Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

15 серпня 2019 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Позовна заява [PERSON] мотивована тим, що рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 01.10.2013 року з нього стягнуто на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти в розмірі ј частини доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З того часу у нього змінився сімейний та матеріальний стан, натепер він проживає у цивільному шлюбі з [PERSON] . Від спільного проживання з [PERSON] у позивача народився син [PERSON] , [INFO] , який є дитиною-інвалідом та потребує додаткових коштів на лікування. Також позивач зазначає, що [PERSON] перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною, а він на даний час ніде не працює. Посилаючись на викладені обставини, уточнивши позовні вимоги, позивач просив зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 01.10.2013 року та стягувати з нього аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] у розмірі 1/7 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 03 вересня 2019 року відкрито провадження у вказаній справі. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак подав до суду заяву від 24.09.2019 року, у якій уточнені позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та справу слухати у його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву від 24.09.2019 року, у якій уточнені позовні вимоги [PERSON] визнає у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення та просить справу розглянути у її відсутності. Також зазначила, що наслідки визнання позову їй відомі та зрозумілі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що заочним рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 01.10.2013 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів почато з 30 липня 2013 року та до досягнення дитиною повноліття. Як вбачається із копії трудової книжки [PERSON] серії [NUMBER] , 03.07.2019 року [PERSON] звільнено з роботи з посади складальника деталей та виробів у цех зборки та упаковки в ТОВ «Морган Феніче» за угодою сторін. Також судом встановлено, що позивач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 16.04.2019 року. Згідно копії довідки №40 від 24.05.2019 року, виданої Комунальним некомерційним підприємством «Здолбунівський районний центр первинної медичної допомоги» та медичного висновку №3/393 від 20.05.2019 року [PERSON] , 2019 року народження, має статус "дитина -інвалід" та потребує домашнього догляду. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статтею 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Установлено, що на даний час у позивача змінився сімейний і матеріальний стан, він не має офіційного місця роботи та у нього відсутній постійний дохід, також у [PERSON] народилася друга дитина, яка має статус дитини-інваліда та потребує домашнього догляду, що дає підстави для висновку про необхідність зміни раніше визначеного розміру аліментів в сторону зменшення. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Також судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, позовні вимоги ґрунтуються на встановлених законом підставах. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 9 Сімейного кодексу України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, враховуючи матеріальне становище одержувача та платника аліментів, розмір стягуваних аліментів підлягає зменшенню із ј частки від усіх видів доходу (заробітку) позивача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/7 частку від усіх видів доходу (заробітку) [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved