Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про визнання права власності у порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] помер його батько - [PERSON]. Заповіту він не складав і після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами та дві земельні ділянки. Вказану спадщину прийняла мати позивача і відповідача - [PERSON], яка постійно проживала зі спадкодавцем. [INFO] [PERSON] померла, не встигнувши оформити свої спадкові права. Сторони прийняли спадщину, оскільки подали відповідні заяви до Чорнобаївської державної нотаріальної контори. Між сторонами укладено договір про розподіл спадкового майна, однак майно, успадковане [PERSON] після смерті [PERSON], вказаним договором не охоплювалося. За таких обставин позивач звернувся до суду та просив визнати за ним право власності на нього в порядку спадкування за законом. У судове засідання сторони не з'явились. Позивач подав до суду заяву про проведення підготовчого судового засідання за його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.с. 41). Відповідач подала до суду відзив, в якому позовні вимоги визнала повністю, а справу просила розглянути за її відсутності (а.с. 42). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 29 вересня 2014 року серії [NUMBER] (а.с. 7). Згідно з довідкою Мохнацької сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 4 грудня 2017 року № 250, виданої на підставі погосподарської книги № 1 за 2011-2015 роки (особовий рахунок [NUMBER]), [PERSON] до дня смерті був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS]. В будинку проживав разом із дружиною - [PERSON] (а.с. 22). [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 24 квітня 2017 року серії [NUMBER] (а.с. 8). Відповідно до довідки Мохнацької сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 4 грудня 2017 року № 251, виданої на підставі погосподарської книги № 1 за 2016-2020 роки (особовий рахунок [NUMBER]), [PERSON] до дня смерті була зареєстрована та проживала одиноко за адресою: [ADDRESS] (а.с. 23). Факт перебування [PERSON] і [PERSON] у шлюбі також підтверджується копією свідоцтва про одруження від 12 серпня 1964 року серії [NUMBER] (а.с. 15). Позивач є сином [PERSON] і [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 31 березня 1979 року серії [NUMBER] (а.с. 16). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить: -житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]., що належав [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 16 жовтня 1993 року [NUMBER], виданого Чорнобаївською РДА Черкаської області (а.с. 9); -земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,3451 га, кадастровий номер [NUMBER], розташована за адресою: [ADDRESS]., що належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 27 листопада 2009 року серії [NUMBER] (а.с. 11); -земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,1218 га, кадастровий номер [NUMBER], розташована у с. Мохнач Чорнобаївського району Черкаської області, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 27 листопада 2009 року серії [NUMBER] (а.с. 12); Відповідно до змісту листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 28 березня 2018 року вих. № 319-01/16 (а.с. 47), що надійшов у відповідь на запит суду (а.с. 45), після смерті [PERSON] до нотаріальної контори надійшла заява [PERSON] про прийняття спадщини (а.с. 48) і заява відповідача про відмову від прийняття спадщини (а.с. 49), а також видано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 3,5179 га, розташовану на території Мохнацької сільської ради Чорнобаївського району Черкаської обалсті. Іншим листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 28 березня 2018 року вих. № 318-01/16 (а.с. 51), що надійшов у відповідь на запит суду (а.с. 44), після смерті [PERSON] до нотаріальної контори надійшли заяви відповідача і позивача про прийняття спадщини (а.с. 52 і 53 відповідно) і заява [PERSON] про відмову від прийняття спадщини (а.с. 54), а також видано свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки площею 7,0361 га, 3,6062 га і 3,5179 га, розташовані на території Мохнацької сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (а.с. 19, 21). Згідно з листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 11 січня 2018 року № 37/02-16 після смерті [PERSON] між позивачем і відповідачем укладено договір про поділ спадщини. Водночас відповідач відмовляється укладати новий договір про поділ нововиявленого спадкового майна (а.с. 31). Водночас судом встановлено, що на час розгляду справи спір між сторонами про поділ спадкового майна відсутній, відповідач позовні вимоги визнає, що підтверджується її відзивом (а.с.42). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день її смерті, тобто [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що позивач і відповідач відповідно до приписів ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Судом встановлено, що позивач і відповідач звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, однак спадкове майно, що прийняла у спадщину [PERSON] після смерті [PERSON], не поділили. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно зі ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Крім того, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З огляду на викладене, враховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв'язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений ним судовий збір у розмірі 918,16 гривень. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved