overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

19 жовтня 2020 року директор комунального некомерційного підприємства "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегова" Закарпатської обласної ради Алмашій Т. звернулась до суду із заявою про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку [PERSON] . Заява мотивована тим, що [PERSON] страждає на шизофренію, параноїдна форма, внаслідок чого вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку як для нього, так і для оточуючих. 17.10.2020 року [PERSON] був направлений лікарем-психіатром Мукачівської ЦРЛ до обласного закладу з надання психіатричної допомоги на госпіталізацію, однак лікуватися в добровільному порядку не бажає. В судовому засіданні представник закладу з надання психіатричної допомоги [PERSON] заяву підтримала і пояснила, що [PERSON] поводить себе агресивно по відношенню до своєї сім`ї, поступив в заклад з надання психіатричної допомоги у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, тому потребує госпіталізації до психіатричної лікарні. Доставлений в судове засідання [PERSON] вважав, що не потребує госпіталізації до психіатричного закладу. Прокурор Пипка О.О. вважав заяву обґрунтованою та просив її задовольнити. Заслухавши пояснення представника обласного закладу з надання психіатричної допомоги, [PERSON] , та думку прокурора, дослідивши матеріали справи, зокрема: висновок комісії лікарів-психіатрів, направлення на стаціонарне лікування у психіатричну лікарню лікаря-психіатра Мукачівської ЦРЛ від 17.10.2020 року, суд вважає, що заяву слід задовольнити виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] страждає на психічне захворювання - на шизофренію, параноїдна форма, внаслідок чого вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку як для нього, так і для оточуючих (а.с. 1-3). У разі не надання психіатричної допомоги [PERSON] він може завдати суттєву шкоду своєму здоров`ю та оточуючим, однак лікуватися в добровільному порядку не бажає. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Враховуючи, що [PERSON] добровільно не погодився на госпіталізацію в заклад з надання психіатричної допомоги та виявляє реальні наміри вчиняти дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, та у разі не надання психіатричної допомоги він може завдати суттєвої шкоди своєму здоров`ю, суд вважає за необхідне госпіталізувати його в заклад з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

19 жовтня 2020 року позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 22 жовтня 2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею. Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Шлюбні відносини вони припинили у 2011 році, з того часу спільне господарство разом не ведуть та проживають окремо. Спору щодо визначення місця проживання дитини вони не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою суду від 07 грудня 2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін і відкрито провадження у справі (а.с. 15). У судове засідання сторони не з`явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає (а.с. 20, 21). У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 жовтня 2005 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 445 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 9). [INFO] у сторін від шлюбу народилась донька [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про її народження, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 10). За час спільного проживання через взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними почуття любові один до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім`ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами припинені у 2012 році, з того часу спільне господарство вони разом не ведуть та проживають окремо. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, з урахуванням визнання позову відповідачем, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім`я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, на підставі ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" суд вважає за необхідне повернути позивачеві з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 420 грн. 40 коп. (а.с. 1), решта суми підлягає відшкодуванню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

19 квітня 2014 року Публічне Акціонерне Товариство «УкрСиббанк» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про виконання зобов'язань за кредитним договором № 11110909000, просив суд стягнути з відповідача на виконання зобов'язань за цим договором загалом 128.671,41 грн. У судове засідання позивач свого представника не надіслав, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, до суду надіслав заяву, у якій просив про розгляд справи за відсутності його представника та задоволення позову. Зважаючи про те, що у справі є наявними достатні докази про права та взаємини сторін, та немає необхідності в особистих поясненнях представника позивача для прийняття рішення по суті справи, суд ухвалив про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до статті 224 ЦПК України суд ухвалив про заочний розгляд справи. Після дослідження письмових матеріалів справи суд дійшов такого. 1......Матеріалами справи встановлено, та сторони не заперечують того, що 24 січня 2004 року між позивачем /надалі - кредитодавцем/ та відповідачем ТОВ "Шарк-2" /надалі - позичальником/ був укладений договір № 11110909000, відповідно до умов якого: • кредитодавець надав позивальнику кредит у сумі 37.000 долларів США з умовою їх повернення у встановлений договором строк та сплатою відсотків та комісій за користування ними; • позичальник зобов'язався повернути надані кошти у встановлений строк та сплатити проценти за користування Кредитними коштами 2……Матеріалами справи також встановлено, та сторони не заперечують того, що на виконання своїх зобов'язань за кредитним договором кредитодавець надав позичальнику обумовлену договором грошову суму, виконавши тим самим свої зобов'язання у повному обсязі. 3……Матеріалами справи також встановлено, та сторони не заперечують того, що свої обов'язки за договором позичальник виконав не у повному обсязі, через що станом на 30 березня 2013 року утворилась заборгованість, розмір якої за розрахунками позивача становить (у національній валюті): • заборгованості за тілом кредиту у сумі 123.221,69 грн.; • заборгованості по процентах за користуванням кредитом у сумі 5.262,11 грн.; • пені за неналежне виконання зобов'язань у загальному розмірі 187,61 грн. а загалом - 128.671,41 грн. Заперечень проти факту наявності заборгованості або ж проти зроблених кредитодавцем розрахунків позичальник не надав, через що наведені обставини суд вважає доведеними. Між цим, відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений законом строк, а відповідно до статті 625 ЦК України у разі неналежного виконання зобов'язань позичальник має, сплатити, зокрема, прострочену суму боргу За такого з відповідача на користь позивача слід стягнути 128.671 грн. 41 коп., задовольнивши заявлені вимоги в цій частині у повному обсязі. При цьому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі, що є пропорційним частині позовних вимог, що були задоволені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

19 квітня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 26 грудня 2014 року. Від подружнього життя мають сина [PERSON] , [INFO] . Однією сім`єю проживали до жовтня 2018 року, з того часу сім`я розпалася. Основою до розпаду сім`ї послугувало те, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння. Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе, суперечить його інтересам, тому він просить суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву, якою просив справу заслухати без його участі, позов задовольнити та шлюб розірвати, примирення між ним та відповідачем не відбулося. Відповідач [PERSON] також в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій позов визнала та на розірвання шлюбу погодилася, зазначила, що примирення між нею та відповідачем протягом наданого судом строку так і не відбулося, просила залишити їй прізвище " [PERSON] ". У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, заяви сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] , 26 грудня 2014 року зареєстрували шлюб у Виконкомі Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 30, що підтверджується свідоцтвом про одруження Серії [NUMBER] (а. с. 6). Від подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а. с. 7). Як встановлено судом, основою розпаду сім`ї послугувало те, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, що, як зазначає позивач, суперечить його інтересам. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі заяви відповідача після розірвання шлюбу необхідно залишити їй прізвище, отримане при одруженні, - [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 384,20 грн., з державного бюджету позивачу необхідно повернути судовий збір в сумі 384,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

19 квітня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 10 травня 2017 року Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Від шлюбу мають дочку - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги між ними, розходження поглядів на життя та сімейні відносини, часті суперечки, які призвели до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливо. Проживають окремо, спільного господарства не ведеться, спільного майна не мають. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги та погодився на розірвання шлюбу. Суд, заслухавши вступне слово сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 10 травня 2017 року Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про що складено відповідний актовий запис № 21 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають дочку - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги між ними, розходження поглядів на життя та сімейні відносини, часті суперечки, які призвели до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливо. Проживають окремо, спільного господарства не ведеться, спільного майна не мають. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами розпався, подружні стосунки носять формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя, а тому є підстави для задоволення позову. В судовому засіданні судом не встановлено між сторонами спору щодо спільно нажитого майна та визначення місця проживання дитини. Відповідно до ст.113 СК позивач виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися придбаним у шлюбі прізвищем " [PERSON] ". Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що позивач не просила в позовній заяві стягнути з відповідача на свою користь сплачений нею судовий збір, то суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 768,40 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

19 квітня 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 20 січня 2006 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 01. Мають малолітніх [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя в них не склалося. Шлюбні стосунки припинені. Вважає, що сім`ю зберегти не можливо, оскільки примирення між ними бути не може. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу залишити прізвище " [PERSON] ". Позивачка в підготовче засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу без її участі. (а.с.13). Відповідач в підготовче засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав у повному обсязі. (а.с.12). У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши докази у справі дійшов наступного. Позивачка та відповідач уклали шлюб 20 січня 2006 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 01. (а.с.3). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . (а.с.4). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Із-за несумісності характерів та різних поглядів на життя сторони припинили сумісне проживання, спільного господарства не ведуть. Позивачка вважає, що їхню сім`ю зберегти не можливо, оскільки це суперечить її інтересам та інтересам малолітніх дітей. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 3 ст.105 СК України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачці судового збору в розмірі 768 грн 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

19 липня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 10 вересня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 406, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалось, шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, подальше спільне життя вважає неможливим. В судове засідання позивач не з»явився, вказавши в заяві про розгляд справи без його участі та зазначивши про підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з»явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши про визнання позовних вимог. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 10 вересня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 406. Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги - ч.1 ст.55 СК України. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи досліджені обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

19 липня 2016 року позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 12.09.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір №б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 1 600,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач за вказаним договором належним чином його умови не виконує, в зв'язку з чим утворилася заборгованість. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 18 136,89 грн. та судові витрати. В судове засідання ПАТ КБ «ПриватБанк» свого представника не направив, попередньо надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши та дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.09.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір №б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 1 600,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач належним чином зобов'язання не виконує, в зв'язку з чим станом на 31.05.2016 року утворилася заборгованість в розмірі 18 136,89 грн., яка складається з: -1 478,79 грн. - заборгованість за кредитом; -12 318,25 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -3 000,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; -500,00 грн. - штраф (фіксована частина); -839,58 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач належним чином не виконує умови договору та не сплачує заборгованість по кредиту та відсотках, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати понесені при подачі позовної заяви, а саме сума судового збору в розмірі 1 378 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

19 липня 2017 року позивач - Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Дніпрообленерго" в особі Дніпродзержинського району електричних мереж звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь вартість недоврахованої електроенергії, що виникла внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення в сумі 13741 грн. 16 коп. та витрати пов'язані з розглядом справи в суді, а саме судовий збір в сумі 1600 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15.11.2016 року була проведена технічна перевірка стану електричних приладів обліку та електроустановок в порядку п. 21, 37 ПКЕЕН в будинку по [ADDRESS] Представниками Дніпродзержинського РЕМ було виявлено розкрадання електричної енергії, а саме самовільне підключення квартири [ADDRESS] до мереж балансоутримувача будинку без оформлення дозволу на підключення енергопостачальної компанії, особовий рахунок не оформлено, договір про користування електричною енергією не оформлено. Такі дії є правопорушеннями в електроенергетиці, що прямо передбачено ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» та п. 48 ПКЕЕН. З метою фіксації виявленого порушення,

Outcome: approved