Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із вказаною заявою, мотивуючи її тим, що згідно свідоцтва про народження, паспорта, свідоцтва про шлюб, трудової книжки, посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера та інших документів, його по-батькові зазначено «Якович». Заявник звернувся до Відділу\~ у Білоцерківському районі Міськрайонного управління у Білоцерківському районі та м. Білій Церкві Головного управління Держгеокадастру у Київській області з проханням внести земельні\~ ділянки, що належать йому на праві власності у Кадастрову карту України, однак заявнику було відмовлено\~ у внесенні даних, оскільки у державних актах на право власності на земельні ділянки серія ЯА №413636 та серія ЯА №413637 невірно зазначено по-батькові заявника «Яковлевич». Розбіжності у вище вказаних документах перешкоджають йому у повному обсязі розпоряджатися своєю власністю. Посилаючись на зазначені обставини, заявник просить суд встановити факт, що державні акти на право власності на земельну ділянку серія ЯА №413636 та серія ЯА №413637, видані на імя [PERSON] дійсно належить [PERSON]. Заявник в судове засідання не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити. Заінтересовані особи в судове засідання своїх представників не направили, про місце, час та дату розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд, повно та всебічно зясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що рішенням 18 сесії 4 скликання Шкарівської сільської ради від 16.02.2005 року №18-248 заявнику надано у власність земельну ділянку площею 0,0555 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану по вулиці Садовій в селі Шкарівка Білоцерківського району Київської області та земельну ділянку площею 0,1501 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташовану по вулиці Таращанська, 9 в селі Шкарівка Білоцерківського району Київської області, що підтверджується державними актами на право власності на земельну ділянку серія ЯА №413636 та серія ЯА №413637. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 6 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Як роз'яснено в листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. У вказаному листі Верховного Суду України також зазначено, що заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: - особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй. Той факт, що державні акти на право власності на земельну ділянку серія ЯА №413636 та серія ЯА №413637 належить саме заявнику, підтверджується наданими до суду доказами. Заявником надано копію свідоцтва про народження серії І-ОК №322928 на імя [PERSON], [INFO], місце народження село Шкарівка Білоцерківського району Київської області (а.с.8). Заявником також надано копію паспорта громадянина України серія СТ 504266 та копію картки платника податків на імя [PERSON], [INFO], місце народження село Шкарівка Білоцерківського району Київської області (а.с.5-7). В матеріалах справи міститься копія трудової книжки серія БТ-І №7243724 та копія посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4) серія В-1 №918212, видані на імя [PERSON], [INFO] (а.с.13-15). Встановлення факту належності заявнику зазначеного правовстановлюючого документу має значення для того, щоб у повному обсязі розпоряджатися своїм майном, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку є основним документом, що підтверджує право власності. Оскільки встановити даний факт іншим способом, окрім судового неможливо, аналіз зібраних по справі доказів та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, що передбачено ч.1 ст. 315 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved