Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до Пятихатського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Марянівської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровької області з вимогами про встановлення факту прийняття спадщини та визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями, розташованого по вул.Миру,268 в с.Марянівка Пятихатського району Дніпропетровської області, що належали померлому батькові позивача [PERSON] Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті батька позивача [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої окрім іншого входить житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою Дніпропетровська область, Пятихатський район, с.Марянівка, вул.Миру, 248. Для оформлення свідоцтва про право на вищевказану спадщину позивач звернувся до Пятихатської державної нотаріальної контори, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено через пропуск строку для подачі заяви, у звязку з чим позивач просить суд встановити факт прийняття ним спадщини після смерті батька та визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями, що належали померлому [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, 28.02.2017 року надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача, заявлений позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Представник Марянівської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, 17.01.2017 року головою сільської ради [PERSON] на адресу суду подано заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідної сільської ради, проти задоволення позову голова ради не заперечувала. З урахуванням заяв осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно з свідоцтвом про народження серії ЯК №840638 від 10.03.1956 року, виданого Марянівською сільською радою Пятихатського району Дніпропетровської області, батьками [PERSON], [INFO] (актовий запис №7), є [PERSON] та [PERSON]. 13.03.1982 року [PERSON] склав заповіт, згідно з якого належний йому на праві приватної власності жилий будинок з господарським будівлями по вул.Миру,248 в с.Марянівка Пятихатського району Дніпропетровської області заповів [PERSON] (заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Марянівського сільської ради народних депутатів Пятихатського району Дніпропетровської області, зареєстровано в реєстрі за №10). Згідно з свідоцтвом про смерть серії І-КИ №171329, виданого виконавчим комітетом Марянівської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області, 07.06.1998 року в с.Марянівка Пятихатського району Дніпропетровської області помер [PERSON] Належність померлому [PERSON]на час смерті заповіданого позивачеві будинку з господарськими будівлями підтверджується копією відповідного свідоцтва про право приватної власності на жилий будинок, видананого виконавчим комітетом Пятихатської районної ради Дніпропетровської області. Згідно з довідкою Марянівської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області №651 від 12.12.2016 року вулиця «Леніна» в с.Марянівка Пятихатського району Дніпропетровської області відповідно до вимог законодавства перейменована на вулицю «Миру». ДП ДОКП «Пятихатське бюро технічної інвентаризації» 30.11.2016 року виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок домоволодіння №248 по вул.Миру в с.Марянівка Пятихатського району Дніпропетровської області, вищевказаний житловий будинок за даними БТІ зареєстровано за помердим [PERSON] За експлікації приміщень до плану вищеказаного житлового будинку загальна площа будинку літера «А1» становить 45.5 кв.м. Відповідно до довідки ДП ДОКП «Пятихатське бюро технічної інвентаризації» №190 від 06.12.2016 року, інвентаризаційна вартість нерухомого майна, розташованого по вул.Миру, 248 в с.Марянівка Пятихатського району Дніпропетровської області становить 71469.00 грн. Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №45833528 від 18.11.2016 року нотаріальною конторою за заявою позивача від 18.11.2016 року про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезаний житловий будинок після смерті батька. відкрито спадкову справу №394/2016 за номером у Спадковому реєстрі №59828442 після смерті [PERSON] Постановою державного нотаріуса Пятихатської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] 18.11.2016 року про відмову у вчинені нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті 07.06.1998 року [PERSON] позивачу відмовлено через пропуск шестимісячного строку для подачі заяви на прийняття спадщини з дня смерті особи. За інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотека, Єдиного реєстру заборон відчудження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №82154276 від 10.03.2017 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості щодо обтяжень вищевказаного житлового будинку із спорудами відсутні. В судовому розгляді встановлено, що саме позивач звернувся із заявою до державного нотаріуса щодо отримання спадщини після померлого батька [PERSON], інші особи із заявами щодо прийняття спадщини не зверталися, інших спадкоємців померлого за законом/заповітом під час розгляду справи не встановлено, відповідних доказів до суду не надано. Відповідно до абз.3 п.1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила\~Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Враховуючи викладене, оскільки спадкодавець [PERSON] помер 07.06.1998 року, до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми\~ЦК Української РСР\~(в редакції від 18.07.1963 року). Згідно з\~ст.524 ЦК УРСР\~спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до\~ст.534 ЦК України\~в редакції 1963 року, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. \~Згідно з вимогами п.1 ч.1 та ч.2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Факт прийняття позивачем спадщини після смерті батька у 1998 році підтверджується довідкою Мар?янівської сільської ради П?ятихатського району Дніпропетровської області за №160 від 27.02.2017 року, за якою позивач [PERSON] дійсно з 1998 року по теперішні час проживає у домоволодінні №248 по вул.Миру в с.Марянівка Пятихатського району Дніпропетровської області, окрім іншого користується вищевказаним майном, земельною ділянкою, сплачує земельний податок тощо. Пунктом 2\~Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування "\~роз'яснено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. З урахуванням вищевикладеного, оскільки позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька, проте за положеннями ЦК Української РСР\~1963 року заявник фактично прийняв спадщину після смерті батька, оскільки фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, заяву про відмову від спадщини не подав, інших спадкоємців померлого не встановлено, приймаючи до уваги, що заявлений позов визнано відповідачем у повному обсязі при викладених у ньому обставинах, суд вважає заявлені позовні вимоги про встановлення факту прийняття спадщини та визнання за позивачем права власності в порядку спадкування після померлого [PERSON] за заповітом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved