Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

18 грудня 2018 року позивач комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово - комунальних послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, посилаючись на наступні обставини. Згідно особового рахунку № [NUMBER] відповідачка починаючи з 01.07.2013 року 01.12.2017 року має заборгованість за опалення та підігрів води в розмірі 18763,18 грн. Комунальне підприємство БМР «Білоцерківтепломережа» надіслало боржниці попередження про наявність заборгованості з вимогою сплатити її протягом місяця, але боржниця не відреагувала на дану претензію та не сплатила заборгованості. Своїми діями відповідачка порушила статті 525, 526 ЦК України, у відповідності до яких зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно статей 67, 68 та 162 ЖК України та у відповідності до «Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-4 від 24.06.2004 року, наймач або власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Плата за комунальні послуги (водопостачання, теплова енергія) береться за затвердженими рішеннями виконавчого комітету Білоцерківської міської ради в установленому порядку тарифами та вноситься щомісяця. Таким чином, у відповідачки виникло зобов`язання, з підстав передбачених законодавством по сплаті послуг за опалення та підігрів води на користь КП БМР «Білоцерківтепломережа». Просили суд стягнути з відповідачки суму боргу в розмірі 18763,18 гривень за централізоване опалення та послуги централізованого постачання гарячої води та 1762,00 гривень витрати на оплату судового збору (а.с. 3). Ухвалою судді від 14 січня 2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 18-19). 06 лютого 2019 року за вх. № 4958 судом отримано відзив [PERSON] на позовну заяву позивача, в якому просила відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі обґрунтовуючи наступним. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 січня 2019 року відкрито провадження у справі № 357/15000/18 за позовом комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до неї, [PERSON] , про стягнення заборгованості за оплату житлово - комунальних послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води та встановлено строк подачі відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Ухвалу суду вона отримала 28 січня 2019 року, що підтверджується відстеженням про вручення листа з судовою повісткою та ухвалою про відкриття провадження, тому строк подачі відзиву дотримано. Користуючись наданими її правами, відповідно до ст. ст. 43, 83, 178 ЦПК України, [PERSON] заперечує проти позовних вимог у повному обсязі, оскільки викладені у позові обставини не відповідають дійсності. 24 квітня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області видав наказ про стягнення з неї, [PERSON] , на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» борг в сумі 14893,29 грн., суму на яку збільшилася заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 2862,87 гри., три відсотки річних в сумі 441,82 грн. та судовий збір в розмірі 800,00 грн. З вимогами Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» вона була не згодна, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи і [PERSON] звернулася до суду з заявою про скасування судового наказу. 27 грудня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд виніс ухвалу про скасування судового наказу № 357/3488/17. Майже рік позивач не мав до неї ніяких претензій, на сьогоднішній день позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми боргу. Посилання позивача про те, що їй направлялася та вручалася претензія про сплату боргу голослівне і нічим не підтверджене. В позовній заяві та в додатках до неї відсутні дані про укладення договору на отримання послуг від позивача. Крім того, позивачу відомо, що квартира [ADDRESS] не приватизована і вона не власник квартири. В квартирі [ADDRESS] проживає сім`я її дочки [PERSON] , яка складається з шести чоловік, а саме: [PERSON] , [INFO] , її дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та чоловіка її дочки [PERSON] , [INFO] (який в квартирі проживає, але не зареєстрований). Дочка з сім`єю ключі у вхідних дверях квартири змінили, вона доступу до квартири не має з 2014 року. Про те, що за послуги є борги її донька [PERSON] від [PERSON] приховувала. Згідно рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 241 від 24 червня 2014 року вона являлася піклувальником над своїм неповнолітнім онуком [PERSON] , [INFO] , який являється дитиною - сиротою. З 2014 року вона проживала разом з онуком [PERSON] за його адресою проживання, а саме по [ADDRESS] . На даний час [PERSON] є повнолітнім, навчається у ВНЗ та проживає в гуртожитку. Згідно договорів оренди від 29.08.2016 року та від 01.05.2017 року [PERSON] користується квартирою [ADDRESS] , та згідно договорів сплачує оплату комунальних послуг в ТОВ «Білоцерківвода», ПАТ «Київобленерго», ТОВ «Київоблгаз», КП БМР БЦтепломережа та ЖЕК № 1. Факт її проживання в квартирі [ADDRESS] також підтверджується довідкою, яка видана управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради. В квартирі [ADDRESS] вона не проживає більше чотирьох років, чому Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» звертається до неї про стягнення чужих боргів [PERSON] не зрозуміло. Крім того, вона вважає, що по частині позовних вимог, а саме про стягнення боргу за період з 01.07.2013 року по 01.12.2015 року, позивач взагалі пропустив процесуальний строк звернення до суду. Всі викладені в позовній заяві твердження та доводи позивача не відповідають дійсності. Якщо вона не проживає за адресою: [ADDRESS] та не користувалася послугами, які надавав позивач, то і вимога про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води до неї, [PERSON] не повинна застосовуватися. В квартирі проживає її донька з сім`єю, тому вважає, що сплачувати борги повинні ті, хто користувався та користується послугами. Вимоги до неї про стягнення боргу є недоцільними та незаконними. А тому просить відмовити в позовних вимогах КП БМР «Білоцерківтепломережа» (а.с. 26-28). 14 лютого 2019 року за вх. № 6103 судом отримано від представника позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності № 48 від 22.12.2018 року (а.с. 46) відповідь на відзив, в якому просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі обґрунтовуючи наступним. Відкрито провадження по справі 357/15000/18 за позовом КП БМР"БЦТМ" до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово - комунальних послуг з централізованого опалення та послуг централізованого постачання гарячої води . Згідно о/р 50087-1 відповідачка має заборгованість, починаючи з 01.07.2013 року по 01.12.2017 рік - 18763,18грн. Доказом того, що у відповідачки існують борги є розрахункові листи. КП БМР «БЦТМ» надсилало попередження про наявність заборгованості з вимогою сплатити її, але відповідачка не відреагувала на дану претензію та не сплатила заборгованість. Своїми діями відповідачка порушила статті 525, 526 Цивільного кодексу України. У відповідності до «Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодного та гарячого водопостачання та водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-4 від 24.06.2004 року наймач або власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Плата за комунальні послуги береться за затвердженими рішеннями виконавчого комітету Білоцерківської міської ради в установленому порядку тарифами та вноситься щомісячно. Таким чином, у відповідачки виникло зобов`язання, з підстав, передбачених законодавством по сплаті послуг за опалення та підігрів води на користь КПБМР «БЦТМ». Відповідно до рішення Білоцерківської міської ради від 23 грудня 2005 року № 388 виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому фонді комунальної власності м. Біла Церква визначено КП «Білоцерківтепломережа». Суду було надано копії рішень виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, відповідно до яких були встановлені та змінювалась вартість тарифів з централізованого опалення та гарячого водопостачання по м. БілаЦерква. Враховуючи, що всі вищевказані рішення органів місцевого самоврядування про затвердження тарифів на житлово-комунальні послуги, в тому числі і на послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання про визначення виконавця послуг на даний час не скасовані. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Необхідність укладання договору про надання послуг передбачена законом і його укладання визначено як обов`язок, а не право споживача. Не підписання сторонами окремого договору не може бути підставою для відмови в задоволенні позову. Згідно квитанцій та розрахункових листів у [PERSON] існує заборгованість по квартирі в житловому будинку по [ADDRESS] , відсутні взагалі документи того, що відповідачка не користується послугами КП БМР «БЦТМ». Тому вважається, що між позивачем і відповідачкою виникли зобов`язальні відносини. При цьому відповідачка зобов`язана сплачувати кошти за надані послуги на підставі тарифів, затверджених рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради. Крім того згідно довідки про місце проживання та склад сім`ї, [PERSON] була зареєстрована до 01.12.2017 року. Тому період починаючи з 01.07.2013 року по 01.12.2017 року - це той період, коли була зареєстрована та користувалася послугами [PERSON] . А тому просять задовольнити позовні вимоги в повному об`ємі та стягнути з [PERSON] загальну суму заборгованості - 18763,18 грн. та судового збору в сумі 1762,00 грн. (а.с. 43-44). 26 березня 2019 року за вх. № 11905 судом отримано від представника позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності № 48 від 22.12.2018 року (а.с. 59)клопотання про заміну первісного відповідача [PERSON] на належних відповідачів [PERSON] , та [PERSON] , які зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . Просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] загальну суму заборгованості - 18763,18 грн. і судові витрати в сумі 1762,00 грн. (а.с. 57). Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 травня 2019 року клопотання представника позивача [PERSON] про заміну первісного відповідача на належного було задоволено - замінити у цивільній справі за позовом Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до [PERSON] про стягнення заборгованості, первісного відповідача [PERSON] на належних відповідачів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 61-62). В судове засідання представник позивача КП Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» [PERSON], яка діє на підставі довіреності № 48 від 22.12.2018 року (а.с. 59) не з`явилась, 22.05.2019 року за вх. № 18510 судом отримано заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 58). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про одержання судової повістки Кизим 05.06.2019 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, оскільки відповідачка [PERSON] отримала судову повістку про слухання справи особисто 05.06.2019 року, про що в матеріалах справи свідчить наявне поштове повідомлення. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-якому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчиненням іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь - кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Частиною 1 статті 131 ЦПК України передбачено, що у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч. 5 ст. 125 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Отже, відповідачка [PERSON] про слухання справи, яке було призначено на 20.06.2019 року була повідомлена завчасно, у відповідності до вимог статті 125 ЦПК України. Також, завчасно про слухання справи повідомлений відповідач [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] . За зазначеною адресою проживає відповідачка [PERSON] . З боку відповідачів [PERSON] та [PERSON] жодних заяв та клопотань на адресу суду не надходило. Також, не надходили і відзиви на позовну заяву КП Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа». Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явились в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою суду від 20 червня 2019 року постановлено провести розгляд справи в заочному порядку. Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача КП БМР «Білоцерківтепломережа» підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що згідно особового рахунку № [NUMBER] власником є [PERSON] , яка має заборгованість за централізоване опалення та послуги централізованого постачання гарячої води. Відповідно до наданих суду документів, а саме: договорів оренди від 29.08.2016 року та від 01.05.2017 року, довідки про реєстрацію місця проживання особи № 549 від 29.01.2019 року, довідки про місце проживання та склад сім`ї № 551 від 29.01.2019 року, вбачається, що [PERSON] з 2014 року проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а в квартирі за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані та проживають [PERSON] та [PERSON] (а.с. 38, 39, 40). Відповідно до ухвали суду від 23.05.2019 року, [PERSON] та [PERSON] визначені належними відповідачами у зазначеній цивільній справі. Встановлено, що починаючи з 01.07.2013 року по 01.12.2017 року вказані відповідачі мають заборгованість за послуги з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води в розмірі 18763 грн. 18 коп. (а.с. 4-5). З боку КП БМР «БЦТМ» боржникам було надіслано претензію № 13 від 06.12.2018 року про наявність заборгованості з вимогою сплатити її протягом місяця, але боржники не відреагували на дану претензію та не сплатили заборгованості (а.с. 7). Згідно рішення Білоцерківської міської ради Київської області від 23.12.2005 року № 388 КП БМР «Білоцерківтепломережа» визначена виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому фонді комунальної власності м. Біла Церква. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом (ст. 13 ЦПК України). Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить якщо інше не встановлене договором або законом. Відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно п. 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, що 05.12.2012 року був укладений договір про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води між КП БМР «Білоцерківтепломережа» та [PERSON] , яка з 2014 року проживає та зареєстрована за іншою адресою. З відповідачами [PERSON] та [PERSON] договір про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води укладений не був. Однак, відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (висновок Верховного Суду викладений у постанові від 14.02.2018 року у справі № 462/6393/15-ц). Отже, слід вважати, що між позивачем та відповідачами існують відносини, згідно яких позивач КП БМР «Білоцерківтепломережа» надавав відповідачам послуги з централізованого опалення, а відповідачі отримували їх та зобов`язані здійснювати своєчасно оплату за надані послуги. Частиною 2 статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що ціни/тарифи на комунальні послуги формуються і затверджуються національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Плата за комунальні послуги (централізоване опалення, централізоване постачання гарячої води) береться за затвердженими постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг в установленому поряду тарифами та вноситься щомісячно. Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з центрального опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки. Згідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Між позивачем та відповідачами відсутні чинні договори про надання послуг з опалення та підігріву води, однак відповідачі [PERSON] та [PERSON] користувалися наданими послугами, отже суд вважає доведеним, що останнім були надані послуги з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води. Зазначена заборгованість відповідачів підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунковим листом абонента за особовим рахунком [NUMBER] (а.с. 4-5). В свою чергу, відповідачі у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України не надали до суду жодних належних та допустимих доказів сплати ними вказаних коштів, відключення їх від системи центрального опалення, тощо. Крім того, не надано і жодного доказу того, що за вказаний період відповідачі [PERSON] та [PERSON] не отримували зазначені послуги. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на законі, тому підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із п. 1 ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на - відповідачів. За такого рішення, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути в солідарному порядку 1762,00 грн. судових витрат, що складаються із судового збору та понесення яких документально підтверджується наявним платіжним дорученням на вищезазначену загальну суму (а.с. 2). Одночасно, суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідачі не з`явились в судове засідання та (або) не повідомили про причини неявки, а також не подали відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які вонипосилаються, мають істотне значення для правильного вирішення справи. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved