overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

\~ \~\~[PERSON], [INFO], інтереси якої за законом представляє [PERSON], звернулася до суду із заявою, якою просить ухвалити рішення, яким надати їй право на шлюб з [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що вони проживають однією сім'єю, на даний час очікують дитину, строк її вагітності становить 18 тижнів, та вирішили створити сім`ю. Заявниця та її законний представник надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, на заяві наполягають, та просять задовольнити заяву. Заінтересовані особи до суду надали заяви, якими не заперечують проти задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, надані до неї докази та заяви заінтересованих осіб, прийшов до висновку, що заява \~підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Згідно вимогам ч.2 ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. \~\~\~\~\~Судом встановлено, що на час звернення до суду з відповідною заявою, заявниці [PERSON] виповнилося 17 років, оскільки вона народилася 08.11.1998 року, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії І-ЖД № 271120 від 03.12.1998 року. Також в судовому засіданні встановлено, що заявниця [PERSON] проживає однією сім'єю з [PERSON], та заявниця [PERSON] знаходиться у стані вагітності на 18 тижні, батьком дитини якої являється [PERSON], що визнається заінтересованими особами, та підтверджується довідкою Комунальної установи "Ізмаїльський перинатальний центр ІІ рівня" від 19.10.2015 року. Таким, чином при розгляді заяви [PERSON] про надання їй дозволу на шлюбу, суд враховує, що вона фактично проживає однією сім'єю з [PERSON], який визнає себе батьком зачатої дитини, і заявниця перебуває у стані вагітності, а також той факт, що заінтересовані особи, які являються батьками заявниці та [PERSON] не заперечують проти їхнього шлюбу, приходить до висновку, що надання права на шлюб [PERSON], 08.11.1998 року відповідає її інтересам, тому заява підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

[PERSON], [INFO], уродженка м. Ніжина Чернігівської області, звернулася в суд з заявою в якій просить надати їй право на укладення шлюбу з гр. [PERSON], [INFO]. В обгрунтування заяви [PERSON] посилається на те, що у 2014 році вона познайомилась із [PERSON], з яким у них склались теплі і щирі стосунки. Вони мають взаємні почуття любові та поваги один до одного, і мають намір зареєструвати шлюб. Проте звернувшись до відділу РАЦС Ніжинського міськрайонного управління юстиції, щоб подати заяву про реєстрацію шлюбу, їй роз'яснили, що вона не досягла шлюбного віку, передбаченого сімейним законодавством. На даний час вона вагітна терміном 11 тижнів, і тому їй необхідно терміново зареєструвати шлюб до народження дитини. Її батьки не заперечують проти реєстрації шлюбу. Заявниця [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала і просила її задовольнити, оскільки вона хоче зареєструвати шлюб з гр. [PERSON] Заінтересована особа у справі [PERSON] в судовому засіданні також просила задовольнити заяву її дочки, оскільки це буде відповідати її інтересам. Заінтересована особа [PERSON] за викликом у судове засідання не з"явився і подав до суду письмову заяву, в якій він просить задовольнити заяву [PERSON], а також просить розглянути справу за його відсутності. Вислухавши пояснення заявниці та заінтересованої особи у справі, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] з наступних підстав. Відповідно до ч.1ч.2 ст.22 Сімейного Кодексу України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.23 Сімейного Кодексу України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Копією паспорта [PERSON] підтверджується, що на даний час вона ще не досягла шлюбного віку ( а.с.4 ). Ч.2 ст.23 Сімейного Кодексу України передбачено, що за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. В судовому засіданні встановлено, що заявниця [PERSON], яка досягла шістнадцяти років, кохає гр. [PERSON], завагітніла від нього, хоче народити дитину, та бажає створити з ним сім"ю. Довідкою з жіночої консультації Ніжинського пологового будинку № 13 від 27.01.2016 року підтверджується, що [PERSON] перебуває на обліку в жіночій консультації Ніжинського пологового будинку з приводу вагітності, і строк вагітності становить одинадцять тижнів. З урахуванням вищенаведеного суд прийшов до переконання про те, що надання заявниці права на шлюб буде відповідати її інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], 3 -ї особи - Універсальної Товарної Біржі «Миколаївська Нерухомість 2000» про визнання договору купівлі-продажу №1-368 від 02.11.2001 року в рівних частинах, по 1/4 частини, квартири [ADDRESS], укладеного між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з однією сторони та [PERSON], [PERSON] з іншої сторони, зареєстрований Універсальною Товарною Біржею «Миколаївська Нерухомість 2000» - дійсним. В судове засідання позивачі не з'явилися, надали до суду заяву, просили слухати справу за їхньою відсутністю, позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити, надали згоду на ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідачі не з'явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені, причини неявки суду не повідомили. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачів суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного: Як встановлено в судовому засіданні, 02.11.2001 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка після реєстрації шлюбу 22.08.2008 року змінила прізвище на "[PERSON]" та [PERSON], [PERSON], був укладений договір купівлі-продажу в рівних частинах, по 1/4 частини, квартири [ADDRESS], зареєстрований Універсальною Товарною Біржею «Миколаївська Нерухомість 2000» за №1-368. Всі умови договору сторонами по угоді виконані в повному обсязі, однак у порушення ст.227 ЦК України, договір нотаріально не засвідчений. У відповідності зі ст. 47 ч.2 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), якщо одна зі сторін цілком або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. На підставі викладеного, позовні вимоги позивачів суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку. У позовній заяві покликаються на ту обставину, що їм на праві спільної сумісної власності належить квартира №1 у житловому будинку № 31 по вул. 20-го Липня у м. Володимирі-Волинському. 15 березня 2010 року за їхньою згодою у належній їм квартирі було зареєстровано місце проживання відповідачки [PERSON], так як на той час вона перебувала у шлюбі з [PERSON], у них є спільні діти і вони вели спільне господарство. Однак їхнє подружнє життя не склалося і 09.11.2014 року відповідачка покинула сім"ю і разом з іншим чоловіком переїхала на інше місце проживання, а саме на [ADDRESS], де живе і на даний час. З цього часу вони стосунків не підтримують, розлучилися, відповідачка по місцю реєстрації не з"являється, не надає жодної допомоги по утриманню житла, створює їм перешкоди у користуванні та розпорядженні квартирою, не сплачує за комунальні послуги, через що вони не можуть оформити субсидії. Просять визнати відповідачку такою, що втратила право користування належною їм квартирою та зняти її з реєстрації за вказаною адресою. У судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали, просять позов задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. Відповідач [PERSON] подала суду письмову заяву про розгляд справи у ї відсутності. Не заперечує проти задоволення даного позову. Заслухавши пояснення позивачів, перевіривши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. Дана обставина стверджується копією витягу про державну реєстрацію прав та копією свідоцтва про право власності. Як стверджується довідкою про зареєстрованих, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивачі [PERSON], [PERSON], відповідачка [PERSON] та її діти [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 01.04.2015 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідачка [PERSON] у спірному житловому приміщенні не проживає понад рік без поважних причин, вона втратила право користування даним житловим приміщенням. Відповідно до ст. 7 закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду (позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням), отже, відповідач та неповнолітні діти підлягають зняттю з реєстраційного обліку. Судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідачку [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON], звернулися до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право на житло, вказавши на ті обставини, що їм направі спільної сумісної власності належить будинок [ADDRESS] . У вказаному будинку крім них зареєстрований - [PERSON], відповідач по справі, який з 2000 року у спірному будинку не проживає. Майно та особисті речі відповідача у спірному будинку відсутні. Оскільки відповідач зареєстрований у вказаному будинку, але не проживає, дана обставина створює перешкоди у праві повноцінного користування житлом, зокрема вони змушені сплачувати за нього комунальні послуги, що погіршує їх матеріальне становище. За таких обставин просять визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] . В судовому засіданні позивачі підтримали позовну заяву та просили задовольнити у повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився причину неявки суд не сповістив, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши поясненя позивачів, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступного. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 405 ЦК України встановлено, що член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленністю між ними і власником житла або законом. Судом встановлено, що [PERSON] [PERSON], [PERSON] є співвласниками будинку [ADDRESS], що підтверджується рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона по справі №2110/7611/12 від 09.01.2013 року У вказаному будинку зареєстровані та проживають позивачі по справі . Крім того, відповідно до копії домової книги в спірному будинку також значиться зареєстрованим але не проживає з 2000року [PERSON], який є батьком позивачів, де саме він знаходяться їм не відомо. Свідок [PERSON], в судовому засіданні показав, що він є сусідом позивачів [PERSON] знає, але вже більше 10 років його за місцем реєстрації не бачив, де саме знаходиться відповідач йому невідомо. Свідок [PERSON], в судовому засіданні показала, що вона товаришує з позивачами довгий час, іноді буває у них вдома, їй відомо, що [PERSON] значиться зареєстрований у будинку, але з 2000 року забравши свої речі виїхав у невідомому напрямку, де на даний час знаходиться відповідач їй не відомо. Оскільки відповідач у спірному будинку не проживає, позивачі змушені сплачувати за нього комунальні послуги, що погіршує їх матеріальне становище як співвласників вказаного будинку. Приймаючи до уваги те, що відповідач своїми діями перешкоджає їм в користуванні та розпорядженні будинком, будучи прописаним на даній житловій площі, суд вважає можливим визнати [PERSON], таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із зазначеним позовом та просять визнати [PERSON] такою, що втратила право користування [ADDRESS]. Вимоги обгрунтовують тим, що є власниками [ADDRESS]. У зазначеній квартирі зареєстрована [PERSON], яка з січня 2014 р. не проживає в даному приміщенні, а живе окремо з іншим чоловіком в м. Конотопі по пр. Миру, 15/16. Більше 2-х років відповідачка не проживає в квартирі, особисті речі та майно відсутнє, оплату житлово-комунальних послуг не проводить, добровільно знятися з реєстраційного обліку відмовляється, що і змусило звернутись з позовом до суду. [PERSON], [PERSON], представник позивача [PERSON]- [PERSON] в судове засідання не з"явилися, кожен окремо надав заяву про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримують. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлена. Третя особа Конотопський міський відділ Державної міграційної служби України в Сумській обл. в судове засідання не з"явилися, надали заяву про розгля справи в їх відсутність, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін в порядку заочного розгляду справи на підставі зібраних у справі доказів, згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України, та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками [ADDRESS] (а.с.4, 6-8). Згідно довідки Виконавчого комітету Гружчанської сільської ради, у спірному житлі зареєстрована [PERSON] з 15.01.2004 р., але не проживає протягом тривалого часу (а.с.9, 13). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно рішення Конотопського міськрайонного суду від 23.05.2014 р. [PERSON] пояснила, що з [PERSON] спільне життя не склалося. З січня 2014 р. не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, проживають окремо. Таким чином, оскільки, відповідачка [PERSON] постійно проживає в іншому жилому приміщенні за адресою: м. Конотоп пр. Миру, 15/16, більше двох років, тому на підставі ст.405 ЦК України, її слід визнати такою, що втратила право користування [ADDRESS]. На підставі ст. 88 ЦПК України, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 551,20 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

[PERSON], [PERSON], в квітні 2014 року звернулися в суд з даним позовом. В заяві послалася на те, що рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 19 листопада 2013 року у них були відібрані п'ять малолітніх дітей: [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Та постановлено про стягнення з них аліменти на утримання дітей у розмірі 16 частини. Так як їх поведінка щодо дітей суттєво змінилася, в будинку проводиться ремонт. Підготовлені спальні міста та місця для приготування уроків. Крім того [PERSON], пройшов курс лікування від алкогольної залежності. Просять повернути їм дітей та звільнити від сплати аліментів на утримання дітей. В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Та завірили суд, що зробили для себе належні висновки, а дітям створили належні умови для проживання. Відповідач, третя особа та прокурор проти задоволення позову не заперечували. Заслухавши показання сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановленні такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 19 листопада 2013 року у [PERSON], [PERSON] без позбавлення батьківських прав відібрані п'ять малолітніх дітей: [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Та постановлено про стягнення з них аліменти на утримання дітей у розмірі 16 частини на користь навчального закладу, органу опіки та піклування чи осіб, яким будуть передані діти. В даний час позивачі в житловому будинку проводять ремонт. Підготовлені спальні міста та місця для приготування уроків. А будинок підключений до електромережі. Крім того [PERSON], пройшов курс лікування від алкогольної залежності. А також провідує дітей які знаходяться в комунальному закладі "Центру соціально-психологічної реабілітації дітей" Миколаївської обласної ради та піклується про них. Зазначенні обставини також підтвердженні свідками [PERSON], [PERSON], що дійсно позивачі змінили свої ставлення до дітей та створили належні їм умови для проживання. А також займаються вихованням сина [PERSON], [INFO]. Крім того зазначенні обставини, стверджується актом обстеження житлових умов, характеристиками позивачів, довідками з місця їх проживання. Суд вважає, що поведінка позивачів суттєво змінилася в сторону покращення, а обставини, що були підставою для відібрання у них дітей, в даний час вже не існують. Враховуючи наведене, суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає до задоволення на підставі ч.3 ст.170 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS], в обґрунтування якого посилаються на те, що є співвласниками спірної квартири, в якій зареєстрований відповідач [PERSON] як бувший член сім"ї, так як [PERSON] із [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний в 2011 році, однак тривалий час з серпня 2011 року понад рік відповідач у квартирі не проживає, оскільки залишив місце проживання за власним бажанням, в зв'язку з чим просять визнати його втратившим право користування спірним жилим приміщенням, так як не проживає в ньому понад рік без поважних причин. Позивач [PERSON], яка також є представником [PERSON], підтримала позовні вимоги у повному обсязі та дала пояснення згідно заяви. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, хоча про розгляд справи повідомлений належним чином згідно поштової розписки про вручення судової повістки; заяву про розгляд справи у його відсутності не подав. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення зі слідуючих підстав. Оглянуті свідоцтво про право власності на житло від 12.02.2002 року, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.09.2014 року підтверджують, що [PERSON], [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS], яка належить їм на праві спільної часткової власності. Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 25.08.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Згідно довідки Сарненського РВ УДМС України в Рівненській області від 07.10.2014 року в квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] Із акту Сарненської міської ради від 24.09.2014 року встановлено, що відповідач [PERSON] з серпня 2011 року понад рік не проживає в спірній квартирі [ADDRESS]. Частиною 2 ст.405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] понад рік без поважних причин не проживає в спірному житловому приміщенні, співвласниками якого є позивачі, чим на даний час порушує їх житлові права, а тому позовні вимоги про визнання відповідача втратившим право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS], є обґрунтованими і законними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись в суд з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, посилаючись на те, що 10 листопада 1998 року між [PERSON], з одного боку та [PERSON], [PERSON], діючою від свого імені та від імені неповнолітнього [PERSON], з іншого на Одеській універсальній біржі «Витязь», укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Оскільки нотаріально договір купівлі-продажу не оформлявся, позивачі позбавлені права розпорядження належним їм нерухомим майном, у зв'язку з чим вимушені звернутись з позовом до суду. Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до п. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 10 листопада 1998 року між [PERSON], з одного боку та [PERSON], [PERSON], діючою від свого імені та від імені неповнолітнього [PERSON], з іншого на Одеській універсальній біржі «Витязь», укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], зареєстрований за № 98-741М. Покупці передали продавцю, обговорену заздалегідь суму грошей в рахунок вартості квартири, виконавши, таким чином, умови договору. Вказаний договір 20.04.1999 року зареєстрований в КП "ОМБТІ та РОН" на ім'я [PERSON], яка померла [INFO] року, [PERSON], [PERSON]. Таким чином, сторони фактично виконали угоду, однак в цей час позивач позбавлений права розпорядження належним йому нерухомим майном, у зв'язку з тим, що зазначений договір нотаріально не посвідчений, чим порушені вимоги ст. 209 ЦК України. У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, суд може визнати такий договір дійсним. За таких обставин, суд вважає можливим визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], загальною площею 55,2 кв.м., житловою площею 25,1 кв.м., укладений 10 листопада 1998 року на Одеській універсальній біржі «Витязь», зареєстрований за № 98-741М.

Outcome: approved