Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , що належить йому на праві особистої приватної власності, відповідно до: - 5/6 частки, на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 3-871, виданий 28.04.2018 року Четвертою дніпровською нотаріальною конторою. - 1/6 частки, на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 3-873, виданий 28.04.2018 року Четвертою дніпровською нотаріальною конторою. У вказаному домоволодінні зареєстрований [PERSON] , проте з 2015 року у ній не проживає, його речі у домоволодінні відсутні та місце його фактичного проживання йому невідоме. Посилаючись на те, що відповідач у вказаному будинку не проживає, комунальні послуги не сплачує, тому позивач просив суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] . Позивач у судове засідання не з`явився, його представник [PERSON] надав суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, справу просив слухати за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, а також відзив на позов до суду не надав, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином через офіційний веб-сайт судової влади України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , що належить йому на праві особистої приватної власності, відповідно до : - 5/6 частки, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: 3-871, виданий 28.04.2018 року Четвертою дніпровською нотаріальною конторою(а.с.9); - 1/6 частки, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: 3-873, виданий 28.04.2018 року Четвертою дніпровською нотаріальною конторою (а.с.8). Відповідач [PERSON] із 29.10.2007 року зареєстрований у даному будинку, що підтверджується відповіддю Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур управління у сфері державної реєстрації відділу обліку проживання фізичних осіб Дніпровської міської ради від 11.03.2021 року за №10/5-411 (а.с.12), однак не проживає у ньому, що підтверджується актом обстеження житлових умов про фактичне проживання (або відсутності зареєстрованих осіб) від 20.04.2021 року, складений за участю мешканців сусідніх будинків: №11 [PERSON] ; №18 [PERSON] ; №22 [PERSON] та затверджено головою квартального комітету №5 Гудковою Л.І.(а.с.13). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з п. 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ від 07.02.2014 року N 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" застосовуючи положення статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Згідно положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач не проживає у будинку більше року, у зв`язку з його реєстрацією за вказаною адресою позивач змушений нести витрати по оплаті поточних платежів з урахуванням кількості зареєстрованих осіб, тому суд вважає визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] . Також суд вважає стягнути з відповідача на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 гривень.

Outcome: approved