Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя .\~\~В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в період з 26 січня 1985 року по 14 січня 2014 року перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON]. Їх шлюб розірвано рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 14 січня 2014 року. Від шлюбу мають дитину дочку [PERSON], [INFO]. Приблизно в 1996 році вони із відповідачкою розпочали будівництво одноповерхового житлового будинку по вул. Паркова, 7 в м. Березне Рівненської області. Всі дозвільні документи на забудову земельної ділянки були оформлені на відповідачку [PERSON], оскільки він постійно знаходився на заробітках на Крайній Півночі Росії. Будівництво було завершено приблизно в 1999 році, після чого вони розпочали будівництво господарських будівель двох гаражів, хліва, літньої кухні, які на протязі кількох років також були завершені будівництвом. 29 квітня 2010 року рішенням виконавчого комітету Березнівської міської ради № 747 оформлено право власності на спірний житловий будинок за [PERSON] з видачею свідоцтва про право власності, яке зареєстроване в реєстрі прав власності на нерухоме майно 05 травня 2010 року за № 2213354. Будинок побудований із піноблоків, має загальну площу 171 кв.м., складається із пяти житлових кімнат та підсобних приміщень. На даний час відповідач проживає у спірному житловому будинку разом із дочкою та зятем, він проживає у літній кухні. Позиивач , представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позові, просять здійснити поділ житлового будинку з урахуванням висновку № Е-03/16 від 29 березня 2016 року відповідно до варіанту розподілу № 3 . \~Відповідач, представник відповідача в судове засідання не з"явилися, відповідач подала до суду заяву про відкладення розгляду справи для надання можливості підготовки відповідних проектів та техумов переобладнання. Однак, суд вважає, що дане клопотання є безпідставне , а тому не підлягає задоволенню, а відповідач та її представник не з"явились в судове засідання без поважних причин, жодних доказів на підтвердження поважності неявки в судове засідання вони не надали. \~Заслухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши докази в сукупності, суд, приходить до висновку про задоволення позову , виходячи з того, що відповідно до\~статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. \~\~Судом встановлено, що рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 14 січня 2014 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу мають дитину дочку [PERSON], [INFO] . В 1996 році [PERSON] із відповідачем [PERSON] розпочали будівництво одноповерхового житлового будинку по вул. Паркова, 7 в м. Березне Рівненської області. Будівництво було завершено приблизно в 1999 році, після чого сторони розпочали будівництво господарських будівель двох гаражів, хліва, літньої кухні, які на протязі кількох років також були завершені будівництвом. 29 квітня 2010 року рішенням виконавчого комітету Березнівської міської ради № 747 оформлено право власності на спірний житловий будинок за [PERSON] з видачею свідоцтва про право власності, яке зареєстроване в реєстрі прав власності на нерухоме майно 05 травня 2010 року за № 2213354. Будинок побудований із піноблоків, загальною площею 171 кв.м., складається із пяти житлових кімнат та підсобних приміщень. \~\~Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. \~\~Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. \~\~Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.3,4 ЦПК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~\~Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. \~\~ Згідно з\~ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього\~кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~\~ Згідно з ст.10,\~60 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. \~\~Відповідно до ч.1\~ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. \~\~ З урахуванням положень частини першої статті\~15\~та статті\~392 ЦК України, власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. \~\~Основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (ст. 60 СК України). \~\~Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано\~статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. \~\~Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Відповідно до ч.1\~ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у\~статті 69 СК України. Поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга\~статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга\~статті 364 ЦК України). \~\~Як зазначено в п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4,5\~ст.71 СК\~щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених\~ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. \~\~Відповідно до ч. 3ст. 368\~Цивільного Кодексу України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. \~\~Згідно з ч. 2\~ст. 372 Цивільного кодексу України\~у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Таким чином, слід виділити відповідачу [PERSON] як першому співвласнику з житлового будинку № 7 по вул. Паркова в м.Березне Рівненської області частину, до якої входять приміщення: 1-1- кладова площею 37,6 кв.м.; 1-2 - коридор площею 4,5 кв.м; 1-3 - котельня площею 3,2 кв.м.; 1-4 ванна площею 5,2 кв.м.; 1-5- кухня площею 20,2 кв.м.; 1-9 -житлова площею 22,7 кв.м.; 1-10- житлова площею 16,4 кв.м. А також надвірні будівлі і споруди: ганок / а2/, вхід в підвал / а1/, дворова вбиральня / Б/, гараж/В/, ворота №1, 1/2 огорожі № 2. Частка становить 50,8%. Виділити позивачу [PERSON] як другому співвласнику з житлового будинку № 7 по вул. Паркова в м.Березне Рівненської області частину, до якої входять приміщення: 1-6-житлова площею 16,1 кв.м.; 1-7- житлова площею 26,6 кв.м.; 1-8- житлова площею 18,5 кв.м. А також надвірні будівлі і споруди: літня кухня/Г/, сарай/Д/, гараж /Е/, 1/2 огорожі № 2. Частка становить 49,2 %. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію за відхилення від ідеальної частки в сумі 13256 гривень. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору в розмірі 487 гривень 20 коп. \~\~ З огляду на викладене,

Outcome: approved