Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

24 листопада 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив про те, що на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради знаходиться справа по безпідставному отриманню [PERSON] соціальної допомоги одиноким матерям за період 1 травня 2015 року по 31 грудня 2015 року в сумі 3823 грн. 36 коп. Разом з тим, відповідач не повідомила про те, що вона отримує пенсію у разі втрати годувальника, через що безпідставно отримала допомогу як одинока матір в сумі 3823 грн. 36 коп. Управління повідомило відповідача про необхідність повернути надмірно виплачені кошти, на що остання повернула 1000 грн., але 2823 грн. 36 коп. залишились не стягнуті. У зв'язку з чим просять стягнути зазначену суму у примусовому порядку. Відповідач у судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомиа, хоча належним чином була повідомлена про час та дату судового засідання. Ця обставина підтверджується матеріалами поштової кореспонденції. Представник позивача до суду надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав, зазначених в позовній заяві та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки слухання справи відбувалось у відсутність сторін тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл.11 розділу 3 ЦПК України, у відсутність відповідача, який згідно ст.130 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином та задовольнити позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію сторін, висловлену у письмовій формі, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Згідно положень ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», п. 49 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року, на заявників покладається відповідальність за відомості або надання інформації про зміну обставин, що впливає на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань громадянином (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Згідно п. 33 Порядку призначення державної соціальної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою КМУ від 27 грудня 2001 року № 1751 (далі Порядок) право на допомогу на дітей одиноким матерям (батькам) має мати (батько) дітей у разі смерті одного з батьків, яка (який) не одержує на них пенсію в разі втрати годувальника, соціальну пенсію або державну соціальну допомогу дитині померлого годувальника, передбачену Законом України "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю". П. 35 Порядку встановлює перелік документів, які подаються до органу праці та соціального захисту населення для призначення допомоги на дітей одиноким матерям, зазначено, що мати (батько) дітей у разі смерті одного з батьків, які не одержують на них пенсію в разі втрати годувальника або соціальну пенсію, подають копію свідоцтва про смерть одного з подружжя та довідку про те, що вони не одержували на дітей зазначені пенсії. П. 36 вказаного вище Порядку вказує на те, що допомога на дітей одиноким матерям призначається з місяця, в якому було подано заяву з усіма необхідними документами, та виплачується щомісяця по місяць досягнення дитиною 18-річного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у ч. 1 ст. 4 вказаного закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків. Ст. 3 вище вказаного закону передбачає такий вид допомоги сім'ям з дітьми, як допомога одиноким матерям. В судовому засіданні встановлено, що відповідач 18 травня 2015 року звернулась до позивача із заявою про призначення допомоги одиноким матерям. Відповідач зобов'язувалась повідомляти управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги. Як вбачається з копії заяви від 18 травня 2015 року відповідач перебувала на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради та отримувала державну соціальну допомогу як одинока мати, відповідно до Закону України « Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року № 2811- ХІІ. Відповідач по справі одночасно із отриманням соціальної допомоги з 1 травня 2015 року одержувала також і пенсію у разі втрати годувальника, що підтверджується довідкою Смілянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області № 1321/02 від 7 квітня 2016 року (а.с.10). За вказаних обставин відповідач не мала права на отримання державної соціальної допомоги одиноким матерям за період з 1 травня 2015 року по 31 грудня 2015 року. Позивач звертався до відповідача з повідомленням про необхідність повернення виниклої передплати соціальної допомоги у розмірі 3823 грн. 36 коп. [PERSON] повернула 1000 грн. безпідставно отриманої допомоги та зобов'язалась повернути Службі переплачену їй суму допомоги повністю. До цього часу 2823 грн. 36 коп. залишається не повернутою. Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність тверджень позивача про те, що відповідач не повідомила управління про отримання нею пенсії по втраті годувальника, чим порушила взяті на себе зобов'язання повідомляти про зміну обставин, що впливають на призначення державної допомоги одинокій матері, згідно чинного законодавства України, внаслідок чого надмірно отримала призначену допомогу з 1 травня 2015 року по 31 грудня 2015 року в сумі 3823 грн. 36 коп. Тобто, з огляду на викладене, відповідачем не була надана інформація про зміну обставин, що випливають на виплату допомоги, що призвело до надмірної виплати їй бюджетних коштів на суму 3823 грн. 36 коп. Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Сума допомоги, перерахованої (виплаченої) надміру внаслідок свідомого не подання громадянином документів при зміні обставин, що впливає на виплату допомоги, повертається ним за вимогою органу, що призначив допомогу. У разі коли громадянин добровільно не повернув надміру перераховану (виплачену) суму допомоги, питання про її стягнення органи, що призначають допомогу, вирішують у судовому порядку. Як встановлено, відповідач в добровільному порядку відмовляється відшкодовувати суму безпідставно виплаченої допомоги. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає що стороною відповідача не доведено факту повідомлення позивача про зміну обставин, що впливає на виплату допомоги, оскільки жодних доказів про таке повідомлення суду надано не було. Враховуючи докази, надані позивачем в обґрунтування позовних вимог, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача суми надмірно виплаченої допомоги. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону,на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли. Тому з відповідача на користь держави підлягають стягненню 1600 грн. судового збору.

Outcome: approved