Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до Великомихайлівського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON], третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів та просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його сина - [PERSON], [INFO], уродженця села Наливайкове Великомихайлівського району Одеської області; збільшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON], [INFO], РНОКПП - [NUMBER], на її - [PERSON], [INFO], РНОКПП - [NUMBER], користь на утримання сина - [PERSON], [INFO], з 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] року, до 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] року. Ухвалою судді Великомихайлівського районного суду Одеської області від 16 квітня 2018 року відкрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 14 травня 2018 року закрито підготовче провадження у зазначеній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 27 червня 2018 року зупинено провадження у справі у зв'язку з наданням доручення Куп'янському міськрайонному суду Харківської області про допит відповідача [PERSON] Ухвалою суду від 18 вересня 2018 року відновлено провадження у вищезазначеній справі та призначено справу до розгляду на 09.10.2018 року, виклик відповідача здійснено шляхом надання оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, так і на судове засідання, призначене на 27.11.2018 року, відповідач викликався шляхом надання оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. В обґрунтування позову зазначила, що вона з 11 вересня 2004 року перебувала у шлюбі з [PERSON], який рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 21 липня 2014 року розірвано. За час спільного проживання із відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO]. З листопада 2012 року вона з сином проживає окремо від відповідача, син перебуває на її утриманні. Відповідач вихованням сина з 2012 року не займається: не цікавиться станом його здоров'я, умовами життя, не піклується про його фізичний, духовний розвиток дитини, його підготовку до самостійного життя, не спілкується з сином, не дбав та не дбає про його нормальне самоусвідомлення, не сприяв і не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умови для отримання сином освіти. Згідно рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 07.10.2013 року з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 17.07.2013 року і до досягнення ним повноліття, тобто до [INFO] року. Вважає, що даний розмір аліментів є замалим та враховуючи розмір прожиткового мінімуму, просить збільшити розмір стягуваних з [PERSON] аліментів з 1/4 частини на 1/3 частини всіх його видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 17.07.2013 року і до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] року. Крім того, просить позбавити відповідача батьківських прав відносно сина - [PERSON], [INFO], уродженця с.Наливайкове Великомихайлівський район Одеська область. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. В обгрунтування позову посилався на обставини, викладені в ньому. Представник третьої особи служби у справах дітей Великомихайлівської РДА Одеської області ради підтримала позов у повному обсязі. Вказала, що відповідач у виховані сина участі не приймає, не піклується про його фізичний і духовний розвиток,життям дитини взагалі не цікавиться, матеріально дитину не утримує, сума заборгованості по аліментам станом на 27.03.2018 року складає 58943грн. На засідання Комісії з захисту прав дитини №4, яке відбулось 29.03.2018 року, він не з'явився, його місце проживання невідоме, телефонного зв'язку з ним немає. Вказала, що задоволення позову буде в інтересах дитини. В судове засідання відповідач не з'явився, причини неявки суду не вказав, заяви про відкладення розгляду справи та відзив на позов до суду не надходило. На підставі ст.128 ЦПК України, відповідач викликався поштою рекомендованими листами із повідомленнями за адресою місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, але згідно поштових повідомлень, судові повістки не вручено «за закінченням встановленого строку зберігання» та «інших причин, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення». У зв'язку з чим відповідач неодноразово викликався до суду через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Зі згоди позивача та його представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вислухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до наступного. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], [NUMBER], виданого 17 січня 2005 року Петрівською сільською радою Великомихайлівського району Одеської області на підставі актового запису про народження №02, складеного Петрівською сільською радою Великомихайлівського району Одеської області відповідач [PERSON] є його батьком. Згідно рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 07.10.2013 року з відповідача стягуються аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 17.07.2013 року і до досягнення ним повноліття, тобто до [INFO] року. Згідно з рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 21.07.2014 року, шлюб між [PERSON], [INFO], уродженцем сел.Купянськ-Вузловий Харківської області та [PERSON], [INFO], уродженки с.Наливайкове Великомихайлівського району Одеської області, зареєстрований 11 вересня 2004 року виконкомом Петрівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис №02, розірвано. Відповідно до виписки з книги реєстрації актів реєстрації шлюбу №145 від 05.03.2018 року, складеної РАГС у р.Йенімахалле Туреччина, [PERSON], [INFO] 07.07.2015 року р.ПУРСАКЛАР уклала шлюб з [PERSON], [INFO]. Прізвище після реєстрації шлюбу: [PERSON]. Згідно з інформацією, викладеною в довідці-характеристиці на позивача, складеної за місцем її проживання, Полішпаківською сільською радою Великомихайлівського району Одеської області №Р-02-11/49 від 19.03.2018 року [PERSON] зарекомендувала себе з позитивної сторони. Зазначено, що вона займається вихованням свого сина та являється для нього авторитетом. Немає шкідливих звичок. З повагою ставиться до людей похилого віку. В громадських місцях веде себе стримано. Скарг на [PERSON] до сільської ради не надходило. Аналогічна інформація міститься в акті обстеження житлово-побутових умов сім'ї [PERSON] від 22.03.2018 року, складеного комісією Полішпаківської сільської ради. Відповідно до розрахунку державного виконавця міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куп'янському, Шевченківському районах на місту Куп'янськ від 27.03.2018 року по виконавчому 07.10.2013 року провадженню №40193905 відкритого з виконання виконавчого листа №628/2706/13-ц, виданого Куп'янським міськрайонним судом Харківської області про стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 17.07.2013 року і до досягнення ним повноліття, тобто до [INFO] року, у період з 17.07.2013 року по 01.03.2018 року утворилась заборгованість у розмірі 58943,62 грн. В матеріалах справи наявний висновок Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області як органу опіки та піклування №01/01-29/459 від 16.04.2018 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] по відношенню до малолітнього сина [PERSON], [INFO], згідно якого орган опіки та піклування в межах своєї компетенції, вважають доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] по відношенню до малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 150 СК України та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані виховувати свою дитину, піклуватися про стан її здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Це визначено також ст. 18 Конвенції про права дитини, згідно якої батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Пунктами 2 частини 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Із досліджених в судовому засіданні документів вбачається, що відповідач, який є батьком малолітньої дитини, протягом тривалого часу ухилявся від виконання своїх батьківських обов'язків, з 2012 року дитину не відвідував, її життям не цікавився, матеріальної допомоги не надавав. Допитана судом свідок [PERSON], показала, що вона є депутатом Полішпаківської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, позивачка з 2014 року разом з сином проживає в селі, її онук ходить до одного класу з сином позивачки, батька дитини вона ні в селі, ні в школі не бачила. Суд визнає підтвердження свідка достовірними і приймає їх в якості доказів, оскільки свідок [PERSON], добре знає позивачку та її сім'ю. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком. Дані про її заінтересованість в результаті розгляду справи - відсутні, її показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків по вихованню малолітньої дитини, не створив належних умов для проживання та виховання дитини. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO]. Згідно з ч.2 ст. 166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язків по утриманню дитини. У ст. 180 СК України зазначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття; якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття; той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму ВСУ № 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Вирішуючи питання щодо зміни розміру аліментів, які мають стягуватись з відповідача, суд приймає до уваги, що розмір змінених стягуваних аліментів позивачем відповідає вимогам діючого законодавства України та не порушує інтересів дітей. Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості та захисту прав неповнолітніх дітей, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача щодо зміни розміру аліментів на утримання дитини в заявленому позивачем розмірі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним покласти на відповідача судові витрати по справі.

Outcome: approved