Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-06 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернулася до суду з позовом до Есманьської селищної ради Глухівського району Сумської області (далі - Відповідач) про визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її батько, [PERSON] . Вона є спадкоємицею померлого [PERSON] ..Вона має намір оформити спадок померлого батька. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, а саме, земельна частка (пай) площею 5,36 умовних кадастрових гектарів, що належала померлому згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0105579. У 2020 році вона звернулася до Глухівської районної державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно [PERSON] .. Під час звернення нотаріус оглянула представлені нею документи і виявила, що відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно померлого - сертифікат на право на земельну частку (пай). Дійсно даний сертифікат не зберігся. Відсутність оригіналу сертифіката на право на земельну частку (пай) унеможливлює видачу їй нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на майно [PERSON] . За вказаних обставин Позивач просить суд визнати за нею право власності на вищевказану земельну частку (пай). В судове засідання Позивач та її представник не з`явилися, але представником через канцелярію суду подано заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без його участі та без участі Позивача. Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, а надав заяву, в якій визнає позов повністю і просить справу розглядати за його відсутності. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи те, що Позивач позов підтримала, відповідач проти задоволення позову не заперечував, тому розгляд даної справи по суті був проведений, відповідно до статті 198 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у підготовчому судовому засіданні за правилами частини третьої статті 200 ЦПК України. Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до роз`яснень викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Крім того, згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. А у разі надходження такого клопотання суд має право вирішити спір без встановлення фактичних обставин справи, адже учасник справи відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК скористався своїм процесуальним правом. Відповідні правові висновки викладені у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду України від 21 березня 2019 року у справі № 569/1011/18-ц. Оскільки сторони, скориставшись своїм правом заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності в судове засідання не з`явилися, крім того відповідач - Есманьська селищна рада Глухівського району Сумської області надала суду заяву про визнання позову в повному обсязі, і судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову відповідачем підлягає прийняттю. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, тобто і в порядку спадкування, а тому, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved