Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

23 березня 2021 року позивач АТ «Альфа-Банк» (вул. Велика Васильківська, 100, м. Київ) звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] ( [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості, в обґрунтування своїх вимог вказував, що Акціонерне товариство "Альфа-Банк" та [PERSON] уклали угоду про надання особистого кредиту № 500823633. Відповідно до умов вищевказаного Договору позивач зобов`язується надати відповідачеві кредит. Відповідно до умов Договору відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав, надавши відповідачеві кредит. У порушення умов Договору відповідач, свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого, станом на 30.09.2020 року, має прострочену заборгованість 114657,03 грн., а саме: за кредитом - 100028,85 1 грн., по відсотках - 14628,18 грн. Відповідно до умов Договору, у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов`язків, встановлених Договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати виконання зобов`язання з повернення кредиту за Договором. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем зобов`язання, стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованості по кредиту, заборгованості за відсотками та неустойкою. Просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 114657,03 та судовий збір в сумі 2102 грн. 14 квітня 2021 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси позовну заву залишено без руху. 18 травня 2021 року представником позивача надано до суду заяву про усунення недоліків. 25 травня 2021 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача звернувся з заявою про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує та просить суд його задоволити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відзиву на позов не подав. Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. У зв`язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, який вступив в дію 15.12.2017 року. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Судом встановлено, що 08.11.2019 АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] , шляхом підписання, уклали кредитний договір (Акцепт/Оферта) №500823633, відповідно до якого банк зобов`язався надати відповідачу кредит у сумі 101544,30 грн., з фіксованою процентною ставкою 23% річних, на строк 84 місяців. Угода набуває чинності з моменту підписання банком Акцепту на укладання угоди та надання споживчого кредиту. [PERSON] , в свою чергу, зобов`язався в порядку та умовах, визначених договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту (зазначено, що дата щомісячного платежу до 11 числа кожного місяця у розмірі мінімального щомісячного платежу 2441,86 грн.). Строк повернення кредитних коштів до 11.11.2026. Відповідач належним чином своїх зобов`язань не виконала, в результаті чого станом на 30.09.2020 має прострочену заборгованість в розмірі 114657,03 грн., яка складається з наступного: за кредитом в розмірі 100028,85 грн., заборгованість за відсотками в сумі 14628,18 грн. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України). Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Згідно із ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач кредитні кошти отримала та користувалася ними, однак своє зобов`язання за кредитним договором №500823633 від 08.11.2019 не виконала, не здійснювала платежів, достатніх для погашення її договірних зобов`язань з оплати кредиту та відсотків за його користування, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі, а вказана вище заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Доводи позивача ніким не спростовані, відзиву на позовну заяву не подано, тому суд приймає рішення по наявних матеріалах відповідно принципу диспозитивності, що відповідає вимогам ст. 13 ЦПК України. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог тобто в розмірі 2270 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved