Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

20.11.2020 позивачка ФОП [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 12.05.2017 між нею, як фізичною особою - підприємцем, та відповідачкою укладено договір №ДЛ 0305, згідно умов якого вона зобов`язалась надати [PERSON] комплекс товарів та послуг по догляду за обличчям (далі - Комплекс), а відповідач зобов`язалася прийняти його та сплатити за нього 35575 грн. Позивачка умови договору виконала, передавши в розпорядження відповідачки Комплекс, яка його отримала, зобов`язавши сь сплати його вартість частинами - рівними платежами, однак не пізніше 12.03.2018. Проте, [PERSON] свої зобов`язання щодо оплати вартості отриманого Комплексу виконала не в повному обсязі, сплативши лише частину коштів, в зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 12815 грн. 17.11.2017 позивачкою на адресу [PERSON] було направлено письмову претензію, проте остання ніяким чином не відреагувала та борг не погасила. А тому [PERSON] звертається до суду та просить стягнути з відповідачки на її користь 12815 грн заборгованості, 4508,19 грн пені, 384,54 грн трьох відсотків річних та судові витрати. Позивачка ФОП [PERSON] у судове засідання не з`явилась, однак направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю та просила задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання повідомлялась завчасно та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення та оголошення на веб-сайті Судової влади України, причин неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи у її відсутності та будь-яких заперечень до суду не направила. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 12.05.2017 між фізичною особою - підприємцем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] укладено договір №ДЛ 0305, згідно якого позивачка зобов`язалась надати відповідачці Комплекс товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя, а відповідачка зобов`язався прийняти цей Комплекс по догляду згідно Акту приймання - передачі та сплатити за нього визначену договором грошову суму. Відповідно до п.5.1 вказаного Договору загальна вартість Комплексу по догляду складає 35575 грн. Також у Розділі 5 Договору встановлено, що при оплаті Комплексу по догляду частинами [PERSON] в день підписання Договору вносить на поточний рахунок або в касу ФОП [PERSON] перший платіж в розмірі 10000 грн, але не пізніше 12.05.2017; залишок вартості Комплексу по догляду в розмірі 25575 грн відповідач сплачує позивачу рівними платежами у сумі 2558,60 грн не пізніше 12 числа кожного місяця. Остаточно розрахуватися за Комплекс по догляду [PERSON] зобов`язувалась не пізніше 12.03.2018. Також встановлено, що позивач ФОП [PERSON] дотрималась умов Договору, належним чином виконала свої зобов`язання перед відповідачем у повному обсязі, що підтверджується підписаним сторонами Актом приймання - передачі від 12.05.2017, з якого вбачається, що відповідач [PERSON] отримала набір косметики загальною вартістю 35575 грн, будь яких претензій щодо отримання такого Комплексу не мала та не висувала, про що свідчить підпис відповідачки у вказаному акті. Згідно товарного чеку №84 від 12.05.2017 відповідач [PERSON] здійснила оплату на користь ФОП [PERSON] першого внеску за Комплекс згідно Договору №ДЛ 0305 від 12.05.2017 в розмірі 10000 грн. В подальшому [PERSON] здійснила оплати трьох внесків по 2540 грн, а також внесків в розмірі 2020 грн та 520 грн, що підтверджується копіями товарних чеків №191 від 11.06.2017, №304 від 11.07.2017, №397 від 09.08.2017, №469 від 12.09.2017 та №482 від 17.09.2017. 17.11.2017 ФОП [PERSON] на адресу відповідачки було направлено письмову претензію за вих.№12, проте відповідачка залишила таку претензію без відповіді та без виконання. Таким чином, [PERSON] свої зобов`язання щодо оплати вартості отриманого Комплексу виконала не в повному обсязі, оскільки на час звернення позивачкою до суду сплатила лише частину вартості товару. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Виходячи з положень ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до п.п. 1, 4 ст.706 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, оголошеною продавцем у момент укладення договору, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті зобов`язання. Покупець має право повністю оплатити товар у будь-який час у межах встановленого договором періоду розстрочення його оплати. Частинами 1, 4 ст.538 ЦК України визначено, що виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок. Таким чином, враховуючи те, що позивачка в порядку, визначеному Договором, передала Комплекс по догляду [PERSON] що є зустрічним виконанням його договірного обов`язку, відповідачка зобов`язана була виконати свій обов`язок щодо оплати вартості Комплексу по догляду у повному обсязі, згідно умов Договору. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Частиною 1 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та сплата неустойки. Відповідно до п.6.4 Договору у випадку порушення відповідачем строків оплати, а також у випадку затримки відповідачем платежу у строк, що перевищує два календарні місяці, чи у випадку самовільної зміни розміру платежу клієнтом, що завдасть збитків позивачу, позивач має право вимагати від відповідача дострокового погашення всієї несплаченої вартості комплексу й інших, пов`язаних з цим порушенням та відшкодування збитків. Судом, відповідачем було сплачено лише частину вартості Комплексу по догляду, а саме: перший внесок в розмірі 4 100,00 грн., наступний платіж відповідач зобов`язаний був сплатити, згідно умов Договору, не пізніше 30.12.2019 року, але жодних платежів відповідачем зроблено не було, тож, враховуючи умови п. п. 6.4, 6.5 Договору, позивач має право вимагати від позивача оплати повної вартості Комплексу по догляду та нарахування неустойки, починаючи з 13.03.2018 по 13.03.2019 Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 цього ж Закону передбачено, що розмір пені, встановлений статтею 1 Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Таким чином, суд погоджується із наведеним розрахунком суми пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка повинна бути стягнута з відповідача на користь позивача внаслідок порушення умов Договору №ДЛ 0305 від 12.05.2017, наведена позивачем в позовній заяві, в загальному розмірі 4508,19 грн. Крім того відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розраховуючи суму 3% річних згідно вимог ст.625 ЦК України, суд виходить з наступного: сума заборгованості відповідача за договором складає 12815 грн; період прострочення виконання грошового зобов`язання становить: березень 2018 року - березень 2019 року; кількість днів прострочення складає - 365. Отже, сума 3% річних, яка підлягає стягненню з відповідача становить 384,45 грн. (12815 грн х 3 х 365 днів /365 днів / 100). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позивачем в повній мірі доведено наявність заборгованості з боку відповідача перед позивачем за Договором № ПР 2811 від 30.11.2019 року, наведено відповідні розрахунки заборгованості, у зв`язку з чим позовні вимоги ФОП [PERSON] про стягнення суми заборгованості за Договором № ПР 2811 від 12.05.2017 в розмірі - 12815 грн, пеню у розмірі - 4508,19 грн та 3% річних у розмірі - 384,54 грн, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч.ч. 1, 5 ст.81 ЦПК України та враховує, що відповідачка не надала суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростувала наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому, враховуючи те, що позов ФОП [PERSON] задоволено повністю, на підставі положень ст.141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідачки [PERSON] на користь позивачки слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved