Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до Зарічненського районного суду Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог, вказує на те, що з 06 квітня 2016 року згідно рішення Зарічненського районного суду Рівненської області з відповідача на ї користь стягуються аліменти на утримання спільної дитини сторін [PERSON], [INFO] у розмірі 45 (сорок пять) гривень щомісячно до досягнення сином повноліття. Позивачка зазначає, що на даний час немає можливості забезпечити неповнолітнього сина [PERSON] усім необхідним, оскільки суми стягуваних з відповідача аліментів є недостатньою, батько дитини добровільно аліменти не сплачує, ніде не працює. Крім того у сторін є усього троє дітей двоє з яких повнолітні, в тому числі донька, яка навчається і також потребує матеріальної допомоги, проте не бажає отримувати аліменти від батька. Просить змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 1 500,00 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала додатково пояснила, що відповідач не надає коштів на утримання їх спільної дитини, просила позов задоволити та збільшити розмір аліментів, які було встановлено рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 06 квітня 2016 року у справі № 561/132/16-ц з 45,00 гривень до 1500,00 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач у судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про дату час та місце судового розгляду, відзиву на позовну заяву не подавав, що за змістом ст. 223 ЦПК України є підставою для розгляду справи за його відсутності. Суд, заслухавши думку позивачки, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, встановив наступне. Згідно рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 06 квітня 2016 року у справі № 561/132/16-ц судом вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 45 (сорок пять) гривень 00 коп. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно свідоцтва про народження серії І-ГЮ № 172018, виданого виконавчим комітетом Серницької сільської ради Зарічненського району Рівненської області 27 грудня 2012 року [PERSON] народився 15 грудня 2012 року та його батьками є сторони у справі, про що складено відповідний актовий запис за №52. Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ГЮ № 041803, виданим 09 липня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зарічненського районного управління юстиції у Рівненській області, підтверджується розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Згідно довідки виконавчого комітету Серницької сільської ради Зарічненського району Рівненської області № 147 від 15 січня 2019 року, виданої [PERSON] про те, що її син [PERSON], [INFO] проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Таким чином, судом встановлено, що станом на час розгляду справи, син сторін ще не досяг повноліття і проживає разом із матірю. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне. Згідно ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно частини другої ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, або погіршенням матеріального становища отримувача аліментів, останній може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Як встановлено в судовому засіданні, як підставу для збільшення розміру стягуваних аліментів позивач вказує, що сума стягуваних аліментів на даний час є недостатньою для матеріального утримання дитини, що тягне погіршення її матеріального стану. На думку суду, на даний час розмір раніше стягнутих аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина, природньо, потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позов підставним та таким, що підлягає до повного задоволення, а сума стягуваних з відповідача аліментів підлягає збільшенню до 1 500,00 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, що буде законним, справедливим і відповідатиме інтересам дитини. Судом не отримано відомостей про неможливість відповідача сплачувати аліменти у розмірі, який визначила позивачка. Відповідач є працездатною особою є батьком та зобовязаний матеріально забезпечувати свою дитину. За таких обставин суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання їхньої дитини [PERSON], [INFO], на підставі рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 06 квітня 2016 року в твердій грошовій сумі в розмірі 45 грн. 00 коп., щомісячно та стягувати починаючи з дня набрання рішенням законної сили з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їхньої дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1\~500 (одна тисяча пятсот) гривень 00 коп. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття. Таким чином позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду [PERSON] сплачено судовий збір, позовні вимоги задоволено повністю то з відповідача підлягає до стягнення на її користь судові витрати у розмірі, визначеному пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 закону України Про судовий збір у розмірі 768 гривень 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved