Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Селятинської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування, де третьою особою є [PERSON] . Просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно [PERSON] , що померла [INFO] , а саме на житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, 1918 року побудови, який знаходиться в [ADDRESS] . Також визнати за ним в порядку спадкування за законом право на спадкове майно [PERSON] , що померла [INFO] , а саме право на завершення приватизації - виготовлення технічної документації та здійснення державної реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку площею 0.2500га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована в [ADDRESS] , згідно рішення XIV сесії XXI скликання Сергіївської сільської ради від 29.03.1993 року про виділення земельних ділянок громадянам села в приватну власність і рішення № 677/25-09 від 01.10.2009 року позачергової XXV сесії V скликання Сергіївської сільської ради про внесення змін та доповнень до рішення сесії Сергіївської сільської ради від 29.03.1993 року про виділення земельних ділянок громадянам села в приватну власність та земельну ділянку площею 0.3500га, для ведення особистого селянського господарства, розташованої в [ADDRESS] , згідно рішення XIV сесії XXI скликання Сергіївської сільської ради від 29.03.1993 року про виділення земельних ділянок громадянам села в приватну власність і рішення № 677/25-09 від 01.10.2009 року позачергової XXV сесії V скликання Сергіївської сільської ради про внесення змін та доповнень до рішення сесії Сергіївської сільської ради від 29.03.1993 року про виділення земельних ділянок громадянам села в приватну власність. Свої позовні вимоги обґрунтував наступним: [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] .Позивач своєчасно, протягом шестимісячного строку, прийняв спадщину, звернувшись до нотаріуса Путильської державної нотаріальної контори Кокаревої Н.М. з відповідною заявою. Постановою нотаріуса №93/02-31 від 17.03.2021 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з тим, що ним не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на вищевказане нерухоме майно, що належить спадкодавцю. В судове засідання позивач та його представник [PERSON] не з`явилися, від останнього до суду надійшла заява про розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять суд позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, заперечень щодо позовних вимог немає. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча судом повідомлялася про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . На підставі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Сергіївської сільської ради Путильського району Чернівецької області, актовий запис за № 10. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] та складається з: житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, 1918 року побудови, який знаходиться у [ADDRESS] , вартість якого становить 68440 грн., що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок та довідкою-характеристикою № 16 від 09.02.2021р.; земельної ділянки площею 0.2500га, що передана спадкодавцю для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована в [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0.3500га для ведення особистого селянського господарства, розташованої в [ADDRESS] . Загальна вартість земельних ділянок складає 167115.00 грн., що підтверджується Звітом № 59 про експертну грошову оцінку земельних ділянок. Також судом встановлено, що спадковий житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, 1918 року побудови, який знаходиться у [ADDRESS] , відповідно до запису в погосподарської книги № 1, особовий рахунок № [NUMBER] , сторінка 49, належав спадкодавцю [PERSON] , що підтверджується Випискою із погосподарської книги № 649 від 10.06.2021 року. Земельні ділянки належали спадкодавцю [PERSON] на підставі рішення XIV сесії XXI скликання Сергіївської сільської ради від 29.03.1993 року про виділення земельних ділянок громадянам села в приватну власність та рішення № 677/25-09 від 01.10.2009 року позачергової XXV сесії V скликання Сергіївської сільської ради про внесення змін та доповнень до рішення сесії Сергіївської сільської ради від 29.03.1993 року про виділення земельних ділянок громадянам села в приватну власність. [PERSON] розпочала виготовлення технічної документації із землеустрою на вищезгадані земельні ділянки для оформлення права власності, однак процедуру оформлення права власності не завершила, так як [INFO] померла. За життя [PERSON] склала заповіт, що був посвідчений секретарем Сергіївської сільської ради Путильського району Чернівецької області 08.06.2016 року і зареєстрований в реєстрі за № 43, який не був змінений чи скасований на момент її смерті, яким усе своє майно заповіла своїй дочці, та матері позивача [PERSON] . У встановлений законом шестимісячний строк [PERSON] прийняла спадщину, однак відмовилася від спадщини на користь свого сина [PERSON] , що підтверджується заявою до державного нотаріуса Путильської державної нотаріальної контори про відмову від спадщини та матеріалами спадкової справи № 154-2020/02-14 Путильської державної нотаріальної контори. Інших спадкоємців за законом, у тому числі спадкоємців першої черги, чи за заповітом, утриманців чи осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадковому майні немає, спадщину після смерті бабусі [PERSON] позивач прийняв вчасно, у встановлений законом строк, що підтверджується довідкою виконкому Сергіївської сільської ради № 02.1-13/1478 від 08.10.2020 року. Як видно з матеріалів справи, позивачу [PERSON] постановою нотаріуса №93/02-31 від 17.03.2021 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з тим, що ним не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на вищевказане нерухоме майно, що належить спадкодавцю. Згідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подав заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При вирішенні справи судом застосовано наступні норми права. Відповідно до ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Згідно ст. 1274 ч. 2 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ст. 1275 ч. 2. ч. 3 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Положення цієї статті не застосовуються, якщо спадкоємець відмовився від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця, а також коли заповідач підпризначив іншого спадкоємця. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст. 344, ст. 382 ч. 2, ст. 392 ЦК України). Відповідно до ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: ...судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» щодо особливостей державної реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках, закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад та закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, щодо яких раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Згідно ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності та на підставі прийняття спадщини . Відповідно до статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Правовою підставою набуття права власності та права користування на землю згідно зі статтями 116, 118 ЗК України, є рішення органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. За життя [PERSON] розпочала процедуру приватизації земельних ділянок площею 0.2500га, що передана спадкодавцю для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована в [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0.3500 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої в [ADDRESS] . Вказане підтверджується копією витягу з технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), зокрема копіями кадастрового плану земельних ділянок. Загальна вартість земельних ділянок складає 167115.00 грн., що підтверджується Звітом № 59 про експертну грошову оцінку земельних ділянок. Згідно зі ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Згідно з наданих роз`яснень, правильною є практика судів, які у випадку не завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку розпочав за життя спадкодавець та не встиг закінчити, визнають за спадкоємцем таке право. За таких обставин, суд вважає, що позивач, прийнявши спадщину після смерті [PERSON] , набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали останній за життя, включно й з правом на завершення приватизації земельної ділянки. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають до задоволення. При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав.

Outcome: approved