Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Рачківської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок № 17 по вул. Садовій в с. Рачки, Чуднівського району, так як даний будинок належав на праві власності його матері [PERSON], яка померла 20.04.2006 року і після смерті якої відкрилась спадщина, в т.ч. на дане будинковолодіння, яку позивач прийняв згідно заповіту в установленому законом порядку, але не може оформити право власності на житло, так як не збереглися документи первинної реєстрації будинку, в звязку з чим він змушений звернутись в суд із позовною заявою щодо визнання за ним як єдиним спадкоємцем покійної права власності на вказане вище будинковолодіння в порядку спадкування. У судове засідання сторони не з"явилися, в зв"язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно даних довідки Рачківської сільської ради від 14.05.2015 року № 103 документи, на підставі яких був зроблений запис у погосподарській книзі щодо власника будинку № 17 по вул. Садовій в с. Рачки не збереглися. Відповідно до положень діючого до 2004 року законодавства обовязкова державна реєстрація прав власності на будинок у сільській місцевості не була передбачена. Станом на квітень 1991 року [PERSON] згідно даних довідки Рачківської сільської ради від 14.05.2015 року № 102, виданої на підставі даних погосподарської книги № 7 (особовий рахунок № 323) за 1991-1995 роки був власником будинку № 17 по вул. Садовій в с. Рачки, який мав статус робітничого двору. Даний будинок розташований на земельній ділянці площею 0,25 га, на яку [PERSON] був наданий дозвіл на приватизацію згідно рішення виконкому Рачківської сільської ради від 15.12.1993 року № 26. Після смерті свого чоловіка 09.10.2002 року [PERSON] прийняла спадщину в установленому законом порядку, в т.ч. на належне померлому чоловіку будинковолодіння, вступивши у передбаченому ст.ст. 529, 549 ч. 1 п. 1 ЦК України 1963 року в управління спадковим майном, що підтверджується довідкою Рачківської сільської ради від 02.07.2015 року № 159, продовжуючи проживати у будинку та користуватися земельною ділянкою. Після смерті [PERSON] 20.04.2006 року позивач прийняв спадщину згідно заповіту матері від 17.02.2003 року в установленому законом порядку (відповідно до ст.ст. 1234,1269 ЦК України), в т.ч. на належне померлій житло, подавши відповідну заяву в нотаріальну контору, що підтверджується довідкою приватного нотаріуса Чуднівського РНО від 13.05.2015 року № 02-31/466. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст. 1234 ЦК України передбачає право спадкування за заповітом. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, подавши заяву у нотаріальну контору, а спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, враховуючи положення діючого законодавства на час виникнення правовідносин, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог [PERSON] Осіб, які оспорювали б право власності покійних, немає. Інші особи з дня смерті спадкодавців на спадкове майно прав не заявляли. На підставі викладеного,

Outcome: approved