Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

23 липня 2019 року позивачі [PERSON] , [PERSON] , звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Білгород - Дністровський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька, просять суд: визнати, що [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] ; зобов`язати Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області виключити відомості про [PERSON] , [INFO] , як батька дитини, з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 380 складений 11.07.2019 року Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області та внести зміни до вищевказаного актового запису, вказавши батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , місце народження: с. Випасне, Білгород-Дністровського району Одеської області. Так, вимоги позивачів мотивовані тим, що з серпня 2017 року по теперішній час [PERSON] та [PERSON] проживають разом як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. Згідно рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16.10.2018 року по справі № 495/3205/18, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. [INFO] у них народилась донька [PERSON] . Разом з тим, батьком дитини був записаний відповідач - колишній чоловік позивача з підстав того, що дитина народилась до спливу 10 місяців після розірвання шлюбу та у відповідності до ч.1 с. 135 СК України «за вказівкою матері». Стверджують, що вони звернулись до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції з заявою, щоб в актовий запис, в графі батько був вказаний біологічний батько дитини - [PERSON] , але їм було відмовлено. З урахуванням вищевикладеного, вони і звернули до суду з даним позовом. 26 липня 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по справі було відкрито загальне позовне провадження та вона призначена до підготовчого судового розгляду. 04 листопада 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду підготовче провадження по справі було закрито та вона призначена до судового розгляду по сутті. В судове засідання позивачі надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити, на заочний розгляд справи згодні. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома. Третя особа в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином , причина неявки суду невідома. Зі згоди позивачів, про що свідчить заява позивачів, суд ухвалою від 16 березня 2020 року перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280 -281 ЦПК України. Суд розглядає справу за відсутність учасників справи, відповідно наданих заяв, за наявними матеріалами у справі. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що дійсно позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16.10.2018 року по цивільній справі № 495/3205/18. У вказаному рішенні зазначено, що шлюбні відносини між сторонами припинились з серпня 2016 року. Позивачі стверджують, що вони проживають разом, як чоловік та дружина /без реєстрації шлюбу/ з серпня 2017 року по теперішній час. [INFO] народилась дитина - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , про що зроблено відповідний актовий запис № 380. Батьками дитини записані - мати - [PERSON] , батько - [PERSON] . Відповідно до ст. 121 Сімейного кодексу України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Таким чином, сімейні правовідносини між батьками та дітьми виникають за умови наявності такого юридичного факту, як походження дитини від батьків, що засвідчене компетентним органом - органом ДРАЦС. Відповідно до ч. 2,3 ст. 122 СК України, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Ст. 138 Сімейного кодексу України встановлено: ч.1. жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини; ч.2. вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство; ч.3. до вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини. Згідно п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК ), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Закон наділяє матір правом на оспорювання батьківства свого чоловіка. Це право є способом спростування презумпції шлюбного батьківства матір`ю дитини. Ч. 1 ст. 138 СК України визначає право жінки, яка народила дитину у шлюбі, оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. З метою захисту інтересів дитини та реалізації її права на батьківство, закон, передбачаючи можливі наслідки задоволення такого позову у вигляді виключення запису про батька, вимагає подання іншою особою заяви про своє батьківство. Тобто основне завдання законодавця в цих правовідносинах, - забезпечити дитині наявність батька. Тобто, вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Така заява подається до суду особою, яка вважає себе батьком дитини, і суд зобов`язаний перевірити дійсні мотиви подачі такої заяви та встановити батьківство такої особи на підставі належних і допустимих доказів. До вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини. Закон припускає, що мати дитини володіє реальною інформацією про батька, а тому обмежує її в часі у подачі позову про оспорювання батьківства свого чоловіка. Така вимога закону правомірна і спрямована на забезпечення стабільності батьківського правовідношення. Тому при розгляді справ про оспорювання батьківства суди повинні враховувати положення постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". У відповідності до ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Таким чином, позивачами правомірно заявлено вимогу про визнання батьківства та дотримані вимоги чинного законодавства, окреслені саме процедурою звернення з даним видом позовних вимог та такого роду правовідносин . Як зазначено в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства чи материнства, зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п. 2.16.4 Розділу ІІ Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. З урахуванням викладених обставин, а саме того факту, що запис відповідача батьком дитини був здійснений з підстав того, що дитина народжена до спливу десяти місяців після розірвання шлюбу; прийнявши до уваги, що способом спростування презумпції шлюбного батьківства матір`ю дитини є оспорювання батьківства за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство, з урахуванням визнання позивачем [PERSON] себе біологічним батьком дитини, зачатої у шлюбі з іншим чоловіком; прийнявши до уваги той факт, що Закон припускає, що мати дитини володіє реальною інформацією про батька, а також враховуючи неподання відповідачем відзиву на позов та відсутність аргументованих заперечень з боку відповідача щодо позовних вимог, суд вважає за можливе визнати факт того, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . У зв`язку із визнанням судом вказаного факту, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька також підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved