Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

21.05.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом, а саме: визначити частки співвласників у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,2500 га та 0,4025 га які розташовані за адресою: [ADDRESS] 1 /2 [PERSON] та [PERSON] . Та визнати за позивачкою право власності в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON] на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,2500 га та 0,4025 га які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON] . Заповіт батько не складав. Вона є єдиною спадкоємицею. 12 жовтня 2017 року, в порядку і строки передбачені законодавством, позивачка звернулась до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області - Жебрак О.В. (надалі за текстом - «Нотаріус»), з заявою про прийняття спадщини після смерті батька. На підставі заяви нотаріусом було заведено спадкову справу №7/2017. До складу спадщини, яка залишилась після смерті батька, окрім іншого майна входять дві земельні ділянки, які належать йому та [PERSON] (надалі за текстом - «Відповідачка») - його рідній сестрі на праві спільної сумісної власності, а саме земельна ділянка площею 0,2500 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; кадастровий номер: 4824280702:06:019:0016) та земельна ділянка площею 0,4025 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; кадастровий номер: 4824280702:06:019:0017), що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №607369 від 05.08.2011 р. та державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №607370 від 05.08.2011 р. Зазначені земельні ділянки були передані у спільну сумісну власність її батькові та Відповідачці, на підставі рішення VI позачергової сесії 6 скликання Кіровської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 30 грудня 2010 року №4. Розглянувши документи, надані нею для оформлення права на спадщину після смерті батька. Нотаріус повідомила позивачці, що видати свідоцтва про право на спадщину на зазначені земельні ділянки вона не може. Мотиви своєї відмови від вчинення даних нотаріальних дій Нотаріус виклала у «Листі-роз`ясненні законодавства» №125/01-16 від 10.10.2018 року. Відповідно зазначеного «Листа-роз`яснення законодавства» підставами, які унеможливлюють видачу свідоцтва про право на спадщину на зазначені земельні ділянки є те, що надані нею державні акти видані та зареєстровані на ім`я іншого співвласника - Відповідачки, а також те що в додатках до державних актів на право власності на земельні ділянки записаніспіввласники земельних ділянок без вказівки часток у спільній власності на землю. З огляду на це Нотаріус рекомендувала позивачці звернутись до компетентних органів, зокрема до суду, для вирішення вищезазначених питань. Відповідно до діючого законодавства, право власності повинно спиратися на певний титул (правовстановлюючий документ), для того, щоб бути доведеним перед іншими особами. Тому вона змушена звернутися до суду за захистом для подальшого належного оформлення прав на спадкове майно. В засідання позивачка не з`явилася. При тому її представник надав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в засідання не з`явилася. При тому подала заяву (клопотання) про розгляд справи за її відсутності в якій також зазначила, що позов визнає в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. (а.с .35) Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України суд ухвалює рішення в підготовчому засіданні. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити за відсутності сторін, що відповідає положенню частини 3 статті 211 ЦПК України. Дослідивши в підготовчому засіданні письмові докази по справі, суд находить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] у віці 70 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. (а.с. 11) Копією свідоцтва про народження підтверджується, що [PERSON] , [INFO] є дочкою померлого [PERSON] та [PERSON] . Та після одруження з [PERSON] отримала прізвище [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження. (а.с. 12,13) Відповідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯЛ №607369 та серія ЯЛ № 607370, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,2500 гектарів та земельної ділянки площею 0,4025 гектарів, які розташовані [ADDRESS] . (а.с. 14-17) Згідно копії рішення Кіровської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 30 грудня 2010 року №4 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право спільної сумісної власності на земельну ділянку" вирішино: затвердити технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право спільної сумісної власності на земельні ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в межах території Кіровської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області в межах села Стара Богданівка: [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS] , 0,2500 га та 0,4025 га. (а.с. 18-26) Відповідно копії «Листа-роз`яснення законодавства» підставами, які унеможливлюють видачу свідоцтва про право на спадщину на зазначені земельні ділянки є те, що надані позивачкою державні акти видані та зареєстровані на ім`я іншого співвласника - Відповідачки, а також те що в додатках до державних актів на право власності на земельні ділянки записні співвласники земельних ділянок без вказівки часток у спільній власності на землю. З огляду на це Нотаріус рекомендувала позивачці звернутись до компетентних органів, зокрема до суду, для вирішення вищезазначених питань. Як вбачається з наданої приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, копії спадкової справи №7/2017 до майна померлого [INFO] [PERSON] , позивачка [PERSON] , заявою повідомила, що спадщину, яка залишилася після смерті її батька, з чого б вона не складалась та де б не знаходилась, вона приймає. Крім неї є інша спадкоємиця за законом: дружина спадкодавця - [PERSON] . (а. 2 копії спадкової справи). Як вбачається з копії заяви, [PERSON] , відмовилася від належної їй частки спадкового майна, яка залишилася після смерті її чоловіка - [PERSON] , на користь доньки, [PERSON] . Також в заяві зазначено, що інших спадкоємців, передбачених ст. 1261 ЦК України, немає. Відповідно до положень ч.1ст.319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому, частиною 1 ст.355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). У відповідності до ч. 1ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Разом з тим, відповідно до ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, в даній статті встановлюється презумпція рівності часток співвласників. Крім того, згідно із положеннями ст.372 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом. Згідно з ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за №20 від 22.12.1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. У зв`язку зі смертю одного з співвласників, позивач не може реалізувати своє право на прийняття спадщини за законом через те, що нотаріус відповідно до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності без виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Після смерті одного із співвласників частка у праві спільної сумісної власності належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). У відповідності до ст.89 ЗК України, земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Таким чином, з урахуванням визнання позову відповідачкою, оскільки іншим чином, окрім звернення до суду, захистити своє набуте в порядку спадкування право власності на невизначену частку померлого співвласника не можливо, а також з метою забезпечення належної реалізації права власності співвласника у спільному сумісному майні, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Отже, враховуючи вищевикладене, частки співвласників земельних ділянок площею 0,2500 га та 0,4025 га які розташовані за адресою: [ADDRESS] , є рівними. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, в силу ст.ст. 1218; 1261; 1268 ч.ч. 1, 5; 1269 ч. 1 ЦК України позивачка успадкувала усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю [PERSON] на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті останнього. До таких успадкованих позивачем прав відноситься і право на вищезазначені земельні ділянки, які фактично були набуті спадкодавцем на законних підставах. Згідно ст. 206 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заява відповідача про визнання позову, яка подана до суду, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином на підставі вище викладеного вимоги позивачки про визнання за нею по 1/2 частині права власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки площею 0,2500 га та 0,4025 га які розташовані за адресою: [ADDRESS] , є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved