Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

22 липня 2014 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що 25 квітня 2012 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково. Визнано недійсним Договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений 19 травня 2011 року між [PERSON], яка діяла від імені та в інтересах Продавця [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 2603 та зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 05 липня 2011 року за реєстровим № 33591197, повернувши сторони в первісний стан. Що стосується позовних вимог про скасування реєстрації цього договору та скасування реєстрації прав власності на нерухоме майно, то вони задоволенню не підлягали, оскільки на момент винесення вказаного рішення були чинними норми, закріплені в тимчасовому положенні про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженому Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року згідно яким рішення суду є підставою для скасування реєстрації права власності. Не погодившись з даним рішенням суду [PERSON] подав апеляційну скаргу, яка ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.07.2012 року була відхилена, а рішення суду від 25.04.2014р. залишено без змін і набрало законної сили 03.07.2012р. Позивач по вищезазначеній справі [PERSON] був її батьком. Виконати рішення суду, а саме скасувати реєстрацію прав власності на нерухоме майно [ADDRESS] він не встиг, оскільки помер [INFO] року. 05.06.2013р. позивач подала до Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом свого батька [PERSON] від 23.11.2011р. 05.12.2013р. державний нотаріус Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори відмовила їй у видачі свідоцтва про право власності за заповітом на квартиру, оскільки право власності зареєстровано на іншу особу, оскільки відповідачем за цей час вдруге незаконно було відчужено квартиру [PERSON] 17 лютого 2014 року рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська її позовні вимоги - задоволено частково. Визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після померлого батька [PERSON]. Скасовано державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS], зареєстровану у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25 вересня 2013 року за номером запису про право власності 2643999 індексний номер витягу 9976544 реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 166733212101 - на [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 25 вересня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 1513. Витребовано із чужого незаконного володіння [PERSON] 1/2 частину квартири [ADDRESS] на користь [PERSON]. Вона звернулась до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції і 04.06.2014р. їй було відмовлено у реєстрації права власності оскільки необхідно подати документи на скасування права власності за попереднім власником. 07.07.2014р. Реєстраційною службою скасовано права власності на спірну квартиру на [PERSON] на підставі рішення Самарського суду від 17.02.2014р. Лише після цього настала можливість скасувати реєстрацію на квартиру на [PERSON] на підставі рішення Самарського суду від 25.04.2012р. але виконати рішення суду неможливо, оскільки тимчасове положення про порядок державної реєстрації на разі не чинне і необхідно надати рішення суду. На підставі викладеного просить суд скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS], зареєстровану у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05 липня 2011 року за реєстраційним номером 33591197 на [PERSON] (а.с.3-5). Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, обґрунтувавши їх з тих же підстав, що викладені у позовній заяві, просили суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання на слухання по справі не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи - Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської - в судове засідання не з'явився. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України та винести по справі заочне рішення. Вислухавши доводи та пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що 25 квітня 2012 року рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Визнано недійсним Договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений 19 травня 2011 року між [PERSON], яка діяла від імені та в інтересах Продавця [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 2603 та зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 05 липня 2011 року за реєстровим № 33591197, повернувши сторони в первісний стан. У задоволенні інших позовних вимог -відмовлено. В задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним -відмовлено. В задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання добросовісним набувачем квартири за договором купівлі - продажу - відмовлено (а.с.6-9). Вказане рішення суду набрало законної сили 3 липня 2012 року. [INFO] року батько позивачки - [PERSON] помер. 23 листопада 2012 року, за час свого життя, [PERSON] склав заповіт, яким заповів квартиру [ADDRESS] своїй донці - позивачу [PERSON] 17 лютого 2014 року рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська позовні вимоги [PERSON] - задоволено частково. Визнано за [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після померлого батька [PERSON]. Скасовано державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS], зареєстровану у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25 вересня 2013 року за номером запису про право власності 2643999 індексний номер витягу 9976544 реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 166733212101 - на [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) на підставі договору купівлі-продажу від 25 вересня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 1513. Витребувано із чужого незаконного володіння [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) 1/2 частину квартири [ADDRESS] на користь [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) (а.с.10-13). 04.06.2014 року рішенням Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції було відмовлено у реєстрації права власності, оскільки необхідно подати документи на скасування права власності за попереднім власником. 07.07.2014р. Реєстраційною службою скасовано права власності на спірну квартиру на [PERSON] на підставі рішення Самарського суду від 17.02.2014р. (а.с.14, 17). Реєстрація квартири [ADDRESS] за відповідачем [PERSON] підтверджується договором купівлі-продажу від 19.05.2011р. та витягом про державну реєстрацію прав від 05.07.2011р. (а.с.15-16), що за рішенням суду від 25.04.2012р. визнано недійсним. В силу ст. 3 ЦПК України, до суду може звернутись особа за захистом свого невизнаного, оспорюваного або порушеного права. Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». У відповідності до п. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір, а також доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»: Державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Частиною 2 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Таким чином, єдиною умовою скасування державної реєстрації права власності, обтяження та іншого речового права є рішення суду, яке набрало законної сили. За таких обставин, оцінюючи усі докази, які були досліджені судом під час розгляду справи в їх сукупності та розглядаючи позов в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, як того вимагає ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved