Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

19.03.2018 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину та зміну способу їх стягнення, в якому вказала, що вона з відповідачем перебувала в шлюбі з 20.08.2005 р. Від шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 20.10.2008 р. шлюб було розірвано та стягнуто з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 300,00 грн. щомісячно починаючи стягнення з 15.08.2008 р. На теперішній час аліменти в розмірі 300,00 грн. є недостатніми для утримання дитини. Позивач вказала, що її сімейний та матеріальний стан змінився. Вона має на утриманні ще одну дитину [PERSON], [INFO]. В 2008 р. вона працювала, тепер не працює. Їхній спільний син [PERSON] потребує лікування та обстеження у лікарів. Відповідно до відповіді від 21.03.2018 р. КУ «Токмацького центру первинної медико-санітарної допомоги» Токмацької міської ради неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м.Токмак, вул.Нова, 34 знаходиться на диспансерному обліку у лікаря невролога з діагнозом: Неврозоподібний стан. Вегетосудинна дистонія. Гіперкінетичне порушення поведінки. Логоневроз з 2016 року. Дитина консультована лікарями спеціалістами обласної дитячої поліклініки у грудні 2017 року. Лікування не призначалось. У січні 2018 року отримував санаторно-курортне лікування у Молочанському багатопрофільному санаторію. Отже, дитина потребує додаткового обстеження та лікування, на що потрібні значні кошти. Позивач зазначила, що відповідач офіційно працює, але місце його роботи їй не відоме. В звязку з цим позивач просить суд збільшити розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження та стягувати з [PERSON], [INFO] на її користь на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання 21.05.2018 р. не зявилася, в своїй заяві просила суд розгляд справи провести без її участі. 21.05.2018 р. до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він вказав, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки позивачем не надано достатніх, належних та допустимих доказів, які б в сукупності свідчили про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі, виходячи з наступних підстав. Відповідач вказав, що від іншого шлюбу він має доньку [PERSON], [INFO], яка перебуває на його матеріальному утриманні. На даний час він працюю в ПАТ «Мотор Січ», його доход складає в середньому 6000 грн. на місяць. Тому доходи які він отримує є незначними. Інших заробітків чи доходів він не має. Також він не має у власності рухомого чи нерухомого майна, в тому числі автомобіля, квартири, будинку чи земельної ділянки, а лише засоби для щоденного проживання. В зв'язку з цим відповідач просив суд позов [PERSON] задовольнити частково, стягнувши з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, в частині вимоги [PERSON] про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання 21.05.2018 р. не з`явився, в своїй заяві просив суд цивільну справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги визнає частково: в частині стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття задовольнити, в частині вимоги про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, просив відмовити. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ЖС №О023231 від 11.01.2006 р. [PERSON] народився 04.01.2006 р., батько [PERSON], мати [PERSON]. Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області №2-1301 від 20.10.2008 р. розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 20 серпня 2005 року Токмацьким міським РАЦС Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис №140, стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] 300 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 15.08.2008 року до досягнення нею повноліття. З копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЖС №066192 від 29.12.2009 р. вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №104 від 17.09.2009 р. Після реєстрації розірвання шлюбу їй присвоюється прізвище [PERSON]. [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб 19.06.2010 р., після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС №079464 від 19.06.2010 р. Копією довідки №16 виданої квартальним комітетом №27 м.Токмак Запорізької області від 02.02.2018 р. підтверджується, що [PERSON] мешкає в м.Токмак вул.Нова, 34, разом з нею проживають: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO] З листа КУ «Токмацького центру первинної медико-санітарної допомоги» ТМР №240/01 від 21.03.2018 р. вбачається, що неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м.Токмак, вул.Нова, 34 знаходиться на диспансерному обліку у лікаря невролога з діагнозом: Неврозоподібний стан. Вегетосудинна дистонія. Гіперкінетичне порушення поведінки. Логоневроз з 2016 року. Дитина консультована лікарями спеціалістами обласної дитячої поліклініки у грудні 2017 року. Лікування не призначалось. У січні 2018 року отримував санаторно-курортне лікування у Молочанському багатопрофільному санаторію. Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-ЖС №157901 від 18.01.2011 р. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] Ст.180 Сімейного Кодексу України зобов'язує батьків матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частку заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліменти на підставі вимог ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Позивач [PERSON] просить суд збільшити розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження та стягувати з відповідача [PERSON] на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідає розмірам аліментів передбаченим Сімейним кодексом України. Відповідач [PERSON] має стабільний дохід, працює в ПАТ «Мотор Січ", як вбачається з його відзиву на позовну заяву. Тому доводи відповідача [PERSON], який позов визнав частково і згоден сплачувати аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, а в частині вимог [PERSON] про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, позовні вимоги не визнає, суд вважає без підставними. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Виходячи з наведеного, суд вважає, що необхідно збільшити розмір стягуваних аліментів шляхом зміни способу їх присудження та визначити розмір аліментів для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи, що позивач [PERSON] при подачі позову була звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», необхідно стягнути з відповідача [PERSON] в дохід держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved