Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

28.02.2018 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту свого постійного проживання зі спадкодавцем - матір'ю [PERSON], яка померла [INFO] року, у її господарстві по [ADDRESS] На обґрунтування заявлених вимог вказав, що фактично зареєстрований в [ADDRESS]. Однак з 2005 року, з часу одруження своєї дочки, фактично залишив квартиру їй, а сам повернувся проживати до матері у селище Богородчани, оскільки матір за віком уже потребувала догляду. 21.11.2009 року мати посвідчила на його користь заповіт, а [INFO] року померла. Після смерті матері відкрилась спадщина, на яку він, як спадкоємець за заповітом має право. Спадщина ним прийнята відповідно до вимог ст.1268 ЦК України, оскільки на день смерті матері він проживав разом з нею по [ADDRESS] Проте при оформленні спадкових прав виникли труднощі, оскільки факт спільного проживання із спадкодавцем нотаріусом не приймається до уваги через те, що формально він зареєстрований за іншою адресою. В ході розгляду справи [PERSON] заявлені вимоги підтримав. Заінтересована особа - [PERSON] вимоги поданої заяви підтримала. Підтвердила, що заявник, який є її рідним братом, дійсно з 2004-2005 року постійно проживав з матір'ю у господарстві по [ADDRESS], доглядав матір до смерті і з того часу користується спадковим майном, бо продовжує проживати у батьківському будинку. Жодних спорів з приводу спадкування немає. Заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, свідків, ознайомившись із письмовими матеріалами справи, суд вважає, що факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини знайшов своє підтвердження в суді. Відповідно до глави 6 розділу ІV ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»розяснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1218, 1220, 1221, 1223, 1258 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом ст. 1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у шестимісячний термін з часу відкриття спадщини. Ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Судом встановлено, що [PERSON], померла [INFO] року, що підтверджується даними свідоцтва про її смерть, серії [NUMBER], виданого 03 грудня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Богородчанського районного управління юстиції Івано-Франківської області. [PERSON] - заявник по справі, є сином померлої [PERSON], що підтверджується матеріалами справи. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] і автомобіль. За змістом п. 3.22 розділу 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого 22 лютого 2012 року за № 282/20595, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті проживав разом із спадкодавцем. Відповідно до довідки Богородчанської селищної ради від 02.06.2010 року №146-р [PERSON], [INFO] фактично проживав спільно із матір'ю [PERSON], на час її смерті [INFO] року, по [ADDRESS] Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] також підтвердили, що [PERSON] тривалий час до дня смерті матері проживав разом з нею. Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем заявнику необхідно для оформлення прав на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON], оскільки завідувачем Богородчанської районної нотаріальної контори [PERSON] 11.03.2011 року відмовлено у оформлення спадщини і рекомендовано представити докази прийняття спадщини. [PERSON], будучи спадкоємцем після смерті чоловіка матері, на час відкриття спадщини постійно проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний термін не заявив про відмову від спадщини, а тому відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Враховуючи те, що підтвердити вказаний факт у позасудовому порядку неможливо, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити, оскільки встановлення факту матиме для заявника певні юридичні наслідки, а іншого шляху для підтвердження даного факту не визначено. На підставі наведеного,

Outcome: approved