Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

19.08.2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку посвідченого 28.02.2007 року державним нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори Гвоздь М.І., реєстр №2-704. Зазначає, що у домовій книзі окрім неї і членів її сім`ї прописані її дочка [PERSON] . Відповідач ще у 2014 році виїхала з вказаного житла і не повертається вже протягом майже шість років, у житловому приміщенні відсутні її особисті речі. Зазначає, що відповідач не повідомила її, куди вона виїхала і де знаходиться. Вона перешкоджала їй у доступі до вказаного житла. Між ними не було встановлено іншого порядку втрати права на користування житлом, ніж порядок встановлений законом. У зв`язку з чим, вважає, що відповідач втратила право на користування житлом з тих підстав, що була відсутня у вказаному житлі більше на один рік, тому вона звернулася до суду з даним позовом. У судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовної заяви наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлялася відповідно до вимог чинного законодавства, про причини неявки не повідомила, тому суд визнає причину неявки відповідача неповажною і вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, із постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Про те, що позивач [PERSON] , [INFO] є власницею житлового будинку [ADDRESS] підтверджується копією договору купівлі-продажу жилого будинку від 28.02.2007 року, посвідченого державним нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори Гвоздь М.І., реєстр №2-704, та витягом з Державного реєстру правочинів (а.с. 3-4). Згідно витягу Волноваського БТІ №14490651 від 10.05.2007 року вбачається, що [PERSON] є власником жилого будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку / реєстр №2-704/ ВЕЕ№754318/ 28.02.2007 / посвідчено Волноваською держнотконторою (а.с. 5). Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого Волноваським РВ ГУМВ України в Донецькій області 19.05.2012 року на ім`я [PERSON] , [INFO] , вбачається, що вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 13.06.2007 року (а.с. 6). Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого Волноваським РВ ГУМВ України в Донецькій області 24.02.2009 року на ім`я [PERSON] , [INFO] , вбачається, що вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 04.07.2008 року (а.с. 8). Із наявної у матеріалах справи довідки Військово-цивільної адміністрації м. Волноваха Волноваського району Донецької області про склад сім`ї №2516 від 12.08.2020 року виданої [PERSON] , 1962 р.н. вбачається, що дійсно зареєстровані в [ADDRESS] , чоловік сестри - [PERSON] , 1962 р.н., донька - [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 20.04.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області вбачається, що [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 20.04.2012 року (а.с. 10). Згідно довідки квартальної Черняєвої від 12.08.2020 року вбачається, що в будинку [ADDRESS] з 2014 року ніхто не проживає (а.с. 11). Згідно акту обстеження житла по [ADDRESS] вбачається, що [PERSON] зареєстрована за вказаною адресою, але не проживає у вказаному будинку з 2014 року, її речей в будинку не має. Згідно письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що вони знали [PERSON] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Але остання з 2014 року за вказаною адресою не проживає, її речей в будинку також не має. Згідно ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом при відсутності члена сім`ї без поважних причин більше одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст.. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою. Враховуючи вищевикладене, суд вважає підтвердженим факт не проживання відповідача більше одного року в будинку [ADDRESS] без поважних причин, своїх особистих речей в будинку вона не має, тому позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 316, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved