Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області з даним позовом в інтересах [PERSON] до Військово - цивільної адміністрації с. Трьохізбенка, Оріхове - Донецьке, Кряківка, Лопаскине, Лобачеве про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . На момент смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] [ADDRESS] , у складі сім`ї: син - [PERSON] , невістка - [PERSON] , онук - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входить: земельна ділянка [NUMBER] площею 2,0920 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Трьохізбенської сільської ради, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛГ №037154, виданого Трьохізбенською сільською радою 20.09.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3453. За життя [PERSON] було складено заповіт, яким остання все своє майно заповіла своєму сину - позивачу [PERSON] . Позивач фактично прийняв спадщину після смерті матері, оскільки проживав разом з нею на день її смерті. Інших спадкоємців за заповітом до майна померлої [PERSON] немає. В липні 2011 року позивач звернувся до Слов`яносербської державної нотаріальної контори для оформлення спадкових прав після померлої [INFO] [PERSON] , після чого була заведена відповідна спадкова справа, однак, в зв`язку початком військових дій, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом позивач не встиг. Щодо спадкування майна померлої [INFO] [PERSON] позивач звернувся до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко В.М. Після вивчення наданих позивачем документів, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки згідно інформації зі Спадкового реєстру, 20.07.2011 року Слов`яносербською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №225/2011 до майна померлої [INFO] [PERSON] , а також згідно із Спадковим реєстром значиться заповіт від імені [PERSON] . У зв`язку з чим позивачу було запропоновано звернутися до Слов`яносербської державної нотаріальної контори, а у випадку, якщо спадкова справа залишилась на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, до суду. Надалі щодо спадкування майна померлої [INFO] [PERSON] 17.02.2020 року позивач звернувся Слов`яносербської державної нотаріальної контори. Згідно Витягу зі Спадкового реєстру, 20 липня 2011 року Слов`яносербською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №225/2011. Передавання нотаріальних документів Слов`яносербської державної нотаріальної контори не проводилося, тому вони знаходяться на території населеного пункту, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Для оформлення спадкових прав після померлої [INFO] [PERSON] позивачу було запропоновано звернутися до суду. У зв`язку з вищевикладеними обставинами позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на спадкове майно в позасудовому порядку та вимушений звернутися до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно. Представник позивача - адвокат Харченко О.М. (а.с.24), який діє в інтересах [PERSON] на підставі ордеру на надання правової допомоги серії ЛГ №002293 від 03.03.2020 року (а.с.23), у судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити (а.с.33). Представник відповідача ВЦА с. Трьохізбенка, Оріхове - Донецьке, Кряківка, Лопаскине, Лобачеве - Гайворонський В.І. в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення (а.с.32). Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого [INFO] Трьохізбенською сільською радою (а.с.12). Факт того, що позивач [PERSON] є рідним сином [PERSON] , яка померла [INFO] , підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] від 31.10.1957 року (а.с.11). На момент смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] [ADDRESS] , у складі сім`ї: син - [PERSON] , невістка - [PERSON] , онук - [PERSON] , що підтверджується копією довідки №647 від 18.02.2020 року (а.с.14). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входить: земельна ділянка [NUMBER] площею 2,0920 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Трьохізбенської сільської ради, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛГ №037154, виданого Трьохізбенською сільською радою 20.09.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3453 (а.с.20). За життя [PERSON] було складено заповіт, яким остання все своє майно заповіла своєму сину - позивачу [PERSON] (а.с.13). В липні 2011 року позивач звернувся до Слов`яносербської державної нотаріальної контори для оформлення спадкових прав після померлої [INFO] [PERSON] , після чого була заведена відповідна спадкова справа, що підтверджується копією Витягу зі спадкового реєстру №55659929 від 29.03.2019 року (а.с.15). Разом з тим, у зв`язку початком військових дій, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом позивач не встиг. Щодо спадкування майна померлої [INFO] [PERSON] позивач 29.03.2019 року звернувся до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко В.М. Після вивчення наданих позивачем документів, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.21), оскільки згідно інформації зі Спадкового реєстру, 20.07.2011 року Слов`яносербською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №225/2011 до майна померлої [INFO] [PERSON] , а також згідно із Спадковим реєстром значиться заповіт від імені [PERSON] (а.с.17). У зв`язку з чим позивачу було запропоновано звернутися до Слов`яносербської державної нотаріальної контори, а у випадку, якщо спадкова справа залишилась на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, до суду. Надалі щодо спадкування майна померлої [INFO] [PERSON] 17.02.2020 року позивач звернувся Слов`яносербської державної нотаріальної контори. Згідно Витягу зі Спадкового реєстру, 20 липня 2011 року Слов`яносербською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №225/2011. Передавання нотаріальних документів Слов`яносербської державної нотаріальної контори не проводилося, тому вони знаходяться на території населеного пункту, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Для оформлення спадкових прав після померлої [INFO] [PERSON] позивачу було запропоновано звернутися до суду (а.с.19). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику у справах про спадкування". Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як «визнання права». Таким чином, судовим розглядом встановлено, що факти, викладені представником позивача в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечував, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно в судовому порядку. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 16, 328, 392, 1218, 1220, 1221, 1233, 1235, 1268, 1269 ЦК України,

Outcome: approved