overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

22 грудня 2015 року ПАТ "Укрсоцбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього боргу за договором кредиту № 030.29-50/236-К від 22.08.2007 у розмірі 5 007 538 грн. 31 коп., мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем умов договору. В судове засідання представник позивача не з'явився, у поданій письмовій заяві надав згоду на заочний розгляд справи, просив задовольнити позов, а справу слухати за його відсутності. Відповідач до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи оповіщений, причин неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 22 серпня 2007 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», який змінив найменування на ПАТ «Укрсоцбанк»,та [PERSON] укладено договір кредиту № 030.29-50/236-К, відповідно до умов якого банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 118 777 доларів США, зі сплатою 12,45 % річних, з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 31 серпня 2032 року. Кредит надається на придбання цільових облігації серії Н (а.с. 13-18). За розрахунком позивача, станом на 20 листопада 2015 року заборгованість за договором кредиту № 030.29-50/236-К від 22.08.2007 становить 210 055,27 доларів США, що еквівалентно 5 007 538,31 грн., з яких заборгованість за кредитом - 112 836,07 доларів США, що еквівалентно 2 689 915,55 грн., заборгованість за відсотками - 97 219,20 доларів США, що еквівалентно 2 317 622,76 грн.(а.с.6-12). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено судом, відповідач в односторонньому порядку відмовилася від виконання зобов'язання за договором кредиту № 030.29-50/236-Квід 22.08.2007, внаслідок чого за розрахунком позивача утворилася заборгованість в розмірі210 055,27 доларів США, що підлягає стягненню з відповідача. Крім того, з відповідача належить стягнути на користь позивача 75 113 грн. 07 коп. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

22 грудня 2016 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 05 квітня 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають дитину [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між ними припинені з 28 липня 2015 року. Відповідач надає кошти на утримання сина нерегулярно і не бажає надавати їх щомісяця, вона самостійно утримує дитину, однак коштів на його утримання їй не вистачає. Відповідач працює в ТОВ "Асканія-дистрібюшен" на посаді супервайзера із заробітною платою 6 000 6 500 грн., однак достеменний розмір його заробітної плати їй невідомий, інших аліментних утримань відповідач не має. У зв'язку з чим просить стягнути на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від заробітку відповідача щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що з 05 квітня 2014 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6). Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що малолітній [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю, знаходиться на її утриманні та вихованні (а.с. 7), відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, і з урахуванням вимог ст. 182\~СК України, з відповідача на користь позивача на утримання дитини, повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову. Інших даних про матеріальний стан одержувача аліментів, а також стан здоровя дитини і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 551 гривні 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

22 грудня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 4). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, суду надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягає та просить позов задовольнити (а.с. 30). Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справу, в судове засідання не прибув, надав суду заяву, в якій позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розлянути без його участі (а.с. 31). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області, відповідний актовий запис № 217 (а.с. 11). Від сумісного життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Сторони припинили шлюбні відносини у квітні 2017 року з причин різних поглядів на життя, нерозуміння один одного. Сторони не підтримують шлюбні відносини. Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 24 січня 2019 року сторонам був наданий строк для примирення тривалістю три місяці. Однак, сторони не примирилися, позивач наполягає на розлученні, від відповідача заперечень до суду не надходило. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає збереження сім`ї сторін неможливим, позов законним, обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, на примирення не згодні, позивач наполягає на розлученні, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на це, за клопотанням позивача, суд вважає за необхідне змінити їй прізвище на " [PERSON] ".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

22 грудня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який зареєстрований з відповідачем [PERSON] \~22\~грудня 2010 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №411. Від спільного шлюбу подружжя має неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що подружнє життя з відповідачем не склалось. Сторони не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Позивач вважає, що спільне проживання і збереження сім`ї не можливе. Позивач просить розірвати шлюб, стягнути судові витрати по справі. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] до проведення судового засідання подала до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності, позов задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] до проведення судового засідання подав до суду письмову заяву, просив справу розглядати у його відсутності, позов визнає, просить задовольнити. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задовольняє і розриває шлюб між позивачем та відповідачем. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1\~ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. \~ \~ \~ \~Позивач при подачі позову до суду згідно Закону України "Про судовий збір" поніс судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн., що підтверджується документально (а.с.1). \~ \~ \~ \~З огляду на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, у відповідності до ст.ст. 141, 142 ЦПК України\~позивачу слід повернути з державного бюджету 420,40 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову та стягнути з відповідача на користь позивача 420,40 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову.\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

22 грудня 2020 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 29 квітня 2017 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого вони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя із відповідачем не склалося, стосунки погіршились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, внаслідок чого виникали сварки, що негативно впливало на атмосферу в сім`ї. Шлюбні відносини вони припинили два роки тому, з того часу спільне господарство разом не ведуть та проживають окремо. Додав, що спорів щодо поділу майна та визначення місця проживання дитини вони не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою суду від 25 січня 2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін і відкрито провадження у справі (а.с.\~10). У судове засідання сторони не з`явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає, окремо останні зазначили, що спорів з приводу поділу майна, визначення місця проживання дитини та щодо утримання дитини вони не мають (а.с. 13, 14). У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 29 квітня 2017 року, про що Виконкомом Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області складено відповідний актовий запис за №\~5 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , ця обставина визнана сторонами і не підлягає доказуванню. За час спільного проживання через\~\~взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними\~\~почуття любові один до одного,\~припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім`ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами припинені у 2018 році, з того часу спільне господарство вони разом не ведуть та проживають окремо. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, з урахуванням визнання позову відповідачем, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім`я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, на підставі ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" суд вважає за необхідне повернути позивачеві з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 420\~грн. 40 коп. (а.с.\~1), решта суми підлягає відшкодуванню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

22 грудня 2020 року позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 12 листопада 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають трьох дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею. Спільне життя із відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сім`ю. Шлюбні відносини вони припинили у червні 2019 року, з того часу спільне господарство вони разом не ведуть та проживають окремо. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою суду від 25 січня 2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін і відкрито провадження у справі (а.с.\~16). У судове засідання сторони не з`явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає (а.с. 4, 20). У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 листопада 2011 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів виконавчим комітетом Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за №\~34 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 12). [INFO] у сторін від шлюбу народилась донька [PERSON] , [INFO] народилась донька [PERSON] та [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження, наданими суду у засвідчених позивачем копіях (а.с. 9,10,11). За час спільного проживання через\~\~взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними\~\~почуття любові один до одного,\~припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім`ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами припинені у червні 2019 року, з того часу спільне господарство вони разом не ведуть та проживають окремо. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, з урахуванням визнання позову відповідачем, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім`я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, на підставі ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" суд вважає за необхідне повернути позивачеві з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 420\~грн. 40 коп. (а.с.\~1), решта суми підлягає відшкодуванню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

22 жовтня 2013 року ПАТ комерційний банк «Приватбанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що згідно договору без номеру від 21 листопада 2006 року, укладеного між банком і [PERSON], остання отримала кредит в розмірі 1000грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору він складається з заяви позичальника, Умов надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою. Відповідачка [PERSON] кредитні зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим станом на 8 жовтня 2013 року утворилася заборгованість за кредитом в сумі 8388грн.03коп., відсоткам за користування кредитом в сумі 24105грн.19коп., штрафу (фіксована сума) в розмірі 500грн., штрафу (процентна складова) в розмірі 1624грн.66коп., а всього в розмірі 34617грн.88коп. У зв'язку з цим позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідачка [PERSON] на повторний виклик в судове засідання не явилась, хоча належним чином була повідомлена про розгляд справи судом і від якої не надійшло повідомлення про причини неявки. У зв'язку з наведеним суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши представника позивача, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що 21 листопада 2006 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений договір без номеру, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 1000грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору він складається з заяви позичальника, Умов надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою (а.с.7-11). Відповідачка [PERSON] кредитні зобов'язання не виконала, у зв'язку з чим станом на 8 жовтня 2013 року утворилася заборгованість за кредитом в сумі 8388грн.03коп., відсоткам за користування кредитом в сумі 24105грн.19коп., штрафу (фіксована сума) в розмірі 500грн., штрафу (процентна складова) в розмірі 1624грн.66коп., а всього в розмірі 34617грн.88коп., що стверджується розрахунком позивача (а.с.5-6). Тому, на підставі ст.610, 611, 614 ЦК України з винної в невиконанні зобов'язання відповідачки [PERSON] слід стягнути заборгованість по погашенню кредиту станом на 8 жовтня 2013 року в розмірі 34617грн.88коп. В зв'язку з задоволенням позову з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 346грн.18коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

22 жовтня 2014 року [PERSON] звернулася до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська з позовною заявою, в якій просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дитини -- доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно до закінчення дитиною навчання. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала, що з відповідачем по справі [PERSON] вона знаходилась в зареєстрованому шлюбі. Від проживання з відповідачем у шлюбі вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Зараз донька навчається на ІІ курсі денної форми навчання в інституті міжнародних відносин Національного авіаційного університету. Донька мешкає разом з нею, вона, як мати, надає їй матеріальну допомогу по утриманню, забезпечує харчуванням, предметами першої необхідності, сплачує комунальні послуги, але не може в повному обсязі забезпечити доньку всім необхідним. Таким чином, вона має право претендувати на стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно. Оскільки ж відповідач не бажає надавати їй матеріальну допомогу на утримання дитини, то вона змушена була звернутися до суду з цією позовною заявою і наполягає на задоволенні своїх позовних вимог. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що на теперішній час офіційно працює на ВАТ "ДМЗ ім. Петровського" машиністом крана, пред'явлений позов визнає, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, в наданій суду письмовій заяві просить суд розглянути справу без її участі, зазначила, що з позовними вимогами [PERSON] повністю згодна. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, за відсутності третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги належить задовольнити повністю з наступних підстав. Сторони по справі знаходились в зареєстрованому шлюбі. Але вони припинили подружні стосунки. Від цього шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Оцінивши в сукупності всі наявні по справі докази, суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] задовольнити повністю - в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача до 30 червня 2017 року, тобто до закінчення навчання, щомісячно, оскільки в протилежному випадку це не відповідало б вимогам ст. 200 СК України. Суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] задовольнити повністю. Тому одночасно необхідно з відповідача стягнути в доход держави судовий збір, що дорівнює 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Outcome: approved