Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

23.03.2015 р. позивачка [PERSON] звернулася до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою, в якій просила суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. В своїй заяві вона посилається на те, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 20.08.2009 р. вона є власником квартири [ADDRESS]. Після придбання в особисте користування вищевказаної квартири, на прохання свого сина [PERSON], вона зареєструвала його в цій квартирі 30.09.2009 р. З 28.02.2014 р. її син [PERSON] без поважних причин у даній квартирі не проживає, а проживає в іншому місці, яке їй невідоме. Всі обов'язки по сплаті комунальних послуг покладені на неї. Майна відповідача у вищевказаній квартирі немає. Перешкод у користуванні квартирою вона йому не чинила. У зв'язку з цим, позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні на вимогах позовної заяви наполягала та просила їх задовольнити у повному обсязі, а також не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з'явився. Він у встановленому законом порядку був повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Але про причини неявки суд не сповістив. Від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи ГУ ДМС України в Донецькій області у судовому засіданні пояснив суду, що не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою позивачки, проживає в квартирі № 67 та знає, що син позивачки [PERSON] проживав разом зі своєю матір'ю [PERSON] за її адресою, але більш ніж рік вона його вже не бачила, його речей в квартирі немає. Де він знаходиться зараз їй невідомо. Свідок [PERSON] дала суду аналогічні пояснення та підтвердила той факт, що син позивачки [PERSON] проживав та був зареєстрований в квартирі позивачки, але понад рік вона його не бачила, оскільки він виїхав в невідомому напрямку. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до довідки, виданої ПП „Жил-сервіс-1" № 239 від 20.03.2015 р., відповідач [PERSON], [INFO], дійсно зареєстрований [ADDRESS] (а.с.9). Згідно перевірки, проведеної комісією ПП „Жил-сервіс-1", актом від 18.03.2015 р. встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але фактично там не проживає з 28.02.2014 р. по теперішній час (а.с.18). Із договору купівлі-продажу квартири від 20.08.2009 р. позивачка [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] загальною площею 29,30 кв.м, в т.ч. жилою площею 16,20 кв.м, яка складається з однієї жилої кімнати (а.с.6). Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки [PERSON] не користується цим житлом понад один рік без поважних причин.

Outcome: approved