Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

27 лютого 2019 року представник Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» в особі Добропільського центру обслуговування клієнтів звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту електроенергію у сумі 1326 грн. 19 коп., та відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн.00 коп. 22 березня 2019 року по справі постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою від 17 липня 2019 року замінено первісного відповідача [PERSON] належним відповідачем [PERSON] . Позовні вимоги мотивовані тим, що енергопостачальник, Добропільський ЦОК, поставляє на об`єкт споживача електричну енергію в необхідних йому об`ємах, а споживач, в свою чергу, зобов`язаний своєчасно оплачувати одержану (спожиту) електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у термін, передбачений п.п. 19, 20 Правил користування електричною енергією для населення. ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в особі Добропільського ЦОК належним чином виконує свої зобов`язання з постачання відповідачу електроенергії, тоді як відповідач не в повному обсязі здійснює оплату за спожиту електроенергію, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, збільшивши позовні вимоги, просила стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 4884 грн. 69 коп. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Із заявою про розгляд справи у його відсутність та з повідомленням причин неявки до суду не звертався. Відзиву на позовну заяву до суду не надавав. Згідно ч. ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З врахуванням вимог ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов до наступних висновків. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 56 - 58, 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», Правилами користування електричною енергією для населення (далі - Правила), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357. Згідно абз.7 п. 2 Правил користування електричною енергією для населення, об`єкт споживача - це житловий будинок, гараж, майстерня або інша електрифікована споруда, що належить споживачу на правах власності або користування. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі - продажу квартири від 04 вересня 2006 року (а.с.64) [PERSON] є споживачем електричної енергії за адресою [ADDRESS] , на нього відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», під житлово-комунальними послугами слід розуміти - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Частиною 1 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Відповідно до ч. 5 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуга з постачання електричної енергії надається згідно з умовами договору та вимогами правил, затверджених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Пунктом 42 Правил передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Із вчинених взаємних конклюдентних дій, які полягали у підключенні до електромережі, відкритті особового рахунку та оплаті спожитої електроенергії, між сторонами склалися фактичні договірні відносини з постачання споживачу електроенергії, на умовах, передбачених Законом України " Про ринок електричної енергії" та Правилами користування електричною енергією для населення, затверджені Постановою Кабінету Міністрів від 26.07.1999 року за № 1357, у зв`язку із цим у сторін виникли взаємні права та обов`язки, які притаманні договірним. Крім того, згідно п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, споживач був зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Таким чином, між сторонами існують фактичні правовідносини з надання послуг з енергопостачання, а неукладення договору про надання послуг з електропостачання не є підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості за послуги з постачання електричної енергії. Судом встановлено, що позивач надав послуги, які відповідач отримав, але не оплатив. Згідно п. 3 ч. 1. ст. 57 цього Закону, електропостачальники мають право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів. Пункт 19 Правил передбачає, що розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Відповідно до п. 20 Правил, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до п. 27 Правил у разі несплати за спожиту електричну енергію протягом 10 днів після терміну, зазначеного у договорі чи платіжному документі, та неотримання енергопостачальником повідомлення про оплату на 20 день споживачу надсилається попередження про відключення електричної енергії. Кількість спожитої енергії має щомісяця визначатися самостійно споживачем за фактичними показаннями приладу обліку електроенергії. Вартість електроенергії визначається як добуток обсягу споживання електроенергії на тариф, що діяв у період, за який здійснюється оплата. Відповідно до п. 28 Правил, у разі відсутності у споживача коштів на оплату заборгованості він повинен звернутися до енергопостачальника із заявою про складання графіка заборгованості або відстрочення терміну оплати та надати довідки, що підтверджують його неплатоспроможність. Як встановлено під час розгляду справи відповідач не звертався до «ДТЕК Донецькобленерго» в особі Добропільського ЦОК із заявою про складання графіка погашення заборгованості, або відстрочення терміну її оплати та не надав жодної довідки, яка підтверджувала би неспроможність погашення боргу. Відповідно до п. 48 ПКЕЕН, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладу обліку; розукомплектування та пошкодження об`єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об`єктів; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов`язки. З розрахунку суми заборгованості за спожиту електроенергію абонента за адресою [ADDRESS] , за період з жовтня 2000 року по грудень 2018 рік вбачається, що борг за спожиту електроенергію складає 4884,69 грн. (а.с.20-23) Зазначений розрахунок суми заборгованості за спожиту електроенергію, суд вважає правильним. Кількість спожитих кВт електроенергії абонентом в розрахунку суми заборгованості - відповідає контрольним показникам лічильника за особистим рахунком відповідача. (а.с.10-11) Таким чином, відповідач повинен відшкодувати позивачу суму заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі 4884,69 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, тому понесені позивачем судові витрати в розмірі 1921 грн., сплата яких підтверджується доданим до матеріалів справи платіжним дорученням, слід стягнути в повному обсязі.

Outcome: approved