Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

30 січня 2015 року, позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з [PERSON], [INFO] на її користь аліменти на утримання дитини, [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 20.10.2007 року вступила до шлюбу з [PERSON], з яким прожили разом до 24.12.2013 року, коли шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач коштів на утримання дитини не надає, не приймає участі в її вихованні. Відповідач працює молодшим приймальником товару в ВАТ «АТБ - маркет». Позивачка у судове засідання не з'явилась, про час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до наданої заяви позов підтримала, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до наданої заяви позов визнав, просив розглянути справу за його відсутності. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 жовтня 2007 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб в Коханівській сільській раді Токмацького району Запорізької області, актовий запис № 04, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20 жовтня 2007 року. Згідно рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 24 грудня 2013 року справа № 328/4477/13-ц, шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 20 жовтня 2007 року Коханівською сільською радою Токмацького району Запорізької області, актовий запис № 04, розірвано. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 18 березня 2008 року, актовий запис № 85, відповідно до якого батьком є [PERSON] - відповідач у справі. Дитина, [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю, [PERSON], за адресою: [ADDRESS], та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Коханівської сільської ради Токмацького району Запорізької області № 25/2 від 23 січня 2015 року. Позивачка, враховуючи її майновий стан, не може повністю забезпечити та задовольнити потреби дитини, забезпечити їй повноцінне харчування, купівлю необхідного дитячого одягу та взуття та інші життєво необхідні потреби. Відповідач ухиляється від утримання дитини, ніякої матеріальної допомоги добровільно не надає, не приймає ніякої участі у вихованні дитини. Статтею 51 Конституції України передбачено обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Крім того, в ст. 180 СК України зазначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач, аліментів нікому не сплачує, стягнення по виконавчим документам не проводяться, інших дітей та непрацездатних осіб немає, не страждає тяжкими або хронічними захворюваннями. У відповідності до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною згідно з Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. N 789-XII), дитина враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, при визначенні частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, суд враховує також матеріальне становище дитини, але визначає її розмір таким чином, щоб це не впливало на стан здоров'я та загальний матеріальний стан відповідача. При визначенні суми аліментів, що будуть стягуватися, судом враховується те, що відповідач є особою працездатного віку, працює, не має інших утриманців, аліментів нікому не сплачує і те, що відповідач погоджується сплачувати аліменти на утримання дитини, а тому суд вважає, що аліменти на утримання дитини повинні стягуватися в розмірі 1/4 частки від усіх доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Згідно ст. 367 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач звільняється від сплати судового збору, то з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved