overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

24 травня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 17 липня 2004 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області. Від спільного шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що сімейне життя не склалося, чоловік зрадив їй, має іншу жінку. Сторони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету, фактично з серпня 2014 року не проживають разом. Шлюб носить формальний характер, фактично сім'я розпалась, примирення і збереження сім?ї є неможливим. Позивач вказує, що діти після розірвання шлюбу проживатимуть з нею. Позивач звернулась до суду, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи, матеріальних претензій немає. Просить залишити їй прізвище набуте у шлюбі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через оголошеня в газеті "Волинь-нова", про причини неявки в судове засідання не повідомив. \~ Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Зясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, а саме: свідоцтво про шлюб (а.с.3), копію свідоцтва про шлюб (а.с.4), копії свідоцтв про народження дітей (а.с.5,6), копію паспорта та коду позивача (а.с.7-9), суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони з серпня 2014 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не підтримують шлюбні відносини, шлюб фактично розпався та існує формально. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому суд шлюб розриває. Після розірвання шлюбу прізвище позивачу [PERSON] не змінювати, залишити їй прізвище набуте у шлюбі. Судові витрати по справі залишити за позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

24 травня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що він знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 13 грудня 2010 року Виконавчим органом Залізної міської ради міста Торецька Донецької області, за актовим записом № 26. У шлюбі дітей немає. Сумісне життя не склалося в зв`язку з різними поглядами на життя, внаслідок чого виникають постійні суперечки. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, спільно не проживають. Позивач у судове засідання не з`явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Належно повідомлена відповідач в судове засідання не прибула з невідомих причин, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена у порядку, визначеному ч. 6 ст. 128 ЦПК України, шляхом надіслання рекомендованих листів з повідомленням про виклик. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, тому суд розглядав справу на підставі ст.ст. 280-289 ЦПК України, заочно, у зв`язку з чим постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що сторони по справі припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Майнового спору і питань щодо утримання дітей у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сім`ї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сім`ю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Відповідачу залишити прізвище " [PERSON] ". Згідно ч. 1 п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» із змінами та доповненнями особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю, звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір, пов`язаний з розглядом справи, покладається на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

24 червня 2009 року між ЗАТ КБ "Приват Банк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приват Банк") та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н за умовами якого [PERSON] отримав кредит в сумі 85000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та діє протягом 12 місяців, якщо жодна із сторін не заявила про його припинення то договір лонгується на той же термін. Позивач, посилаючись на те, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконує, звернувся в суд з позовом про стягнення з нього 12212 грн. 92 коп. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Судом встановлено, що позивач надав [PERSON] 24 червня 2009 року за кредитним договором, а він отримав кредит в сумі 8500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та діє до повного виконання сторонами всіх зобов'язань. Відповідно до кредитного договору [PERSON] повинен був здійснювати погашення кредитів та процентів щомісячно згідно графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом. В порушення цього відповідач не сплачував своєчасно кредит та відсотки і станом на 4 вересня 2014 року допустив заборгованість 12212 грн. 92 коп. (7391 грн. 44 коп. - заборгованість за кредитом, 3401 грн. 82 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 600 грн. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом, 250 грн. штрафу (фіксована частина) та 569 грн. 66 коп. штрафу (процентна складова). Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку встановленому договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів належних йому. З відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

24 червня 2015 року позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 19.10.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 5000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач за вказаним договором належним чином його умови не виконує, в зв'язку з чим утворилася заборгованість. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON]. заборгованість за кредитним договором в сумі 15 698 грн. 94 коп. та судові витрати. В судове засідання представник позивача Кашаєва О.Г. не з'явилася, попередньо надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. За таких обставин суд, вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.10.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 5000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач належним чином зобов'язання не виконує, в зв'язку з чим станом на 31.05.2015 року утворилася заборгованість в розмірі 15 698 грн. 94 коп., яка складається з: -2 481,18 грн. - заборгованість за кредитом; -8 009,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -3 625,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; -500,00 грн. - штраф (фіксована сума); -723,76 грн. - штраф (процентна складова) Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач належним чином не виконує умови договору та не сплачує заборгованість по кредиту та відсотках, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати понесені при подачі позовної заяви, а саме сума судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

24 червня 2015 року позивач, ПАТ КБ "ПриватБанк", звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору б/н. Посилався на те, що 30.12.2011 року відповідач стала клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк» ідентифікувавшись та ознайомившись з умовами та правилами надання банківських послуг підписавши анкету-заяву, згідно якої отримала картку «Універсальна». 14.05.2013 року [PERSON] переоформлено на кредитну картку «Gold» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом у сумі 41011 грн. 64 коп., яка складається із заборгованості за кредитом - 17711 грн. 40 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 20170 грн. 29 коп., заборгованість за пенею та комісією - 700 грн. 82 коп., штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) - 1929 грн. 13 коп. Просили стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість по кредитному договору та судові витрати по справі. Представник позивача надав заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимог підтримав, просив розглядати справу у заочному провадженні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у її відсутність не надавала. Враховуючи клопотання представника позивача, суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача, у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 30.12.2011 року [PERSON] стала клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк» ідентифікувавшись та ознайомившись з умовами та правилами надання банківських послуг підписавши анкету-заяву, згідно якої отримала картку «Універсальна». 14.05.2013 року [PERSON] картку «Універсальна» переоформлено на кредитну картку «Gold» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом. Відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору, має заборгованість за кредитом у сумі 41011 грн. 64 коп., яка складається із заборгованості за кредитом - 17711 грн. 40 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 20170 грн. 29 коп., заборгованість за пенею та комісією - 700 грн. 82 коп., штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) - 1929 грн. 13 коп. Оскільки позичальник, [PERSON], не виконує умови кредитного договору, суд приходить до висновку про задоволенню позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Підлягають також задоволенню вимоги про стягнення судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

24 червня 2016 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 13.04.2013 року. За час перебування в шлюбі, в сторін народився син [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є те, що сторони не зійшлись характерами та мають різні погляди на життя, вналсідок чого, в їхніх стосунках виникла неприязнь, яка з часом перетворилась в психологічну несумінсіть. Спільне життя сторін припинено з 2013 року. [PERSON] вимагає розірвати шлюб зареєстрований з [PERSON] В судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що спільне життя із відповідачем припинено з 2013 року, майже відразу після одруження. Крім того, причиною реєстрації шлюбу стала та обставина, що вона була вагітною. На даний час, як він, так і [PERSON] мають різні сім'ї. Як зазначила позивач, вона ешкає із іншим чоловіком, а саме [PERSON] Допитаний в якості свідка [PERSON], останній зазначив, що він мешкає разом із [PERSON] більше року та має укласти з нею шлюб. Крім того, [PERSON] зазначив, що він із сином позивача має дуже гарні стосунки та відноситься до нього, як до своєї дитини. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 13.04.2013 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-ВЛ №202710 видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Валківського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №23. Прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила на "Захарчук". Зі змісту свідоцтва про народження серії І-ВЛ №315171 вбачається, шо в сторін є дитина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1\~ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язанні спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до\~ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається зі змісту позовної заяви, подальше сумісне подружнє життя сторін не можливе та суперечить інтересам позивача, спільне господарство сторони не ведуть. Як вбачається із пояснень позивача та свідка, вони мають на меті створити нову сім'ю, а тому суд вважає, що шлюб зареєстрований між сторонами носить формальний характер, а тому повинен бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

24 червня 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому вказала, що 01 червня 2002 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано Мурахівською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис №3. Від даного шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між [PERSON] та [PERSON] фактично припинено, разом вони не проживають. Позивачка просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, дитину залишити проживати разом з нею, після розірвання шлюбу залишити прізвище "[PERSON]". У судове засідання позивачка надала письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтрималата та не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не надав. За даних обставин суд вважає за доцільне ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у справі докази, доходить наступного. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 01 червня 2002 року, який зареєстровано Мурахівською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис №3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.2). Від даного шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). Дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім'ї (а.с.7). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинено. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У ст.113 СК України зазначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з цього суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У відповідності з положеннями цієї статті, суд стягує з [PERSON] судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

24 червня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] , зареєстрований 14 липня 2001 року Новооріхівською сільською радою Лубенського району Полтавської області, актовий запис - № 8, посилаючись на неможливість збереження сім`ї. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити прізвище " [PERSON] ". Зазначає, що від шлюбу з відповідачем дітей не має. Спільне життя з відповідачем не склалося. Ухвалою судді від 24 червня 2019 року позовна заява була залишена без руху, оскільки не відповідала вимогам викладених у ст. 177 ЦПК України. 02 липня 2019 року [PERSON] усунула недоліки. 03 липня 2019 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Відзив на позов не надходив. Ухвалою суду від 18 вересня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши про підтримання позовних вимог. Відповідач також надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що визнає позовні вимоги. Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають у шлюбі, котрий зареєстрований 14 липня 2001 року Новооріхівською сільською радою Лубенського району Полтавської області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження 14 липня 2001 року зроблено запис за № 8. (а.с.2) Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки позивач категорично не має наміру та наполягає на розлученні. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За таких обставин,

Outcome: approved