Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

26 вересня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вищевказаним позовом до Миргородської міської ради про визнання права власності на самочинно збудований гараж, загальною площею 31,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Обґрунтовуючи позов послалася на те, що йому [PERSON] , [INFO] , рішенням Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області від 13 жовтня 2010 року №644 «Про будівництво авто гаражів» було надано дозвіл на будівництво авто гаража розміром: 6,0x4,0м по [ADDRESS] , який він побудував у 2011 році. Після будівництва автогаража, на підставі рішення №94 від 30.09.2011 року 12 сесії 6-го скликання Миргородської міської ради, він набув право власності на земельну ділянку, кадастровий номер: 5310900000:50:070:0246 площею 0,0036 га, за цільовим призначенням «для будівництва індивідуальних гаражів», що розташована за адресою: [ADDRESS] та на якій, на сьогодні знаходиться вищезгаданий авто гараж. За результатами технічного обстеження від 19.09.2019 року гараж розташований в рівнинній зоні, вогнестійкість об`єкта - II, категорія складності об`єкта - II. Автогараж відповідає вимогам надійності та безпечної експлуатації будівлі, відповідає державним будівельним нормам, не порушує містобудівних вимог та прав інших осіб; недоліків (дефектів, пошкоджень) під час обстеження - не виявлено. Станом на 15 травня 2019 року він виготовив Технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна - гараж та звернувся до Управління архітектури та державного архітектурно-будівельного контролю Миргородської міської ради Полтавської області, з заявою щодо введення в експлуатацію закінченого будівництва об`єкта - автогаража, але отримав відмову, оскільки відповідно до ст. 376 Цивільного Кодексу України автогараж по [ADDRESS] є об`єктом самочинного будівництва та відповідно до п.10 «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 13.04.2011 року №461 передбачено прийняття в експлуатацію самочинно збудованих об`єктів у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду. Відповідно до статті 26 Закону України «Про основи містобудування» спори з питань містобудування вирішуються радами у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства. На даний час, він є власником самочинно збудованого автогаража, що виключає можливість зареєструвати за ним право власності на дане нерухоме майно та в майбутньому позбавляє його права розпоряджатися автогаражем на власний розсуд, тому він вимушений звертатися до суду щодо визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду. Ухвалою судді від 02.10.2019 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі . Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 26 листопада 2019 року залучено до участі у справі за позовом [PERSON] до Миргородської міської ради про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору виконавчий комітет Миргородської міської ради в особі управління архітектури та державного архітектурно-будівельного контролю. Ухвалою суду від 26 грудня 2019 року підготовче провадження по справі за позовом [PERSON] до Миргородської міської ради про визнання права власності на самочинно збудовано нерухоме майно, третя особа - виконавчий комітет Миргородської міської ради в особі управління архітектури та державного архітектурно-будівельного контролю закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав , просив задовільнити, суду пояснив, що рішенням Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області від 13 жовтня 2010 року йому було надано дозвіл на будівництво авто гаража розміром: 6,0x4,0м по [ADDRESS] , який він побудував у 2011 році. Після будівництва автогаража, на підставі рішення Миргородської міської ради, він набув право власності на земельну ділянку, площею 0,0036 га, за цільовим призначенням «для будівництва індивідуальних гаражів», що розташована за адресою: [ADDRESS] та на якій, на сьогодні знаходиться побудований гараж. При реєстрації права власності на гараж він отримав відмову оскільки гараж збудований самочинно. У зв`язку з цим змушений звернутися до суду. Представник відповідача Миргородської міської ради Полтавської області в судове засідання не з`явився, направив заяву, просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнав (а.с. 55). Представник третьої особи виконавчий комітет Миргородської міської ради в особі управління архітектури та державного архітектурно-будівельного контролю в судовому засіданні пояснила, що гараж який збудований за адресою [ADDRESS] є самочинно збудованим і відповідно до п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів реєстрація об`єкта здійснюється на підставі декларації про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду та технічного обстеження гаражу. Заслухавши позивача, представника третьої особи , вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного. Рішенням Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області від 13 жовтня 2010 року №644 «Про будівництво авто гаражів» [PERSON] , [INFO] , було надано дозвіл на будівництво авто гаража розміром: 6,0x4,0м по [ADDRESS] (а.с. 9) На підставі рішення №94 від 30.09.2011 року 12 сесії 6-го скликання Миргородської міської ради, [PERSON] набув право власності на земельну ділянку, кадастровий номер: 5310900000:50:070:0246 площею 0,0036 га, за цільовим призначенням «для будівництва індивідуальних гаражів», що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.29-41). Відповідно до технічного обстеження від 19.09.2019 року, гараж розташований в рівнинній зоні, вогнестійкість об`єкта - II, категорія складності об`єкта - II. Автогараж відповідає вимогам надійності та безпечної експлуатації будівлі, відповідає державним будівельним нормам, не порушує містобудівних вимог та прав інших осіб; недоліків (дефектів, пошкоджень) під час обстеження - не виявлено. Встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації (а.с.17-27) 10.06.2019 Управлінням архітектури та державного архітектурно-будівельного контролю Миргородської міської ради Полтавської області відмовлено [PERSON] у введення в експлуатацію закінченого будівництва об`єкта - автогаража, оскільки відповідно до ст. 376 Цивільного Кодексу України автогараж по [ADDRESS] є об`єктом самочинного будівництва та відповідно до п.10 «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 13.04.2011 року №461 передбачено прийняття в експлуатацію самочинно збудованих об`єктів у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду (а.с.8 ). Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Миргородської міської ради від 26.02.2020 відмовлено у державній реєстрації права власності на гараж у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с. 93). Згідно п. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Стаття 319 ЦК України зазначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно з частиною першою статті 376 ЦК України самочинно збудованим вважається об`єкт нерухомості, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без належного документа чи належно затвердженого проекту; 3) об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним. Згідно з частиною третьою статті 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки в установленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (частина четверта статті 376 ЦК України). З контексту частин третьої, четвертої статті 376 ЦК України необхідно зробити висновок, що частина третя цієї статті застосовується не лише до випадків порушення вимог законодавства щодо дотримання цільового призначення земель, а й до випадків, коли відсутнє таке порушення, але особа здійснює будівництво на земельній ділянці, яка їй не належить. Аналіз норм права, викладених у зазначених частинах статті 376 ЦК України, дає підстави для висновку про те, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки забудовнику власником під уже збудоване нерухоме майно. При цьому необхідно ураховувати положення частини першої статті 376 ЦК України, а саме: наявність в особи, яка здійснила будівництво, належного дозволу та належно затвердженого проекту, а також відсутність істотних порушень будівельних норм і правил під час будівництва об`єкта. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-1328цс15. Відповідно ст.331 ч.1 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена особою набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила(створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Згідно ст.331 ч.2 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою. Таким чином, враховуючи, що створена позивачем за власні кошти нова річ, а саме гараж, загальною площею 31,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] придатний для подальшої експлуатації, відповідає вимогам чинного законодавства, права сусідів не порушені, та власником земельної ділянки є позивач [PERSON] , цільове призначення «для будівництва індивідуальних гаражів», тому [PERSON] набув право власності на цю річ і за ним необхідно визнати право власності на самочинно збудований гараж, загальною площею 31,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В силу статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Оскільки позивач відповідно п. 13 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved