Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

23.09.2014 року до Хмільницького міськрайонного суду надійшла вищевказана позовна заява, яка мотивована тим, що у відповідності до свідоцтва на право власності на частку в спільному майні подружжя від 05 липня 1975 року, свідоцтва про право на спадщину від 05 липня 1975 року, договору дарування частини житлового будинку від 08 грудня 1990 року, позивач по справі - [PERSON] являється власником цілого житлового будинку з відповідними господарчими будівлями, що за адресою: [ADDRESS] Згідно довідки Комунального підприємства «Хмільниккомунсервіс» від 08.09.2014 року №979, разом із позивачем в житловому будинку за вищевказаною адресою зареєстрований і відповідач по справі, який впродовж 2014 року неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за факти насилля в сім'ї відносно позивача та її доньки [PERSON]. [PERSON] була змушена виїхати з власного будинку, оскільки відповідач погрожував їй фізичною розправою, висловлювався в її адресу нецензурними словами, та всіляко принижував, внаслідок чого позивач не могла використовувати житло для власного проживання. У зв»язку із вищевикладеним [PERSON] вимушена звертатись до суду із позовною заявою про виселення, а також просить з урахуванням зменшення позовних вимог, стягнути на її користь із відповідача розмір сплаченого нею судового збору в сумі 243,60 грн.. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON], який діє на основі договору від 12.09.2014 року, позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини зазначені в позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Обставини на які посилається позивач не заперечує та додав, що з будинку позивачки в найближчі терміни виселиться. Судом встановлено, що згідно свідоцтва на право власності на частку в спільному майні подружжя від 05.07.1975 року (а.с.5), свідоцтва про право на спадщину від 05 липня 1975 року (а.с.6), договору дарування частини житлового будинку від 08 грудня 1990 року (а.с.7), позивач по справі являється власником цілого житлового будинку з відповідними господарчими будівлями, що за адресою: [ADDRESS].Відповідно до довідки Комунального підприємства «Хмільниккомунсервіс» від 08.09.2014 року №979, разом із позивачем в житловому будинку за вищевказаною адресою зареєстрований відповідач по справі - [PERSON], який являється сином позивача (а.с.4). Згідно листа начальника Хмільницького МВ Канюки В.Є. від 15.08.2014 року № 15/08-14, [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності за порушення вимог ст.ст. 172-2 ч. 1, 173-2 ч. 2 КУпАП (а.с.10), за що Хмільницьким міськрайонним судом на нього було накладено стягнення у вигляді штрафу (а.с.11,12). Статтею 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України, передбачене право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ст. 157 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Згідно ст. 116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" при вирішенні справ про виселення на підставі ст. 116 ЖК осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Оскільки, позивач по справі являється власником житлового будинку по [ADDRESS] а в результаті систематичного порушення відповідачем правил співжиття, вона не може належним чином реалізувати своє право власності на житловий будинок, тому заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. З відповідача підлягає стягненню документально підтверджена сума судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved