Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду, в якому просить усунути [PERSON] від права на спадкування за законом на спадщину, відкриту після померлої 22 вересня 2014 року [PERSON]. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. 22 вересня 2014 року померла його та [PERSON] мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на 3/5 частини житлового будинку № 5 по вул. Комунарів в м. Мелітополі Запорізької області, який належав померлій на підставі договору дарування від 07.07.2001 року, а також на грошові кошти в Державному Ощадному банку України. В установлений законом шестимісячний строк він прийняв спадщину після померлої матері шляхом подачі до Мелітопольської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Після спливу шестимісячного строку [PERSON] звернувся до держнотконтори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану частку будинку, однак нотаріусом було в усному порядку відмовлено йому у видачі свідоцтва на все спадкове майно та в свою чергу повідомлено, що спадщину прийняв ще один спадкоємець, його рідна сестра [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], шляхом сумісного проживання, а саме реєстрацією місця проживання за адресою спадкового майна. З цим він не погоджується, оскільки п. 3. ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, а на час відкриття спадщини відповідачка знаходилася на межами України, тому факт прийняття спадщини є занадто умовним, а сама по собі реєстрація місця проживання не свідчить про факт проживання спадкоємця зі спадкодавцем. До того ж, [PERSON] вже близько 15 років проживає у Португалії та з того часу до України не приїжджала та не цікавилася здоровям матері, яка в свою чергу дуже хворіла на ряд хронічних захворювань та потребувала стороннього догляду, тобто фактично через свій похилий вік та тяжкі хвороби була у безпорадному стані. Догляд за матірю здійснювався виключно ним самим, він проживав разом з матірю, купував їй продукти харчування, ліки, сплачував комунальні платежі та всіляко надавав їй моральну підтримку. В той час, як відповідачка навіть не телефонувала матері, щоб запитати про її здоровя, не кажучи вже про матеріальну підтримку, яку вона дуже потребувала, так як пенсія була мізерна, і їй на продукти, ліки тощо взагалі не вистачало. [PERSON] кілька разів телефонував сестрі та повідомляв про стан матері, однак остання ігнорувала прохання допомогти хоча б матеріально, та зазначала, що в неї немає грошей, і, мовляв це не її проблеми. Крім того, після смерті матері всі витрати на поховання взяв на себе [PERSON], а [PERSON] навіть не приїхала на похорон та не віддала останню шану найріднішій людині в світі матері. А тільки після спливу шестимісячного строку після її смерті [PERSON] швидко приїхала з метою матеріального збагачення, шляхом отримання у власність та продажу спадкового майна про що йому заявила, оскільки очевидно, що в Україні вона вже жити не збирається, так як у неї в Португалії сімя, робота. Таким чином, з урахуванням наведеного вважає, що відповідачка не має права на спадкування спадкового майна, що залишилося після смерті [PERSON], і тому він змушений звертатися до суду з даним позовом про усунення її від такого права. [PERSON] звернулася з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на 3/10 частини житлового будинку № 5 по вул. Павла Дзяковича (Комунарів) в м. Мелітополі, в порядку спадкування за законом після померлої 22.09.2014 року [PERSON] та стягнути з [PERSON] понесені нею витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування вказує, що після смерті її матері - [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно 3/5 частки житлового будинку № 5 по вул. Павла Дзяковича (Комунарів) в м. Мелітополі. Єдиними спадкоємцями після матері залишилася вона та її брат [PERSON] У встановленому законом порядку вона та брат подали заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, які знаходилися у будинку, братом не надано до нотаріусу. На теперішній час [PERSON] знаходиться у неприязних стосунках з [PERSON] і не може отримати документи, необхідні для оформлення спадщини. Чи існують в наявності вказані документи у [PERSON] їй невідомо, оскільки той відноситься до неї вкрай агресивно та не бажає спілкуватися. Крім того, повністю обмежив доступ до житлового будинку. Постановою державного нотаріуса Мелітопольської державної нотаріальної контори від 30.06.2016 року [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю документів, які б підтверджували право власності померлої на зазначений будинок. Вважає, що їй та [PERSON] повинно належати по 3/10 частки житлового будинку № 5 по вул. Павла Дзяковича (Комунарів) в м. Мелітополі. В судових засіданнях [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі