Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

20.06.2019 року до Артемівського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до Бахмутської міської ради Донецької області, третя особа Перша Бахмутська державна нотаріальна контора, про визнання права власності. В обґрунтування позову вказала, що їй та її чоловіку [PERSON] у 1971 році рішенням № 168 виконкомом Артемівської міськради депутатів надано дозвіл на будівництво нового будинку замість старого, за адресою [ADDRESS] . [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина у вигляді будинку [ADDRESS] . Позивач, як спадкоємець за законом першої черги, звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка [PERSON] . Проте, нотаріусом винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо вищевказаного будинку у зв`язку з тим, що нею не надано правовстановлюючих документів про належність будинку, у зв`язку з чим, позивач звернулась до суду з дійсним позовом. Позивачка в судовому засіданні на позовних вимогах наполягала, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача Бахмутської міської ради Фоміна Я.І. у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] та пояснювала, що згідно Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою КМУ від 08.09.2015 року за № 750, виконком не має правових підстав для реєстрації права власності на індивідуальний житловий будинок з господарськими спорудами, оскільки у 1976 році сім`я Макерових побудували новий будинок замість старого, але об`єкт не було введено в експлуатацію. [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] , у зв`язку з чим, неможливо зареєструвати права власності на будинок. Третя особа: завідувач Першої бахмутської державної нотаріальної контори, у судове засідання не з`явився про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. До початку судового засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив прийняти рішення на розсуд суду. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, [PERSON] 13.01.1956 року уклав шлюб з [PERSON] , та останній після шлюбу надано прізвище « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] , останній помер [INFO] . Згідно договору дарування від 25.03.1971 року, [PERSON] , за яку діє на підставі довіреності [PERSON] подарувала [PERSON] , [PERSON] в рівних частках житловий будинок, який розташований у [ADDRESS] . Згідно технічного паспорту, який виготовлено КП "Бахмутське БТІ" 24.09.2014р., по [ADDRESS] дійсно є житловий будинок, загальною площею 560,30 кв. м. сараї, погріб, вбиральня. Відповідно до постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 20.02.2019 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки відсутній правовстановлюючий документ на будинок, який знаходиться за адресою : [ADDRESS] . Відповідно до виписки з рішення №168 від 30.06.1971р. виконком Артемівської міськради народних депутатів вирішив дозволити [PERSON] та [PERSON] побудувати новий будинок замість старого по [ADDRESS] . Відповідно до дозволу на виконання робіт інспекція Держхозконтролю міста Артемівська дозволила [PERSON] та [PERSON] на земельній ділянки [ADDRESS] , на підставі рішення виконкому Артемівської міськради народних депутатів від 30.06.1971року, здійснення робот з будівництва жилого будинку. З акту від 08.07.1971 р. вбачається, що архітектор м. Артемівська та начальник держслужби керування головного архітектору склали акт про те, що 08.07.1971 року, згідно рішення виконкому депутатів від 30.06.1971 року за № 168, виділено в натурі земельну ділянку під індивідуальне будівництво [PERSON] та [PERSON] Земельна ділянка розташована у [ADDRESS] , загальною площею 560, 30 кв. м. Згідно висновку експерта фірми «ІНЖЕНЕР» за №1-01/IV.20 від 23.04.2020 року, вбачається, що на підставі аналізу виявлених при обстеженні дефектів та пошкоджень основних конструктивних елементів, загальний технічний стан житлового будинку [ADDRESS] , як об`єкту в цілому, може бути охарактеризований як задовільний (категорія технічного стану) придатний для подальшої безпечної експлуатації. Житловий будинок [ADDRESS] відповідає діючим технічним стандартам України вимогам щодо забезпечення механічного опору та стійкості. Відповідну до ст. 16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до Листа Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 12/5-126 від 23.03.1999 року «Щодо оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію» по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається бюро технічної інвентаризації (до врегулювання цього питання законодавчими та нормативними актами). 5 серпня 1992 року Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова № 449 «Про затвердження Положення про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів замовлення», яка визначила, що свідоцтва про право власності по об`єктах, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 року видаються тільки при наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними. ВССУ в Узагальненні судової практики розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав віл 21 грудня 2012 року роз`яснив, що у судовій практиці поширеними є випадки звернень до суду громадян, яким у встановленому законом порядку надано земельні ділянки для будівництва житлових будинків. Фактично збудувавши їх до 1992 року, громадяни своєчасно не оформили право власності на них. Постановою Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року «Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт» було передбачено, що підставою для оформлення права власності на приватні житлові будинки, дачні та садові будинки, споруджені до 05 серпня 1992 року, є складений БТІ висновок про технічний стан будівлі та документ, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій вона розміщена. Зазначена постанова втратила чинність 02 червня 2011 року. В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Крім того, з листа Бахмутської міської ради від 03.08.2018 року, вбачається, що [PERSON] було надано роз`яснення щодо придатності будинку та інших споруд для проживання та введення їх в експлуатацію. Згідно з листом Міністерства юстиції України від 23.02.2016 року № 8.4-35/18/1 «Щодо державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, забудованих до 05.08.1992 року» індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05.08.1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію, у тому числі по окремо визначеній «спрощеній» процедурі. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на таких об`єкт, виготовлений за результатами його технічної інвентаризації. Відповідно до договору дарування житловий будинок по [ADDRESS] перейшов у власність [PERSON] та її чоловіку. Договір дарування зареєстрований БТІ м. Артемівська за №16-6121 від 26.03.1971 року. У 1976 році [PERSON] з чоловіком побудували новий будинок замість старого з господарськими спорудами. Об`єкт не було введено в експлуатацію. У зв`язку зі смертю чоловіка [PERSON] ,у зв`язку з чим, [PERSON] рекомендовано звернутися до суду. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки житловий будинок був побудований до 05 серпня 1992 року, то для оформлення права власності на нього є достатнім складений БТІ висновок про технічний стан будівлі та документ, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій вона розміщена. Позивачем до суду були надані технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок та видана на його підставі довідка про технічний стан будівлі, висновок експерта №1-01/IV.20 від 23.04.2020 року щодо придатності для подальшої безпечної експлуатації житлового будинку, а також рішення та акт про виділення земельної ділянки під будівництво житлового будинку, що є достатнім для визнання за позивачем права власності на спірний житловий будинок. Суд вважає можливим, визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами номер [ADDRESS] .

Outcome: approved