Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

16.02.2017 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій неодноразово уточнюючи позовні вимоги (в останній редакції від 26.02.2019 р.), просить усунути перешкоди у здійсненні права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , а також права користування земельною ділянкою, на якій він розташований, шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] , розташованої за адресою: [ADDRESS] , площею 0,1950 га, зареєстрованої 15.11.2013 р.; скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриття розділу), індексний номер: 9338146 від 21.12.2013 р. на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] , розташованої за адресою: [ADDRESS] , площею 0,1950 га. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що їй на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . Цей житловий будинок був отриманий нею у порядку спадкування після смерті її родичів: баби - [PERSON] та батька - [PERSON] . Житловий будинок розташований на земельній ділянці, якою вона та її спадкодавці користувалися ще з моменту набуття прав на зазначений будинок, тобто з 1967 року. Позивачка вирішила оформити права на земельну ділянку, для чого була розроблена Технічна документація щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Товариством з обмеженою відповідальністю «НТЦ Землевпорядник», інженер землевпорядник [PERSON] . При розробленні технічної документації були встановлені та погоджені межі земельної ділянки разом з користувачами (власниками) суміжних земельних ділянок, зокрема, з відповідачкою [PERSON] (земельна ділянка по [ADDRESS] , що підтверджується актом від 18.09.2013 р. Однак, зареєструвати земельну ділянку позивачка не змогла, оскільки кадастровий реєстратор встановив перетин її земельної ділянки з суміжною земельною ділянкою за кадастровим номером [NUMBER] , що підтверджується рішенням № РВ-6300237552014 від 14.02.2014 р. З викопіювання з кадастрової карти (плану), що було додано до зазначеного рішення вбачається, що земельна ділянка за кадастровим номером [NUMBER] , заходить на частину належного їй житлового будинку з надвірними будівлями, а також на земельну ділянку, якою користується позивачка. З документів, наданих 25.10.2017 р. Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області вбачається, що земельна ділянка за кадастровим номером [NUMBER] була зареєстрована 15.11.2013 р. на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розробленої 26.09.2013 р. Товариством з обмеженою відповідальністю «САБО КОНСАЛТИНГ», інженером землевпорядником [PERSON] . Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.02.2017 р. ця земельна ділянка належить [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого 19.03.2005 р. державним нотаріусом Кобзар Н.Я. Право власності на цю земельну ділянку зареєстроване 25.11.2013 р. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 9338146 від 21.12.2013 р. З листа ТОВ «НТЦ Земевласник» від 03.05.2018 р. (вих. № 147) слідує, що після отримання координат земельної ділянки по [ADDRESS] було встановлено, що перетин зареєстрованої земельної ділянки [PERSON] зі спорудою, що належить [PERSON] , складає приблизно 12 см. Згідно технічного паспорту на житловий будинок, виготовленого КП «Валківське бюро технічної інвентаризації» станом на 21.05.2013 р. цією спорудою є сарай літ. «В», 1968 року побудови. На думку позивачки, визначення у такій спосіб меж земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] є фактично передачею прав на її частину житлового будинку з надвірними будівлями, позбавлення її права користування земельною ділянкою, на якій вони розташовані та яка необхідна для їх обслуговування. Позивачка також зазначає, що не може здійснювати свої інші права землекористувача (зокрема, розробити технічну документацію, отримати кадастровий номер, зареєструвати земельну ділянку, тощо). Перевірка позовної заяви та судовий розгляд проводився за правилами ЦПК України, який діяв на час подачі позовної заяви. Ухвалою суду від 20.12.2017 р. судовий розгляд продовжено за правилами Цивільного процесуального кодексу України в редакції від 03.10.2017 року. Розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження. Сторонам роз`яснені порядок і строки виконання ними вимог цього Кодексу. Відповідач [PERSON] не подала до суду відзиву чи інших заяв по суті спору. Відповідач Головне управління Держгеокадстру у Харківській області подав до суду відзив від 28.03.2018 р., на якому просить відмовити в задоволені позову в повному обсязі. Свою позицію обґрунтовує тим, що 15.11.2013 р. [PERSON] звернулася до Відділу Держземагенства у Валківському районі з заявою про державну реєстрацію земельної ділянки та технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: с . Добропілля, [ADDRESS] . Технічна документація була розроблена ТОВ «САБО КОНСАЛТИНГ» на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] та Договору дарування земельної ділянки. 15.11.2013 року була здійснена реєстрації земельної ділянки площею 0,1950 га, земельній ділянці присвоєно кадастровий номер [NUMBER] . Вказана документація із землеустрою містить акт погодження зовнішніх меж земельної ділянки, складений 24.09.2013 року, в якому наявний підпис суміжного землекористувача [PERSON] 14.02.2014 року до Відділу Держгеокадастру у Валківському районі надійшла заява [PERSON] про державну реєстрацію земельної ділянки, яка розташована по [ADDRESS] . Технічна документація була складена 21.10.2013 року ТОВ «НТЦ Землевласник» на підставі рішення XXVIII сесії VI скликання Старомерчицької селищної ради від 29.05.2013 р. № 491. При перевірці технічної документації кадастровим реєстратором виявлена посилка, а саме: невідповідність акта прийомки-передачі межових знаків на зберігання Наказу Держкомзему України від 18.05.2010 р. № 376 та перетин із земельною ділянкою з кадастровим номером [NUMBER] . На підставі чого кадастровим реєстратором було прийнято рішення про відмову у реєстрації земельної ділянки. Вказана документація в управлінні відсутня, оскільки була повернута на доопрацювання розробнику ТОВ «НТЦ Землевласник». Отже, кадастровий реєстратор діяв відповідно до вимог законодавства України. Крім того, представник відповідача зазначив, що механізм скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі рішення суду, на сьогоднішній день, чинним законодавством не передбачено. Головне управління Держгеокадстру у Харківській області не порушувало прав позивача, а тому воно помилково притягнуто до участі у справі як співвідповідач. Відповідач державний реєстратор прав на нерухоме майно Шевченко Ольга Вікторівна подала до суду відзив (28.03.2018 р.), в якому просить відмовити в задоволені позову в повному обсязі. Відзив обґрунтовується тим, що державна реєстрація права власності на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за [PERSON] була проведена на підставі правовстановлюючих документів, а саме: договору дарування земельної ділянки № [NUMBER] від 19.03.2005 року, виданого Державним нотаріусом Кобзар Н.Я.; державного акту № [NUMBER] від 23.09.1997 року виданого Старомерчицькою селищною радою; витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-6300664952013 від 15.11.2013 р., в якому міститься вся інформація необхідна для проведення державної реєстрації права власності на дану земельну ділянку державним реєстратором. Державна реєстрація прав власності на земельну ділянку проведена згідно з чинним законодавством. Третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «НТЦ Землевласник» надала до суду пояснення від 03.05.2018 р., в яких зазначає, що ними було розроблена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд [PERSON] в [ADDRESS] , складовою частиною якої є акт встановлення та погодження меж земельної ділянки. Цей акт складений за участі в тому числі [PERSON] (власниці земельної ділянки в [ADDRESS] ) та підписаний нею. Стосовно перетину зареєстрованої земельної ділянки по [ADDRESS] з будівлею [PERSON] третя особа зазначила, що після отримання координат земельної ділянки по [ADDRESS] було встановлено, що перетин зареєстрованої земельної ділянки [PERSON] зі спорудою, що належить [PERSON] складає приблизно 12 см. Звернув увагу, що середньоквадратична похибка місцезнаходження межового знака відносно найближчих пунктів державної геодезичної мережі, геодезичних мереж згущення, міських геодезичних мереж не повинна перевищувати у селах - 0,3 м. Згідно Положення про земельно-кадастрову інвентаризацію земель населених пунктів, яке діяло на момент зйомки земельної ділянки, для забезпечення необхідної точності відображення прийнятої облікової одиниці площі похибка (гранична) точок знімального обґрунтування і межових знаків відносно найближчих пунктів державної геодезичної сітки не повинна перевищувати: у селах - 40 см. Це означає, що похибка координат визначених при кадастровій зйомці виконавцями робіт може досягати 40 см. Правом щодо подання інших заяв по суті справи в порядку, передбаченому статтею 174 Цивільного процесуального кодексу України, учасники справи не скористалися. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Сенаторов Микита Валерійович підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на викладені в позові обставини. Щодо ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. За відомостями Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області від 30.11.2016 р., місце проживання відповідача [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Повідомлення про виклик до суду, позовна заява та процесуальні документи неодноразово направлялися відповідачу [PERSON] , але нею не отримані. Крім того, у відповідності до частини 10 статті 187 Цивільного процесуального кодексу України виклик [PERSON] як відповідача у справі, здійснено через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Враховуючи, що відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про судовий розгляд справи, будь-яких клопотань та відзив на позовну заяву не подала, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку, передбаченому статтями 279,280 Цивільного процесуального кодексу України. Інші відповідачі та третя особа подали заяви про проведення судового засідання у справі за відсутності їх представників. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення Валківського районного суду Харківської області від 14.03.2013 р. Право власності на зазначений житловий будинок з надвірними будівлями зареєстроване за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.04.2013 р., що підтверджується витягом з цього реєстру від 29.04.2013 р., індексний номер витягу 3062854. Відповідно до технічного паспорту, виготовленого КП «Валківське бюро технічної інвентарізації» станом на 21.05.2013 р. до складу відповідного нерухомого майна входять такі будівлі та споруди: житловий будинок літ. А-1 (1950 року побудови), навіс з ганком літ. а (1950), сарай літ. Б (1950), сарай літ. В. (1968), сарай літ. Г (1963), навіс літ. г (1963), вбиральня літ. Д (1992), літній душ літ. Е (1992), сарай літ. Ж (1970), навіс літ. ж (1970), огорожа № 1-4 (1980, 1963). Рішенням Старомерчицької селищної ради Валківського району Харківської області XXVIII сесії VI скликання від 29.05.2013 року надано дозвіл [PERSON] розробити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку в межах населених пунктів Старомерчицької селищної ради за адресою: [ADDRESS] , орієнтована загальною площею - 0,2500 га, в т.ч. - з земель запасу житлової та громадської забудови - 0,2500 га, - для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд. 21.10.2013 р. ТОВ «НТЦ Землевласник» склало технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] . При розробленні технічної документації були встановлені та погоджені межі земельної ділянки разом з користувачами (власниками) суміжних земельних ділянок, зокрема, з відповідачкою [PERSON] (земельна ділянка по [ADDRESS] , що підтверджується актом від 18.09.2013 р. Рішенням державного кадастрового реєстратору Відділу Держземагенства у Валківському районі № РВ-6300237552014 від 14.02.2014 р. відмовлено [PERSON] у внесенні відомостей про цю земельну ділянку до Державного земельного кадастру у зв`язку з її перетином з суміжною земельною ділянкою кадастровий номер [NUMBER] . Перетин земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] зі спорудою (сарай літ. В), що належить [PERSON] становить 12 см., що підтверджується, зокрема, землевпорядною організацією (лист Товариства з обмеженою відповідальністю «НТЦ Землевласник» від 03.05.2018 р., вих. № 146). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15.11.2013 р. № НВ-6300664952013, земельна ділянка за кадастровим номером [NUMBER] зареєстрована 15.11.2013 р. відділом Держземагенства у Валківському районі. Земельна ділянка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення 02.01. - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1950 га. Підставою для державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] є технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що була складена 26.09.2013 р. Товариством з обмеженою відповідальністю «САБО КОНСАЛТИНГ». 25.11.2013 р. право власності на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за [PERSON] . Підстава виникнення права власності: договір дарування земельної ділянки, серія та номер: 275, виданий 19.03.2005 державним нотаріусом Кобзар Н.Я.; державний акт на право власності на земельну ділянку, серія та номер: [NUMBER] , виданий 23.09.1997 Старомерчицькоюселичною радою Валківського району Харківської області. Підстав внесення запису: рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриття розділу), індексний номер: 9338146 від 21.12.2013 р. (інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, від 13.02.2017 р.; № 80212075). Разом з тим, право власності [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями захищено законом. Так, згідно зі частиною 1 статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У частинах 1-3 статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Отже, державною реєстрацією земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] та реєстрацією права власності на неї порушено право власності [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями, оскільки земельна ділянка, що сформована за відповідними координатами кутів зовнішніх меж (технічна документація, що складена 26.09.2013 р. на земельну ділянку [PERSON] ), утворює перетин на 12 см. зі спорудою житлового будинку [PERSON] . Крім того, державною реєстрацією цієї земельної ділянки та реєстрацією права власності на неї порушені права [PERSON] , пов`язані з користуванням земельною ділянкою, на якій розташований її житловий будинок з надвірними будівлями. Згідно зі частиною 2 статті 120 Земельного кодексу України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Державна реєстрація земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] , що сформована за відповідними координатами кутів зовнішніх меж (технічна документація, що була складена 26.09.2013 р. на земельну ділянку [PERSON] ), перешкоджає [PERSON] реалізувати свої права землекористувача, зокрема, щодо реєстрації земельної ділянки, на якій розташований її будинок,оформлення прав на цю земельну ділянку, її приватизацію (стаття 118 Земельного кодексу України). Згідно зі статтями 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно зі статтею 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У статті 152 Земельного кодексу України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Таким чином, порушені право власності [PERSON] на житловий будинок та її права землекористувача підлягають захисту в судовому порядку шляхом усунення перешкод у здійснення цих прав. Згідно зі ст. 10 Закону України «Про Державний земельний кадастр», об`єктами Державного земельного кадастру є: землі в межах державного кордону України; землі в межах території адміністративно-територіальних одиниць; обмеження у використанні земель; земельна ділянка. Відповідно до статті 11 Закону України «Про Державний земельний кадастр», відомості про об`єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об`єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів. У статті 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України. Структура кадастрових номерів земельної ділянки визначається Кабінетом Міністрів України. Кадастрові номери земельних ділянок зазначаються у рішеннях органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування про передачу цих ділянок у власність чи користування, зміну їх цільового призначення, визначення їх грошової оцінки, про затвердження документації із землеустрою та оцінки земель щодо конкретних земельних ділянок. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Скасований кадастровий номер земельної ділянки не може бути присвоєний іншій земельній ділянці. Інформація про скасовані кадастрові номери земельних ділянок зберігається у Державному земельному кадастрі постійно. Отже, відомості про земельну ділянку за кадастровим номером [NUMBER] , що були внесені до Державного земельного кадастру, суперечать закону та перешкоджають [PERSON] реалізовувати свої права власника житлового будинку та землекористувача, а тому державна реєстрація земельної ділянки за кадастровим номером [NUMBER] підлягає скасуванню. Суд не погоджується з позицією відповідача Головного управління Держгеокадстру у Харківській області про те, що технічна документація на земельну ділянку [PERSON] була розроблена відповідно до державного акту № [NUMBER] від 23.09.1997 року виданого Старомерчицькою селищною радою та договору дарування земельної ділянки № 275 від 19.03.2005 року, виданого Державним нотаріусом Кобзар Н.Я. Зазначені державний акт та договір дарування не містять відомостей про координати кутів зовнішніх меж земельної ділянки. Зазначені документи також не містять відомостей про розташування земельної ділянки [PERSON] відносно житлового будинку та надвірних будівель [PERSON] . Координати кутів зовнішніх меж земельної ділянки [PERSON] були встановлені лише 26.09.2013 р. при складанні технічної документації на земельну ділянку, на підставі якої була проведена державна реєстрації та привласнений кадастровий номер [NUMBER] . Саме після цього утворився перетин земельної ділянки з нерухомим майном, що належить [PERSON] . Суд також не погоджується з позицією відповідача Головного управління Держгеокадстру у Харківській області про те, що механізм скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі рішення суду, на сьогоднішній день, чинним законодавством не передбачено. Згідно зі частиною 3 статті 5 Закону України «Про Державний земельний кадастр», порядок ведення Державного земельного кадастру визначається Кабінетом Міністрів України.Відповідно до підпункту 3 пункту 6 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 р. № 1051 (далі - Порядок), до повноважень державний реєстраторів Держгеокадастру та його територіальних органів належить, зокрема, скасування державної реєстрації земельних ділянок. Зазначений Порядок також передбачає механізм скасування державної реєстрації земельних ділянок. Суд критично ставиться до позиції третьої особи ТОВ «НТЦ Землевласник» про те, що перетин зі спорудою житлового будинку [PERSON] має місце в межах середньоквадратичної похибки місцезнаходження межового знака відносно найближчих пунктів державної геодезичної мережі, геодезичних мереж згущення, міських геодезичних мереж не повинна перевищувати у селах. Разом з тим, третя особа не надала відомостей щодо розміщення відповідних межових знаків, від яких треба обраховувати відповідну похибку. Більш того, зазначена похибка не вплинула на рішення державного кадастрового реєстратору Відділу Держземагенства у Валківському районі № РВ-6300237552014 від 14.02.2014 р., яким відмовлено [PERSON] у внесенні відомостей про її земельну ділянку до Державного земельного кадастру у зв`язку з її перетином з суміжною земельною ділянкою кадастровий номер [NUMBER] , що не дозволило [PERSON] реалізовувати свої права власника житлового будинку та землекористувача. З державною реєстрацією земельної ділянки за кадастровим номером [NUMBER] , нерозривно пов`язана державна реєстрація речового права на земельну ділянку за цим же кадастровим номером у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згідно зі статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», загальними засадами державної реєстрації прав є: 1) гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; 2) обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; 3) публічність державної реєстрації прав; 4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; 5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав. Відповідно до статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у Державному реєстрі прав реєструються речові права, зокрема, на земельні ділянки. У статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до статті 30 Закону України «Про Державний земельний кадастр», для державних кадастрових реєстраторів інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у зв`язку із здійсненням ними повноважень, визначених цим Законом, надається в електронній формі шляхом безпосереднього доступу до цього реєстру відповідно доЗакону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державний реєстратор речових прав на нерухоме майно під час проведення державної реєстрації речових прав на земельні ділянки має безпосередній доступ та користується відомостями з Державного земельного кадастру впорядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, при скасуванні державної реєстрації земельної ділянки, відомості про державну реєстрацію речових прав на неї не будуть мати об`єктивного, достовірногота повного характеру (тобто відповідати закону), а тому, з метою захисту порушених прав [PERSON] , рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриття розділу), індексний номер: 9338146 від 21.12.2013 р. підлягає скасуванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved