Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

26.04.2018 р. до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 липня 2010 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 181. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 23 липня 2010 року вона знаходиться у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 181. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які мешкають з нею та знаходяться на її утриманні. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, у зв'язку з тим, що в родині відсутнє взаєморозуміння, повага, у зв'язку з чим з травня 2016 року вони не підтримують сімейних відносин. На підставі викладеного, просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], [INFO], який зареєстрований 23 липня 2010 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 181. Ухвалою суду від 22 травня 2018 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. Вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. (а.с. 13-14) Позивач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про визнання позову [PERSON] до нього про розірвання шлюбу, просив суд розглянути справу за його відсутності. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до заяви позивача та відповідача по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що з 23 липня 2010 року [PERSON] знаходиться у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 181 ( а.с. 6) Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які мешкають з нею та знаходяться на її утриманні. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, у зв'язку з тим, що в родині відсутнє взаєморозуміння, повага, у зв'язку з чим з травня 2016 року вони не підтримують сімейних відносин. Відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений до суду одним з подружжя. У відповідності до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що шлюбні стосунки між сторонами припинились, позивачка та відповідач спільного господарства не ведуть, а тому суд приходить до висновку, що родина [PERSON] та [PERSON], розпалася остаточно та поновлена бути не може. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При подачі первісної позовної заяви до суду позивач по справі [PERSON]. сплатила судові витрати при розгляді справи: а саме судовий збір у сумі 704,80 грн. (а.с. 2-3) Враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 50 відсотків сплаченого при зверненні до суду з позовом судового збору - 352,40 грн., а також зобов'язання управління Державної казначейської служби України у Олександрівському районі міста Запоріжжя Запорізької області повернути [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору - 352,40 грн.

Outcome: approved