзиві на позовну заяву, як такі, що спростовуються матеріалами справи та суперечать нормам діючого законодавства. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Як передбачено ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного, заява представника позивача [PERSON] адвоката Єргієва Дмитра Ігоровича, про повернення 50% суми сплаченого судового збору при подачі позову до суду в частині позовних вимог до [PERSON] у розмірі: 1\~027 гривень, 86 копійок - підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved