Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

31.01.2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що у нього з відповідачем був укладений кредитний договір б/н від 01.11.2012 року, за яким останній отримав кредит у розмірі 8 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Посилаючись на те, що відповідач всупереч норм закону та умов договору зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконав, станом на 31.12.2016 року наявна заборгованість в розмірі 12 865 грн. 68 коп., з якої: 8 106 грн. 76 коп.- заборгованість за кредитом; 3 571 грн. 08 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 100 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500. грн. штраф ( фіксована частина); 588 грн. 84 коп. штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини та подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити повністю, необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви відсутні. Відповідачка в судовому засіданні 06.03.2017 року позовні вимоги не визнала та пояснила, що 01.11.2012 року у « Приватбанк» нею було отримано кредит шляхом отримання картки з встановленням суми ліміту 8000 грн., які вона підписала. У подальшому вона вчасно сплачувала, а потім з її пенсії суму заборгованості стягували самостійно. Тому вважає, що її вини немає в простроченні сплати по кредиту та просила у задоволенні позову відмовити. Визнає, що тривалий час за вказаною кредиткою самостійно ніякі платежі не сплачує, так як не знає де знаходиться картка. У подальшому відповідачка звернулась до суду з відповідною письмовою заявою, в якій просила закінчити розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги не визнає. ( заява №1217 від 09.03.2017 року) Відповідно до положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Заслухав пояснення відповідача , дослідив письмові докази, суд вважає вимоги, викладені в заяві, такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач у простій письмовій формі 01.11.2012 року уклали кредитний договір, б/н, за яким остання отримала кредит у розмірі 8 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов кредитного договору позивач випустив та надав відповідачу - держателю платіжну картку "Універсальна Gold mini", на яку встановив кредитний ліміт . Вказане підтверджується Анкетою -заявою [PERSON] від 01.11.2012 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг « Приватбанком», Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку за вказаним типом картки, з якими боржник був ознайомлений в день укладення договору письмово. Згідно умов кредитування, погашення відбувається щомісячно в строк до 25 числа наступного за звітним. Відповідач суму кредиту отримала, про що вона визнала у судовому засіданні, та зобов»язання повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановленому кредитним договором, не виконала, у зв»язку з чим у останньої перед кредитором виникла заборгованість. Кредитний ліміт банком не збільшувався, що вбачається з розрахунку заборгованості по картці від 30.11.2016 року та випискою по кредитному рахунку клієнта. Станом на 30.11.2016 року, згідно розрахунку ПАТ, який відповідач не спростувала належними доказами, заборгованість становить 12 865 грн. 68 коп., з якої: 8 106 грн. 76 коп.- заборгованість за кредитом; 3 571 грн. 08 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 100 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500. грн. штраф ( фіксована частина); 588 грн. 84 коп. штраф (процентна складова). Останнє погашення відповідачем було здійснено 18.11.2016 року у розмірі 576 грн. 03 коп., що вбачається з розрахунку заборгованості від 30.11.2016 року. Після останнього погашення , відповідач в односторонньому порядку відмовилась від виконання взятих на себе зобов»язань за цим договором, які і до цього виконувала неналежно. Відповідно до п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 кредитного договору зазначено, що, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку у будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Згідно п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за Договором на вимогу банку позичальник повинен виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Встановив вказані обставини, суд вважає, що зі сторони відповідача порушені вимоги чинного законодавства, що регулює кредитні правовідносини, та вимоги кредитного договору, укладеного між сторонами. Так відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами та згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до п. 3. ч. 1. ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За вимогами до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Кредитний договір укладається у письмовій формі та до відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. ст. 1046 -1053 ЦК України. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі сплата неустойки. Штрафом є неустойка, що обчислюється від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Беручи до уваги, що з моменту укладення кредитного договору, ніхто із сторін до цього часу не заявив про намір його припинити, відповідач не надав банку письмової заяви про закриття картрахунку, та у нього у звязку з неналежним виконанням взятого на себе перед банком зобовязання утворилась заборгованість за кредитним договором, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано та він підлягає повному задоволенню. За правилами ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не бере до уваги твердження відповідача про списання заборгованості по картковому рахунку з її пенсії у примусовому порядку, так як вказане спростовується довідкою Врадіївського відділу обслуговування громадян [PERSON] об»єднаного управління ПФУ Миколаївської області №1679/05 вд 08.03.2017 року про відсутність відрахувань з пенсії по вказаному кредитному договору та випискою з банківського рахунку про рух грошових коштів. Також, на підставі вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати, сплачені позивачем при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved