Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

14 квітня 2014 року позивач [PERSON] звернувсь до суду з вищевказаним позовом до Територіальної громади в особі Куйбишевської районної в місті Донецьку ради, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. Свої вимоги мотивує наступним. На підставі договору купівлі-продажу від 19 липня 1960 року батьку позивача [PERSON] належало домоволодіння, розташоване в [ADDRESS], яке складається із недобудованого житлового будинку готовністю 68,7% та житлових побудов. Того ж року [PERSON] побудував житловий будинок загальною площею 80,4 кв.м, житловою - 54,8 кв.м та господарські споруди та побудови, на час будівництва якого він перебував в шлюбі з [PERSON], яка в свою чергу не бажала отримати свідоцтво про право власності на 1/2 частку майна, яке набула з чоловіком в шлюбі. [INFO] року батько позивача [PERSON] - помер, після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді домоволодіння [ADDRESS]. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є - позивач, як син спадкодавця. Спадщину позивач фактично прийняв, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Крім того позивач зареєстрований в спадковому житловому будинку, та на час відкриття спадщини проживав зі спадкодавцем у спадковому будинку. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має. Мати позивач [PERSON] розірвала шлюб зі спадкодавцем ще 24 березня 1998 року. [INFO] року [PERSON] померла, брат позивача та син спадкодавця - [PERSON] - не прийняв спадщину після смерті батька та [INFO] року помер. Однак оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі на спірне домоволодіння позивач не має можливості, оскільки правовстановлюючий документ - договір купівлі-продажу від 19 липня 1960 року не був зареєстрований в Бюро технічної інвентаризації. У зв'язку з чим вважає, що спір про право власності на спадкове майно може буди вирішено у судовому порядку. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити посилаючись на обставини викладенні у позовній заяві. Представник відповідача Територіальної громади, до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій просив суд розглянути справу та ухвалити рішення без його участі у відповідності до закону. Так, суд розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, заслухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], який відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER], видане 12.11.1982 Куйбишевським відділом ЗАГС м. Донецька, є рідним батьком позивача по справі [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 19 липня 1960 року старшим нотаріусом Першої Сталінської Державної нотаріальної контори Морозовим М.Є. належало домоволодіння, розташоване в [ADDRESS], яке складається із недобудованого житлового будинку готовністю 68,7% та житлових побудов. Того ж 1960 року [PERSON] добудував житловий будинок літ. А-1 загальною площею 80,4 кв.м, житловою - 54,8 кв.м та господарські споруди та побудови. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], видане 15.02.2003 року Відділом РАГС Куйбишевського районного управління юстиції м. Донецьку. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді домоволодіння [ADDRESS], яке складається з житлового будинку літ. А-1 загальною площею 80,4 кв.м, житловою - 54,8 кв.м, прибудови літ. «а», погребу «літ. «аі», тамбуру літ. «аЗ», літньої кухні «Б», гаражу «літ. «Ж», навісу літ. «Е», навісу літ. «З», зливної ями літ. «И», трубопроводу О, огородження № 2-5, тротуару II, III. Відповідно до ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року, яка була чинною на день відкриття спадщини спадкоємцям першою черги за законом після смерті [PERSON] є позивач, як син спадкодавця. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має, мати позивача [PERSON] розірвала шлюб зі спадкодавцем [PERSON] ще 24 березня 1998 року за рішенням Куйбишевського районного суму м.Донецьк. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] видане відділом реєстрації актів громадянського стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку [PERSON] померла [INFO] року. Син спадкодавця - [PERSON] - не прийняв спадщину після смерті батька та [INFO] року помер, про що також свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] видане відділом реєстрації акті в цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку. Згідно наданої П'ятою донецькою державною нотаріальною конторою інформації позивач прийняв спадщину після смерті свого батька - [PERSON], оскільки у встановлений законом шестимісячний строк звернувся до П'ятої донецької державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Відкрита спадкова справа. Проте, постановою державного нотаріуса П'ятої донецької державної нотаріальної контори від 14 березня 2014 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, з тої підстави, що ним не були надані нотаріусу відповідні правовстановлюючу документи, що підтверджують державну реєстрацію прав на нерухоме майно на ім'я спадкодавця. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання права. Згідно із частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, відповідно до пункту 2 якого дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Спадкове домоволодіння [ADDRESS] було побудовано [PERSON] у 1960 році. Таким чином, оскільки спірне домоволодіння було збудовано до 05.08.1992 року, що вбачається з технічного паспорту, воно не вважається самочинним згідно із п. 1.1 Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України «Про затвердження Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських присадибних) будівель та споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель сільськогосподарського призначення І та IIкатегорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж» від 19.03.2013 року № 95 (далі - Порядок), згідно п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127. Крім того, згідно листа Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 01.09.2011р. № 40-12-2409 не потребує введення в експлуатацію приватних жилих будинків, збудованих до 05.08.1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти. Відповідно до ч.3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно з ч.4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації в тих випадках, коли реєстрація права була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Право [PERSON] на спірне домоволодіння виникло ще в 1960-му році. Таким чином, суд приходить до висновку, що спірне житлове будівництво не може вважатися самовільним будовою, оскільки побудовано в 1960 році на законних на той час підставах. Крім того, відповідно до ст. 346 Цивільного кодексу України, реєстрація правовстановлюючого документу після смерті власника - спадкодавця - не допускається. Згідно Звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та_інженерних мереж об'єкта - житлового будинку (літ. А-1) з прибудовою (літ. «а»), літньою кухнею (літ. Б), гаражу (літ. Ж) за адресою: [ADDRESS], виданому 14.04.2014 Донецьким філіалом державного підприємства «Судовий будівельно-експертний центр» Державної судової адміністрації України (ліцензія серія АД № 030137 від 29.02.2012 року), встановлено їх відповідність вимогам Державних будівельних норм та можливість їх безпечної експлуатації. Також будівельні матеріали, з яких побудований житловий будинок (літ. А-1) з побудовою (літ. «а»), літньою кухнею (літ. Б), гаражем (літ. Ж) відповідають будівельним та санітарним нормам. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, доведені в судовому засіданні, тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved