Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

16 січня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення факту родинних відносин, визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. В своїй заяві позивач зазначив, що [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі сертифікату серії ПЛ № 0328966 мала право на земельну частку (пай) розміром 3,90 умовних кадастрових га, що знаходиться на території Івановоселищенської сільської ради Глобинського району Полтавської області, яке фактично прийняла [PERSON] , оскільки на момент смерті спільно проживала із спадкодавцем, але не оформила своїх спадкових прав. [INFO] [PERSON] померла. Він є спадкоємцем за законом, проте успадкувати зазначене майно не має можливості через те, що пропустив строк на прийняття спадщини, не підтверджується факт родинних відносин між ним та рідною тіткою та відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. В зв`язку з чим приватний нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Вважає, що строк ним пропущений з поважних причин, зокрема про наявність спадкового майна дізнався в кінці 2020 року. Посилаючись на викладене, позивач просив суд:- встановити факт, що він є рідним племінником померлої [INFO] [PERSON] ; - визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] , померлої [INFO] ; - визнати за ним в порядку спадкування за законом, після померлої [INFO] [PERSON] право на земельну частку (пай) площею 3,90 умовних кадастрових гектара, яка належала померлій [INFO] [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ПЛ № 0328966 зареєстрованого за № 398 від 30.12.1999 та успадковану [PERSON] . Ухвалою судді Глобинського районного суду Полтавської області від 20 січня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали. 08 лютого 2021 року позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконав вимоги. Ухвалою судді Глобинського районного суду Полтавської області від 9 лютого 2021 року справу прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 02 березня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду. Позивач в підготовче засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримував. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, але надав до суду відзив на позов в порядку ст. 178 ЦПК України, в якому просив суд в задоволені позову відмовити в повному обсязі та провести судове засідання без участі їхнього представника . Третя особа у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, надала суду письмову заяву в якій просить справу розглянути без її участі, проти задоволення позовних вимог заперечень не має. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно паспорту серії [NUMBER] , виданого Автозаводським РВ КМУ УМВС України в Полтавській області 25 червня 2002 року, [PERSON] народився [INFO] в селі Радалівка Глобинського району Полтавської області ( а.с. 6,7). Позивач [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим Радалівською сільською радою від 10 вересня 1947 року (а.с.10). Відповідно до копії посвідки про народження серії [NUMBER] , виданої 2 квітня 1980 року Радалівською с\\р ВКринківського району, [PERSON] народилася [INFO] в селі Демченки ВКринківського району Полтавської УРСР. батьками зазначені « [PERSON] та [PERSON] » (а.с. 9). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , від 08 лютого 2010 року (а.с. 8). Як вбачається з копії відновленого актового запису про народження № 167 від 10 травня 1972 року [PERSON] народилася [INFO] в селі Демченки Глобинського району Полтавської області батьками зазначені « [PERSON] та [PERSON] » ( а.с. 49). За життя [PERSON] було видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) площею 3,90 умовних кадастрових гектарарозташовану на території Івановоселищенської сільської ради Глобинського району Полтавської області серії ПЛ № 0328966, зареєстрованого за № 398 від 30.12.1999 (а.с. 11). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією актового запису про смерть №17 від 26 листопада 2002 року( а.с.53). Відповідно до довідки виданої Івановоселищенською сільською радою Глобинського району Полтавської області № 22 від 27.01.2021, [PERSON] , на день смерті [INFO] , була зареєстрована та проживала за адресою: Полтавська область, Глобинський район, село Демченки. В складі зареєстрованих членів сімї : сестра - [PERSON] [INFO] (а.с. 29). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією актового запису про смерть №6 від 24 березня 2009 року (а.с. 51). Відповідно до довідки виданої Івановоселищенською сільською радою Глобинського району Полтавської області № 23 від 27.01.2021, [PERSON] , на день смерті [INFO] , була зареєстрована та проживала за адресою: Полтавська область, Глобинський район, село Демченки та була єдиним зареєстрованим членом сім`ї (а.с. 28). Як вбачається із листа Глобинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 12 лютого 2021 року, запис акту про народження [PERSON] відсутній, так як книги реєстрації актів цивільного стану про народження за період 1919-1925 рр не збереглися (а.с. 46). Відповідно до Інформаційної довідки зі спадкового реєстру №63748549 від 01 березня 2021 року, спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заведена ( а.с. 73). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №63454935 від 05 лютого 2021 року, заповіти / спадкові договори від імені [PERSON] у Спадковому реєстрі відсутні ( а.с. 27). Відповідно до Інформаційної довідки зі спадкового реєстру №63748506 від 01 березня 2021 року, спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заведена ( а.с. 72). В теперішній час позивач бажає оформити спадкове майно, а саме: право на земельну частку (пай) площею 3,90 умовних кадастрових гектара, на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0328966 зареєстрованого за № 398 від 30.12.1999 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Остання прийняла спадщину після смерті рідної сестри [PERSON] , котра померла [INFO] , але не оформила своїх спадкових прав. Однак, приватним нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.74). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати документ. Встановлення факту родинних відносин необхідне позивачу для оформлення спадщини за законом, іншого порядку встановлення юридичного факту законом не визначено. Таким чином, дослідженими документами, фотографіями з сімейного архіву [PERSON] де чітко зображені в сімейних фото мати позивача [PERSON] ) [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , показами свідків [PERSON] та [PERSON] підтверджуються родинні зв`язки позивача [PERSON] та його рідної тітки - [PERSON] , а тому позов в частині встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню. Щодо позовної вимоги в частині визначення додаткового строку для прийняття спадщини, суд зазначає наступне. Згідно з ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з дня відкриття спадщини і протягом якого відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після померлої рідної тітки - [PERSON] . Через незнання про наявність спадкового майна, подав заяву до нотаріальної контори після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини. Щодо позовної вимоги в частині визнання за позивачем права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON] суд встановив наступне. [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується актовим записом про смерть №17 наданим Глобинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). Після смерті [PERSON] спадщину прийняла її рідна сестра [PERSON] , яка фактично вступила в управління спадковим майном, так як правовідносини по спадкуванню нерухомого майна [PERSON] виникли на час дії Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963, із змінами, внесеними до нього. Відповідно до ч. 1 ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч.1 ст. 530 названого кодексу при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Згідно пунктів 1, 2 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем прийняття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій частині дії повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Однак право власності на спадкове майно в установленому законом порядку [PERSON] не оформила. До складу спадкового майна яке залишилося після смерті [PERSON] входить земельна частка (пай) площею 3,90 ум.кад. га, яка знаходиться на території Івановоселищенської сільської ради Глобинського району Полтавської області, яка належала їй на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай)на землю серії ПЛ №0328966, зареєстрованого за №398 від 30.12.1999 (а.с 11). Поданий відповідачем Договір оренди не витребуваних земельних часток (паїв) від 17 лютого 2014 року не містить відомостей про набуття Глобинською РДА права власності на землю, а вказує на її передачу в оренду третій особі. Відповідно до ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Ч.1 ст. 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності Згідно п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу є рівними. Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», роз`яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта на право власності на землю. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Згідно п. 17 Розділу X Прикінцевих положень Земельного кодексу України 17. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до ч.2 ст.152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Як встановлено судом, [PERSON] на законних підставах набула права на земельну частку (пай), одержала сертифікат на право на земельну частку (пай), проте не провела її державну реєстрацію. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позов є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved