Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду 15 квітня 2020 року з позовом до [PERSON] , в якому, просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утримання, в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до закінчення навчання але не довше ніж до досягнення ним двадцятитьохрічного віку. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] є рідним батьком позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження (серії [NUMBER] від 19.03.2002), де його батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] . Вказує, що відповідач сплачував аліменти на його утримання до 18 років. На сьогоднішній день заборгованість по аліментам погашена в повному обсязі. Після досягнення 18 років позивач продовжив навчання у Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут імені І.Сікорського» на денній формі навчання, що підтверджується довідкою з навчального закладу №1600-35с від 08.04.2020 року Також позивач вказує, що оскільки він навчається на денній формі навчання, то не має можливості самостійно забезпечувати власні потреби у повній мірі. Допомогу на його утримання йому надає мати - [PERSON] , яка на даний час змушена працювати за кордоном, з метою його фінансового утримання. Позивач зазначив, що потребує матеріальної допомоги, оскільки не має змоги самостійно сплачувати всі необхідні кошти на проїзд до міся навчання, проживання, придбання одягу, харчування, підручників. Окремо позивач зазначив, що його батько [PERSON] працює, не є особою з інвалідністю. Тому позивач вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на його утримання щомісячно в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до закінчення навчання але не довше ніж до досягнення ним двадцятитьохрічного віку, а тому просив задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Ухвалою суду від 07 травня 2020 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання з викликом сторін. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти задоволення в повному обсязі. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19 березня 2002 року [PERSON] є батьком позивача [PERSON] , який народився [INFO] (а.с. 8). Згідно довідки №1600-35с від 08.04.2020 року позивач [PERSON] є студентом 1 курсу першого (бакалаврського) рівня вищої освіти, групи ЕК-91 факультету електроенерготехніки та автоматики Київського політехнічного інститут ім. І.Сікорського денної форми навчання та навчаєтеся за державним замовленням і закінчує університет 30.06.2023 року.(а.с.9) У зв`язку з навчанням на денній формі [PERSON] позбавлений можливості належним чином працевлаштуватися, а тому потребує додаткової матеріальної допомоги. Відповідач проживає окремо від позивача в добровільному порядку надає матеріальну допомогу не надає. За таких обставин між сторонами уклалися правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які регулюються главою 16 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту для даних правовідносин визначені Сімейним Кодексом України. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Аліменти це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.198 СК батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] є студентом вищого навчального закладу денної форми навчання, а тому потребує матеріальної допомоги. В свою чергу відповідач є повнолітньою та працездатною особою, який має постійний дохід, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу своєму синові. Відповідно до ч.1 ст.200 СК суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до роз`яснень, наданих в пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтею 182 СК передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 201 СК України передбачено застосування норм цього Кодексу до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина. Визначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання, застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Зі змісту цих норм СК України випливає, що утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, повинні обоє батьків, зокрема, той з них, хто не проживає у сім`ї, за умови, що він може надавати таку допомогу. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ст. 191 СК). При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». На підставі вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на його утримання, в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до закінчення навчання але не довше ніж до досягнення ним двадцятитьохрічного віку щомісячно підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат, то суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позовна вимога про стягнення аліментів підлягає задоволенню, то з відповідача на користь держави має бути стягнутий судовий збір в розмірі 840,80 грн. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК рішення суду про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved