Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

18.03.2016 року [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування зазначила, що [INFO] її донька [PERSON] народила сина - [PERSON] 29 серпня 2006 року [PERSON] розірвала шлюб із батьком дитини [PERSON] Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області, яке набрало законної сили, [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно свого сина [PERSON] З 2011 року її донька та матір [PERSON] - [PERSON] перебуває на заробітках в Російській Федерації. Весь цей час [PERSON] проживає разом із бабусею та знаходиться на її утриманні. [PERSON] з 2014 року не надає матеріальної допомоги на утримання тяжкохворого сина та не цікавиться його життям. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, але надала до суду завірену нотаріусом заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, справу просить розглядати без її участі. Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Суд, вислухавши пояснення позивачки, представника третьої особи, враховуючи думку відповідачки, вважає можливим позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. За змістом ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON].(а.с.6) Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 29 серпня 2006 року.(а.с.5) Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 12 грудня 2014 року, яке набрало законної сили 24.12.2014 року, [PERSON], [INFO], позбавлено батьківських прав стосовно неповнолітнього [PERSON], [INFO].(а.с.7-8) Відповідно до акту обстеження житлово - побутових умов від 03 березня 2016 року складеного депутатом Червонодонецької селищної ради, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON], але фактично [PERSON] за місцем реєстрації не мешкає з 2011 року, перебуває за межами країни, вихованням дитини не займається.(а.с.9-10) Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого №244 КЗОЗ «Харківська міська клінічна дитяча лікарня №16» від 08 лютого 2013 року №17 [PERSON], [INFO], має діагноз гострий лейкоз, лімфобластний варіант, ФАБ-варіант L1, common-ALL, І гострий період.(а.с.17) Як пояснила позивачка в судовому засіданні на теперішній час благодійний фонд готовий в терміновому порядку провести пересадку кісткового мозку [PERSON], але для цього необхідна обов'язкова згода батьків або опікуна, але батькам байдужа доля їх сина, а вона не має юридичного права надавати згоду, оскільки не є опікуном [PERSON]. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України однією з підстав для позбавлення батьківських прав визначено ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення дітей до батьків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла 18 років і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення від виконання обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток, як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних, інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм маралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Надані по справі докази вказують про свідоме небажання відповідача належним чином виконувати батьківські обов'язки, піклуватись про дитину та займатись її вихованням. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимога позивача про позбавлення відповідача батьківських прав підлягає задоволенню, оскільки відповідає інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд покладає на відповідача судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved