Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

18.10.2019 позивач звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1750 грн. на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову вказує на те, що 03.05.2012 уклала шлюб з відповідачем. У шлюбі у них народилось двоє дітей: [INFO] - син [PERSON] , а [INFO] - син [PERSON] . На даний час вони проживають окремо як чоловік та дружина, фактичні шлюбні відносини між ними припинено, спільного господарства вони не ведуть. В добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає, хоча має таку можливість, оскільки їздить на заробітки за кордон. Він працює, на його утриманні ніхто не перебуває, а тому він має можливість сплачувати аліменти у вказаному нею розмірі. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Позов просила задоволити. Відповідач позов визнав частково. Доповнив, що добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Не погоджується із заявленою позивачкою сумою аліментів, оскільки має нерегулярний, мінливий дохід і їздить тільки на сезонні роботи. Крім цього, є інвалідом ІІІ групи. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Вимогами ст. ст. 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як вбачається з свідоцтва про народження відповідач [PERSON] є батьком для [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а позивач - [PERSON] а - матір`ю (свідоцтво про народження Серія [NUMBER] та Серія [NUMBER] ). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України "Про державний бюджет України на 2019 рік" встановлено розмір прожиткового мінімуму, а саме для дітей віком до 6 років з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів для дітей, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивачки, яка проживає разом з дітьми, займається їх вихованням і відповідача ( є особою працездатного віку, інвалідом ІІІ групи) - платника аліментів, прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а також з врахуванням рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, вимог розумності та справедливості визначає їх в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 18.10.2019 і до досягнення дітьми повноліття. На думку суду вказаний розмір аліментів забезпечить дітям належний та достатній рівень матеріального утримання, який відповідає встановленому законодавством розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, так як позивач звільнена від сплати судового збору, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved