Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

22 серпня 2018 року, заступник керівника Чернігівської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в розмірі 4115,92 грн, мотивуючи позовні вимоги тим, що ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.04.2018 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв'язку з примиренням з потерпілою, а кримінальне провадження закрито. Потерпілою у даному кримінальному провадженні є [PERSON], яка після вчинення стосовно неї кримінального правопорушення, перебувала на стаціонарному лікуванні у КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» в період з 09.12.2017 року по 11.12.2017 року. З довідки вартості одного ліжко-дня № 05-02/448 від 14.08.2018 року, виданої КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня», вартість витрат на лікування [PERSON] становить 4115 грн 92 коп, які необхідно стягнути з відповідача на користь лікувального закладу. Прокурор надала заяву, в якій просила розгляд здійснювати за її відсутності, вказала про підтримання позовних вимог та відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщеня оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов до суду не надав. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, враховуючи те, що позивач проти цього не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані документи на підтвердження заявлених позовних вимог, судом встановлено наступне. Ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 11 квітня 2018 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у зв'язку з примиренням винного з потерпілою, кримінальне провадження закрито (а.с.6). Потерпілою у даному кримінальному провадженні є [PERSON], яка після вчинення стосовно неї кримінального правопорушення, перебувала на лікуванні у комунальному лікувально-профілактичному закладі «Чернігівська обласна лікарня» у період з 09.12.2017 по 11.12.2017, згідно довідки вартості одного ліжко-дня в КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» за грудень 2017 року № 7092вих.18 від 07.08.2018 року, вартість витрат на лікування [PERSON] складає 4115 грн 92 коп (а.с.8-9). Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Згідно з ч. 1, 3 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред'явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов в інтересах держави пред'являється прокурором. Як встановлено від час розгляду кримінального провадження позов прокурора вирішений не був, отде прокурор звернувся з позовом в порядку цивільного судочинства. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 № 11 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат" питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Згідно з вказаної постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003(у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного державного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров'я. Згідно розрахунку № 7092вих.18 від 07.08.2018 року, виданого КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня», вартість витрат на лікування [PERSON] становить 4115 грн 92 коп. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до виснвоку, що позовні вимоги прокурора є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1762,00 грн, який мав бути сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду.

Outcome: approved