Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

23 лютого 2017 року позивач звернувся до Самарського районного суду м.\~Дніпропетровська із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 липня 2000 року їй належить одна третя частина житлового будинку з відповідною часткою надвірних побудов, що знаходиться за адресою: м.\~Дніпро, вул. Домодєдовська, буд. 54. Інша частина домоволодіння (2/3 частини) належали її прабабусі, яка померла 08 грудня 1992 року. Після смерті єдиним спадкоємцем на сьогодні є вона, але спадщину ще не оформила. Відповідач - [PERSON] її колишній чоловік, з 12 вересня 2000 року зареєстрований за адресою: [INFO], але з 18 листопада 2007 року не проживає в цьому будинку. Де він знаходиться на теперішній час їй не відомо. Факт не проживання відповідача за вказаною адресою підтверджується актом від 22 лютого 2017 року. Однак відповідач не знявся з реєстраційного обліку. Обставини, за яких відповідач не бажає зніматися з реєстраційного обліку їй невідомі. Шлюб між нею та відповідачем розірвано 14 жовтня 2009 року. Будучі зареєстрованим в будинку відповідач порушує її право власності, тобто право користування й розпорядження даним будинком, так як він там не проживає, а на нього нараховуються комунальні послуги, які вона вимушена платити у зв'язку з тим, що вони нараховуються від кількості зареєстрованих осіб в будинку. Вважає, що [PERSON] втратив право користування будинком № 54 по вул. Домодєдовська в м. Дніпро, оскільки не проживає в ньому вже більше року. Ніяких речей відповідача в будинку немає. Комунальні послуги він не сплачує. Будь-яких домовленостей стосовно не проживання між ними не було. На підставі викладеного просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком № 54 по вул. Домодєдовська у м. Дніпро, що є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за даною адресою, а також стягнути з відповідача всі судові витрати по справі (а.с.2-4). Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Зазначила, що їй не відомо де проживає відповідач. Останній раз вона спілкувалася з ним по телефону і повідомляла, що буде звертатися до суду, він не заперечував. Відповідач в судове засідання на слухання по справі не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення у засобах масової інформації газету №"Вісті Придніпров'я" (а.с.30). Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України та винести по справі заочне рішення. Від представника третьої особи Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності (а.с.21). Розглянувши доводи позивача викладені у позові, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.07.2000 року належить 1/3 частина житлового будинку № 54 з відповідною часткою надвірних побудов, що знаходиться по вул. Домодєдовська в м.\~Дніпропетровську (а.с.5). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 1992 року, 14 жовтня 2009 року шлюб було розірвано (а.с.15-16). З довідки виданої Головою квартального комітету та домової книги в будинку № 54, що знаходиться у м. Дніпропетровську по вулиці Домодєдовська зареєстровані: [PERSON] (власник), [PERSON] - син, [PERSON] - чоловік (а.с.10-11). Як вбачається з акту від 22 лютого 2017 року підписаного сусідами позивача відповідач [PERSON] в будинку № 54 по вул. Домодєдовська в м. Дніпропетровську не проживає з листопада 2007 року (а.с.12). Аналізуючи спірні правовідносини, співставляючи їх із здобутими в судовому засіданні доказами суд доходить наступного: У відповідності до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, тощо.\~\~ Відповідно до ст. 1 Протоколу 1\~Європейської конвенції з прав людини\~і основоположних свобод та ч. 1\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. В силу ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. У відповідності до ст. 310 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Так, згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 321 \~\~ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження цим майном. Тобто в розумінні ст.ст. 316, 321, 391 ЦК України, позивач [PERSON] є власником 1/3 частини будинку № 54 з відповідною часткою надвірних побудов по вул. Домодєдовська, в м. Дніпро, наділена правом володіння, користування та розпорядження ним. У відповідності до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] в будинку № 54, по вул. Домодєдовська в м.\~Дніпро не мешкає з кінця 2007 року, тобто майже десять років, що перевищує строки встановлені ст. 405 ЦК України, жодних домовленостей про його тимчасову відсутність не встановлено, а отже він не проживає у будинку без поважних причин. Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що реєстрація відповідачав будинку носить формальний характер, вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved