Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

26.03.2021 року позивачі звернулись до суду з позовними вимогами, якими просять визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на: на 1/6 частку житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 4,856 га, кадастровий номер 5122055400:01:003:0585, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, масив № 2 , ділянка № [NUMBER] , цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на 1/6 частку житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] . Свої вимоги мотивують тим, що письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І. № 93/02-14 від 18.03.2021 року, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Представник позивачів в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав та просить справу розглянути за його відсутністю. Відповідачі в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви, якими позовні вимоги визнають та просять справу розглянути за їх відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Встановлено, що [PERSON] належить 1/6 частка житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 09.06.2006 року, що видане на підставі рішення Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області за № 28 від 16.05.2006 року; земельна ділянка площею 4, 856 га, кадастровий номер 5122055400:01:003:0585, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, масив № 2 , ділянка № [NUMBER] , цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту серія ОД № 020352 від 09.11.2004 року, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.04.521.00099. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 31.08.2018 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/6 частка житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] , та земельна ділянка площею 4, 856 га, кадастровий номер 5122055400:01:003:0585, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, масив № 2 , ділянка № [NUMBER] , цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 54756509 від 16.01.2019 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] - відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - чоловік [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 26.01.1959 року; - дочка [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 01.06.1964 року. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, і таким чином прийняла спадщину. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] від прийняття спадщини відмовився. Відповідно до засвідченої копії виписки з реєстру відповідно до Закону про реєстрацію народжень і смертей від 1953 року, виданої 2 червня 2020 року (Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії), [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить: - 2/6 частки житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] , із яких 1/6 частка належить спадкодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 09.06.2006 року, що видане на підставі рішення Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області за № 28 від 16.05.2006 року та 1/6 частку вона успадкувала після померлої [INFO] [PERSON] ; - земельна ділянка площею 4,856 га, кадастровий номер 5122055400:01:003:0585, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, масив № 2 , ділянка № [NUMBER] , цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку вона успадкувала після померлої [INFO] [PERSON] . Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 62537036 від 19.11.2020 року, наданої приватним нотаріусом Веліксар Т.І., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] - відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: батько [PERSON] , чоловік [PERSON] , донька [PERSON] ; син [PERSON] . Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно вимог ст. 1268, ст. 1273 Цивільного кодексу України та в строк встановлений ст. 1270 , Цивільного кодексу України, відповідачі, [PERSON] та [PERSON] відмовились від спадщини., що залишилась після померлої [INFO] [PERSON] , звернувшись до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Т. І. Веліксар із заявами про відмову від прийняття спадщини, [PERSON] на користь онука, позивача - [PERSON] , [PERSON] на користь батька, позивача - [PERSON] . В судовому засіданні встановлено, що позивачі на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем, і таким чином прийняли спадщину. Між спадкоємцями була досягнута згода щодо розподілу спадкового майна на підставі угоди, яка міститься в матеріалах справи. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І. № 93/02-14 від 18.03.2021 року, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що визнання права власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачами вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивачів на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв`язку з чим задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved