Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом, у якому просила розірвати шлюб, укладений з відповідачем - [PERSON], та зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горохівського районного управління юстиції Волинської області 24.02.2012 року, актовий запис за №14, та після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Від шлюбу у сторін народилась одна дитина - син [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог, позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейні відносини. Відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних відносин, не забезпечував сім'ю матеріально, постійно зловживав спиртними напоями, вчиняв безпідставні сварки, під час яких ображав її морально та наносив їй побої. Вона ж намагалась зберегти сім'ю, але всі її зусилля були марними, оскільки відповідач постійно чинив насильство в сім'ї. Ставлення відповідача до сім'ї призвело до розладу та фактичного припинення шлюбних відносин, які припинено два роки тому та з відповідачем вони проживають окремо. Вважає, що їх сім'я розпалась та поновити її неможливо, а подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам їх спільної дитини, що унеможливлює їх примирення. В судове засідання сторони не з'явились. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином судом був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить оголошення у пресі - газеті «Волинь нова» (випуск №99 (16 350) від 12.09.2017 року) про виклик відповідача в судове засідання. За викладених обставин, розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підставний і підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горохівського районного управління юстиції Волинської області, встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24.02.2012 року, про що складено відповідний актовий запис за №14 (а.с.4). Під час шлюбу у сторін народилась одна дитина - син [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.08.2013 року, виданного виконавчим комітетом Колонської сільської ради Іваничівського району Волинської області (а.с.5). З довідки, виданої Полапівською сільською радою Любомльського району Волинської області від 04.08.2017 року за №502, встановлено, що позивач - [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS], однак з 2015 року проживає в [ADDRESS], а відповідно до повідомлення Горохівської міської ради Горохівського району Волинської області від 15.08.2017 року за №266, відповідач [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS], та проживає разом зі своїми батьками та двома братами (а.с.6;10). Частиною 1 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як встановлено судом, сторони проживають окремо та подружніх стосунків не підтримують, не цікавляться та не турбуються один про одного, що дає підстави вважати, що шлюб існує лише формально та не свідчить про наявність ознак сім'ї в розумінні поняття, наведеного у ст.3 СК України. Викладені у позовній заяві фактичні обставини взаємовідносин між сторонами відповідачем не оспорено та не спростовано. З огляду на наведені правові норми, обставини по справі та позицію позивача щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає, що збереження сім'ї в даному випадку буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин. Таким чином, суд повно, всесторонньо та об'єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача та неповнолітньої дитини сторін, а тому шлюб слід розірвати. Таким, що не суперечить закону, суд вважає прохання позивача про залишення їй шлюбного прізвища "[PERSON]". Згідно вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені і документально підтверджені останньою судові витрати: судовий збір в сумі 640,00 грн. та 180 грн. за опублікування судового оголошення про виклик відповідача в судове засідання через засоби масової інформації.

Outcome: approved