Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , що належала [PERSON] , яка померла [INFO] , вказуючи на те, що після смерті останньої відкрилась спадщина на вищевказане майно. Як спадкоємець за законом своєчасно прийняв спадщину після смерті баби [PERSON] , але не може її належним чином оформити, оскільки втрачений правовстановлюючий документ на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який би підтверджував право власності померлої на дане спадкове майно. Просить визнати за ним право власності на вищевказане майно в порядку спадкування. В підготовче судове засідання позивач не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи розглядати без його участі. Представник відповідача Ічнянської міської ради Чернігівської області в підготовче судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі за наявними в матеріалах справи документами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні [INFO] померла баба позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5), копією свідоцтва про народження (а.с.12) та копією архівної довідки, виданої Державним архівом Чернігівської області 15 жовтня 2019 року № К-2461 (а.с.14). Після її смерті відкрилася спадщина на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , що належала [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності № 3616 від 29 липня 1988 року (а.с.6-7). 05 листопада 1988 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Ічнянської державної нотаріальної контори Науменком М.Г., реєстр № 2456, яким заповіла належну їй 1/3 частину житлового будинку [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах (а.с.8). Спадкоємцями за заповітом (а.с.8) після смерті [PERSON] являється позивач по справі та його мати [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.11). Відповідно до копії довідки, виданої виконавчим комітетом Ічнянської міської ради Чернігівської області від 20 грудня 2019 року № 6893, [PERSON] на день смерті проживала та була зареєстрована за однією адресою разом із сином [PERSON] (а.с.10) Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. При цьому, слід враховувати, що норми п.5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, згідно з якими цей ЦК України застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.ст. 529 - 531 ЦК УРСР. Згідно зі ст.524 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. За правилами ст.ст.548,549 ЦК УРСР в редакції 1963 року для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст.ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Ічнянського районного нотаріального округу у Чернігівській області Варзагера С.В. від 25 листопада 2019 року № 265/01-16 [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право власності на спадкове майно, яке належало [PERSON] , так як позивачем не надані правовстановлюючі документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій (а.с.21). П. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування" вказує, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, своєчасно прийняв спадщину після смерті баби [PERSON] , так як він звернувся до приватного нотаріуса Ічнянського районного нотаріального округу у Чернігівській області Варзагера С.В. із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи № 145/2019 (а.с.26-50), на даний час користується та розпоряджається спадковим майном, але юридично не може оформити свої спадкові права, оскільки втрачений правовстановлюючий документ на житловий будинок з надвірними будівлями, який би підтверджував право власності померлої на дане спадкове майно, що підтверджується матеріалами справи (а.с.20), тому суд вважає, що позивач правомірно набув право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями, в зв`язку з чим за ним слід визнати право власності на вищевказане майно в порядку спадкування.

Outcome: approved