Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа без самостійних вимог державний нотаріус [PERSON], про становлення права власності на спадщину. Позовні вимоги мотивовано тим, що 23 грудня 1996 року померла мати позивачки [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями в смт.Вилок по вул.Ференца Раковці, №54, що належав померлій на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого секретарем Вилоцької селищної ради 14.06.1990 року за реєстром №64. Спадкоємцями щодо майна померлої є позивач та його сестра [PERSON], яка спадщину не приймала та своєю заявою до нотаріальної контори підтвердила те, що спадщину приймати не бажає взагалі. Позивач вказує, що ним спадщину прийнято і він фактично вступив в управління та володіння майном спадкодавця, оскільки провів її поховання, проводив догляд за будинком та городом і продовжує робити це і надалі, однак при зверненні до Виноградівської державної нотаріальної контори із заявою про оформленням права власності на спадкове майно отримав відмову через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно (оригінал договору купівлі-продажу втрачено). За таких обставин позивач змушений звернутись до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадщину. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, згідно поданої до суду письмової заяви, просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Третя особа без самостійних вимог державний нотаріус [PERSON], належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи в судове засідання також не зявилася, тому у відповідності до ст. 169 ЦПК України справу розглянуто у її відсутність. Обстеживши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач у своїй позовній заяві, відповідачка повністю визнала позов, що не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб. У відповідності до вимог ст. ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 23 грудня 1996 року померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями в смт.Вилок по вул.Ференца Раковці, №54. Право власності на вказане спадкове майно належало померлій [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого секретарем Вилоцької селищної ради 14.06.1990 року за реєстром №64 та зареєстровано 26.06.1990 року у Виноградівському МБТІ в книзі №3 реєстровий №293, що стверджується довідкою КП «Виноградівське РБТІ» за №334 від 04.05.2016 року. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що відносини спадкування регулюються за правилами ЦК 2003 р., якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК 1963 р., у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Тому спадкування вказаної спадщини відбувалось за нормами права, які діяли на той час, а саме ст. 549 ЦК Української РСР в редакції Кодексу 1963 року. Відповідно до цієї норми права діями, що свідчили про прийняття спадщини визнавались, якщо спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. На час відкриття спадщини після смерті матері позивача, згідно довідки виконкому Вилоцької селищної ради від 13.04.2016 року за № 596, з спадкодавцем проживав її син позивач по справі [PERSON], який прийняв спадщину згідно ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Згідно довідки виконкому Вилоцької селищної ради від 12.05.2016 року за № 758, позивач організував і здійснив поховання своєї матері [PERSON], яка померла 23.12.1996 року. Спадкоємцем до спадкового майна за законом є також дочка спадкодавця - відповідачка по справі [PERSON], яка спадщину не приймала і не претендує на таку, своєю заявою до нотаріальної контори, зареєстрованою у виконкомі Вилоцької селищної ради 05.11.2015 року за реєстровим № 310, підтвердила те, що спадщину приймати не бажає взагалі. Для оформлення права власності на спадкове майно позивач звернувся до Виноградівської державної нотаріальної контори. Згідно листа-відмови завідуючої Виноградівської державної нотаріальної контори від 18.05.2016 року за № 42/01-16 видати свідоцтво про право на спадщину немає можливості оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. Оригінал договору купівлі-продажу спадкового будинку втрачено попереднім власником. Позивачем\~ в газеті «Новини Виноградівщини» від 04.06.2016 року було опубліковано оголошення про втрату договору купівлі-продажу, посвідченого секретарем Вилоцької селищної ради 14.06.1990 року за реєстром №64, що зареєстрований за [PERSON] будинок з надвірними будівлями в смт.Вилок по вул. Раковці, №54 (колишня вул. Леніна, 50/1). Згідно довідки виконкому Вилоцької селищної ради від 16.11.2015 року за №1439, рішенням виконкому Вилоцької селищної ради від 21.05.2008 року №64 проведена перенумерація житлового будинку з вул.Леніна №50, 50/1 на вул.Ф.Раковці №54. Згідно із правилами, встановленими п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженими Наказом Мін'юсту від 22.02.2012 року N 296/5, для видачі свідоцтва про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, необхідно подати правовстановлюючий документ та Витяг із Державного реєстру речових прав. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України). Відповідно до ст. 16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих позивачем доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. На підставі наведеного,

Outcome: approved