Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 17 січня 2019 року [PERSON] (далі - позивач) звернувшись до суду з позовом, просить визначити йому додатковий двохмісячний строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася внаслідок смерті його батька [PERSON], який помер 19 листопада 2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). Свої вимоги позивач обґрунтував\~ тим, що після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки житлового будинку, який розташований по вул. Гоголя № 33 в м. Богуславі Київської області. Дружина померлого батька [PERSON] мала намір успадкувати частку після смерті чоловіка [PERSON], тому\~ він жодних дій після смерті батька щодо успадкування не вчиняв. Однак, 27 серпня 2018 року померла його мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а.с. 10). За життя його мати [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла його дочці, тобто своїй онуці. При зверненні його доньки до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, приватний нотаріус [PERSON] повідомила про те, що померла [PERSON] після смерті свого чоловіка [PERSON] спадщину не приймала, оскільки існує заповіт на його імя. Тому, будучи спадкоємцем по заповіту складеного його померлим батьком він 01 січня 2019 року звернувся до приватного нотаріуса Богуславського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Однак, своєю постановою № 02-31/2 від 04.01.2019 року нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки пропустив строк, передбачений ст. 1270 ЦК України (а.с. 8). Він вважає, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не знав про існування заповіту на своє імя. Так, трапилося, що\~ під час життя ні батько, ні мати не говорили йому про існування заповіту, він дізнався про нього лише тоді, коли його доньці нотаріус відмовив у прийнятті спадщини через існування заповіту на його імя. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, не дивлячись на те, що про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Позивач направив до суду свого представника з належним чином оформленим договором про надання правничої допомоги (а.с.21, 23), тому суд вважає за можливе розглянути справи у його відсутності. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, але подала до суду заяву, в якій вимоги позивача [PERSON] підтримала та просила розглянути справу без її участі та без участі позивача (а.с. 37). Богуславська міська рада Київської області в судове засідання свого представника не направила, але письмово повідомили про визнання заявленого позову та просили розглянути справу без участі їх представника (а.с. 36). Зважаючи на те, що сторони по справі не зявились в судове засідання, але звернулись до суду із заявами про те, щоб розгляд справи відбувався без їх участі, суд у відповідності до ч.4 ст.206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Згідно абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої\~ інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження обставин справи. Дослідивши та оцінивши докази, надані сторонами по справі, враховуючи положення ч.4 ст.206 ЦПК України, ст.ст. 1268-1270, 1272 ЦК України та те, що відповідач повністю визнав вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача про визнання права власності на спадкове майно. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір". Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 384 гривні 20 копійок.

Outcome: approved