Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

24.06.2020 до суду надійшла заява відповідача [PERSON] та її представника [PERSON] про винесення додаткового рішення в даній справі в частині здійснення розподілу судових витрат та стягнення на їх користь витрат пов`язаних з явкою до суду. Свою заяву [PERSON] та її представник [PERSON] обґрунтовують тим, що виходячи з того, що мінімальна заробітна платня на 1 січня 2020 року становить 4723 грн, а тобто 4723/20 = 236,15 грн за один день відриву від звичайних занять, а таких було 2 дня, саме 26.05.2020 - коли позивач без поважних причин не з`явився до суду та судовий розгляд був перенесений на 23.06.2020, коли постановлено закрити провадження у справі При цьому, під час двох засідань був присутній як представник за дорученням [PERSON] та відповідач [PERSON] . Таким чином відповідач та її представник просять суд винести додаткове рішення, яким стягнути з позивача [PERSON] на користь [PERSON] понесених нею витрат, що пов`язані з явкою до суду за кожен день відриву від звичайних занять в розмірі 236,15*2= 472,30 та стягнути з позивача [PERSON] на користь [PERSON] понесених ним витрат, що пов`язані з явкою до суду за кожен день відриву від звичайних занять в розмірі 236,15*2= 472,30. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали подану до суду заяву та просили відшкодувати їм час, витрачений на участь в даному судовому засіданні, як компенсацію за відрив від звичайних занять. [PERSON] та його представник адвокат Шишкін О.П., в судовому засіданні, заперечували проти заяви відповідача та її представника. Крім того, [PERSON] надав суду письмові пояснення де зазначив, що [PERSON] та [PERSON] зазначають, що він повинен їм (кожному) сплатити за 2 судових засідання суму у розмірі 472,30 гривень. При цьому, компенсація у цивільних справах за відрив від звичайних занять стороні, на користь якої ухвалено судове рішення її представникові у зв`язку з явкою до суду, граничний розмір обчислюється пропорційно до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлено законом на 1 січня календарного року, в якому приймається процесуальне рішення або здійснюється процесуальна дія, і не може перевищувати його розміру, обчисленого за фактичні години відриву від звичайних занять. Тобто, за годину відриву від звичайних занять повинно бути сплачено 29,51 грн., але якщо було менш години, то взагалі сума мізерна. [PERSON] та [PERSON] у підтвердження того, що вони були відірвані від звичайних занять, тобто роботи, вони до заяви не надали ні якої довідки, що вони роблять на якомусь підприємстві, на якій посаді, яку суму грошей отримують, також на мій погляд, таку довідку для підтвердження вони повинні були взяти також у фіскальних органах куди підприємство перераховує податки, але цього не має. Вирішуючи заяву відповідача та її представника по суті, суд виходить з наступного. Як встановлено судом 21.02.2020 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання недійсним заповіту, свідоцтва про право на спадщину за заповітом та визнання недійсним договору дарування, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Ялова О.М. З урахуванням положень ч.3 ст. 14 ЦПК України справа передана для розгляду головуючому судді Говорусі В.О. 30.03.2020 ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області відкрито провадження у справі та визначено справу розглядати в порядку загального позовного провадження на 30.04.2020. 30.04.2020 судове засідання не відбулося в зв`язку з неявкою в судове засідання позивача. За клопотанням представника позивача судове засідання відкладено на 26.05.2020. 26.05.2020 до суду надійшло клопотання представника позивача про відкладення судового засідання. Позивач до суд не прибув. При цьому до суду прибули відповідач та її представник. Судове засідання відкладено на 23.06.2020. За заявою позивача, від 12.06.2020 про відмову від позову ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 23.06.2020 закрито провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним заповіту, свідоцтва про право на спадщину за заповітом та визнання недійсним договору дарування, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Ялова О.М. та здійснено розподіл судових витрат. 24.06.2020 до суду надійшла заява відповідача [PERSON] та її представника [PERSON] про винесення додаткового рішення в даній справі в частині здійснення розподілу судових витрат та стягнення на їх користь витрат пов`язаних з явкою до суду. Відповідно до вимог ч. 3 та ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Правилами ст. 138 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрати сторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду, зокрема , визначено, що стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України. При цьому, відповідно до Додатку до\~постанови Кабінету Міністрів України від 27квітня 2006 року № 590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави", (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2018 р. N 155) компенсація у цивільних справах за відрив від звичайних занять - стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, її представникові у зв`язку з явкою до суду обчислюється пропорційно до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлено законом на 1 січня календарного року, в якому приймається процесуальне рішення або здійснюється процесуальна дія, і не може перевищувати його розміру, обчисленого за фактичні години відриву від звичайних занять. Відповідно до ст.7 Закону про держбюджет на 2020 рік розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць планується в розмірі з 1 січня 2020 року - 2027 гривень. Таким чином, розмір компенсації за одну годину становить: 12,67 год., що обраховано наступним чином 2027:20:8=12,67 (грн/год). При цьому, оскільки, законодавцем для обрахунку витрачено часу, визначено одну годину, як одиницю виміру, суд враховує таку одиницю виміру, при обрахунку часу судового засідання, яке тривало близько години. [PERSON] та її представник [PERSON] , прибули для участі в судовому засіданні у цій справі, яке не відбулося 26 травня 2020 року в Петриківський районний суд, зі слів відповідача та його представника на прибуття до суду вони витрачають близько 1 години, тобто, загальний час на прибуття до приміщення суду, з урахуванням зворотного шляху складає 2 години. Вказаний загальний час, з урахуванням того, що судове засідання не відбулося, що підлягає відшкодуванню [PERSON] та [PERSON] 23.06.2020 судове засідання відбулося за участі відповідача [PERSON] та її представник [PERSON] , отже, з урахуванням часу необхідного для прибуття до приміщення суду 2 години, з додаванням 1 години протягом якої тривало судове засідання, позивачем підлягає компенсуванню 3 годи, за відрив від звичайних занять відповідача та її представника. Враховуючи, що судовий спір, в якому приймали участь [PERSON] та її представник [PERSON] , ініційовано саме позивачем та останнім в односторонньому порядку заявлено про відмову від позову без доведення в судовому засіданні факту порушення з боку відповідача його прав та інтересів, тому, обґрунтованим на думку суду, є вимога [PERSON] та її представник [PERSON] про компенсування їм витраченого часу на участь в судовому засіданні , що відбулося 06.07.2020 під час якого вирішується питання про розподіл судових витрат. Таким чином, враховуючи що судове засідання 06.07.2020 тривало близько 1 години, з урахуванням часу необхідного для прибуття до приміщення суду 2 години, всього компенсуванню за відрив від звичайних занять, підлягає 3 годи. Суду позивачем та його представником свого розрахунку витраченого часу, що підлягає компенсуванню за відрив від звичайних занять не надано. Таким чином, відповідачу [PERSON] та її представник [PERSON] , кожному окремо, підлягає відшкодуванню 101,36 грн, що обраховано наступним чином: 12,67х8=101,36 (де 8 дорівнює сумі часу витраченого на прибуття до приміщення суду та часу, протягом якого тривали судові засідання 26.05.2020, 23.06.2020 та 06.07.2020.

Outcome: approved