Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

26 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на неповнолітніх дітей. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, який розірвано на підставі рішення Шацького районного суду Волинської області від 11 листопада 2010 року у справі №2-2063/10, що набрало законної сили. Від даного шлюбу в подружжя є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.10.2006 року, виданим відділом РАЦС Шацького районного управління юстиції Волинської області, та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.07.2008 року, виданим відділом РАЦС Шацького районного управління юстиції. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати разом з позивачем. Рішенням Шацького районного суду Волинської області від 09 вересня 2009 року у справі №170/486/15-ц, було ухвалено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн., щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. З того часу діти виросли і потребують більших витрат на забезпечення нормальних умов життя та навчання. Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17.05.2017 року був збільшений мінімальний розмір аліментів, який не може бути меншим від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачу відомо, що відповідач офіційно не працює, однак займається різними видами діяльності, де отримує достатню платню. Тому [PERSON] просить суд стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1500 гривень щомісяця на кожну дитину, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 06 листопада 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін. Відповідачу [PERSON] встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав, хоча копію ухвали з копіями доданих документів отримав 12.11.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи, інших заяв, клопотань суду не подав. Ухвалою суду від 26 грудня 2018 року постановлено провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав. Судом встановлено, що громадяни України [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.10.2006 року, виданим відділом РАЦС Шацького районного управління юстиції Волинської області, та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.07.2008 року, виданим відділом РАЦС Шацького районного управління юстиції (а.с. 7, 8). Рішенням Шацького районного суду Волинської області від 09 вересня 2015 року у справі №170/486/15-ц, було ухвалено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн., щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття (а.с. 10-11). Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з вимогами ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України в діючій редакції, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] проживає разом з неповнолітніми дітьми, що підтверджується довідкою, виданою Шацькою селищною радою Шацького району Волинської області 24 жовтня 2018 року (а.с. 9). Батько дітей [PERSON] проживає окремо. При визначенні розміру стягуваних аліментів суд виходить з прожиткового мінімуму, встановленого з 01.12.2018 року Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік» для дітей віком від 6 до 18 років - 2027 грн., меншим, ніж 50 відсотків якого не може бути розмір аліментів, а також, враховує те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи в порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, з урахуванням того, що відповідач є працездатним, здоровим, суд дійшов висновку, що розмір аліментів слід збільшити, стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок). На підставі статей 180, 181, 182, 183, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved