Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

28.02.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, а 11.04.2017 року з уточненою позовною заявою до [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення повноліття дитини. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що перебувала з відповідачем у шлюбі, який рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 28.07.2014 року був розірваний. Від шлюбу мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, з 2013 року відносини між ними припинені, мешкають окремо. Відповідач [PERSON] у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина, ігнорує свої батьківські обов'язки щодо утримання дитини, чим ставить її з дитиною у скрутне матеріальне положення. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Зазначене стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Належним чином повідомлені сторони повторно в судове засідання не з'явилися. Позивачка [PERSON] подала заяву від 11.04.2017 року про судовий розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] причини неявки суду не сповістив, будь-яких заперечень проти позову не подавав. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 169, ч. ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України, проти чого не заперечувала позивачка. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: З копій свідоцтва про народження (повторне) та рішення Зміївського районного суду Харківської області від 28.07.2014 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] з 04.07.2014 року по 28.07.2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON], [INFO]. (а. с. 6, 7). Згідно відомостей довідки про склад сім'ї позивачки №92 від 19.01.2017 року, виданої виконавчим комітетом Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області, в [ADDRESS] разом з [PERSON] проживають: син [PERSON], [INFO], батько [PERSON], [INFO], мати [PERSON], [INFO], брат [PERSON], [INFO], дружина брата [PERSON], [INFO], племінниця [PERSON], [INFO]. (а. с. 10). За відомостями актів обстеження №20, 21 від 23.01.2017 року вбачається, що 2013 року відповідач [PERSON] не приймає участі в утриманні своєї дитини, його син [PERSON] повністю знаходиться на матеріальному забезпеченні матері. (а. с. 8, 9). У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно зі ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають суттєве значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити аліменти у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Позивачкою надано докази того, що відповідач, який проживає окремо, є батьком їх спільного неповнолітнього сина та зобов'язаний його утримувати до досягнення повноліття, однак між ними не досягнуто згоди щодо порядку участі батька в утриманні дитини. Враховуючи, що відповідач будь-яких заперечень проти позовної заяви не надав, позовна заява [PERSON] про стягування з відповідача на її користь коштів на утримання дитини у твердій грошовій сумі по 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття є обґрунтованою і підлягає задоволенню. З відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved