Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] 11.07.2019 звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05.02.2013 між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Від спільного проживання сторони мають малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем і перебуває на його утриманні. Відповідач здорова, є працездатною особою, а тому має можливість та відповідно до законодавства зобов`язана утримувати неповнолітню дочку. В добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач відмовляється. У зв`язку з наведеним, посилаючись на ст.ст. 180-182 Сімейного кодексу України (далі - СК України), представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки у розмір ј частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення повноліття дитиною. Ухвалою суду від 16 липня 2019 року в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті. 16 вересня 2019 року відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, який прийнято судом. Також, 16 вересня 2019 року після першого судового засідання відповідач [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, який обгрунтовує тим, що в червні 2019 року вона подала заяву про розірвання шлюбу з [PERSON] та тимчасово виїхала за межі України. Позивач за зустрічним позовом зазначила, що між ними склалися напружені та неприязні стосунки, тому після отримання позовної заяви про розірвання шлюбу [PERSON] вирішив подати заяву про стягнення з неї аліментів на утримання доньки, мотивуючи свої вимоги тим, що вона не опікується дитиною, не надає кошти на її утримання. Зазначена позовна заява зареєстрована судом 11.07.2019, тобто на той час вона була відсутня лише кілька тижнів. В серпні 2019 року позивач за зустрічним позовом повернулась та їй стало відомо про існування такого позову, тому вона з`явилась до суду, повідомила про свою відсутність, надала суду клопотання про відкладення розгляду справи та надання їй часу на ознайомлення з документами та вивчення способу захисту своїх інтересів. Наразі дитина проживає разом з позивачем за зустрічним позовом, вона повністю опікується нею, тому має повне право вимагати від відповідача за зустрічним позовом виплати аліментів на утримання дитини. Позивач за зустрічним позовом вказала, що 05.02.2013 між сторонами було укладено шлюб, який розірвано 04.08.2019 рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області. Від спільного проживання сторони мають малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] . Добровільно надавати допомогу на утримання [PERSON] не бажає. Майна, яке може бути передане в рахунок виплат [PERSON] не має. У зв`язку з наведеним, посилаючись на ст.ст. 180-182 СК України, позивач за зустрічним позовом просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки у розмір ј частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення повноліття дитиною; стянути з відповідача на її користь судові витрати. Ухвалою суду від 10.10.2019 зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та об`єднано в одне провадження. Суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання. Ухвалою суду від 05 грудня 2019 року за клопотанням представника позивача за первісним позовом її позов в інтересах [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину залишено без розгляду. Також ухвалою суду від 05.12.2019 проведено підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті в межах зустрічної позовної заяви. Позивач за зустрічним позовом в судове засідання не з`явилась. Подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у її відсутність, зустрічний позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач за зустрічним позовом в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розгляди у його відсутність, зустрічні позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Згідно частин 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що зустрічний позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26.03.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Голованівського районного управління юстиції у Кіровоградській області (а.с. 67). Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 07.08.2019, яке набрало законної сили 06.09.2019, між сторонами розірвано шлюб, який був укладений 05.02.2013 (а.с. 61-66). Згідно копії довідки про склад сім`ї №2220, виданої 12.09.2019 Голованівською селищною радою Кіровоградської області, дитина [PERSON] , 2013 року народження, входить до складу сім`ї позивача за зустрічним позовом, які згідно акта обстеження проживають без реєстрації по [ADDRESS] (а.с. 68). Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживали в зареєстрованому шлюбі, в період спільного проживання в них народилася дочка, відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Судом встановлено, що дитина, яка потребує матеріальної допомоги, проживає разом з матір`ю, а тому відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення останньою повноліття та сплачувати аліменти. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання дитини, суд враховує, що відповідач за зустрічним позовом є здоровою працездатною людиною, на утриманні дітей чи непрацездатних осіб не має, відзив на позов не подав, в поданій до суду заяві вказав, що визнає позовні вимоги та не заперечує сплачувати аліменти. А тому, суд дійшов висновку, що відповідач повинен надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в заявленому розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ч. 6 ст. 141 ЦПК України). Враховуюче те, що позивача за зустрічним позовом звільнено від сплати судового збору, у зв`язку із задоволенням однієї позовної вимоги, з відповідача за зустрічним позовом мають бути стягнуті 840 грн. 80 коп. судового збору на користь держави. Як вбачається з наданої позивачем за зустрічним позовом квитанції №37/19 від 16.09.2019 (а.с. 74), остання Адвокатському об`єднанню «Кіровоградська обласна колегія адвокатів» «Голованівська юридична консультація» за надання юридичних послуг сплатила 500 грн. за договором від 16.09.2019 (а.с. 75), однак в акті виконаних робіт №37/19 від 16.09.2019 (а.с. 73) не здійснено детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, що порушує вимоги ч. 3 ст. 137 ЦПК України, а лише зазначено загальною сумою розмір таких, у зв`язку з чим неможливо визначити співмірність розміру заявлених витрат на оплату послуг адвоката до складності справи, часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тому суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Підстави для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved