Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі Луцького центрального відділення про визнання недійсним правочину та стягнення матеріальних збитків. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24 квітня 2014 року позивачем було відкрито в ПАТ «Укрінбанк» поточний рахунок № 26200022100126, згідно заяви договору про розміщення банківського вкладу № 10-2250560 на умовах банківського вкладу «На вимогу». 04 серпня 2014 року [PERSON] було розміщено у ПАТ «Укрінбанк» грошові кошти на вкладні (депозитні) рахунки, а саме: 60\~500,00 доларів США на вкладний рахунок 26303022100625 строком до 03.09.2014 року включно, на умовах банківського вкладу «Солодке літо», згідно заяви договору про розміщення банківського вкладу № 10-1275613; 30\~000,00 доларів США на вкладний рахунок 26302022100626 строком до 03.09.2014 р. включно, на умовах банківського вкладу «Солодке літо», згідно заяви договору про розміщення банківського вкладу № 10-1275614; 12\~000,00 доларів США на вкладний рахунок 26303022100627 строком до 03.09.2014 р. включно, на умовах банківського вкладу «Солодке літо», згідно заяви договору про розміщення банківського вкладу № 10-1275615. Через існування у банку фінансових труднощів та обмежень щодо видачі готівкових валютних коштів, після закінчення терміну розміщення вкладів, 03.09.2014 р. кошти були перераховані банком на поточний рахунок [PERSON] № 26200022100126, відкритий в ПАТ «Укрінбанк». Позивач частину коштів, а саме 60\~000 доларів США та 30\~000 доларів США розмістив на вкладних рахунках № 26302022100682 та № 26301022100683 відповідно, а залишок коштів в сумі 10\~000 доларів США попросив банк перерахувати 17.09.2014 р. на свій поточний рахунок відкритий в ПАТ «Ідея Банк». За перерахування коштів на рахунок відкритий в іншому банку працівники ПАТ «Укрінбанк» попросили [PERSON] здійснити оплату комісійної винагороди в розмірі 10 % від суми переказу в перерахунку за офіційним курсом НБУ на дату оплати такої комісії, а саме: 13\~082,32 грн. 32 коп. 06.10.2014 р. після закінчення терміну розміщення вкладів, кошти в сумі 60\~500,00 доларів США та 30\~000,00 доларів США були перераховані на поточний рахунок [PERSON] № 26200022100126, відкритий в ПАТ «Укрінбанк». На звернення до банку з метою отримання власних коштів [PERSON] не зміг їх отримати, а тому прийняв рішення про їх перерахування на свій рахунок в ПАТ «Ідея Банк». Відповідно до платіжних доручень від 21.10.2014 р., 27.10.2014 р., 15.01.2014 р. кошти в сумі 15\~000,00 доларів США, 20\~000 доларів США та 10\~020,13 доларів США відповідно були перераховані банком до ПАТ «Ідея банк». За здійснення переказів коштів в інший банк [PERSON] було сплачено банку комісію в розмірі, що становить 10 % від суми переказу в перерахунку за офіційним курсом НБУ на дату оплати комісії, а саме: за переказ в сумі 15\~000 доларів США 1\~500,00 доларів США; за переказ в сумі 20\~000 доларів США 2\~000,00 доларів США; за переказ в сумі 10\~020,31 доларів США 1\~002,03 доларів США 03 центи. Відповідно до уточненої позовної заяви, просить суд, визнати такими, що вчинені під впливом обману операції по сплаті комісії за перерахування коштів за межі ПАТ «Укрінбанк» з поточного рахунку № 26209022100172 відкритого на імя [PERSON], а саме: сплата комісії в сумі 19\~426,45 грн. 45 коп., що становить 10 % від суми переказу в розмірі 15\~000,00 доларів США; сплата комісії в сумі 25\~901,16 грн., що становить 10 % від суми переказу в розмірі 20\~000,00 доларів США; сплата комісії в сумі 15\~808,12 грн., що становить 10 % від суми переказу в розмірі 10\~020,31 доларів США 31 цент. Стягнути з ПАТ «Укрінбанк» на користь [PERSON] матеріальні збитки в розмірі 97\~817,50 грн. та 1\~674,68 грн. судового збору. 27.11.2015 р. [PERSON] звернувся в суд з позовом до публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі Луцького центрального відділення про визнання недійсним частини договору банківського обслуговування. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24 квітня 2014 року позивачем було відкрито в ПАТ «Укрінбанк» поточний рахунок № 26200022100126, згідно заяви договору про розміщення банківського вкладу № 10-2250560 на умовах банківського вкладу «На вимогу». 04 серпня 2014 року [PERSON] було розміщено у ПАТ «Укрінбанк» грошові кошти на вкладні (депозитні) рахунки, а саме: 60\~500,00 доларів США на вкладний рахунок 26303022100625 строком до 03.09.2014 року включно, на умовах банківського вкладу «Солодке літо», згідно заяви договору про розміщення банківського вкладу № 10-1275613; 30\~000,00 доларів США на вкладний рахунок 26302022100626 строком до 03.09.2014 р. включно, на умовах банківського вкладу «Солодке літо», згідно заяви договору про розміщення банківського вкладу № 10-1275614; 12\~000,00 доларів США на вкладний рахунок 26303022100627 строком до 03.09.2014 р. включно, на умовах банківського вкладу «Солодке літо», згідно заяви договору про розміщення банківського вкладу № 10-1275615. Через існування у банку фінансових труднощів та обмежень щодо видачі готівкових валютних коштів, після закінчення терміну розміщення вкладів, 03.09.2014 р. кошти були перераховані банком на поточний рахунок [PERSON] № 26200022100126, відкритий в ПАТ «Укрінбанк». Позивач частину коштів, а саме 60\~000 доларів США та 30\~000 доларів США розмістив на вкладних рахунках № 26302022100682 та № 26301022100683 відповідно, а залишок коштів в сумі 10\~000 доларів США попросив банк перерахувати 17.09.2014 р. на свій поточний рахунок відкритий в ПАТ «Ідея Банк». За перерахування коштів на рахунок відкритий в іншому банку працівники ПАТ «Укрінбанк» попросили [PERSON] здійснити оплату комісійної винагороди в розмірі 10 % від суми переказу в перерахунку за офіційним курсом НБУ на дату оплати такої комісії, а саме: 13\~082,32 грн. 32 коп. 06.10.2014 р. після закінчення терміну розміщення вкладів, кошти в сумі 60\~500,00 доларів США та 30\~000,00 доларів США були перераховані на поточний рахунок [PERSON] № 26200022100126, відкритий в ПАТ «Укрінбанк». На звернення до банку з метою отримання власних коштів [PERSON] не зміг їх отримати, а тому прийняв рішення про їх перерахування на свій рахунок в ПАТ «Ідея Банк». Відповідно до платіжних доручень від 21.10.2014 р., 27.10.2014 р., 15.01.2014 р. кошти в сумі 15\~000,00 доларів США, 20\~000 доларів США та 10\~020,13 доларів США відповідно були перераховані банком до ПАТ «Ідея банк». За здійснення переказів коштів в інший банк [PERSON] було сплачено банку комісію в розмірі, що становить 10 % від суми переказу в перерахунку за офіційним курсом НБУ на дату оплати комісії, а саме: за переказ в сумі 15\~000 доларів США 1\~500,00 доларів США; за переказ в сумі 20\~000 доларів США 2\~000,00 доларів США; за переказ в сумі 10\~020,31 доларів США 1\~002,03 доларів США 03 центи. Просить суд, визнати несправедливими та недійсними умови п. 6 Тарифів на обслуговування поточних рахунків фізичних осіб в іноземній валюті, які є невідємною частиною Загальних умов банківського обслуговування фізичних осіб в системі Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк». Ухвалою суду від 07.12.2015р. дані позови обєднані в одне провадження. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, проте подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами справи. Просив суд обидва позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, проте подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі та письмові заперечення з яких вбачається, що сплата комісії здійснювалась позивачем самостійно через касу банку шляхом внесення готівки. Порядок здійснення операцій по перерахунку грошових коштів з рахунку відкритого в ПАТ «Укрінбанк» на рахунок відкритий в іншому банку та порядок і розмір комісії, що сплачується при цьому були позивачу відомі. Жодних заяв чи клопотань про їх зміну чи надання пояснень від [PERSON] до банку не надходило. Просив суд в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що уточнений позов [PERSON] до публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі Луцького центрального відділення про визнання недійсним правочину та стягнення матеріальних збитків слід задовольнити, а в задоволенні позову [PERSON] до публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі Луцького центрального відділення про визнання недійсним частини договору банківського обслуговування - відмовити. В судовому засідання встановлено, що 24 квітня 2014 року [PERSON] було відкрито в ПАТ «Укрінбанк» поточний рахунок № 26200022100126, згідно заяви договору про розміщення банківського вкладу № 10-2250560 на умовах банківського вкладу «На вимогу» (а.с. 6 ). Крім того, 04 серпня 2014 року [PERSON] було розміщено у ПАТ «Укрінбанк» грошові кошти на вкладні (депозитні) рахунки, а саме: 60\~500,00 доларів США на вкладний рахунок 26303022100625 строком до 03.09.2014 року включно, на умовах банківського вкладу «Солодке літо», згідно заяви договору про розміщення банківського вкладу № 10-1275613 (а.с.7); 30\~000,00 доларів США на вкладний рахунок 26302022100626 строком до 03.09.2014 р. включно, на умовах банківського вкладу «Солодке літо», згідно заяви договору про розміщення банківського вкладу № 10-1275614 (а.с.8) та 12\~000,00 доларів США на вкладний рахунок 26303022100627 строком до 03.09.2014 р. включно, на умовах банківського вкладу «Солодке літо», згідно заяви договору про розміщення банківського вкладу № 10-1275615 (а.с.9). Через існування у банку фінансових труднощів та обмежень щодо видачі готівкових валютних коштів, після закінчення терміну розміщення вкладів, 03.09.2014 р. кошти були перераховані банком на поточний рахунок [PERSON] № 26200022100126, відкритий в ПАТ «Укрінбанк» Позивач частину коштів, а саме 60\~000 доларів США та 30\~000 доларів США розмістив на вкладних рахунках № 26302022100682 та № 26301022100683 відповідно, а залишок коштів в сумі 10\~000 доларів США попросив банк перерахувати 17.09.2014 р. на свій поточний рахунок відкритий в ПАТ «Ідея Банк». За перерахування коштів на рахунок відкритий в іншому банку працівники ПАТ «Укрінбанк» попросили [PERSON] здійснити оплату комісійної винагороди в розмірі 10 % від суми переказу в перерахунку за офіційним курсом НБУ на дату оплати такої комісії, а саме: 13\~082,32 грн. 32 коп. 06.10.2014 р. після закінчення терміну розміщення вкладів, кошти в сумі 60\~500,00 доларів США та 30\~000,00 доларів США були перераховані на поточний рахунок [PERSON] № 26200022100126, відкритий в ПАТ «Укрінбанк». На звернення до банку з метою отримання власних коштів [PERSON] не зміг їх отримати, а тому прийняв рішення про їх перерахування на свій рахунок в ПАТ «Ідея Банк». Відповідно до платіжних доручень від 21.10.2014 р., 27.10.2014 р., 15.01.2014 р. кошти в сумі 15\~000,00 доларів США, 20\~000 доларів США та 10\~020,13 доларів США відповідно були перераховані банком до ПАТ «Ідея банк». За здійснення переказів коштів в інший банк [PERSON] було сплачено банку комісію в розмірі, що становить 10 % від суми переказу в перерахунку за офіційним курсом НБУ на дату оплати комісії, а саме: за переказ в сумі 15\~000 доларів США 1\~500,00 доларів США; за переказ в сумі 20\~000 доларів США 2\~000,00 доларів США; за переказ в сумі 10\~020,31 доларів США 1\~002,03 доларів США 03 центи. Відповідно до п.4 ч.1 ст.7 Закону України «Про Національний банк України» Національний банк встановлює для банків правила проведення банківських операцій, бухгалтерського обліку і звітності, захисту інформації, коштів та майна. Відповідно до п.2.2 Глави 2 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою Правління НБУ N° 516 від 03.12.2013 (далі - Положення), встановлено, що грошові кошти в національній та іноземній валюті або банківські метали, залучені від юридичних і фізичних осіб, обліковуються банками на відповідних рахунках, відкриття яких здійснюється банком на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту) або договору банківського рахунку та інших документів відповідно до законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України з питань відкриття банками рахунків у національній та іноземній валюті. У п.2.3 Положення зазначено, що додержання письмової форми договору є обов'язковою умовою взаємовідносин між банком і вкладником. Згідно п.2.6 Положення договір банківського рахунку укладається для відкриття вкладнику чи визначеній ним особі поточного рахунку в банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунку з юридичною або фізичною особою, яка звернулася з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають законодавству України та банківським правилам. Оскільки банк при відкритті [PERSON] поточного рахунку № 26209022100172 не надав для ознайомлення тарифи, то суд приходить до висновку про порушення Банком п.2.6 Положення, щодо погодження сторонами умов відкриття та обслуговування поточного рахунку. Крім того, главою 3 Положення встановлюється порядок повернення банками грошових коштів і банківських металів та сплата процентів за договорами банківського вкладу (депозиту). Зокрема, відповідно до п.3.2 Положення грошові кошти на вкладні (депозитні) рахунки фізичних осіб можуть бути внесені готівкою, перераховані з іншого вкладного (депозитного) рахунку або поточного рахунку і повертаються банками готівкою або в безготівковій формі на зазначений у договорі рахунок вкладника для повернення коштів чи за заявою вкладника на інший його рахунок. Аналогічна норма міститься і у п.10.2 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої Постановою Правління НБУ № 492 від 12.11.2003р. (далі - Інструкція). Крім того, у відповідності до п.7.1 Інструкції видаткові операції за поточними рахунками фізичних осіб здійснюються за розпорядженням власника або за його дорученням на підставі / довіреності. Аналогічна норма зазначена в п.10.13 Інструкції і відносно вкладних рахунків. Відповідно до п.7.13 Інструкції з поточного рахунку в іноземній валюті за розпорядженням фізичної особи-резидента або за його дорученням проводяться такі операції: перерахування на власний поточний або власний вкладний (депозитний) рахунок в іноземній валюті. У всіх вищезазначених заявах-договорах на розміщення депозитних вкладів не зазначається на який саме рахунок банк має повертати кошти після закінчення строку дії вкладу. Також [PERSON] не подавалося жодних заяв до банку на перерахування вкладів після їх закінчення на якийсь конкретно визначений рахунок. Фактично ПАТ «Укрінбанк» самостійно, в порушення приписів п.3.2 Положення та п.7.1,10.13 Інструкції здійснював повернення вкладів [PERSON] на той рахунок, який йому було вигідно, а саме на рахунок № 26200022100126. А в подальшому, коли [PERSON] повідомив банк про намір перерахувати свої кошти в інший банк, ПАТ «Укрінбанк» повідомив, що не може здійснювати перерахування коштів із зазначеного рахунку, і таким чином [PERSON] було відкрито ще один поточний рахунок № 26209022100172. Кошти на цей рахунок банк перераховував із рахунку № 26200022100126 самостійно, без будь - яких доручень, чи розпоряджень [PERSON], за наступним призначенням: «видача вкладу згідно договору № 10-2250560 від 25.04,2014р ». Відповідно до ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Тобто рахунки 2620 є поточними банківськими рахунками, відносини щодо яких регулюються Главою 72 ЦК України (ст..ст. 1066- 1076). Згідно із ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Статтею 1068 ЦК України встановлено, що банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Як зазначалося вище, ПАТ «Укрінбанк», приховав від [PERSON] інформацію про існування значно дешевших тарифів (2 %) за переказ коштів за межі банку, оскільки усвідомлював, що якби [PERSON] знав про їх існування, то б ніколи не погодився на сплату комісії в розмірі 10 % . Оскільки ПАТ «Укрінбанк» є суб'єктом надання фінансових послуг, а [PERSON] є споживачем зазначених послуг, то правове регулювання зазначених відносин здійснюється також Законом України «Про захист прав споживачів». Відповідно до 19 Закону України "Про захист прав споживачів" нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Якщо підприємницька практика спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, така практика вводить в оману стосовно, зокрема, ціни або способу розрахунку ціни. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини. Отже перерахування коштів Банком і отримання за це комісійної винагороди від [PERSON] є правочином в розумінні ст. 202 ЦК України. В судовому засіданні судом встановлено, що 21.10.2014 року публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк» в особі Луцького центрального відділення перерахувало 15 000,00 доларів США з поточного рахунку 262000022100126 на поточний рахунок 26209022100172, які належать [PERSON], а після цього на рахунок [PERSON] -26205000222461, що знаходиться в ПАТ «Ідея Банк» (а.с. 23) за вказану операцію [PERSON] сплатив 19426,45 грн. відповідно до квитанції №10342162, що становить 10 % від суми переказу в перерахунку за офіційним курсом НБУ на день проведення операції (1 дол. США = 12,950582 грн.). Так само, 24.10.2014 року публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк» в особі Луцького центрального відділення перерахувало 20 000,00 доларів США з поточного рахунку 262000022100126 на поточний рахунок 26209022100172, які належать [PERSON], а після цього 27.10.2014 року на рахунок [PERSON] -26205000222461, що знаходиться в ПАТ «Ідея Банк» (а.с. 23, 22 зв.ст) за вказану операцію [PERSON] 24.10.2014р. сплатив 25 901,16 грн. відповідно до квитанції №10537469, що становить 10 % від суми переказу в перерахунку за офіційним курсом НБУ на день проведення операції (1 дол. США = 12,950582 грн.). Так само, 12.02.2015 року публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк» в особі Луцького центрального відділення перерахувало 10\~020,31 доларів США з поточного рахунку 262000022100239 на поточний рахунок 26209022100172, які належать [PERSON], а після цього на рахунок [PERSON] -26205000222461, що знаходиться в ПАТ «Ідея Банк» (а.с. 22, 22 зв.ст) за вказану операцію [PERSON] 15.01.2015р. сплатив 15\~808,12 грн. відповідно до квитанції №444048, що становить 10 % від суми переказу в перерахунку за офіційним курсом НБУ на день проведення операції (1 дол. США = 15.776095 грн.). З тарифів на обслуговування поточних рахунків фізичних осіб в іноземній валюті в ПАТ «Укрінбанк» наданих представником відповідача суду разом з запереченням вбачається, що переказ грошів в іноземній валюті в межах ПАТ «Укрінбанк» на власний рахунок не тарифікується, за межі ПАТ «Укрінбанк» в межах України 2% за переказ. Окремо зазначені тарифи на обслуговування поточних рахунків приватних клієнтів в іноземній валюті, а саме за переказ за межі ПАТ «Укрінбанк» в межах України коштів, що надійшли з депозитного рахунку (крім коштів, що були перераховані в разі дострокового припинення договору) 10% від суми. Зазначені тарифи вступили в дію з 01.10.2014 року. За таких обставин, судом встановлено, що відповідач при перерахуванні коштів, що належить позивачу: 21.10.2014 року - 15 000,00 доларів США, 27.10.2014 року - 20 000,00 доларів США та 12.02.2015 року - 10\~020,31 доларів США, перераховував з поточного рахунку позивача 26209022100172 та поточний рахунок [PERSON] -26205000222461, що знаходиться в ПАТ «Ідея Банк», до цього відповідач вказані гроші перерахував на рахунок 26209022100172 так само з поточних рахунків - 262000022100239 та 262000022100126. За таких обставин, суд приходить до висновку, що гроші позивача, які були перераховані відповідачем на рахунок позивача в ПАТ «Ідея Банк» надійшли не з депозитного рахунку, а з поточного рахунку (Кошти на вимогу фізичних осіб\~), а тому вказані операції повинні бути тарифіковані з вартістю - 2% від суми переказу за межі ПАТ «Укрінбанк» в межах України, а не 10%, як прийняв відповідач. Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Тому суд вважає, що відповідач навмисно ввів позивача в оману, щодо зазначення вартості послуг за переведення коштів в межах України за межі банку, що надійшли з поточного рахунку. Суд визначає вартість збитків, які поніс позивач від замовчування відповідачем про існування дійсних тарифів, як різницю між 10 % від переказаної суми, що були сплачені позивачем та належним тарифом 2 %, що повинні бути сплачені позивачем відповідачу за вказану операцію. За таких обставин, суд приходить до висновку, що 21.10.2014 року позивач зайво сплатив комісію банку - відповідачу за обслуговування його рахунку в сумі 15541,20 грн. (15000 доларів США х 12,95058 грн. х0,1 - 15000 доларів США х 12,95058 грн. х0,2). Так само, 24(27).10.2014 року позивач зайво сплатив комісію банку - відповідачу за обслуговування його рахунку в сумі 20720,80 грн. (20000 доларів США х 12,95044 грн. х0,1 - 20000 доларів США х 12,95044 грн. х 0,2). Так само, 15.01.2015 року позивач зайво сплатив комісію банку - відповідачу за обслуговування його рахунку в сумі 12646,75 грн. (10020,31доларів США х 15,7761 грн. х0,1 - 10020,31доларів США х 15,7761 грн. х 0,2) А всього позивач зайво сплатив відповідачу 48908,75 грн. (15541,20 грн.+20720,80 грн.+12646,75 грн.). Вкзану суму суд вважає збитками, що поніс позивач з вини відповідача. Частиною 2 ст.230 УК України встановлено, що сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину. За таких обставин, суд вважає, що відповідно до ч. 2 ст. 230 ЦК України, з відповідача підлягають до стягнення збитки в подвійному розмирі в сумі 97\~817,50 грн. (48908,75грн.х 2) в звязку з чим позов [PERSON] до публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі Луцького центрального відділення про визнання недійсним правочину та стягнення матеріальних збитків суд вважає за необхідне задовольнити повністю.. Враховуючи, що позивач при поданні позову до суду був звільнений від оплати судового збору, суд вважає, що відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача в сумі 2631,78 грн. (1% від 97\~817,50 грн.+ 3 х 551,20грн.) на користь держави. Що стосується позову [PERSON] до публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі Луцького центрального відділення про визнання недійсним частини договору банківського обслуговування, то на думку суду вказаний позов не підлягає до задоволення, оскільки створення тарифів є прерогативою відповідача і саме він має встановлювати вільні ціни і тарифи, споживач має право погоджуватися на вказані тарифи чи ні та обирати той банк, тарифи якого є вигідніші для нього. На підставі наведеного та

Outcome: approved