Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи: Приватний нотаріус Білогірського районного нотаріального округу АР Крим [PERSON], Відділ держземегенства у Білогірському районі АР Крим, про визначення частки у спільній сумісній власності у розмірі 57/100 частки на земельну ділянку площею 0,1303 га в межах з планом для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер - 0120783400:01:001:0011, яка розташована за адресою: [ADDRESS], яка належала [PERSON] у спільній власності з [PERSON] на підставі Державного акта серії ЯЖ №910294 на право власності на земельну ділянку від 26 серпня 2009 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за номером 010900900051. Позов мотивовано тим, що 29.08.2009 року на ім'я [PERSON] був виданий Державний акт ЯЖ №910294 на право власності на земельну ділянку площею 0,1303 га в межах з планом для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, та споруд, розташованих за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 0120783400:01:001:0011, у графі список співвласників земельної ділянки вказаний [PERSON], а у графі «частка у спільній власності» частка кожного з співвласників не вказана. [INFO] помер [PERSON], який є співвласником земельної ділянки з позивачем, після його смерті залишилася спадщина у вигляді 43/100 частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Донька [PERSON] - [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька та їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 14.07.2011 року на 43/100 частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS]. У зв'язку з тим, що в державному акті про право власності на земельну ділянку не вказана частка позивача [PERSON], він не має можливості вільно розпоряджатися належним йому майном у вигляді 57/100 часток житлового будинку та земельною ділянкою для його обслуговування. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю та відсутністю позивача, на заявлених позовних вимогах наполягає, просить задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, була повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила. Представник третьої особи - Приватного нотаріусу Білогірського районного нотаріального округу АР Крим [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник третьої особи - Відділу держземегенства у Білогірському районі АР Крим до судового засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Дотримуючись вимог ст. 169 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутністю сторін, оскільки існуючих у справі матеріалів достатньо для з'ясування прав та взаємовідносин сторін. Зі згоди представника позивача, дотримуючись вимог ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд по даній справі та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до державного акту серії ЯЖ №910294, виданого 26.08.2009 року, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010900900051, земельна ділянка, загальною площею 0,1303 га, передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташована за адресою: [ADDRESS], знаходилась у власності [PERSON] (а.с.11). Також у державному акті у графі список співвласників земельної ділянки вказаний [PERSON] [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді 43/100 частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Відповідачка прийняла спадщину після смерті батька, та їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 14.07.2011 року на 43/100 частки житлового будинку з надвірними побудовами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] має намір продати належне йому майно у вигляді 57/100 часток житлового будинку та надану для його обслуговування земельну ділянку, але в державному акті ЯЖ №910294, кадастровий номер 0120783400:01:001:0011, у графі «список співвласників земельної ділянки вказаний [PERSON], а у графі «частка у спільній власності» частка кожного з співвласників не зазначена. За змістом ст.ст. 355, 368 Цивільного кодексу України правом спільної сумісної власності є право власності двох або більше осіб (співвласників) на майно без визначення часток кожного з них у праві власності. Відповідно до ст. 368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Частина 2 статті 370 ЦК України встановлює презумпцію рівності часток співвласників. Інший розмір часток може бути встановлений домовленістю між ними, законом або судовим рішенням. Оскільки склад спадщини згідно ст. 1218 ЦК України визначається на момент відкриття спадщини, до спадкоємця перейде частка у спільній власності спадкодавця в тому обсязі, в якому вона існує на цей момент. Особливості спадкування частки у спільній сумісній власності визначені також Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Відповідно до пункту 224 зазначеної Інструкції, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Таким чином, у разі смерті одного з учасників права спільної сумісної власності передусім необхідно визначити частку померлого у спільному майні, яка і буде об'єктом спадкування. Правом у безспірному нотаріальному порядку оформити свідоцтво про право на частку з усіх можливих учасників спільної сумісної власності згідно Закону України «Про нотаріат», Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України наділений лише другий з подружжя. Для цього нотаріус за місцем відкриття спадщини за заявою другого з подружжя, який пережив, видає свідоцтво про право власності на частку у спільному майні подружжя за правилами ст. 71 Закону України «Про нотаріат». Видача нотаріусом свідоцтва про частку в спільному майні за заявою інших учасників спільної сумісної власності законодавство не передбачає, відтак для успадкування частки у спільній сумісній власності після смерті іншого учасника спільної сумісної власності, крім подружжя, питання про визначення належної йому частки може бути вирішене в судовому порядку. Відповідно до частини 1 статті 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Частиною 4 статті 120 ЗК України визначено, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 18 "ґ" постанови від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», у разі переходу права власності на будівлі та споруди до кількох осіб право на земельну ділянку визначалось пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено в договорі відчуження останніх. З огляду на вказані обставини, враховуючи, що заявлені вимоги відповідають способам захисту цивільних прав та інтересів, визначеним у ст. 16 Цивільного кодексу України, є законними, обґрунтованими та доведеними, тому суд вважає, що позовні вимоги про визначення частки у спільному сумісному майні підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved