Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], Любешівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання права власності та зняття арешту з майна. Свої вимоги мотивує тим, що вироком Любешівського районного суду від 21 березня 2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 213 ч.1 КК України та призначено покарання у вигляді обмеження волі на один рік. На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого звільнено від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік. Ухвалою апеляційного суду Волинської області [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності у звязку з дійовим каяттям та закриття кримінального провадження. Речові докази було конфісковано в дохід держави, а саме автомобіль марки «Рено Мастер», державний номер [NUMBER]. Любешівський відділ державної виконавчої служби в порядку виконання вироку суду розпочав процедуру конфіскації автомобіля. Зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що він був придбаний [PERSON] 24.07.2014 року, тобто, під час перебування їх в зареєстрованому шлюбі, а тому даний автомобіль є обєктом спільної сумісної власності. Просить суд, визначити право власності на вищезазначений автомобіль та звільнити його з-під опису та арешту. Представник позивача в судовому засіданні уточнив позовні вимоги, просив суд визнати за [PERSON] право власності на автомобіль «Рено Мастер», звільнити його з під арешту та стягнути з неї в дохід держави ? частину його вартості за частку [PERSON] в розмірі 50\~000 грн. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позову. Представник ВДВС в судове засідання не зявився, а подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши письмові доказами по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Вироком Любешівського районного суду від 21 березня 2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 213 ч.1 КК України та призначено покарання у вигляді обмеження волі на один рік. На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого звільнено від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік. Ухвалою апеляційного суду Волинської області [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності у звязку з дійовим каяттям та кримінальне провадження закрито. Речові докази були конфісковані в дохід держави, а саме автомобіль марки «Рено Мастер», державний номер [NUMBER]. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03.09.2004 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії 1-ЕГ № 077268 від 03 вересня 2004 року (а.с. 11). 24.07.2014 року [PERSON] був придбаний автомобіль «Рено Мастер», реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 10). Спірний автомобіль був придбаний під час шлюбу, і відповідно до пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» був зареєстрований на ім'я відповідача. Виходячи з цього, спірний автомобіль не є особистою приватною власністю відповідача, а належить сторонам на праві спільної сумісної власності подружжя. У відповідності з ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. За положеннями ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відповідно до ч. 1 ст. 73 СК України за зобов'язання одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі. Відповідно до роз'яснення п.8 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна", оскільки згідно зі статтею 126 ЦПК України позивач вправі об'єднати в одній позовній заяві кілька однорідних позовних вимог, пов'язаних між собою, в одному провадженні можуть розглядатись вимоги про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна. При цьому якщо позивач є власником спірного майна, то вирішується вимога про зняття арешту з майна. У разі якщо позивач одночасно доводить своє право власності, яке виникло, наприклад, із договору про спільну власність або таке її право не визнається чи оспорюється співвласником, то відповідно до заявлених вимог суд вирішує вимогу про зняття арешту з майна та про визнання права власності на це майно. Отже, спірний автомобіль є об'єктом спільної сумісної власності подружжя та підлягає поділу шляхом визнання за позивачем права власності на 1/2 частину спірного автомобіля. Однак, враховуючи той факт, що автомобіль марки «Рено Мастер» є річчю неподільною та позивач просить суд визнати за нею право власності на спірний автомобіль зі сплатою в користь держави його половини вартості, яка належить відповідачу по справі [PERSON], то вимоги позивача про визнання за нею права власності на автомобіль марки «Рено Мастер» з відповідним припиненням права власності [PERSON] на вказаний автомобіль та звільненням вказаного автомобіля із-під арешту відповідають вимогам закону та підлягають задоволенню. Крім того, оскільки вартість спірного автомобіль становить 100\~000 грн., розмір частки [PERSON] становить 50\~000 грн., то з [PERSON] підлягає стягненню в дохід держави половина вартості даного автомобіля.

Outcome: approved