Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу, а саме державний акт на право приватної власності на землю серії ВЛ №08295, виданий Ковельською районною державною адміністрацією 28.12.2002 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 394, виданий на ім'я [PERSON], належить - [PERSON], яка померла 06.04.2014 року. Заявник в заяві вказує на те, що 06.04.2014 року померла її мама - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на все майно, яке їй належало, до складу якої ввійшло й право на земельну ділянку площею 3,8022 га., розташовану на території Радошинської сільської ради, передану для ведення особистого селянського господарства згідно розпорядження Ковельської РДА від 20.12.2002 року № 556. Маючи намір оформити спадщину, заявник виявила розбіжність в Державному акті на право власності на землю серії ВЛ №08295, виданий 28.12.2002 року, де вказано, що Державний акт виданий «Перебойчук Прісьці Терентіївні», однак усі правовстановлюючі документи, зокрема свідоцтво про смерть, видавались на «Перебойчук Єфросинія Терентіївна». Покликаючись на документальні докази, заявник просить встановити факт належності вказаного правовстановлюючого документу. В судове засідання заявник не зявилась, однак до суду надійшла заява заявника про розгляд справи у її відсутності. Заявлені вимоги підтримує повністю. Представник заінтересованої особи Ковельської державної нотаріальної контори, в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Причин неявки не повідомив. Суд, зясувавши обставини справи та вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підставна та підлягає до задоволення, оскільки факт приналежності правовстановлюючого документа підтверджується зібраними по справі доказами. Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно свідоцтва про смерть, виданого 07.04.2014 року виконавчим комітетом Радошинської сільської ради Ковельського району Волинської області, [PERSON] померла 06.04.2014 року в віці 85 років. Місце смерті - с. Марянівка Ковельського району. З матеріалів справи встановлено, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ВЛ № 08295 від 28.12.2002 року, виданий [PERSON]. Таким чином ім'я померлої в свідоцтві про смерть та в правовстановлюючому документі є різним. Той факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ВЛ № 08295, виданий [PERSON], дійсно належав [PERSON], що померла 06.04.2014 року в с. Марянівка Ковельського району Волинської області, підтверджується також іншими матеріалами справи. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕГ № 348545 виданого 02.07.1983 року Уховецькою сільською радою Ковельського району, встановлено, що [PERSON], [INFO], уклала шлюб з [PERSON] та після укладення шлюбу присвоєно прізвище «Півень» . Відповідно до свідоцтва про народження заявника серії V-УР № 0150292 виданого 02.12.1963 року Радошинською сільською радою Ковельського району, встановлено, що матірю [PERSON], [INFO] є [PERSON]. В державному акті на право приватної власності на землю та в інших документах, що видавались [PERSON], збігаються прізвище та по батькові останньої та місце її проживання. Як зазначено заявником, по місцю проживання [PERSON] всі звали її "Пріська", а тому й виникла вказана помилка. Таке твердження заявника не спростовано в ході розгляду справи, а тому суд визнає його таким, що відповідає дійсності. Таким чином зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав вважати, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що державний акт на право приватної власності на землю серії ВЛ №08295, виданий Ковельською районною державною адміністрацією 28.12.2002 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 394, на ім'я [PERSON], який посвідчує право власності на земельну ділянку площею 3,8022 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Радошинської сільської ради, належить померлій 06.04.2014 року в с. Марянівка Ковельського району Волинської області [PERSON]. Задоволення поданої заяви має для заявника юридичне значення, оскільки встановлення такого факту дає можливість їй реалізувати свої права, зокрема права на спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON].

Outcome: approved