Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

23 травня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 24 травня 2014 року померла її мати [PERSON], яка за життя мала на праві приватної власності нерухоме майно у вигляді житлового будинку №19 по вул. Миру в селищі Вороніж Шосткинського району Сумської області. Факт належності [PERSON] вищевказаного майна не можна підтвердити записом в погосподарській книзі, бо книги є документами первинного обліку виключно в сільських, а не селищних Радах народних депутатів з 1935 року. За життя [PERSON] не оформила правовстановлюючі документи на спірний будинок, та не склала заповіт. Після смерті [PERSON], позивачка звернулись Шосткинської районної державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено, у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на вказане нерухоме майно. В судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено,\~що 27\~травня 2014\~року померла\~[PERSON],\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~смерть серія\~І-БП\~№219717. З довідки наданої виконавчим комітетом Воронізькою селищною радою №2025 від 18 травня 2018 року вбачається, що рішенням Воронізької селищної ради 20 сесії 21 скликання від 02 квітня 1994 року [PERSON] передано у власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,10 га за адресою вул. Миру 19 в селищі Вороніж Шосткинського району Сумської області (а.с. 6). Як вбачається з довідки наданої виконавчим комітетом Воронізькою селищною радою №745 від 22 жовтня 2010 року на земельній ділянці, яка належить [PERSON] знаходиться будинок та господарські будівлі (а.с. 7). З технічного паспорту на житловий будинок №119 вбачається, що за адресою вул. Миру в с. Вороніж Шосткинського району Сумської області розташований одноповерховий житловий будинок, загальною площею 93,1 кв. м, житловою площею 55,9 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами до складу яких входять : погріб, що позначений літерою «Г» та огорожа. Рік збудування будинку 1985. Відповідно до наданої на запит суду інформації Шосткинської районної державної нотаріальної контори від 22 жовтня 2018 року № 186/01-16, що після померлої 27 травня 2014 року [PERSON], яка проживала в [INFO] заведена спадкова справа № 240, за 2014 рік. Спадкоємицею за законом є її дочка [PERSON], яка спадщину прийняла. Спадкоємець за законом син померлої [PERSON] 24 вересня 2014 року відмовився від прийняття спадщини на користь [PERSON] Інші спадкоємці для прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались. Відповідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, які не суперечать закону, в тому числі і в порядку спадкування. Відповідно до ст.ст.1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ч.1 ч.5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, з викладеного вбачається, що на момент звернення до суду позивач правомірно претендує як спадкоємець за законом на визнання за нею права власності на нерухоме майно у порядку спадкування після померлої [PERSON] Разом з тим, судом встановлено, в нотаріальному порядку позивачу було відмовлено в оформленні спадщини на нерухоме майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності на нерухоме майно. Тобто, зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. В цей же час законодавством, що діяло на час побудови будинку не було передбачено реєстрації права власності на нерухоме майно. Тобто момент виникнення права власності на будинки, споруди не залежав від державної реєстрації. На підставі наведеного суд вважає доведеним факт того, що померлій [PERSON] належав на праві власності житловий будинок №19 по вул. Миру в с. Вороніж Шосткинського району Сумської області. Враховуючи наведене, та встановивши, що вказане майно входить до спадкової маси, а позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця та його право на спадщину гарантовано державою, однак оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку вичерпано, суд на підставі до ст.16 ЦК України, вважає що цивільне право позивача підлягає захисту, шляхом визнання за ним права власності на вказане спадкове майно. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved