Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

1.Позиція позивача. В грудні 2019 року до провадження Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов зазначений позов, за яким позивач - Управління соціального захисту населення адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради відповідно до позовних вимог, просить: - стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , на користь держави в особі управління соціального захисту населення адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради суму надмірну виплаченої допомоги одиноким матерям у розмірі 4 960,52 грн. (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят гривень 52 копійки); - стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь управління соціального захисту населення адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради 1921 грн. 00 коп. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 копійок). В обґрунтування позовної заяви зазначає, що в період з 01.01.2019 року по 30.06.2019 року [PERSON] , перебувала на обліку в управлінні як одержувач допомоги на дітей одиноким матерям відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р. №1751. Абз. 1 п.ЗЗ Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001р. №1751 передбачено, що відповідно до статті 18'1 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми", право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини) відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Згідно з п.34 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р. №1751 допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матерям (батькам) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно технічної) та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги на підставі довідки про доходи і декларації про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. До складу сім`ї особи, що звертається за призначенням зазначеної допомоги, включаються чоловік (дружина); рідні, усиновлені та підопічні діти віком до 18 років, а також діти віком до 23 років, які навчаються за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної) та вищої освіти і не мають власних сімей незалежно від місця проживання або реєстрації; неодружені повнолітні діти, які визнані особами з інвалідністю з дитинства І та II групи або особами з інвалідністю І групи і проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв`язку з відсутністю власних доходів; жінка та чоловік, які проживають однією сім`єю, не перебувають у шлюбі, але мають спільних дітей. До складу сім`ї не включаються особи, які перебувають на повному державному утриманні (абз.2 п. 35 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р. №1751). Відповідно до п.35 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р. №1751 для призначення допомоги на дітей одиноким матерям до органу соціального захисту населення подаються такі документи: 1) заява про призначення допомоги, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики; 2) витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідка про народження, видана виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) рад, із зазначенням підстави внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, або документ про народження, виданий компетентним органом іноземної держави, в якому відсутні відомості про батька, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку; 3) копія свідоцтва про народження дитини; з 4) довідка про реєстрацію місця проживання матері та дитини. У разі неможливості одержати таку довідку допомога призначається на підставі висновку про початкову оцінку потреб дитини та сім`ї, наданого центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, із зазначенням факту проживання дитини з матір`ю. Якщо дитина навчається за межами населеного пункту, в якому проживає мати, і не перебуває на повному державному утриманні, подається довідка про реєстрацію місця проживання матері та довідка про реєстрацію місця проживання або місця перебування (навчання) дитини. Так, на підставі вищевикладеного та наданих документів, рішенням про призначення допомоги сім`ям з дітьми управління від 23.02.2017 року. Відповідачу було призначено допомогу одиноким матерям строком на шість місяців з 01.02.2017 р. по 31.07.2018 р. та рішенням від 04.08.2017 р. на період з 01.08.2017 р. по 31.01.2018 р. П. 48 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р. №1751 передбачено, що органи, що призначають і виплачують державну допомогу сім`ям з дітьми, мають право у разі потреби перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення допомоги. Органи соціального захисту населення мають право робити запити та у строк до п`яти календарних днів з дня надходження відповідного запиту безоплатно отримувати від ДФС, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування інформацію, необхідну для перевірки достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням державної допомоги сім`ям з дітьми. Для підтвердження даних про доходи (відсутність доходів) використовуються відомості ДФС з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, встановленому Мінсоцполітики та Мінфіном, (абз. 5,6 п.49 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р. №1751). Так, у результаті перевірки, проведеної відділом державних соціальних інспекторів управління 05 червня 2019 року було отримано довідку про доходи від ФОП [PERSON] від 05.06.2019 №01, з якої стало відомо, що у жовтні - грудні 2018 року Відповідачем було отримано заробітну плату у розмірі 9 920,57 грн. про що не було зазначено у декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 02.01.2019. Тобто, Відповідач навмисно приховала інформацію, яка відповідно до п.34 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р. №1751 могла вплинути на встановлення її права на дану допомогу або на розмір допомоги. Оскільки, згідно з п.34 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р. №1751 допомога на дітей одиноким матерям надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, при виявленні доходів, які не були зазначені отримувачем допомоги у деклараціях про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 02.01.2019 р. було складено акт про проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення житлових субсидій та соціальної допомоги від 05.06.2019 року, на підставі якого допомогу одиноким матерям було перераховано у період з 01.01.2019 р. по 30.06.2019 р. з урахуванням усіх доходів сім`ї. На підставі подання недостовірних даних виникла переплата допомоги на дітей одиноким матерям у розмірі 4 960,32 гривень, оскільки управлінням було нараховано та виплачено допомогу у період з 01.01.2019 р. по 30.06.2019 р. у розмірі 9 162,00 грн., а повинно було (з урахуванням усіх доходів сім`ї) нарахувати та виплатити допомогу у період з 01.01.2019 по 30.06.2019 у розмірі 4 201,68 грн. Відповідачу в телефонній розмові було повідомлено розмір переплати допомоги та про необхідність з`явитися на засідання комісії з питань погашення заборгованості по переплатах соціальної допомоги при управлінні для вирішення питання щодо погашення заборгованості. На засідання комісії Відповідач не з`явилась, суму надміру отриманої допомоги сплачувати відмовляється. 2. Позиція відповідача. Відповідач [PERSON] визнала позовні вимоги в повному обсязі, не заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. 3. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача Департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради за довіреністю Богата М.М. подала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, позов просить задовольнити, справу розглянути за своєї відсутності. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі, просила справу розглянути за її відсутності. 4. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи. 27.12.2019 року позивач Управління соціального захисту населення адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради звернулось до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовом. 27.02.2020 року від представника позивача подано клопотання про заміну сторони правонаступником. 18.03.2020 року ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 5. Фактичні обставини встановлені судом. Як встановлено судом, в період з 01.01.2019 року по 30.06.2019 року [PERSON] , [INFO] , перебувала на обліку в управлінні як одержувач допомоги на дітей одиноким матерям, що підтверджено заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсації та пільг (а.с.10-11). Як зазначено в декларації про доходи та майновий стан осіб , які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомог, з 01.07.2018 року по 01.01.2019 р. працює без оформлення, доходів не має (а.с. 12-13). Відповідно до довідки про доходи отриману Відділом державних соціальних інспекторів управління 05 червня 2019 року було - ФОП [PERSON] від 05.06.2019 року №01, у жовтні - грудні 2018 року отримано заробітну плату у розмірі 9 920,57 грн. (а.с.15). Відповідно до рішення про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 04.01.2019 року [PERSON] призначено допомогу одиноким матерям з урахуванням доходів з 01.01.2019 року по 30..06.2019 рік - 1527,00 гривень (а.с. 14). Відповідно до довідки від 05.06.2019 року виданою Фізичною особою підприємцем [PERSON] , [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) працювала у ФОП [PERSON] з 12.10.2018 року по 20.03.2019 рік на посаді продавець непродовольчих товарів за трудовим договором № 04-18 від 11.10.2019 року (а.с. 15). Відповідно до довідки від 05.06.2019 року виданою Фізичною особою підприємцем [PERSON] , [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) отримала за період роботи з 12.10.2018 рік по 20.03.2019 рік 16 784, 07 гривень (а.с. 15). Відповідно до акту про проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення житлових субсидій та соціальної допомоги від 05 червня 2019 року [PERSON] надано не вірну інформацію про доходи (а.с. 16). Відповідно до рішення про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 05.06.2019 року [PERSON] призначено допомогу одиноким матерям з урахуванням доходів з 01.01.2019 року по 30.06.2019 рік - 700,28 гривень (а.с. 17). 6. Правові норми законодавства застосовані судом. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно ст. 2 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», законодавство про державну соціальну допомогу складається з Закону України «Про прожитковий мінімум», цього Закону, інших нормативно-правових актів, що регулюють правовідносини з надання державної соціальної допомоги. У відповідності до п. 28 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям» № 250 від 24.02.2003 року, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи праці та соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року № 250 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям» (надалі Постанова № 250), контроль за правильністю призначення і виплати соціальної допомоги здійснює орган соціального захисту населення безпосередньо та через соціальних інспекторів. Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (ч. 1 ст. 1215 ЦК України). Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року N 6-91цс14, яка може враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. 7. Висновки та мотиви прийнятого рішення. Задовольняючи позовні вимоги, суд враховую визнання відповідачем факту навмисно подано недостовірні відомості про доходи, що вплинули на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру. Відповідно до чинного законодавства виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуто, згодом відпала. Одночасно п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Відповідно до п.1 Порядку повернення коштів, надміру виплачених за призначеною державною соціальною допомогою, затвердженого Наказом Міністерство праці та соціальної політики України, Міністерство фінансів України, Міністерство юстиції України від 14.12.2005 р., повернення бюджетних коштів, надміру перерахованих (виплачених) за призначеною соціальною допомогою, проводиться органами праці та соціального захисту населення у випадку: - виявлення подання громадянами свідомо фальшивих документів, документів із неправильними відомостями або приховування достовірних даних про доходи, майновий стан та інші обставини, що впливають на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру; - виявлення помилки у розрахунку розміру призначеної соціальної допомоги; - виявлення неправильних відомостей про доходи, майновий стан тощо, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, наданих юридичними особами або фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності. Відповідно до п. 2. вищевказаного Порядку у разі виявлення при перевірках достовірності та повноти інформації про доходи та майновий стан подання громадянами свідомо документів і з недостовірними відомостями органи праці та соціального захисту населення вживають такі заходи: припиняють надання соціальної допомоги з місяця виявлення порушення і позбавляють права на призначення державної соціальної допомоги на наступний термін; визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення, залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють рекомендованим листом одержувача допомоги про припинення надання соціальної допомоги, обсяги надміру виплачених коштів та строки їх повернення, але не менше місяця з дня отримання повідомлення. Матеріали справи свідчать про те, що позивачем доведено факт зміни обставин, що впливають на виплату допомоги. Отже, позивачем доведено недобросовісність відповідачки в отриманні державної соціальної допомоги як одержувач допомоги на дітей одиноким матерям відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», в результаті чого їй були надміру виплачені кошти в сумі 4 960,32 гривень, які до теперішнього часу не повернуто позивачу, незважаючи на направлене відповідачці повідомлення з вимогою про відшкодування бюджетних коштів. Сума надміру виплачених коштів державної допомоги відповідачкою на час подачі позову не відшкодована. 8. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, на користь позивача підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в розмірі 960,50 грн, інші 50 відсотків підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved