Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

28.04.2017 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, у якому просила розірвати шлюб, зареєстрований 25.07.2004 року з [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області, про що було зроблено актовий запис №35. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стало те, що уклали шлюб не пізнавши один одного, між ними часто виникали непорозуміння з різних побутових причин, та зникло почуття любові і поваги, на тоеперішній час вони мешкають за однією адресою, але шлюбних відносин не підтримують, проживають як сусіди, а не подружжя. В зв'язку з цим, позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка в судове засідання надала заяву з проханням справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала (а.с.15). Відповідач в судове засідання надав заяву з проханням заслухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає (а.с.14). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про одруження І-ЖД № 118446 (а.с.7), 25.07.2004 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області, про що було зроблено актовий запис №35. Копією свідоцтва про народження серії І-ЖД №089423 від 24.05.2007 року (а.с.6) підтверджується, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами носить формальний характер, вони фактично припинили подружні стосунки, відносини не підтримують, примирення не бажають. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер і продовжується тривалий час, що призвело до втрати почуття любові та перспектив налагодження стосунків немає. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у звязку з чим, на думку суду, сім'я розпалась остаточно, тому шлюб між ними варто розірвати. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. В силу ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб, після реєстрації шлюбу відповідачка залишила прізвище "Разінкіна", тому підстав для зміни прізвища відповідачки після розірвання шлюбу, суд не вбачає. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд також вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що згідно абз.2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved