Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

[PERSON] 30.01.2014 року звернулася до суду з позовом, в якому просить суд винести рішення про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку щомісячно до досягнення сином повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між нею та відповідачем 20 червня 2008 року було укладено шлюб, який згідно рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 26 липня 2012 р. - розірвано. У цьому шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач, будучи батьком сина, незважаючи на свої батьківські обов'язки ухиляється від їх виконання, та не надає матеріальної допомоги, а тому просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку щомісячно до досягнення сином повноліття. Позивач в судове засідання не з»явилася, подала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить суд їх задоволити, справу слухати у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, та повідомленням про вручення поштового рекомендованого відправлення, заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Сторони по справі колишнє подружжя. Шлюб між ними розірваний 26 липня 2012 року, згідно рішення Шевченківського районного суду м.Львова. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого наявна у матеріалах справи (а.с.4). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України кожен з батьків повинен утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов'язок не залежить від матеріального становища батьків. Отже, обов"язок утримувати дитину є рівною мірою обов"язком як матері так і батька. Син [PERSON] який є неповнолітнім - проживає разом з матір'ю [PERSON] та повністю знаходиться на її утриманні. Із змісту ст. 181 СК України, вбачається, що при відсутності домовленості між батьками про утримання дитини, той з батьків, з ким проживає дитина має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій сумі. У відповідності з ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд повинен враховувати, зокрема стан здоров'я та матеріальний стан як позивача так і відповідача, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї. Відповідно до ст. 182 ч.2 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Частиною 1 статті 183 Сімейного кодексу України передбачено, що, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, з огляду на те, що відповідач, зі слів позивача, працює та отримує дохід, інших дітей на утриманні у нього немає, заперечень проти позову не направив, а тому суд приходить до висновку про необхідність присудження аліментів з відповідача в користь позивачки на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та слід стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Задовольняючи позовні вимоги, суд присуджує аліменти на дитину з дня пред'явлення позову, а саме з 30.01.2014 року. Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць. У зв'язку з задоволенням позову стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Outcome: approved