Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

16.02.2018 р. керівник Мукачівської місцевої прокуратури Закарпатської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Нижньоворітської сільської ради Воловецького району Закарпатської області до [PERSON] про стягнення упущеної вигоди. Позов мотивував тим, що в ході моніторингу офіційного сайту Державної архітектури будівельної інспекції України Воловецьким відділом Мукачівської місцевої прокуратури було встановлено, що 17.02.2015 року Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатської області зареєстровано декларацію про готовність обєкта до експлуатації № ЗК082140520021, відповідно до якої відповідачем [PERSON] введено в експлуатацію склад матеріалів під станцію технічного обслуговування та мийку автомобілів, розташовану по вул. Центральній, буд. 4 в с. Н. Ворота Воловецького району Закарпатської області. Відповідно до ст. 40 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобовязаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва обєкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію. Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором. Рішенням Нижньоворітської сільської ради №367 від 11.02.2014 року затверджено Порядок пайової участі (внеску) замовників у створенні та розвитку інженерно-транспортної структури с. Н. Ворота, яке покладає на замовника будівництва обовязок звернутися із заявою до міської ради про укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури сіл Нижньоворітської сільської ради, проте відповідач, як замовник будівництва до Нижньоворітської сільської ради не звертався та відповідний договір пайової участі не укладав. 13.02.2018 року Нижньоворітська сільська рада надіслала на адресу відповідача лист-повідомлення про необхідність зявитись для укладення договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села, а також примірник зазначеного договору з розрахунком. Однак відповідач, після отримання повідомлення, відмовився укласти угоду, що свідчить про ухилення від укладення договору. Розмір пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної інфраструктури сіл громади Нижньоворітської сільської ради, який мав сплатити відповідач, згідно розрахунку складає 40071,32 грн., а враховуючи те, що договір не укладено ця сума являється упущеною вигодою. Представник позивача просить позов задовольнити і стягнути з відповідача упущену вигоду в сумі 40071,32 грн. та судовий збір в сумі 1762,00 гривень. Представник позивача [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у підготовчому судовому засіданні подав заяву про визнання позову і просив розстрочити виконання судового рішення на 12 місяців. Просив повернути відповідачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позову судового збору, що складає 881,00 грн. Щодо стягнення з відповідача на користь прокуратури Закарпатської області судового збору в сумі 881,00 грн. не заперечував. Позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідач позов визнав повністю, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому на підставі ч.4 ст. 206 ЦПК України позов підлягає задоволенню повністю. Прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у відповідності до ст.131-1 Конституції України. Відповідно до положень ст. 40 ч.1, ч.2, ч.3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобовязаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Рішенням двадцять девятої сесії Нижньоворітської сільської ради від 11.02.2014 року №367 затверджено «Положення про порядок залучення та встановлення розміру пайової участі (внеску) фізичних та юридичних осіб у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів Нижньоворітської сільської ради». Згідно ч.1, ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», зокрема в п.11 абз. 6, судам роз'яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Як вбачається із заяви, поданої 25 березня 2018 року представником відповідача [PERSON] , відповідач визнає позов і просить ухвалити рішення у справі у підготовчому судовому засіданні та стягнути з відповідача на користь Нижньоворітської сільської ради суму 40071,32 грн., яку розстрочити на 12 місяців по 3339,28 грн., а також згідний повернути позивачу судовий збір в розмірі 881,0 грн. Суд вважає, що визнання відповідачем даного позову слід прийняти, так як воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні, в порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з держаного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що прокуратурою Мукачівської місцевої прокуратури Закарпатської області сплачено при поданні позову до суду 1762,00 гривень судового збору, що підтверджено платіжним дорученням №131 від 15.02.2018 року, а тому на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір судовий збір в сумі 881,00 грн.

Outcome: approved