Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

17.11.2014 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові позивач посилався на те, що 07.04.2010 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], з квітня 2014 року сторони припинили спільне проживання, спроби поновити стосунки сторони не здійснили, прохає розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач позов підтримав, суду пояснивши, що 07.04.2010 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], з квітня 2014 року сторони припинили спільне проживання, спроби поновити стосунки сторони не здійснили, прохає розірвати шлюб. Відповідач позов визнала, суду пояснивши, що у 2013 році за її ініціативою спільне проживання з позивачем було припинено на тиждень, а потім з її ініціативи було поновлено, не заперечує проти розірвання шлюбу, прохає залишити їй прізвище "[PERSON]". Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, встановив наступні обставини: 07.04.2010 року сторони зареєстрували шлюб між собою, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області 07.04.2010 року (а.с.8). [INFO] народилася [PERSON], батьками якої є сторони у справі, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області 21.07.2011 року (а.с.9). У 2013 році за ініціативою відповідача спільне проживання з позивачем було припинено на тиждень, а потім з ініціативи відповідача було поновлено. З квітня 2014 року сторони мешкають окремо. Спроб поновити спільне проживання сторони не здійснили. Спору щодо майна подружжя і виховання доньки у сторін не має. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: Відповідно до ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік повинні піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як заявлений одним з подружжя, сімейні відносини не склалися з вини сторін, які в порушення вимог ч.1 ст.55 СК України перестали піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. А тому суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Суд при постановлені рішення керується вимогами ч.8 ст.235 ЦПК України відповідно до якої у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позов підлягає задоволенню як такий, що грунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами і доведений наданими доказами. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так як позов ухвалено на користь позивача, то понесені ним і документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн., суд відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України присуджує стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved