Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

16.03.2018 [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 35 по вул. Гетьманський м. Вознесенська Миколаївської області. \~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~ Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що він є власником зазначеного житлового будинку на підставі договору купівлі - продажу від 22.10.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] У вказаному будинку значиться зареєстрованим також відповідач [PERSON], який є колишнім власником вищезазначеного будинку, але з 2011 року в цьому будинку з власної ініціативи не проживає та особистих речей немає. Разом з тим відповідач не бажає зніматися з місця реєстрації в наслідок чого створює незручності власнику житла щодо користування та розпорядження своєю власністю. Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду. Ухвалою суду від 21.03.2018 року провадження по справі відкрито, справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження на 11.04.2018 року. \~\~В судове засідання позивач [PERSON] не зявився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином від його представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, позов просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився,надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Враховуючи що розгляд справи відбувся за відсутності сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає за можливе відповідно до положень ч 3 ст. 200 ЦПК України ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження при цьому встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу [PERSON] на праві власності\~належить житловий будинок № 35 по вул. Гетьманській в м. Вознесенську Миколаївської області відповідно до \~договору\~\~купівлі - продажу від 22.10.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 628. Після повної виплати по вищезазначеному договору, посвідченої заявою від 13.05.2017 року зареєстрованій в реєстрі за № 196, нотаріусом виданий витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 86961485 від 13.05.2017року ( а.с. 7-9). Також з матеріалів справи вбачається, що в даному будинку зареєстрований відповідач [PERSON], проте з 2011 року та по теперішній час, станом на 21.02.2018 року останній у вищезазначеному будинку не проживає та особистих речей не має, що підтверджується довідкою Голови вуличного комітету [PERSON] та не заперечувалося самим відповідачем, який визнав позов (а.с.15). Згідно технічного паспорту власником будинку № 35 по вул. Гетьманська м. Вознесенська є [PERSON]В.( а.с.10-12). Згідно будинкової книги на будинок № 35 по вул. Гетьманська м. Вознесенська Миколаївської області зареєстрованим значаться відповідач [PERSON] (а.с.13-14). Відповідно до вимог\~ст.319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Отже, наслідком зазначених обставин є створення позивачу перешкод у користуванні належним йому будинком. Конституцією України\~(ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року\~\~№ 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції",\~\~закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди,\~\~відповідно\~\~до\~\~закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст.316,\~\~317,\~\~319,\~\~321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст.\~16,\~386,\~391 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст.\~379,\~382 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно зі\~ст. 10 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином наданими позивачем суду доказами доведений факт відсутності відповідача [PERSON] в будинку №35 по вул. Гетьманська м. Вознесенська Миколаївської області понад встановлені\~ст. 405 ЦК України\~строки. Враховуючи викладене, оскільки судом було встановлено, що в будинку проживає позивач, особисті речі відповідача відсутні, то суд вважає, що позовні вимоги про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, обґрунтовані та підлягають задоволенню з урахуванням викладеного. \~\~\~\~

Outcome: approved