Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

[PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на предмет спору Центр надання адміністративних послуг при Рахівській міській раді Закарпатської області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги мотивує тим, що йому на праві приватної власності належить, в цілій частині, житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS] . В даному житловому будинку на день звернення до суду крім нього також зареєстровані відповідачі - [PERSON] з (06.12.2006) та [PERSON] (з 12.12.2012). Відповідачі вже більше 2 років в будинку позивача не проживають, що підтверджується відповідними документами Рахівської міської ради. Зняти з реєстрації з місця проживання відповідачів [PERSON] та [PERSON] у добровільному порядку для позивача являється неможливим, оскільки вони відмовляються. У зв`язку з наведеним це змушує його, як власника даного нерухомого майна звернутися до суду за вирішенням даного спору, шляхом прийняття відповідного судового рішення. У зв`язку із реєстрацією в даний час відповідачів у належному позивачам на праві приватної власності житловому будинку, порушується його право приватної власності на саме житло, як на власність, так і на право його вільного та безперешкодного використання, володіння та розпорядження за цільовим призначенням. Відповідачі не ведуть з позивачем спільного господарства, не мають з ним спільного бюджету, витрати по утриманню житла не несуть. Просить суд винести рішення, яким визнати [PERSON] та [PERSON] , особами, які втратили право користування приміщеннями будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] без їх згоди. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, натомість остання подала до суду клопотання у якому просила розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги просять задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися. Про час день та місце судового засідання повідомлялися неодноразово, як шляхом вручення судових викликів, так і через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, про причини своєї неявки суд не повідомили. Відзиву на день розгляду справи судом не надали. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що відповідачами у встановлений законом строк відзив не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку. Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Право власності позивача, [PERSON] , на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №92634891 від 24.07.2017. У відповідності до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до даних будинкової книги, у житловому будинку, розташованому за адресою [ADDRESS] , зареєстровані також відповідачі по справі: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Закон України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" в ч. 5 ст. 3 визначає, що місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. При цьому, формальна наявність реєстрації місця проживання не є підставою для збереження права користування жилим приміщенням. Частиною 1 ст. 383 ЦК України встановлено, що власник житла має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно з ч. 1, 2 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. З наведених норм вбачається, що, по-перше, саме власник визначає коло осіб, які будуть користуватися належним йому жилим приміщенням, а по-друге, право користуванням жилим приміщенням мають члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Позивач довів, що з відповідачами договору найму житла не укладав, за місцем своєї реєстрації [PERSON] , та [PERSON] не проживають вже більше двох років, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 20.11.2018, складеного депутатом Рахівської міської ради [PERSON] та довідкою виданою Рахівською міською радою за № 4680 від 22.11.2018. Врахувавши всі зазначені обставини суд вважає, що відповідачі втратили право на користування житловим будинком, розташованим за адресою [ADDRESS] . За таких обставин суд вважає такими, що ґрунтуються на законі вимоги позивача про визнання громадян [PERSON] та [PERSON] , особами, які втратили право користування приміщеннями будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] без їх згоди та про зняття його з реєстрації місця його прописки за вищевказаною адресою. Оскільки у позовній заяві позивачем не ставилось питання щодо розподілу судових витрат, то суд вважає за необхідне залишити такі за позивачем [PERSON] .

Outcome: approved