Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьк Луганської області про стягнення грошових коштів в сумі 30652,70 грн., які належать позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Луганської області Чиркіною Т.Д. 18.06.2018 року та зареєстрованого в реєстрі за №2-424. Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30.10.2018 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON]. Він був зареєстрований та проживав на тимчасово непідконтрольній території, у сел. Ювілейний Луганської області. До червня 2014 року батько отримував пенсію за віком. Виїхати з непідконтрольної території він не мав можливості через стан здоров'я, тому з червня 2014 року він не отримував належні йому за законом пенсійні виплати. Після смерті батька позивач, як спадкоємець, оформив право на спадщину на недоотриману пенсію батька в розмірі 144502,86 грн. Задля отримання вказаних виплат позивач звернувся до УПФУ в м. Сєвєродонецьку. Відповідач виплатив йому лише частину належної спадщини, а саме - 113850,16 грн., мотивуючи це ч 1 ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно якій нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Таким чином недоотримана пенсія в сумі 30652,70 грн. залишається невиплаченою. На думку позивача вина батька відсутня, тому з метою отримання належної позивачу за законом спадщини, він звернувся з даною заявою до суду. Представник відповідача надав до суду письмовий відзив, в якому зазначено, що позовні вимоги не визнає у повному обсязі. Позивачу УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області була виплачена недоотримана пенсії його батька за період з 01.06.2015 року по 31.12.2017 року, оскільки згідно ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Порядок виплати недоотриманої пенсії у зв'язку зі смертю пенсіонера врегульовано ст. 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно якої, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті. Вказані члени сім'ї повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім'ї або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми у встановлений ч. 2 ст. 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, входить до складу спадщини. [PERSON] помер [INFO]. Пенсія [PERSON] не була затребувана протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини членами його сім'ї та увійшла до складу спадщини. Згідно п. 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, днем звернення за виплатою недоотриманої пенсії у зв'язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами. З даною заявою позивач звернувся у червні 2018 року. Враховуючи, що [PERSON] не перебував на обліку в УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області, виплата пенсії йому була припинена не з вини відповідача та пенсія за життя з 01.08.2014 року [PERSON] відповідачем нарахована не була, тобто пенсія була не отримана з вини пенсіонера. Дана правова позиція узгоджується із позицією Пенсійного фонду України, викладеною у листі від 11.12.2017 року № 39481/02-22, яким була надана відповідь на лист ГУПФУ в Луганській області від 20.11.2017 року № 13476/02-02. З огляду на вищенаведене, відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить відмовити у їх задоволенні. У судове засідання сторони, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не з'явилися. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача причини неявки суду не повідомив. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.04.2018 року [PERSON] помер [INFO]. У відповідності до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №52315744 від 18.06.2018 року, спадкодавець: [PERSON], який помер [INFO], спадкоємець: [PERSON], РНОКПП [NUMBER], отримав свідоцтво про право на спадщину №62582736, бланк ННС 974328 від 18.06.2018 року. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом серії ННС №974328 від 18.06.2018 року державний нотаріус Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Луганської області Чиркіна Т.Д. посвідчує, що на підставі ст. 1261 ЦК України спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON], який помер [INFO], є його син, [PERSON], [INFO], місце проживання якого, зареєстровано за адресою: [ADDRESS], РНОКПП [NUMBER]. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з права на одержання пенсії, яка належала спадкодавцеві, але не була ним одержана за життя, в період з 01.08.2014 року по 31.12.2017 року, в сумі 144502 грн. 86 коп. Належність спадкодавцеві зазначеного вище права на одержання пенсії підтверджується листом Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області № 8416/03-21 від 21.05.2018 року. 20.10.2018 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області з заявою про виплату недоотриманої пенсії в сумі 144502,86 грн. У відповідності до листа Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області №16645/02-21 від 11.10.2018 року звернення позивача розглянуто та повідомлено, що згідно ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Оскільки позивач звернувся до УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області за отриманням недоодержаної пенсії батька позивача у червні 2018 року, недоодержана пенсія була виплачена за період з червня 2015 року по грудень 2017 року, тобто за три роки до дня звернення. Розмір недоодержаної пенсії склав 113850,16 грн. На підставі вищезазначеного позивачу повідомлено, що недоодержана пенсія [PERSON] виплачена згідно чинного законодавства. Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім'ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім'ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім'ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зі змісту ст. 1227 ЦК України вбачається, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст ч. 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 1227 ЦК України також узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв'язку з його смертю, передаються членам його сім'ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Суд звертає увагу на те, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім'ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення ч.ч. 2 та 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв'язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Таким чином, суд дійшов висновку, що правовідносини з приводу нарахування та обліку недоотриманої пенсії померлого пенсіонера мають регулюватись спеціальною ст. 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» без урахування норм ст. 46. З огляду на викладене, та враховуючи, що у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна, яке увійшло до складу спадщини, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії ННС №974328 від 18.06.2018 року, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем витрат по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн. підтверджується копією фіскального чеку від 19.10.2018 року. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved