Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

19.05.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітніх синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до повноліття дітей. Позивач обґрунтувала свої вимоги тим, що 06 серпня 2011 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. У період шлюбу народилися сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає, тому позивач змушена звернутися до суду. У судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність та просила позов задовольнити. Відповідач, повідомлений належним чином, у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність та не заперечував проти задоволення позову. Оскільки у судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, при цьому позивач та відповідач надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому суд вважає, що справу можна розглянути без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 06.08.2011 року (а.с.4). 15.04.2012 року у сторін народився син [PERSON], свідоцтво про народження серії І-ЖД № 295545 від 20.04.2012 року, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Красноокнянського районного управління юстиції Одеської області, про що 20.04.2012 року в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 42, де в графі батько зазначено -\~\~[PERSON] (а.с.7). 11.12.2014 року у сторін народився син [PERSON], свідоцтво про народження серії І-ЖД № 415755 від 17.12.2014 року, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Красноокнянському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеської області, про що 17.12.2014 року в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 283, де в графі батько зазначено -\~\~[PERSON] (а.с.8). Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання синів, які проживають разом з матірю та знаходяться на її утриманні, що підтверджується відповідними довідками, виданими Красноокнянською селищною радою Красноокнянського району Одеської області (а.с.5-6). Обов'язками батьків по вихованню та розвитку дітей, відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України, є обов'язок піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готування їх до самостійного життя. Згідно до ст.180 СК Українибатьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом. Як вбачається з матеріалів справи відповідач працює у відокремленому підрозділі «Котовська станція екстреної (швидкої) медичної допомоги» і його заробітна плата за період з листопада 2015 року по травень 2016 року склала - 10058 грн. 22 коп. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дітей і платника аліментів. Відповідно до ст. 182 ч. 2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає необхідним задовольнити позов і стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого Законом про державний бюджет України для дитини відповідного віку,починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення ними повноліття. Крім того, приймаючи до уваги, що позивач при предявленні позову була звільнена від сплати судового збору, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", на виконання вимог ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved