Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Заліссянської сільської ради про визнання право власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 04.06.2015 року в с.Залісся Старосинявського району, право власності на одноквартирний (садибний) житловий будинок в с.Залісся Старосинявського району Хмельницької області по вул.70-річчя Жовтня за №20. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він, будучи спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], прийняв спадщину. Проте, приватним нотаріусом Старосинявської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний житловий будинок, через відсутність правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок. А тому позивач не може реалізувати свої спадкові права щодо вказаного житлового будинку. Представник позивача [PERSON], який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не з'явився. Від нього надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача - Заліссянської сільської ради Старосинявського району, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не з'явився. Від нього надійшла заява, в якій він зазначив, що позов визнає і просить розглянути справу за його відсутності. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж кодексу.\~ Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову\~ суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно\~ до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ Судом встановлено, що [PERSON] померла 04.06.2015 року в с.Залісся Старосинявського району, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БВ №253261 від 04.06.2015 року. За свого життя [PERSON], на земельній ділянці, яка була надана їй у користування, збудувала житловий будинок за адресою : с.Залісся Старосинявського району Хмельницької області по вул.70-річчя Жовтня за №20, що підтверджується довідками Заліссянської сільської ради № 416 від 19.11.2015 року та №429 від 19.11.2015 року. За життя [PERSON] технічний паспорт на житловий будинок не виготовлявся, право власності на споруди в БТІ не зареєстровано, що підтверджується технічним паспортом, виданим 20.11.2015 року Хмельницьким бюро технічної інвентаризації. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок, що розташований на території Заліссянської сільської ради в с.Залісся Старосинявського району Хмельницької області по вул.70-річчя Жовтня за №20. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Враховуючи правову позицію ВССУ, викладену в п. 3.1 Інформаційного листа від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 про те, що записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності, суд прийшов до висновку про те, будинок по с.Залісся Старосинявського району Хмельницької області по вул.70-річчя Жовтня за №20 належав спадкодавцю на праві власності, що підтверджується: довідками Заліссянської сільської ради № 416 від 19.11.2015 року та №429 від 19.11.2015 року. За свого життя [PERSON] склала заповіт, за яким все своє майно заповіла позивачу, що стверджується заповітом, виданим приватним нотаріусом Старосинявського районного нотаріального округу від 07.12.2015 року. [PERSON], який є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину, що підтверджується спадковою справою №111-2015, яка була відкрита за заявою позивача. Проте, через відсутність правовстановлюючих документів на будинок, нотаріусом йому було відмовлено в оформленні спадщини, що підтверджується листом приватного нотаріуса від 07.12.2015 року №585/01-30. Основним Законом України в статті 41 визначається, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. При цьому, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Відповідно до абз. 2 п. 3.1 Порядку, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 19.03.2013 N 95, відповідність житлового будинку в с.Залісся Старосинявського району Хмельницької області по вул.70-річчя Жовтня за №20 вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил підтверджується технічним паспортом, складеним 20.11.2015 р. Хмельницьким БТІ. Зібрані по справі докази вказують, що [PERSON] належав житловий будинок, спадщина не перейшла до держави, не визнана відумерлою, позивачка прийняла спадщину і є спадкоємицею за заповітом. За наведених обставин суд вважає, що несвоєчасне виготовлення технічного паспорту на житловий будинок, не є підставою відмови у захисті права позивача. На підставі ст. ст. 16, 328, 1218, 1268, 1269 ЦК України,

Outcome: approved