Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

29 липня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вказаним позовом до відповідача [PERSON] громади в особі Маркушівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, відповідно до якого просить встановлення факту родинних відносин, факту приналежності правовстановлюючих документів та визнати за нею в порядку трансмісії право на спадкове майно, а саме на три земельні частки (пай), розмірами по 2,65 кожна, розташованих на території Маркушівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, посилаючись на те, що 16 жовтня 1985 року помер [PERSON]. На протязі 6 місяців після смерті чоловіка позивач не подавала заяву про прийняття спадщини в звязку із тим, що не мала коштів на оформлення спадщини, але коли вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку із тим, що як виявилось, у неї наявні тільки копії правовстановлюючих документів, а оригінали були втрачені, а тому позивач не може отримати свідоцтва про право на спадщину, оскільки на підтвердження складу спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину, спадкоємець має надати правовстановлюючий документ, що підтверджує право спадкодавця на спадкове майно. Сторони в судове засідання не з'явились, надіслали суду заяви у яких просили справу розглянути у їх відсутність. При цьому позивач зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги, викладені у позовній заяві, а відповідачі не заперечують проти їх задоволення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про ухвалення рішення виходячи з наступного: 16 жовтня 1985 року помер [PERSON] батько чоловіка позивача, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії І-АМ №331936, виданим Відділом ДРАЦС по Хмільницькому району Хмільницького міськрайонного управління стиції у Вінницькій області 19 листопада 2015 року. 20 січня 1996 року померла [PERSON] бабуся чоловіка [PERSON] 5 травня 1998 року померла [PERSON] мати чоловіка [PERSON], що доводиться копією свідоцтва про смерть серії І-АМ №331859, виданим 5 листопада 2015 року Відділом ДРАЦС по Хмільницькому району Хмільницького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай), розміром 2,65 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 12092,80 грн., яка знаходиться в КСП ім.Леніна на території Маркушівської сільської ради та належала їй згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0209012, виданого на підставі розпорядження Хмільницької державної адміністрації №260 від 23 жовтня 1996 року та зареєстровано 27 грудня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №2293 16 грудня 2001 року померла [PERSON] Амвросіївна- двоюрідна бабуся чоловіка позивача (сестра його бабусі - [PERSON]), що доводиться копією свідоцтва про смерть серії І-АМ №133705, виданим 19 грудня 2001 року виконкомом Маркушівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай), розміром 2,65 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 12092,80 грн., яка знаходиться в КСП ім.Леніна на території Маркушівської сільської ради та належала їй згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0209194, виданого на підставі розпорядження Хмільницької державної адміністрації №260 від 23 жовтня 1996 року та зареєстровано 27 грудня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №2292 31 березня 2003 року Помер [PERSON] брат чоловіка позивача, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії 1-АМ №201203, виданим Рибчинецькою сільською радою Хмільницького району Вінницької області 23 квітня 2003 року. 6 березня 2005 року помер [PERSON] чоловік [PERSON] Є, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії І-АМ №011800, виданим 10 березня 2005 року виконкомом Маркушівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай), розміром 2,65 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 12092,80 грн., яка знаходиться в КСП ім..Леніна на території Маркушівської сільської ради та належала йому згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0413786, виданого на підставі розпорядження Хмільницької державної адміністрації №260 від 23 жовтня 1996 року та зареєстровано 10 січня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №3105. Усі вищевказані родичі проживали та були зареєстровані в одному будинку. Після смерті [PERSON] (у 1996 році) спадщину прийняли шляхом фактичного володіння спадковим майном її донька [PERSON]. Після смерті [PERSON] у 1998 році, спадщину прийняли шляхом вступу у фактичне володіння спадковим майном її два сини [PERSON] (брат чоловіка позивача) та [PERSON] (чоловік позивача). Після смерті [PERSON] (у 2001 році), спадщину прийняли шляхом вступу у фактичне володіння спадковим майном її племінники - [PERSON] (брат чоловіка позивача) та [PERSON] (чоловік [PERSON] Є). Після смерті [PERSON] у 2003 році, спадщину прийняв шляхом вступу у фактичне володіння спадковим майном чоловік позивача - [PERSON], із яким [PERSON] Є проживала однією сімєю, та вели спільне господарство, та після смерті якого позивачка провела його поховання та взяла на себе усі витрати по ньому, а також я до сьогоднішнього дня використовую спадкове майно за цільовим призначенням і несу усі витрати по його утриманню. Після смерті родичів чоловік позивача не мав можливість подати заяву на протязі 6 місяців, оскільки проживав із усіма ними в одному будинку та маючи у себе усі правовстановлюючі документи, знав, що спадщину він прийняв шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія) Вищевказані обставини змусили позивача звернутись до газети «Життєві обріі» із оголошенням про те, щоб втрачені сертифікати на земельну частку (пай) серії ВН №0209012, серії ВН №0209194, І-АМ №011800 вважати недійсними. Також [PERSON] Є звернулась до Управління Держгедеокадастру у Хмільницькому районі, яке надало їй відповідь про те, що дійсно на імя [PERSON], [PERSON] та [PERSON] видавались сертифікати на право на земельну частку (пай), де їй надано було відповідь, у якій чітко вказувалось про те, що такі сертифікати видавались, але у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ВН №0209194 було неправильно вказано імя та по батькові двоюрідну бабусю чоловіка позивача, а саме: замість «[PERSON], її було помилково вказано як «Мороз Фросина Амбросівна», а також у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ВН №0209012 було неправильно вказано імя матері чоловіка позивача, а саме: замість «Нечипорук Софія Григорівна», її помилково було вказано як «[PERSON], що також позбавляло позивача можливості звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Крім [PERSON] Є після смерті її чоловіка спадкоємців більше немає. Окрім того, у Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про Державну реєстрацію народження у графі Відомості про матір, бабуся чоловіка [PERSON] Є була помилково записана як [PERSON], замість [PERSON], що унеможливлює прослідкувати родинний зв'язок її чоловіка із його бабусею та тіткою його матері. А також у актовому записі про народженя [PERSON] двоюрідної бабусі чоловіка [PERSON] Є) та [PERSON] (бабусі чоловіка [PERSON] Є) по-різному вказаний батько, а саме «[PERSON] омелянович» та «[PERSON], а тому позивачка також не змогла би оформити спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Ще за життя чоловіка позивач проживала з ним однією сімєю, вони вели спільне господарство, а після його смерті вона провела його поховання та взяла на себе усі витрати по ньому, а також до сьогоднішнього дня використовую спадкове майно за цільовим призначенням та несе усі витрати по його утриманню, що доводиться довідкою Маркушівської сільської ради. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування", судам роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. А згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зважаючи на вищезазначене, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки матеріалами справи, доведено, що позивач являється спадкоємцем за законом, інші спадкоємці на спадщину не претендують, відповідач визнав позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб, позивачем доведено викладені в позовній заяві обставини, що підтверджує його право на успадкування майна спадкодавця, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки питання про розподіл судових витрат позивачами не ставиться, понесені судові витрати по оплаті судового збору необхідно залишити за останніми. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved