Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

[PERSON] в листопаді 2018 року звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 9472,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач зареєстрований та проживає в квартирі [ADDRESS] , користується комунальними послугами, проте не сплачує кошти в зв`язку з чим вона змушена самостійно сплачувати комунальні послуги. Ухвалою суду від 15.03.2019 р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадж ення. Відповідно до ухвали суду від 12.04.2019 року призначено проведення процедури врегулювання спору за участю судді Ул"яновської О.В.. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.2019 року дана справа передана до мого провадження. Ухвалою суду від 31.05.2019 р. дана справа прийнята до провадження та призначена за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. За заявою [PERSON] ухвалою суду від 16.07.2019 р. справу було призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачем [PERSON] було подано до суду відзив, яким просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем на підтвердження своїх доводів не долучено до позову копій квитанцій з нарахування та оплати комунальних послуг за період з серпня 2017 року по жовтень 2018 року, не надано договір про надання житлово-комунальних послуг, в зв`язку з чим не можливо встановити розмір сплачених коштів позивачем. В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено таке. [PERSON] було видано ордер № 6956 від 17.08.1985 р. на квартиру [ADDRESS] (а.с. 10) на сім"ю з трьох осіб: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з договору найму жилого приміщення наймачем квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 11). У вищевказаній квартирі крім позивача зареєстровані та проживають [PERSON] син позивача та відповідач по справі [PERSON] . Відповідач [PERSON] проживає в кімнаті площею 10,5 кв.м. у квартирі [ADDRESS] , проте не сплачує витрати по оплаті житлово-комунальних послуг. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить відшкодувати суму коштів, які нею було витрачено на сплату комунальних платежів за період з серпня 2017 року по жовтень 2018 року в розмірі 9472,00 грн., що становить половину суми, яку позивач сплатила на утримання квартири [ADDRESS] . Згідно з наданими позивачем копіями квитанцій, до складу такої суми входили витрати на комунальні послуги та інші платежі, постачання гарячої води, централізоване опалення, за газ, плата за електроенергію, плата за централізоване постачання холодної води, водовідведення, централізоване водовідведення гарячої води. В добровільному порядку відповідач борг не погашає, що змусило позивача звернутись до суду з позовом. Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно п.35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 66 ЖК України, плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири, а плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія ті інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами (ст. 67 ЖК України). Посилання відповідача на відсутність укладеного договору між наймачем та надавачем послуг, суд не бере до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. За таких обставин, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні було достовірно встановлено що відповідач проживаючи в квартирі [ADDRESS] та користуючись комунальними послугами ухиляється від їх сплати. Також, за приписами ст. 144 ЦПК України, на користь позивача підлягає стягненню сплачена та документально підтверджена сума судового збору у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved