Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

18.05.2021 представник позивача звернувся до суду із вищевказаною заявою, яку мотивував тим, що у вказаній справі сторона позивача понесла судові витрати на правничу професійну допомогу у розмірі 3500 грн. та 1362 грн. на сплату судового збору, які просить стягнути із відповідача, відповідно до положень ст.133, 137, 141 ЦПК України. У судове засідання сторони та треті особи не з`явились, їх неявка не перешкоджає вирішенню питання про розподіл судових витрат між сторонами. Представник відповідача у своїй заяві до суду від 10.03.2021 р. просив відмовити позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу, посилаючись на те, що до позовної заяви не подано належних та допустимих документів, які б підтверджували оплату правничої допомоги, в тому числі документів, які б підтверджували перерахунок коштів адвокату. (а.с.55-57). Дослідивши матеріали заяви, суд зазначає про наступне. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як убачається із матеріалів справи, 18.05.2021 у цивільній справі №588/209/21 провадження №2/588/187/21 Тростянецьким районним судом Сумської області ухвалено рішення, яким: визнано виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міьского нотаріального округу Гораєм Олегом Станіслаоввичем 18.12.2020 та зареєстрований у реєстрі за №114957 про стягнення із [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" заборгованості у розмірі 21855,81 грн. - таким, що не підлягає виконанню. Також прийняте рішення про сягнення із ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" на користь [PERSON] у відшкодування сплаченого судового збору 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) грн. 00 коп.(а.с.106-109). На час розгляду справи докази на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не були надані. Дані докази були подані представником позивача під час подання ним заяви про розподіл судових витрат на правничу допомогу. Зважаючи на те, що під час ухвалення 18.05.2021 рішення суду, яким позов [PERSON] задоволено повністю, питання про судові витрати на правничу допомогу не було вирішено за відсутністю доказів про понесення таких витрат позивачем, суд визнає за доцільне вирішити дане питання із урахуванням наступного. Так, відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Із матеріалів, доданих до заяви про розподіл судових витрат на правничу допомогу, вбачається, що відповідно до умов договору від 09.02.2021 р., укладеного між позивачем [PERSON] та адвокатом Сумцовим Є.С., установлено, що предметом його є представництво адвокатом позивача в зв`язку з вирішенням питання, яке є предметом розгляду судом даної справи (а.с.118-119). Умовами вказаного договору із адвокатом у розділі «3» передбачено сплату відповідачем за послуги адвоката гонорару, із погодинним тарифом 500,00 грн. за 1 годину витраченого адвокатом часу, за виконання доручення передбаченого вказаним договором клієнт зобов`язується сплатити адвокату кошти у загальній сумі 3500 грн. Вищевказана сума сплаченого адвокату гонорару є співрозмірною із значенням справи для позивача та її складністю, обсягом та складністю наданих адвокатом послуг та виконаних робіт і витраченого при тому часу. Фактично при здійсненні адвокатом Сумцовим Є.С. основних дій, які виконані ним при представництві позивача і стали необхідними для виконання доручення по захисту прав позивача, витрачено 5 годин на підготовку позовної заяви та узгодження правової позиції по справі із клієнтом, 1 годину на заяву про підготовку заяви про забезпечення позову; 30 хвилин на ознайомлення із матеріалами справи; 30 хв. на підготовку заяви про розгляд справи без участі сторони позивача, що підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг №1 до Договору про надання правової допомоги від 09.02.2021. (а.с.120). Отже всього адвокатом витрачено 6 годин, за які позивачем сплачено адвокату суму гонорару у розмірі 3500 грн. (6 годин х 500 грн./за годину), що підтверджується квитанцією «Укрпошти» від 18.05.2021 (а.с.121) . За вказаних обставин суд не може у повній мірі погодитись із позицією відповідача щодо відсутності підстав для стягнення витрат на правничу допомогу. При визначенні суми витрат, які підлягають відшкодуванню на професійну правничу допомогу суд враховує, що згідно ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При цьому, під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір -обґрунтованим ( рішення у справі East/West Alliance Limited проти України», заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Таким чином суд, з урахуванням обставин справи, її складності, виконаного адвокатом обсягу роботи, беручи до уваги принцип співмірності та розумності судових витрат, суд не вбачає підстави для зменшення розміру витратна професійну правничу допомогу. Питання по відшкодування судового збору судом було вирішено при ухваленні рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved