Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

22.08.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], який неодноразово уточнював, та просить визнати недійсним договір купівлі-продажу легкового автомобіля марки RENAULT модель KANGOO кузов [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], 2008 року випуску, укладений 26.06.2014 року між [PERSON] та [PERSON]; зобов'язати [PERSON] повернути автомобіль та в порядку поділу спільного майна подружжя визнати право власності на 1/2 частку вказаного автомобіля. При цьому позивач посилається на те, що 12.09.2009 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб, однак з березня 2014 року шлюбні відносини фактично припинені, однією сім'єю не проживають. Під час шлюбу у березні 2012 року було придбано автомобіль ВАЗ модель 21103, реєстраційний номер [NUMBER], яким користується позивач та у травні 2012 року придбано автомобіль марки RENAULT модель KANGOO, державний номерний знак [NUMBER], який відповідач [PERSON] без згоди позивача відчужила [PERSON] Оскільки, договір, укладений між [PERSON] та [PERSON], суперечить нормам чинного законодавства та вчинений за відсутності волевиявлення позивача як власника автомобіля, [PERSON] змушений був звернутися до суду із позовом. У судовому засіданні позивач [PERSON] уточнений позов підтримав та просить його задовольнити. Представник позивача [PERSON] уточнений позов підтримала та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала та не заперечувала проти його задоволення. При цьому вказала, що відповідач [PERSON] не заперечує проти задоволення позову, однак в суд з'являтись не має наміру. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з'явилася, повідомлялася належним чином, просила справу розглядати за її відсутності, не заперечувала проти позовних вимог [PERSON], що вказала на розписці до судової повістки. Вислухавши з'явившихся осіб, дослідивши матеріли справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 12.11.2009 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано Лиманською селищною радою Роздільнянського району Одеської області, що вбачається із свідоцтва про шлюб [NUMBER], актовий запис № 33 /а.с. 6/. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] [PERSON] є власником легкового сєдана марки ВАЗ модель 21103 кузов [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER], 2001 року випуску /а.с. 48/. З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] вбачається, що власником легкового автомобіля марки RENAULT модель KANGOO кузов [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], 2008 року випуску є [PERSON] /а.с. 7/. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, судом встановлено, що транспортні засоби, що знаходяться у власності [PERSON] та [PERSON] є спільним майном подружжя. Згідно ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. На виконання ухвали суду про забезпечення доказів від 01.10.2014 року з УДАІ ГУМВС України в Одеській області отримано інформацію, що станом на 22.10.2014 року автомобіль марки RENAULT модель KANGOO кузов [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], 2008 року випуску, 22.05.2012 року на підставі довідки-рахунок ДПІ 121262 від 19.05.2012 року, виданої СПД [PERSON], було зареєстровано на ім'я [PERSON], [INFO], адреса: [ADDRESS]. Вказаний транспортний засіб 25.06.2014 року на підставі довідки-рахунку ВІА493303 від 25.06.2014 року, виданої ПГОІ «ЕКО-ГРУПП», перереєстрований на ім'я [PERSON]., [INFO], адреса: [ADDRESS] /а.с. 42/. Положеннями статті 65 СК України передбачено, що для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. З пояснень, наданих позивачем у ході розгляду справи слідує, що відповідної письмової згоди на відчуження відповідачем [PERSON] на користь [PERSON] автомобіля марки RENAULT модель KANGOO кузов [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], 2008 року випуску, 22.05.2012 року, [PERSON] не надавав. Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно ст. 216 ЦК України, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Положеннями ст. 71 СК України, передбачено, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 " Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд враховує пояснення позивача щодо того, що в порядку поділу спільного майна відповідачу [PERSON] має бути залишено автомобіль марки RENAULT, а позивачу - автомобіль марки ВАЗ, що відповідає фактичному володінню сторін. Крім того, враховано, що вартість автомобіля марки ВАЗ є меншою, аніж вартість автомобіль марки RENAULT та позивач від грошової компенсації відмовляється. За таких обставин, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, та враховуючи що відповідачі позовні вимоги [PERSON] визнають у повному обсязі, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved