Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтовувала тим, що відповідач нехтує своїми батьківськими обов`язками, не цікавиться життям та вихованням дитини, жодної матеріальної допомоги не надає, у 2011 році виїхав у невідомому напрямку, місце його перебування не відоме. Також просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500,0 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати просила стягнути з відповідача. Крім цього, просила зобов`язати орган опіки та піклування Тлумацької РДА Івано-Франківської області надати письмовий висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав відносно його доньки [PERSON] , [INFO] . Також просила викликати свідків для допиту в судовому засіданні, а саме: [PERSON] та [PERSON] , які можуть підтвердити обставини викладені в позовній заяві. 22.10.2020 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Також даною ухвалою суду було залучено до участі у справі Орган опіки та піклування Тлумацької РДА Івано-Франківської області та зобов`язано подати до суду письмовий висновок щодо доцільності/недоцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його доньки [PERSON] , [INFO] , та відповідність його інтересам дитини. 27.11.2020 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду та задоволено заяву позивачки про виклик свідків. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Вказала, що відповідач з 2011 року виїхав у невідомому напрямку, місце його перебування не відоме. З того часу відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не цікавиться життям доньки, не провідує її, не спілкується з нею, не телефонує, не цікавиться її здоров`ям та розвитком, не приймає участі у її вихованні, жодної матеріальної допомоги не надає. Донька проходить довготривале та вартісне лікування в Італійській Республіці з приводу онкологічного захворювання, проте відповідач жодної участі у додаткових витратах на лікування дитини не приймає. Два роки назад дочці необхідна була пересадка кісткового мозку і батько міг бути донором. Однак, оскільки він відсутній у житті доньки, розшукати його не вдалось, що ускладнило лікування доньки. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позовну заяву суду не надав, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Представник Тлумацької РДА Івано-Франківської області, як органу опіки та піклування, в судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі. Підтримав висновок органу опіки та піклування Тлумацької РДА Івано-Франківської області щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини. Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 Заочний розгляд справи. Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву суду не надав, а позивачем подано достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку позивачки, допитавши свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Стаття 3 Конвенції ООН про права дитини зазначає, що в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 5 Сімейного кодексу України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. А ст. 150 Сімейного Кодексу України прямо передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо існують наступні підстави: батьки не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. При вирішенні даного спору суд враховує, насамперед, інтереси неповнолітньої дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 Постанови від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновленнябатьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Судом встановлено, що [PERSON] (відповідач) та [PERSON] (позивачка) являються біологічними батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 3). Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 30.06.2011 року, яке набрало законної сили 12.07.2011 року, шлюб між [PERSON] (відповідач) та [PERSON] (позивачка) було розірвано, а місцем проживання на той час малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було визначено місце проживання їх матері [PERSON] (позивачка) (а.с. 4). Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 21.12.2018 року, яке набрало законної сили 22.01.2019 року, [PERSON] (відповідач) було визнано таким, що втратив право на користування житловим будинком за адресою [ADDRESS] (а.с. 5-6). Відповідно до довідки про склад сім`ї № 671 від 07.10.2020 року та акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № 381/02-32 від 07.10.2020 року, складених Обертинською селищною радою Тлумацького району Івано-Франківської області, [PERSON] (позивачка) проживає по [ADDRESS] , разом з матір`ю [PERSON] , братом [PERSON] , сином [PERSON] та у неї на утриманні перебуває неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] . При цьому, [PERSON] (відповідач) з 2011 року з сім`єю не проживає, ніякої участі у вихованні дитини не приймає, місце його перебування не відоме (а.с. 7, 8). [PERSON] , [INFO] , постійно, в т.ч. і на момент розгляду справи, проходить лікування в Республіці Італія з діагнозом - набута аплазія кісткового мозку, про що свідчать перекладені з італійської мови медичні виписки з медичних установ (а.с. 9-11). Також факт ухилення від виконання відповідачем батьківських обов`язків відносно своєї неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в судовому засіданні ствердили свідки, а саме: свідок [PERSON] , який є братом відповідача [PERSON] , в судовому засіданні ствердив, що відповідач близько 7 років назад поїхав до Російської Федерації, жодної допомоги на утримання та лікування дитини не надає, зв`язок з ним відсутній, останній раз спілкувався з відповідачем в телефонному режимі 4 роки назад, при цьому відповідач перебував в стані алкогольного сп`яніння; свідок [PERSON] , яка є матір`ю позивачки [PERSON] , в судовому засіданні ствердила, що відповідача останній раз бачила близько 10 років назад, при цьому останній не спілкується з дитиною, не телефонує їй, жодної матеріальної допомоги не надає, не цікавиться життя дитини, жодного разу не привітав дитину з днем народження, подарунків не передавав. Згідно ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Вказаний висновок є обов`язковим при вирішенні даної категорії справ відповідно до ст. 19 СК України. Згідно висновку № 383/01-18/01 від 24.11.2020 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] (відповідач) стосовно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , складного Тлумацькою РДА Івано-Франківської області, як органом опіки та піклування, виходячи з інтересів неповнолітньї дитини, було проведено відповідну перевірку і встановлено, що відповідач з 2011 року виїхав у невідомому напрямку, місце його перебування не відоме. З того часу відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не цікавиться життям доньки, не провідує її, не спілкується з нею, не телефонує, не цікавиться її здоров`ям та розвитком, не приймає участі у її вихованні, жодної матеріальної допомоги не надає. Донька проходить довготривале та вартісне лікування в Італійській Республіці з приводу онкологічного захворювання, проте відповідач жодної участі у додаткових витратах на лікування дитини не приймає. Дитина проживає з матір`ю у задовільних умовах, житло в належному стані, створені умови для навчання, виховання та розвитку дитини. Дитина повідомила, що батька майже не пам`ятає, він до неї не телефонує, не приїжджає, подарунків не передає. Враховуючи вищенаведене, виходячи з інтересів дитини, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити [PERSON] (відповідач) батьківських прав щодо його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 61-63). При прийняття рішення по даній справі суд, в першу чергу, виходячи з інтересів неповнолітньої дитини, враховує висновок органу опіки та піклування щодо обставин спору та про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (відповідач) стосовно його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , який узгоджується з фактичними обставинами справи. Отже, судом встановлено, що [PERSON] (відповідач) за станом свого психічного здоров`я усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними, а також мав юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов`язку. Він був зобов`язаний брати участь у вихованні дитини і мав право на особисте спілкування з нею. Проте [PERSON] (відповідач) таким правом не скористався, самоусунувшись від нього, залишивши дитину без свого піклування та не бажаючи і на сьогоднішній день займатись її утриманням та вихованням. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] (відповідач) умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню своєї неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , нездатний та не бажає забезпечити їй нормальні умови проживання, розвитку та виховання, а тому позбавлення його батьківських прав буде відповідати інтересам дитини, тому позов підлягає задоволенню. Суд зазначає, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, і в разі, якщо змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, суд може постановити рішення про поновлення батьківських прав. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. При ухиленні від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З`ясувавши обставини, які згідно ст. 182 СК України враховуються при визначенні розміру аліментів, враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з`явився, не надав суду відзиву на позовну заяву, жодних письмових і електронних доказів на спростування позовних вимог, суд вважає, що з відповідача, у відповідності до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України, слід стягувати на користь [PERSON] (позивачка) аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі по 1500,0 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць належить допустити до негайного виконання. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. При такому вирішенні позову з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у встановленому законом розмірі за позовною вимогою про стягнення аліментів, а саме 840,80 грн., а також судові витрати понесені позивачкою по сплаті судового збору за позовною вимогою про позбавлення відповідача батьківських прав, а саме 840,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved