Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

24 травня 2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, протягом двох років не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо. Неповнолітні діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Вона самостійно не спроможна в повній мірі забезпечити дітей всім необхідним. Відповідач ухиляється від своїх обовязків щодо утримання дітей, добровільно матеріальної допомоги не надає. [PERSON] є працездатним, має нерегулярний дохід, працюючи неофіційно, а тому він зобов'язаний і може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Враховуючи ці обставини, просить присудити до стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 750 грн. щомісяця на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала з підстав, наведених у позовній заяві, просить його задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, через оголошення в газеті "Волинь-нова" від 30.06.2016 року №70,причину неявки в судове засідання не повідомив. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, зокрема: копію свідоцтва про шлюб (а.с.2), копії свідоцтв про народження [PERSON]Р та [PERSON], де зазначено, що батьками цих дітей є [PERSON] та [PERSON] (а.с.3,4), копію паспорта позивача (а.с.5-6), суд дійшов висновку, що позов є підставний і підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 184 Сімейного Кодексу України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що неповнолітні діти проживають разом з позивачем, перебувають на її утриманні. Так як відповідач [PERSON] не має постійного доходу, ухиляється від своїх обовязків щодо утримання дітей, не надаючи матеріальної допомоги, суд визначає до стягнення з відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 750 грн. щомісяця на кожну дитину, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дітьми повноліття. Рішення щодо стягнення платежу в межах одного місяця підлягає негайному виконанню. До стягнення з відповідача в користь позивача підлягають понесені нею судові витрати, а саме за опублікування в газеті «Волинь-нова» оголошення про судовий виклик відповідача в сумі 150,00 грн. (а.с.32). Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved