Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Успенської сільської ради Лутугинського району Луганської області про надання додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він разом з своєю матірю є внутрішньо переміщеними особами, проживає за адресою: [INFO]. 15 квітня 2017 року мати позивача померла. За життя вона склала заповіт, яким заповіла усе належне майно позивачу. Своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивач не встиг і тому просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю 2 місяці. Позивач у судове засідання не з'явився, попередньо надав заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача - Успенської сільської ради Лутугинського району Луганської області в судове засідання 15.02.2018, 30.03.2018, 10.04.2018 року не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином на підставі п.19 Перехідних Положень ЦПК України та Законів України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. 10.04.2018 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії паспорту позивач народився 05.11.1954 року (а.с.3) Згідно копії довідки про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи позивач зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.4). Згідно копії довідки про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи мати позивача [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про народження серії II-ИВ № 532267 [PERSON] народився 05.11.1954 року, його батьки [PERSON], [PERSON] (а.с.7). Згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЕД № 502364 [PERSON] померла 15 квітня 2017 року (а.с.8). Згідно копії заповіту від 05.03.2013 року [PERSON] заповіла усе належне їй майно [PERSON] (а.с.9). Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272ЦК України. Позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин. Згідно до ст. 77 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд визнає зазначену обставину поважною причиною та вважає за можливе визначити позивачеві додатковий строк для прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved