Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

15.07.2015 року [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що він разом з колишньою дружиною [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. Позивач стверджував, що після розірвання шлюбу між ними та батьками дружини [PERSON], [PERSON] склалися неприязні стосунки, в проваджені Малиновського районного суду знаходяться численні цивільні справи. Так, реалізувати своє право на володіння, користування та розпорядження спірним майном позивач не може, оскільки відповідачі перешкоджають йому, не впускаючи до спірної квартири, відібрали ключі. Домовитись про порядок володіння та користування майном добровільно відповідачі відмовляються. Враховуючи викладене, позивач просив суд : - усунути йому перешкоду у користуванні квартирою шляхом вселення у спірне майно - зобовязати відповідачів не перешкоджати йому в користуванні спірним майном Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідачі в судове засідання не з'явились, повідомлені судом про розгляд справи належним чином (телефонограма суду від 23.05.2017 року, зареєстрована в книзі телефонограм за №321) , про причини неявки суд не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи не надавали. Зясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. Вказані обставини підтверджується рішенням апеляційного суду Одеської області від 04.06.2015 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.06.2017 року. Так, вказаним рішенням встановлений факт, що спірне майно є обєктом спільної сумісної власності, набутої [PERSON] та [PERSON] за час шлюбу. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Долі належні співвласниками є ідеальними, розділ спірного майна в натурі подружжям не проводився. Як вбачається з пояснень позивача та не оспорювалось сторонами в процесі розгляду справи шлюб між Колесніченками розірваний. На час розгляду справи позивач створив нову сім ю. Між колишнім подружжям та батьками дружини [PERSON], [PERSON] склалися неприязні стосунки, в проваджені судів різних інстанцій знаходяться численні цивільні справи, що підтверджується обліковими статистичними електронними картками Малиновського районного суду м.Одеси, відомостями з ЄДРСР. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] перешкоджають позивачу в користуванні спірним майном, вселенні до квартири. Вказані обставини не оспорюються відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] Окрім того, в процесі розгляду справи позивач був допитаний як свідок про відомі йому обставини, що мають значення для справи із попередженням про кримінальну відповідальність. В своїх показаннях позивач як свідок підтвердив суду вищевикладені обставини та факт наявності спору. Можливість такого допиту прямо випливає з статей 57, 62 та 184 ЦПК України та узгоджується із Постановою Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", за якою згідно ст. 57 ЦПК України пояснення сторін, третіх осіб та їх представників, допитаних як свідків є доказом у справі. \~ Після допиту сторони як свідка, пояснення надані такою особою є належним та допустими засобом доказування, джерелом, яке досліджуться судом з метою встановлення фактів, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення. Так, за статтями 317, 318 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Усі суб'єкти права власності с рівними перед законом. Власник згідно зі статтею 319 ЦК України, володіє, користується, розпоряджаться своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно зі статтею 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена в його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. За ст. 358 ЦК України, право спільної власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначене узгоджується із способами захисту порушеного права, закріпленими ст.16 ЦК України. Враховуючи викладене, факт наявності у сторін ідеальних долей у праві спільної часткової власності (відсутність розділу майна в натурі), суд вважає вимоги позивача про вселення в квартиру та зобовязання [PERSON], [PERSON], [PERSON] не перешкоджати в користуванні спірним майном обґрунтованими та доведеними позивачем в процесі розгляду справи. Вирішуючи спір, суд однак, не погоджується із вимогами позивача до своєї доньки [PERSON] , оскільки вони не доведені позивачем в процесі розгляду справи.

Outcome: approved