Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про встановлення регламенту зустрічей дитиною - неповнолітнім сином [PERSON], [INFO], кожної другої суботи з 10 год. 30 хв до 16.00 год. В подальшому позивач подав заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої просив встановити регламент зустрічей з сином кожної суботи з 10.00 год. до 12.00 год. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу і у них [INFO] народився син - [PERSON]. До травня 2016 р. сторони проживали за адресою: [ADDRESS]. Після розлучення [PERSON] почала створювати перешкоди у спілкуванні з сином, який залишився проживати з матір»ю. З врахуванням рекомендацій Служби у справах дітей позивач просить встановити йому регламент зустрічей з сином кожної суботи з 10.00 год. до 12.00 год. В ході судового розгляду позивач та його представник підтримали позовні вимоги з врахуванням заяви про зміну предмету позову та просили суд позов задовольнити. Відповідач визнала позов та не заперечувала проти його задоволення. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації в судове засідання не з»явився, подавши клопотання про розгляд справи у його відсутність та висновок Служби з приводу регламенту зустрічей з неповнолітнім [PERSON]. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 157 Сімейного Кодексу України питання виховання дитини вирішуються батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Відповідно до ст. 159 Сімейного Кодексу України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Відповідно до ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства" батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу і у них [INFO] народився син - [PERSON]. До травня 2016 р. сторони проживали за адресою: [ADDRESS], в подальшому шлюбні відносини були припинені. Неповнолітній [PERSON] залишився проживати з матір»ю. З матеріалів справи та з пояснень сторін вбачається, що сторони не дійшли згоди щодо вирішення питання про визначення способів участі батька у вихованні дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з вимогами ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати,батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини. Згідно приписів ст.157, ч.1, ч.2, ч.3 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи (ч.ч. 1, 2ст. 159 СК України). Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Разом з тим орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до висновку Служба у справах дітей Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації вважає за доцільне визначити способи участі батька у вихованні малолітнього [PERSON] кожну другу суботу кожного місяця з 10 год 30 хв до 12 год 30 хв. в присутності матері. Враховуючи викладене, беручи до уваги висновку Служби у справах дітей, позицію сторін щодо заявленого позову, діючи в інтересах неповнолітньої дитини, суд вважає, що спосіб участі батька у вихованні його неповнолітнього сина - [PERSON], заявлений у позові, забезпечить його права на спілкування з дитиною і відповідає інтересам неповнолітньої дитини, в зв»язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved