Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

23.05.2019р. представник ТОВ «Бісер Транс» звернувся до суду з позовом до відповідача , позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18.05.2018р., на 540 км автодороги Київ-Чоп водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Opel Vectra», реєстраційний номер [NUMBER] , здійснив зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz Atego» реєстраційний номер [NUMBER] , який належить на праві власності ТОВ «Бісер Транс», внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Зазначені обставини встановлені постановою суду від 17.08.2018р., за якою [PERSON] визнаний винним у вчиненні даної ДТП та якого за вчинене притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Згідно Висновку №99/18 експертного товарознавчого дослідження від 18.06.2018р., вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mercedes-Benz Atego», реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, становить 298 677,20грн. Цивільна відповідальність володільця автомобіля «Opel Vectra», реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована, та у зв`язку із страховим випадком, страхова компанія виплатила ТОВ «Бісер Транс» 54 061,45 грн. страхового відшкодування. Тому сума коштів, необхідних позивачу для проведення відновлювального ремонту автомобіля, становить 244 615,75 грн., яка до даного часу не відшкодована відповідачем. Посилаючись на приписи ст.ст. 1166,1187,1188 ЦК України, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача спричинену матеріальну шкоду розміром 244 615,75 грн. і судові витрати. Ухвалою суду від 11.09.2019року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. Відповідач 16.01.2020р. подав відзив, в задоволенні позову просить відмовити. Вважає, що висновок експертного дослідження та протокол огляду транспортного засобу не є допустимими та належними доказами, оскільки він не був повідомлений про проведення 25.05.2018р. огляду транспортного засобу з метою визначення завданих збитків для проведення відновлювального ремонту. З проведеним експертом дослідженням та визначенням пошкоджених частин і вартістю відновлювального ремонту не згідний, так як експертом для визначення ринкової вартості автомобіля взято завищену вартість аналогічного автомобіля. Стверджує, що внаслідок його дій автомобілю відповідача не завдано таких пошкоджень, як описано в протоколі огляду, а більшість таких пошкоджень утворилися внаслідок його експлуатації протягом 20 років. В судовому засіданні представник позивача Шегинський Р.А. заявлений позов підтримав повністю з вище зазначених підстав, який просить задовольнити. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений, в судові засідання жодного разу не явився, не повідомив причин неявки, тому його неявка судом визнана без поважних причин. Представник відповідача [PERSON] був присутній тільки в підготовчому (23.12.2019р.) та судовому (20.02.2020р.) засіданнях , однак в наступні судові засідання, а саме 25 травня, 17 червня, 30 липня та 15вересня 2020р., будучи належним чином повідомлений, не явився, не повідомив причин неявки, тому його неявка визнається без поважних причин. Відповідно до правової позиції, яка міститься у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Каракуця проти України", будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені наданими сторонами та дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Конституцією України ( статті 3,21,24,55 ) встановлено, що всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, права і свободи людини, громадянина захищаються судом відповідно до вимог чинного законодавства. Статтею 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Судом встановлено, що 18.05.2018р., на 540 км автодороги Київ-Чоп, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Opel Vectra», реєстраційний номер [NUMBER] , здійснив зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz Atego» реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль «Mercedes-Benz Atego» реєстраційний номер [NUMBER] , з 2014 року належить на праві власності позивачу ТОВ «Бісер Транс» ( а.с.66). Згідно постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.08.2018р., яка набрала законної сили 21.09.2018р., [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу ( а.с.7). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження №99/18 від 18.06.2018р., яке проведено за замовленням позивача, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mercedes-Benz Atego» реєстраційний номер [NUMBER] на момент дослідження становить 298 677,20 грн. ( а.с. 10-61) Цивільна відповідальність володільця автомобіля «Opel Vectra», реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована, тому у зв`язку з страховим випадком, що мав місце 18.05.2018р., ПрАТ СК «ПЗУ України» 26.10.2018р. виплатила ТОВ «Бісер Транс» 54 061,45 грн. страхового відшкодування (а.с.67). В результаті проведених розрахунків, сума коштів, необхідних позивачу для проведення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, становить 244 615,75 грн. (298 677,20 - 54 061,45 = 244 615,75), яка до даного часу не відшкодована відповідачем. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За змістом частин другої та п`ятої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. У відповідності зі ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином судом встановлено, що в результаті винних протиправних дій відповідача [PERSON] під час ДТП, що сталася 18.05.2018р., ТОВ «Бісер Транс» завдана матеріальна шкоди у виді механічного пошкодження належного позивачу автомобіля «Mercedes-Benz Atego» реєстраційний номер [NUMBER] , на проведення відновлювального ремонту якого позивачу необхідно витратити 244 615,75 грн.( без врахування сплаченого страхового відшкодування у розмірі 54 061,45 грн.). У пункті 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що з огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (ч. 2ст. 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5ст. 1187 ЦК України, п. 1 ч. 2ст. 1167 ЦК України). З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок спростування презумпції вини шляхом доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. У відповідності зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явилися та не скористалися таким своїм правом, не надали суду належних та допустимих доказів на підтвердження своєї невинуватості і не довели, що шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, було спричинено внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, тобто не з його вини. Таким чином суд приходить висновку про наявність підстав для цивільно-правової відповідальності [PERSON] за завдану шкоду, оскільки його вина підтверджена належними та допустимими доказами по справі, а його дії щодо порушень правил дорожнього руху знаходились у причинно-наслідковому зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою, Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно ч.2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, а позивач при зверненні до суду сплатив 3 669,24 грн. судового збору, тому з відповідача на користь позивач слід стягнути дану сплачену ним суму (а.с.6). Крім того, у відповідно зі ст. ст.141 ЦПК України з відповідачів підлягають до стягнення на користь позивача понесені ними судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 700,00 грн., розрахунок яких проведений представником позивача, які перевірені судом та які документально підтверджені ( а.с.146-155).

Outcome: approved