Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області з даним позовом в інтересах [PERSON] до Побєдівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що [INFO] помер [PERSON] . На момент смерті [PERSON] проживав один та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входять: земельна ділянка [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Побєдівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №149340 , кадастровий номер 4423186200:01:002:0035 ; право на земельну частку (пай) відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0131023 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом. За життя [PERSON] було складено заповіт, яким останній заповів [PERSON] вищевказане майно. В установлений законом строк позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Однак, при зверненні позивача до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Кузьменко М.С. з метою отримання свідоцтв на право на спадщину, їй було роз`яснено, що у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності спадкодавця на майно визначене в заповіті, нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтва на право на спадщину за заповітом. У зв`язку з вищевикладеними обставинами позивач позбавлена можливості реалізувати своє право на спадкове майно в позасудовому порядку та вимушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно. Представник позивача - адвокат Харченко О.М. (а.с.22), який діє в інтересах [PERSON] на підставі ордеру серії ЛГ №002259 (а.с.21), у судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити (а.с.36). Представник відповідача Побєдівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області - Леонова Т. в судове засідання не з`явилась, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала (а.с.35). Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). На момент смерті [PERSON] проживав один та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки №160, виданої 25.04.2018 року Побєдівською сільською радою Новоайдарського району Луганської області (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входять: земельна ділянка №19 розміром 12,55 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Побєдівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.12.2011 року (а.с.13) та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №149340 (а.с.14), кадастровий номер 4423186200:01:002:0035 ; та право на земельну частку (пай) відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0131023 (а.с.17) згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.12.2011 року (а.с.16). За життя [PERSON] було складено заповіт від 18.10.2016 року, яким [PERSON] заповів [PERSON] вищевказане майно (а.с.10). Заявою від 12.07.2018 року позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] (а.с.11). При зверненні позивача до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Кузьменко М.С. з метою отримання свідоцтв на право на спадщину, їй було роз`яснено, що у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності спадкодавця на майно визначене в заповіті, нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтва на право на спадщину за заповітом (а.с.19). Право власності [PERSON] , який помер [INFO] , на земельну ділянку [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 12,55 га, розташовану на території Побєдівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області, кадастровий номер 4423186200:01:002:0035 , підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.12.2011 року (а.с.13), відповідно до якого [PERSON] успадкував земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 12,55 га, розташовану на території Побєдівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області, кадастровий номер 4423186200:01:002:0035 , що належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №149340 , виданого Новоайдарською РДА Луганської області 23.09.2004 року, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №10/37 (а.с.14); а також витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером 4423186200:01:002:0035 , відповідно до якого власником зазначеної земельної ділянки є [PERSON] (а.с.15). Право власності [PERSON] , який помер [INFO] , на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Новий Айдар», місцезнаходження якого с-ще Побєда Новоайдарського району Луганської області, розміром 2,54 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.12.2011 року (а.с.13), відповідно до якого [PERSON] успадкував земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Новий Айдар», місцезнаходження якого с-ще Побєда Новоайдарського району Луганської області, розміром 2,54 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала [PERSON] відповідно до сертифікату на право на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0131023 , виданого Новоайдарською РДА Луганської області 25.03.1997 року на підставі рішення Новоайдарської РДА Луганської області від 18.02.1997 року №47, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №188 (а.с.17); а також відомостями з документації із землеустрою, що включена до Державного фонду документації із землеустрою за №524/168-19 від 14.05.2019 року, згідно з якими власником зазначеної зазначеної земельної частки (паю) є [PERSON] (а.с.30). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику у справах про спадкування". Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як «визнання права». Таким чином, судовим розглядом встановлено, що факти, викладені представником позивача в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечував, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно в судовому порядку. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 16, 328, 392, 1218, 1220, 1221, 1233, 1235, 1268, 1269 ЦК України,

Outcome: approved