Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Серафинецької сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS]. В позові зазначає, що в зв'язку з тим, що будинок, в якому проживали, був 1916 року побудови, вирішили побудувати новий будинок. Рішенням виконавчого комітету Городенківської районної ради № 183 від 11.10.1989 р. її матері [PERSON], як власниці господарства, було надано дозвіл на будівництво житлового будинку. Житловий будинок будували протягом 1991-2012 років. У відповідності до технічної документації, житлове господарство складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А1» загальною площею 110,9 м кв., житловою площею 62,8 м кв., комор, позначених літерами «А»,«Б»,«В», стайні, позначеної літерою «Г», гаража, позначеного літерою «Д», вбиральні, позначеної літерою «У», криниці та огорожі. Його інвентаризаційна вартість 117047 грн. [PERSON] позивачки [PERSON] 08.06.2004 р. вчинила заповіт, за яким заповідала позивачці все належне їй майно, де б воно не було із чого б не складалося. [INFO] р. [PERSON] померла. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина. З метою оформлення прийняття спадщини за заповітом позивачка звернулась до нотаріуса Городенківської ДНК, який усно роз'яснив, що не може оформити свідоцтво про право на спадщину на незавершений будівництвом будинок. Завершивши будівництво після смерті матері, позивачка звернулась до нотаріуса Городенківського РНО з заявою про прийняття спадщини. Постановою від 31.07.2015 р. позивачці відмовлено в оформленні спадщини з посиланням на відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок. На час смерті спадкодавця позивачка проживала разом з нею, вели спільне господарство. Після смерті матері позивачка виготовила технічну документацію на будинок за власні кошти, утримує будинок та прибудинкову територію в належному стані, сплачує комунальні платежі, обробляє земельну ділянку. Однак, не може реалізувати своє спадкове право через відсутність свідоцтва про право власності на житловий будинок. Позивачка зверталась в інспекцію архітектурно-будівельного контролю в Городенківському районі з метою оформлення декларації про готовність об'єкта будівництва, але їй було усно відмовлено, мотивуючи відмову тим, що забудівник померла, а вона не має документів, які підтверджують, що успадкувала будинок. Ухвалою суду від 21.08.2015 р. до участі в справі залучено: як співвідповідача - чоловіка позивачки [PERSON], та як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, - інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області. В судове засідання сторони не з'явились, подали заяви про розгляд справи в їх відсутності. Позивачка зазначила, що позов підтримує, відповідачі, що позов визнають. Третя особа на стороні відповідача надала суду письмове пояснення, з якого встановлено, що відповідно до Наказу Держархбудінспекції України № 150 від 09.07.2014 р. розпочато процедуру ліквідації Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області, в даний час створено Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області. З пояснення встановлено, що Управління державної архбудінспекції в Івано-Франківській області не заперечує проти визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS]. За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. [PERSON] померла [INFO] р., що стверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 26.09.2006 р. Серафинецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що за заповітом від 08.06.2004 р., посвідченим секретарем виконавчого комітету Серафинецької сільської ради, [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй належатиме і на що за законом матиме право, заповідала дочці [PERSON]. Довідкою Серафинецької сільської ради № 111 від 02.07.2015 року стверджено, що на день смерті [PERSON] разом з нею проживали [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Отже, позивачка [PERSON] прийняла спадщину. Згідно з ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу визначено: спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Згідно з Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затв. Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 р. № 5-24-26, погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку. З Довідки № 111 від 02.07.2015 р., виданої Серафинецькою сільською радою слідує, що станом на 15.04.1991 р. в [ADDRESS] (колгоспний двір) були зареєстровані [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], зять [PERSON], [INFO] та онуки: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Будівельним паспортом на забудову земельної ділянки стверджено, що забудівник [PERSON] на підставі Рішення виконавчого комітету Городенківської районної ради народних депутатів № 183 від 11.10.1989 р. здійснювала будівництво житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] Довідкою Серафинецької сільської ради № 110 від 02.07.2015 р. стверджено, що по [ADDRESS] проживають [PERSON] та [PERSON], земельна ділянка за вказаною адресою становить 0,15 га. Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Позивачка зверталась до нотаріуса з приводу прийняття спадщини за заповітом після смерті матері. Однак, видати свідоцтво про право на спадщину неможливо в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що свідчить постанова нотаріуса від 31.07.2015 р. про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Після смерті матері позивачка фактично стала власником спадкового майна, проживає в житловому будинку по [ADDRESS] Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття [PERSON] права власності на житловий будинок, господарські будівлі і споруди по [ADDRESS] судом не встановлено, відповідачі не заперечують щодо визнання за позивачкою права власності, тому суд вважає, що є підстави для задоволення позову. На підставі ст.ст. 316, 317, 325, 328, 331, 1216-1218, 1222,1223, 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved