Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

27.07.2020р. ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] в порядку суброгації 19 560,60 грн. майнової шкоди та судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що 02.11.2017р., [PERSON] , керуючи транспортним засобом SMART, н.з. [NUMBER] по вул. Горбачевського в м. Львові, здійснила зіткнення з транспортним засобом «OPEL Insignia», н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Винуватцем дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] , згідно постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 24.11.2017р. Внаслідок пригоди автомобілям було завдано механічних пошкоджень, а власникам матеріальних збитків. На момент ДТП автомобіль «OPEL Insignia» був застрахований за договором добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №014042/4600/0000263 у страховика ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА». Вказана подія була визнана страховим випадком і на підставі акту №00241461 огляду транспортного засобу, ремонтної калькуляції №00241461 від 27.11.2017р., попереднього кошторису СПД [PERSON] від 09.11.2017р., позивачем було виплачено власнику пошкодженого т/з «OPEL Insignia», н.з. [NUMBER] страхове відшкодування в розмірі 19 560,60 грн. Враховуючи те, що цивільно-правову відповідальність [PERSON] на момент вчинення ДТП не було застраховано, остання в силу ст.ст. 993, 1188 ЦК України повинна відшкодувати ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» виплачене страхове відшкодування в сумі 19 560,60 грн. З метою досудового врегулювання спору, ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» зверталось до [PERSON] з вимогою відшкодування коштів, однак безрезультатно. Провадження у справі відкрито 06.08.2020 року. 04.11.2020р. відповідач [PERSON] подала відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позову просила відмовити за безпідставністю. Свою позицію мотивує тим, що на момент ДТП, її відповідальність була застрахована згідно полісу № АМ/3950694 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 13.09.2017 року у ТзОВ «Страхове товариство «ДОМІНАНТА». Ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становила 100 000 грн. з нульовою франшизою. У скоєнні ДТП вона свою вину визнала та оплатила призначений судом штраф. Через кілька днів вона зателефонувала на гарячу лінію свого страховика та повідомила про настання пригоди, і в подальшому скерувала туди необхідний пакет документів. Відтак, оскільки її відповідальність в момент ДТП була застрахована, вважає, що вимога щодо регресного відшкодування нею страхових виплат є незаконною. 09.11.2020р. представник позивача ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» подав відповідь на відзив, в якому повністю заперечує ті обставини, на які посилається у своєму відзиві відповідач. Зокрема зазначив, що згідно Централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України з сайту https://cbd.mtsbu.ua/ від 09.11.2020 року, поліс серії АМ №3950694, на який посилається у власному відзиві відповідач, та копію якого вона додала до відзиву, на дату скоєння ДТП, а саме 02.11.2017р. був не дійсним. А факт того, що цивільно-правову відповідальність відповідача на момент вчинення ДТП не було застраховано, підтверджується витягом з Централізованої бази даних МТСБУ https://cbd.mtsbu.ua/ від 26.07.2020р. Також позивачем надано суду лист МТСБУ від 20.01.2021р., в якому підтверджується інформація про те, що поліс АМ №3950694 від 13.09.2017р. на момент ДТП не був чинним. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подавши клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов заперечила з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Крім того зазначила, що сума страхового відшкодування завищена. В результаті ДТП автомобіль «OPEL Insignia», н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] зазнав незначних ушкоджень. Дійсно на момент ДТП у неї не було з собою страхового полісу, вона лише починала керувати транспортним засобом, тому не знала як діяти в такій ситуації. Проте згодом від свого знайомого вона дізналась , що її авто було застраховане і вона повідомила СК«ДОМІНАНТА» про страховий випадок. Ні позивача, ні [PERSON] вона не повідомляла про наявність у неї страхового полісу. Заслухавши відповідача, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] 02.11.2017р. , керуючи транспортним засобом SMART, н.з. [NUMBER] по вул. Горбачевського в м. Львові, порушила правила дорожнього руху, внаслідок чого скоїла зіткнення з транспортним засобом марки «OPEL Insignia», н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , завдавши автомобілям пошкоджень, а власникам матеріальних збитків. Винуватцем ДТП визнано [PERSON] , постановою Шевченківського районного суду м. Львова по справі №466/8603/17 від 24.11.2017р. Остання змінила своє прізвище на « [PERSON] » після одруження 23.08.2019р. , що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.70). Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. (ч.2 ст. 82 ЦПК України). На момент ДТП, автомобіль марки «OPEL Insignia», н.з. [NUMBER] був застрахований за договором добровільного страхування (КАСКО) № 014042/4600/0000263 у ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» від 05.05.2017р., предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням вказаним транспортним засобом. Згідно ч.1 ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Так, на підставі заяви потерпілого [PERSON] № 00241461 від 03.11.2017р., акту № 00241461 огляду транспортного засобу від 03.11.2017р., ремонтної калькуляції № 00241461 від 27.11.2017р., попереднього кошторису СПД [PERSON] від 09.11.2017р. та страхового акту № 00241461 від 27.11.2017 року, ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» здійснило виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи в розмірі 19 560,60 грн., що стверджується платіжним дорученням № 050457 від 28.11.2017р. (а.с. 24). Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває прав кредитора в частині фактично сплаченого страхового відшкодування. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Згідно п. 26 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, а сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК. Зважаючи на викладене, особою, безпосередньо відповідальною за завданні збитки є відповідач - [PERSON] , відтак до позивача у порядку суброгації переходить право вимоги до останньої у розмірі виплаченого страхового відшкодування в сумі 19 560,60 грн. Відповідач в свою чергу обґрунтовує відмову у визнанні позовних вимог тим, що її цивільно-правова відповідальність, як власника транспортного засобу SMART, н.з. [NUMBER] , на момент скоєння ДТП була застрахована в ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА», згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АМ №3950694 від 13.09.2017р. Таким чином остання вважає, що покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності, що зазначено у ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Між тим, такі твердження відповідача не відповідають дійсності, виходячи з наступного. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 N 1961-IV. У статті 55 вказаного Закону зазначено, що з метою організації обміну інформацією про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності та контролю за його здійсненням, створюється єдина централізована база даних, яка містить відомості про чинні та припинені договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Оператором єдиної централізованої бази даних є Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ). Користування інформаційними ресурсами єдиної централізованої бази даних є вільним і загальнодоступним. Відповідно до п. 5.3. Положення про єдину централізовану базу даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, Інформація, отримана з бази даних МТСБУ, використовується з метою отримання відомостей про наявність чи відсутність договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на дату скоєння ДТП та отримання відомостей про страховика, який застрахував цивільно-правову відповідальність власника наземного транспортного засобу на дату ДТП або на дату укладення договору обов`язкового страхування. Так, згідно витягу з Централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України з сайту https://cbd.mtsbu.ua/ від 09.11.2020 року за пошуковою вкладкою «Визначення статусу полісу внутрішнього страхування за його серією та номером на задану дату», поліс серії АМ №3950694, на який посилається у відповідач [PERSON] у своєму відзиві, та копію якого вона долучила до матеріалів справи, станом на дату скоєння ДТП - 02 листопада 2017 року, був не дійсним (а.с. 85). Факт того, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення ДТП не була застрахована, стверджується також витягом з Централізованої бази даних МТСБУ сайту https://cbd.mtsbu.ua/ від 26.07.2020 року за пошуковою вкладкою «Внутрішнє страхування» та витягом з Централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України сайту https://cbd.mtsbu.ua/ від 26.07.2020 (а.с.26-27). Також, як вбачається відповіді МТСБУ на адвокатський запит, вих № 3-01-б/2143 від 20.01.2021р., поліс АМ №3950694 від 13.09.2017р., на який посилається у своєму відзиві [PERSON] , на момент скоєння ДТП не був чинним (не діяв). Зважаючи на викладене, суд вважає доведеним той факт, що цивільно-правову відповідальність відповідача [PERSON] на момент вчинення ДТП не було застраховано, а посилання останньої на не діючий на момент ДТП поліс серії АМ №3950694 від 13.09.2017р. на думку суду є способом уникнення цивільно-правової відповідальності. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, особою, безпосередньо відповідальною за завданні збитки є відповідач [PERSON] , а до позивача в порядку суброгації , згідно вимог ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» переходить право вимоги до відповідача у розмірі виплаченого страхового відшкодування в розмірі 19 560,60 грн. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог, а тому з [PERSON] в користь ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» підлягає стягненню 19 560,60 грн., в якості відшкодування шкоди, завданої ДТП. Суд не приймає до уваги посилання відповідача про те, що сума відшкодування є завищеною, оскільки доказів у заперечення розміру шкоди стороною не надано. В силу дії ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved