overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свою вимогу позивач обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебуває в шлюбі з 28.10.2001 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 452 . Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] і дочку [PERSON], [INFO]. Причиною звернення позивача до суду з позовом про розірвання шлюбу являється протилежність характерів з відповідачем, різні погляди на життя, що призвело до припинення подружніх відносин. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, про що свідчить розписка про отримання ним судової повістки. Суд заслухавши позивача, який не заперечує проти ухвалення заочного рішення, та дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] стверджується, що сторони у справі перебувають в шлюбі з 28.10.2001 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 452 . Від шлюбу сторони у цій справі мають дочку [PERSON], [INFO] і дочку [PERSON], [INFO] , що стверджується свідоцтвами про народження. Як встановлено у судовому засіданні позивач [PERSON] не бажає, щоб надавався строк для примирення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився і клопотання про надання терміну на примирення не подавав. За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. Після розірвання шлюбу позивачка не бажає змінювати своє прізвище "[PERSON]". Судові витрати понесені позивачкою по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. за клопотанням позивачки суд залишає за нею.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свою вимогу позивач обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебувають в шлюбі з 16.10.2004 року, який зареєстровано Пісоченською сільською Радою, про що зроблено відповідний актовий запис № 7. Від шлюбу мають дочку [PERSON],[INFO] народження та дочку [PERSON], [INFO] Причиною звернення позивача до суду з позовом про розірвання шлюбу являється протилежність характерів з відповідачем, різні погляди на життя, що призвело до припинення подружніх відносин з серпня 2013 року. Позивач [PERSON] в судове засідання подала заяву про розгляд позову без її участі та що позов вона підтримує повністю, не заперечує проти задоволення заочного рішення. . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] стверджується, що сторони у справі перебувають в шлюбі з 16.10.2004 року, який зареєстровано Пісоченською сільською Радою, про що зроблено відповідний актовий запис № 7. Як встановлено у судовому засіданні позивач подала заяву про те, що вона підтримує позов про розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явився. З позовної заяви вбачається, що сторони припинили подружні відносини і примиритись за цей час не змогли. За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. Після розірвання шлюбу позивачка бажає залишити прізвище "[PERSON]" . Судові витрати слід понесені позивачкою просить залишити за нею згідно поданої позивачкою заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позовній заяві позивачка зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 06.06.2008 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. На даний час вони припинили сімейно-шлюбні відносини в зв'язку з різними поглядами на життя та втратою почуттів любові і поваги. Прохає шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, прохає суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожного місяця до повноліття дитини,починаючи з 03.06.2014 року. Позивачка в судове засідання не з»явилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, позовні вимоги підтримує та прохає розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в шлюбі з 06.06.2008 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. На даний час сторони припинили сімейно-шлюбні відносини в зв'язку з різними поглядами на життя та втратою почуттів любові і поваги. Позивачка бажає отримувати аліменти на утримання малолітньої доньки за рішенням суду у розмірі ? частини з усіх видів заробітку ,відповідач таку допомогу в добровільному порядку не надає. Відповідно до ст. 180 СК України "батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття". Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає необхідним шлюб розірвати, після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище [PERSON]. Крім того, суд вважає необхідним стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття, починаючи з 03.06.2014 року, на користь матері дитини [PERSON]. Суд також вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 грн.60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В судове засідання позивач не з'явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся вчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов обгрунтованим. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24.09.2010 року у Маломидській сільській раді, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №4. Від подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON], 05.09.2011р.н. Батько дитини, відповідач по справі, добровільно допомоги на її утримання не надає. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивач має тверде переконання про неможливість збереження шлюбу і наполягає на його розірванні, суд вважає позов в частині розірвання шлюбу обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. На підставі ст.113 СК України суд вважає за вірне, на вимогу позивачку, після розірвання шлюбу повернути їй дошлюбне прізвище "Сорочук". Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виходячи з меж заявлених вимог, враховуючи інтереси дитини, на користь якої стягуються аліменти, суд вважає, що до стягнення з відповідача підлягають аліменти в розмірі 100 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави 214,60грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, дала пояснення, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 31.10.2009 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. В червні 2014 року вони припинили сімейно-шлюбні відносини в зв'язку з різними поглядами на життя та втратою почуттів любові і поваги. Прохає шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON], крім того прохає стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття, починаючи з 01.08.2014 року. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши сторін, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в шлюбі з 31.10.2009 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. З червня 2014 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини в зв'язку з різними поглядами на життя та втратою почуттів любові і поваги. Позивачка бажає отримувати аліменти на утримання малолітньої доньки за рішенням суду, відповідач згоден надавати щомісячну матеріальну допомогу в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно. Відповідно до ст. 180 СК України "батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття". Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає необхідним шлюб розірвати, після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище [PERSON]. Крім того, суд вважає необхідним стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття, починаючи з 01.08.2014 року на користь матері дитини [PERSON]. Суд також вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 грн.60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного сторонами 02.08.2010 року, мотивуючи свої вимоги щодо розірвання шлюбу несумісністю характерів подружж та постійними сімейними сварками, в зв"язку з чим сторони на даний час не підтримують подружніх відносин. У судовому засіданні відповідачі позов визнав, вказавши, що сторони з 2012 року подружні відносини не підтримують. Суд, вислухавши пояснення вказаної особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3,4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Отже, відповідно до ст. ст. 24,110 СК України шлюб являється вільним союзом чоловіка та жінки і кожен із подружжя вправі ставити питання про його розірвання, якщо виниклі між подружжям відносини не задовольняють інтереси тієї чи іншої сторони. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебувають в шлюбі з 02.08.2010 року, але на даний час вони фактично не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не ведуть спільне господарство та проживають окремо. Між позивачкою та відповідачем склалися відносини, які перешкоджають збереженню сім"ї, і сторони настоюють на розлученні, не бажаючи поновлювати подружні відносини. При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що сім'я сторін існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, а тому не бачить причин для відмови у задоволенні позовних вимог. З огляду на позицію відповідача, з нього на користь позивачки слід стягнути понесені останньою судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного сторонами 05.08.2011 року, під час якого у них 05.01.2012 року народилась донька [PERSON], а 04.09.2013 року - син [PERSON], мотивуючи свої вимоги щодо розірвання шлюбу несумісністю характерів подружжя, непорозуміннями щодо ведення домашнього господарства і розподілом сімейного бюджету та постійними сімейними сварками, в звязку з чим сторони на даний час не підтримують подружніх відносин. У судовому засіданні позивачка підтримала позов і викладені у позовній заяві обставини справи, вказавши, що пияцтво чоловіка, постійні сімейні сварки негативно впливають на дітей. Вона втратила почуття поваги та любові до чоловіка та категорично настоює на розлученні. Суд, вислухавши пояснення вказаної особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частинами 3,4 ст. 56 СК України\~ передбачено право кожного з подружжя\~ припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність\~ і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Отже, відповідно до ст. ст. 24,110 СК України шлюб являється вільним союзом чоловіка та жінки і кожен із подружжя вправі ставити питання про його розірвання, якщо виниклі між подружжям відносини не задовольняють інтереси тієї чи іншої сторони. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебувають в шлюбі з 05.08.2011 року, під час якого у них 05.01.2012 року народилась донька [PERSON], а 04.09.2013 року - син [PERSON], які на даний час проживають з матір"ю в с. Вільшанка, Чуднівського району, що підтверджується довідкою Вільшанської сільської ради від 27.08.2015 року № 808. Судом встановлено, що на даний час сторони фактично не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не ведуть спільне господарство та проживають окремо, між ними склалися відносини, які перешкоджають збереженню сімї, і позивачка категорично настоює на розлученні, не бажаючи поновлювати подружні відносини та втративши почуття поваги та любові до чоловіка. При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що сім'я сторін існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам позивачки, а тому не бачить причин для відмови у задоволенні позовних вимог. З огляду на позицію позивачки, після розірвання шлюбу її прізвище слід залишити шлюбне Гришко. Зважаючи на проживання з матір"ю малолітніх дітей, з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені останньою судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного сторонами 20.09.2013 року, під час якого у них 11.04.2014 року народився син [PERSON], мотивуючи свої вимоги щодо розірвання шлюбу несумісністю характерів подружжя та постійними сімейними сварками, в звязку з чим сторони на даний час не підтримують подружніх відносин. У судовому засіданні позивачка підтримала позов і викладені у позовній заяві обставини справи. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши пояснення вказаних осіб, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частинами 3,4 ст. 56 СК України\~ передбачено право кожного з подружжя\~ припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність\~ і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Отже, відповідно до ст. ст. 24,110 СК України шлюб являється вільним союзом чоловіка та жінки і кожен із подружжя вправі ставити питання про його розірвання, якщо виниклі між подружжям відносини не задовольняють інтереси тієї чи іншої сторони. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, що випливає з роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя". Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебувають в шлюбі з 20.09.2013 року, під час якого у них 11.04.2014 року народився син [PERSON]. Судом встановлено, що на даний час сторони фактично не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не ведуть спільне господарство та проживають окремо. Між позивачкою та відповідачем склалися відносини, які перешкоджають збереженню сімї, і сторони настоюють на розлученні, не бажаючи поновлювати подружні відносини При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що сім'я сторін існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, а тому не бачить причин для відмови у задоволенні позовних вимог. З огляду на позицію позивачки, судові втрати по справі слід покласти на неї, а після розірвання шлюбу її прізвище слід залишити шлюбне Трохимчук. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного сторонами 31.08.2007 року, під час якого у них 17.07.2008 року народився син [PERSON], мотивуючи свої вимоги щодо розірвання шлюбу несумісністю характерів подружжя та постійними сімейними сварками, в звязку з чим сторони на даний час не підтримують подружніх відносин. У судовому засіданні позивачка підтримала позов та викладені у позовній заяві обставини справи, вказавши, що сторони протягом п"яти років не підтримують шлюбні відносини і вона не має наміру їх поновлювати. Суд, вислухавши пояснення вказаної особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частинами 3,4 ст. 56 СК України\~ передбачено право кожного з подружжя\~ припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність\~ і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Отже, відповідно до ст. ст. 24,110 СК України шлюб являється вільним союзом чоловіка та жінки і кожен із подружжя вправі ставити питання про його розірвання, якщо виниклі між подружжям відносини не задовольняють інтереси тієї чи іншої сторони. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебувають в шлюбі з 31.08.2007 року, під час якого у них 17.07.2008 року народився син [PERSON]. Судом встановлено, що на даний час сторони фактично не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не ведуть спільне господарство, проживають окремо, між ними склалися відносини, які перешкоджають збереженню сімї, і позивачка категорично настоює на розлученні, не бажаючи поновлювати подружні відносини та втративши почуття поваги та любові до чоловіка. При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що сім'я сторін існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, а тому не бачить причин для відмови у задоволенні позовних вимог. З огляду на позицію позивачки, після розірвання шлюбу її прізвище слід залишити шлюбне Погорільчук. Зважаючи на проживання з матір"ю малолітнього сина, з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені останньою судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved