Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, який мотивувала тим, що РішеннямУжгородського міськрайонного суду від 17 вересня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], було розірвано, їх неповнолітній син [PERSON] [INFO], залишився проживати з матір"ю. Вказаним судовим рішенням також з відповідача стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разомз тим, на сьогоднішній день [PERSON] офіційно працює комірником в ТОВ «Оленич і К» та отримує заробітну платню в розмірі 1400 гривень, однак фактичний розмір його заробітної плати більший. На утримання сина відповідач сплачує близько 320 гривень на місяць. Ця сума є мізерною, тому весь тягар по утриманню та забезпеченню всім необхідним сина сторін лягає на плечі позивачки . Вона докладає всіх зусиль, щоб дати своїй дитині належну освіту та виховання, а також розвиває його здібності, у витратах на лікування дитини, на відпочинок та на оздоровлення чоловік також ніякої участі не приймає. [PERSON] навчається на 1 курсі ДНЗ Ужгород центр ПТО та постійно потребує нормального харчування, одягу, позивачка не здатна в повній мірі цього забезпечити, її неодноразові пропозиції домовитись про його участь в утриманні сина позивач відхилив [PERSON] . інших дітей крім [PERSON] не має, має постійне місце роботи та пристойний заробіток. На підставі наведеного , позивачка вважає встановлення аліментів в твердій грошовій сумі найбільш доцільним, зважаючи на мінливий дохід відповідача, окрім того прожитковий мінімум на дитину від 6 до 18 років становить 1286 гривень,а тому просить збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина до 1000 грн. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, просила суд такі задовільнити. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Так як, суд не має відомостей про причину неявки відповідача, то розглядає справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, що передбачено ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Заслухавши позивача, яка не заперечила проти розгляду справи за відсутності відповідача з винесенням заочного рішення , вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з таких підстав . Так, у судовому засіданні встановлено, що Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 17 вересня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], було розірвано, їх неповнолітній син [PERSON] [INFO], залишився проживати з матір"ю. Вказаним судовим рішенням також з відповідача стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, на сьогоднішній день [PERSON] офіційно працює комірником в ТОВ «Оленич і К» та отримує заробітну платню в розмірі 1400 гривень, однак фактичний розмір його заробітної плати більший. На утримання сина відповідач сплачує близько 320 гривень на місяць. Ця сума є мізерною, тому весь тягар по утриманню та забезпеченню всім необхідним сина сторін лягає на плечі позивачки . Вона докладає всіх зусиль, щоб дати своїй дитині належну освіту та виховання, а також розвиває його здібності, у витратах на лікування дитини, на відпочинок та на оздоровлення чоловік також ніякої участі не приймає. [PERSON] навчається на 1 курсі ДНЗ Ужгород центр ПТО та постійно потребує нормального харчування, одягу, позивачка не здатна в повній мірі цього забезпечити, її неодноразові пропозиції домовитись про його участь в утриманні сина позивач відхилив [PERSON] . інших дітей крім [PERSON] не має, має постійне місце роботи та пристойний заробіток. Відповідно до ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено чи збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обгрунтовують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні рішення. За змістом положень п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи вимоги ст.ст.182, 192 СК України, суд прийшов до висновку, що є всі підстави для зміни розміру аліментів, встановлених рішеннями першої інстанції. На підставі ст.ст. 180-184, 192, 194, 196 Сімейного Кодексу України , суд -

Outcome: approved