та просили їх задовольнити. Щодо задоволення позовних вимог [PERSON] заперечували та просили відмовити у її позові у повному обсязі. [PERSON] зазначив, що в них з сестрою була домовленість, сестра отримала вже від матері 2/5 частини спірного будинку та оформила його на свого чоловіка [PERSON]. [PERSON] не допомагала матері. У 2014 році, коли мати хворіла та лікувалася у лікарні, він повністю оплачував їй лікування, опікувався нею. У 2013 році сестра надіслала приблизно 300 доларів США, не як допомогу, а у борг. Траплялося, що коли сестра дзвонила матері, остання просила в неї фінансову допомогу, однак [PERSON] відмовляла їй. Представник [PERSON] [PERSON] в судових засіданнях підтримав позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Стосовно задоволення позовних вимог [PERSON] заперечував та просив йому відмовити повністю. Вказував, що позивачка, перебуваючи за кордоном, систематично надавала допомогу матері шляхом пересилання коштів, морально та духовно підтримувала її по телефону та скайпу. Були періоди, коли вона не надсилала кошти матері, оскільки остання відмовлялася від них, мотивуючи тим, що їй вистачає пенсії та доходів з підробіток чоловіка, а дочці необхідно оплачувати коштовне навчання дітям. [PERSON] на теперішній час не надає [PERSON] оригінали правовстановлюючих документів на будинок, у звязку з чим вона позбавлена можливості звернутися до нотаріальної контори для оформлення спадщини. Вказав, що [PERSON] приїздила додому приблизно у 2012- 2013 році, за документами, але це був недовготривалий візит, саме в ций візит не надавала якоїсь допомоги матері. Представник Мелітопольської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи без присутності нотаріуса, при вирішенні цивільної справи покладається на розсуд суду. Вислухавши думку учасників судового провадження, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у позові [PERSON] слід відмовити, а позовні вимоги [PERSON] є такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено наступне. Як вбачається з копій свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] (дівоче - [PERSON]) [PERSON], їх матірю є [PERSON]. /Т. 1 а.с. 4,5, Т. 2 а.с. 17/. 22 вересня 2014 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 305389, виданого 30.09.2014 року. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно - 3/5 частини житлового будинку № 5 по вул. Павла Дзяковича (Комунарів) в м. Мелітополі та компенсаційний рахунок № 91551/ 9139 (сума 418406 грн.), відкритий в ТВБВ № 10007/0297 (047) Державного ощадного банку України. /а.с. 82-83/. Відповідно до\~ст.1261 ЦК України\~спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її діти: - син [PERSON] та донька [PERSON]. [PERSON] прийняв спадщину\~\~шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини у строк - шість місяців після смерті спадкодавця, тобто виконав всі вимоги законодавства при прийнятті спадщини, передбачені ст.ст.1268-1270 ЦК України. /Т. 2 а.с. 79-зворотня сторінка/. Судом встановлено, що [PERSON] з 01.12.1997 року зареєстрована за адресою спірного будинку та близько 15 років знаходиться у Португалії. Відповідно до положень ч. 3\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець вважатиметься таким, що постійно проживав разом із спадкодавцем, і в тому випадку, коли за певний, навіть значний, час до настання смерті спадкодавця він відбув з місця проживання спадкодавця у довготривале відрядження, з якого повернувся після закінчення строку для прийняття спадщини. Незважаючи на те, що такий спадкоємець жодних дій для прийняття спадщини не здійснював або навіть не знав про сам факт її відкриття, він вважатиметься таким, що прийняв її в силу норми ч. 3\~ст. 1268 ЦК України. За ч. 3\~ст. 1268 ЦК України тривалість\~спільного проживання до смерті спадкодавця для прийняття спадщини законом не визначається. Дана правова позиція висвітлена в ухвалі Вищого Спеціалізованого Суду України від 2 листопада 2016 року у справі № 716/309/14-ц. Таким чином, суд дійшов висновку, що [PERSON] прийняла спадщину, оскільки не заявляла про свою відмову від неї, хоч до настання смерті [PERSON] вона поїхала з місця проживання [PERSON] за кордон до Португалії, звідки повернулася після закінчення строку для прийняття спадщини, незважаючи на те, що жодних дій для прийняття спадщини не здійснювала. Допитані в судовому засіданні, за клопотанням представника [PERSON] [PERSON], свідки пояснили наступне: свідок [PERSON] пояснила, що знає [PERSON] все своє свідоме життя, його донька Тоня - її подружка. Також вона знала померлу [PERSON]. [PERSON] постійно повідував свою матір, допомагав їй, купував ліки. На які кошти [PERSON] купував ліки їй невідомо. Чи допомагала матеріально [PERSON] її дочка їй невідомо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] є його другом. Свідку відомо, що за життя померла обіцяла віддати 3/5 частини [PERSON]. [PERSON] потребувала сторонньої допомоги, син допомагав їй, у нього був дохід від виробництва парників та виноградників. Свідок разом з [PERSON] забирали [PERSON] з лікарні. Стосовно того, чи допомагала [PERSON] матері, вони з [PERSON] давно не розмовляли. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] була її подругою. Стосунки між [PERSON] та [PERSON] були нормальні. Їй невідомо, чи надавала [PERSON] матеріальну допомогу своїй матері. [PERSON] хвалилася, що [PERSON] добре влаштувалася за кордоном, тобто вона спілкувалася із донькою по телефону, однак не казала, що донька їй щось дарувала. [PERSON] вітала по телефону дітей [PERSON] зі святами. [PERSON] приділяв увагу своїй матері, приносив їжу. Також зазначила, що грошей [PERSON] не вистачало, оскільки вдома не зявлялася нова техніка та меблі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] -її батько, [PERSON]Ш її бабуся, [PERSON] доводиться їй тіткою. Коли тітка в 2001 році поїхала за кордон, саме вона допомагала бабусі. У 2011 році вона спілкувалася з тіткою по скайпу. Грошима тітка матері не допомагала, їй самій грошей не вистачало, оскільки оплачувала навчання своїм дітям, а чоловік безробітний, [PERSON] співчувала у зв»язку з цим своїй дочці. У 2011 році бабуся почала хворіти, на її лікування потрібні були кошти 7 тис. та 4 тис.на операції на жовчному міхурі та по хірургічному лікуванню грижі та щодня по 300 грн. на крапельниці, що повністю оплачував [PERSON] Зазначає,що їй невідомо, чи звертався її батько за фінансовою допомогою до [PERSON], також невідомо, чи бабуся просила допомоги у [PERSON] Взагалі вважає, що бабусі було достатньо допомоги її (свідка) та [PERSON] У день, коли померла бабуся, вона подзвонила тітці та попросила в неї фінансову допомогу, а та їй відмовила, посилаючись на погане матеріальне становище. Також їй невідомо, чи мала змогу тітка надавати допомогу бабусі, хоча бачила фотографії тітки та її чоловіка на фоні нового авто у Португалії. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що познайомилася з померлою [PERSON] в 2002-2003 роках. Раніше з нею у будинку мешкала її донька - [PERSON]. Між матірю та донькою були нормальні відносини. Як медичний працівник вона робила уколи [PERSON]. Син допомагав матері. Перед смертю [PERSON] тяжко хворіла, протягом останніх двох-трьох місяців, але у неї весь час були необхідні ліки. [PERSON] говорила їй, що їй допомагає син, у дочки свої проблеми. Син поміняв вікна у будинку, поклав асфальт. [PERSON] завжди була доглянута, онука її купала, доглядала за нею та приділяла уваги навіть більше ніж потрібно. Допитані в судовому засіданні за клопотанням представника [PERSON] [PERSON], свідки пояснили наступне: свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що сторони по справі -діти її знайомої померлої [PERSON]. [PERSON] вона познайомилася з [PERSON], яка попросила її доглядати за мамою. Коли в 2001 році [PERSON] поїхала за кордон, [PERSON] приходила до померлої. [PERSON] надсилала матері щомісячно по 100 [PERSON], приблизно через півроку, як поїхала (свідку на електронну пошту приходили «номери» для отримання переказу, які вона повідомляла [PERSON]). Потім місяців сім [PERSON] не надсилала гроші, а згодом надіслала крупну суму гроші на ремонт даху та купівлю асфальту. За два роки до смерті [PERSON] [PERSON] перестала надсилати грошові перекази. [PERSON] сказала, що їй нічого не потрібно надсилати, їй вистачає. [PERSON] приходив до матері, порався по господарству. Коли мати захворіла, син жив з нею. Вважає, що померла не мала гострої потреби у грошах. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] є його подругою. Він чув від своєї матері, якій розповідала [PERSON], що [PERSON] надсилала гроші своїй матері по 100-200 євро та на ремонт даху та допомагала їй грошима до самої її смерті. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що її мати спілкувалася з померлою тіткою [PERSON]. Мати їй розповідала, що [PERSON] допомагала [PERSON], висилала їй гроші, з її слів [PERSON] висилала кошти на поховання свого батька. [PERSON] допомагав матері місяця два до її смерті, коли вона дуже захворіла. [PERSON] не потребувала грошей, вона казала, що заощаджує і таємно від дочки навіть допомагає сину [PERSON]. Тетяна приїздила додому приблизно у 2013 році, ненадовго, за документами. Відповідно до ч.5\~ст.1224 ЦК України\~за рішенням суду особа може бути усунена від права спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично чи матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Відповідно до п. 6\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування"\~факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). За змістом ч. 5\~ст. 1224 ЦК України\~лише при одночасному настанні викладених вище обставин і доведеності зазначених вище фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений судом від права на спадщину. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини, лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. В силу ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. [PERSON] не доведено обставини, якими він обгрунтовує свої вимоги. Так, з пояснень всіх свідків вбачається, що [PERSON] не потребувала гострої необхідності в грошових коштах, могла себе обслуговувати, тільки за два-три місяці до смерті серйозно захворіла (про що свідчить інформація КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» ММР Запорізької області № 49 від 11.05.2016 року (а.с 46 Т.2) і у зв»язку з цим потребувала стороннього догляду та допомоги, яку в повній мірі отримувала від сина (позивача по справі), онуки, які проживали поруч, жодного разу не скаржилася з приводу відсутності допомоги з боку дочки, навпаки співчувала їй. Сторонами також визнається, що померла отримувала мінімальну пенсію. Тобто, у справі не доведено як знаходження [PERSON] в безпорадному стані, так і те, що спадкодавець потребувала допомоги саме від своєї доньки. Більш того, навіть свідок з боку опонента-Митникова А.В. пояснила, що бабусі було достатньо допомоги її (свідка) та [PERSON] Крім того, той факт, що [PERSON] протягом тривалого часу проживала в іншій країні і у зв»язку з цим не мала можливості повноцінно спілкуватися зі своєю матірю, приймаючи до уваги, про усвідомлення нею того факту, що поруч з матір»ю знаходиться близька людина- син, для усунення її від права на спадкування за правилами, передбаченими ч. 5\~ст. 1224 ЦК України, є недостатнім, оскільки не свідчить про умисне ухилення [PERSON] від надання такої допомоги спадкодавцю. Необхідно також зазначити, що у справі не доведено, що [PERSON] ухилялася від надання допомоги матері. З показань свідків з боку [PERSON] витікає, що вони не були освідомлені про надання чи ненадання грошової допомоги з боку [PERSON] матері, пояснювали, що необхідний догляд та матеріальну допомогу здійснює її син. Суд знаходить абсолютно природним та нормальним той факт, що члени родини [PERSON], проживаючи в одному районі з матір»ю (бабусею), яка знаходиться в похилому віці, допомагали їй. Як було зазначено вище, доказів про наявність якихось складнощів у наданні такої допомоги, звернень з цього приводу до [PERSON] суду надано не було. З показань свідків з протилежного боку вбачається, що [PERSON] допомагала матері, хоча й не регулярно, надсилаючи їй гроші. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про усунення [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті матері [PERSON] не обґрунтовані, не підтверджені доказами, відповідно, не підлягають задоволенню. Натомість, позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на 3/10 частини житлового будинку в порядку спадкування законні і обґрунтовані і підлягають задоволенню у зв»язку з наступним, з урахуванням вищевикладеного. Згідно з ч. 1\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно копії повідомлення КП ММБТІ від 01.07.2016 року № 1685, станом на 01.01.2013 року право власності на житловий будинок № 5 по вул. Комунарів в м. Мелітополі зареєстровано: 3/5 частки за [PERSON] на підставі договору дарування від 07.07.2001 року за реєстровим № 3713, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON]; 2/5 частки за [PERSON] (зареєстровано на рос. мові) на підставі договору купівлі-продажу від 30.08.1996 року за реєстровим № 3-1558, посвідченого Мелітопольською державною нотаріальною конторою Запорізької області. /Т. 1 а.с. 8/. Постановою державного нотаріуса Мелітопольської державної нотаріальної контори [PERSON] від 30.06.2016 року [PERSON] відмовлено в оформленні спадщини на жилий будинок, розташованого за адресою: м. Мелітополь, вул. Комунарів, 5, що належить померлій 22.09.2014 року [PERSON], у звязку з відсутністю документів, які б підтверджували право власності померлої на зазначене нерухоме майно. /Т. 1 а.с. 7) Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року\~Про судову практику у справах про спадкування\~за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] прийняла спадщину після померлої матері, однак не має можливості оформити спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину на зазначений житловий будинок, оскільки в неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності померлої матері на зазначене майно, аналізуючи зібрані по справі докази, суд знаходить\~позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved