Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Тютюнниківської сільської ради про визнання за нею права власності на земельні ділянки площею відповідно 1,1379 га та 0,6441 га, що розташовані на території Тютюнниківської сільської ради, Чуднівського району, Житомирської області, які належали її матері [PERSON], яка померла 15.05.2012 року, і після смерті якої відкрилась спадщина, яку позивачка прийняла в установленому законом порядку, подавши заяву в нотаріальну контору, але не може оформити право власності на земельні ділянки, так як у Державному акті на право власності на земельну ділянку зроблена помилка у написанні загальної площі двох земельних ділянок, в звязку з чим вона змушена звернутись в суд із позовною заявою як єдина спадкоємиця покійної. У судове засідання сторони не з"явилися, в зв"язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. 15.05.2012 року померла мати позивачки [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне останній майно, в т.ч. на земельні ділянки площею відповідно 1,1379 га та 0,6441 га згідно виданого 16.09.2003 року спадкодавиці на підставі розпорядження голови Чуднівською РДА від 04.03.2003 року за № 91 Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 166791, але у даному документі була зроблена фактично арифметична помилка у написанні загальної площі двох земельних ділянок, яка не співідносться із сумою двох окремих земельних ділянок, площа яких зазначена правильно (зазначена загальна площа 1,7821 га замість правильної площі 1,79 га). Водночас, згідно норм діючого законодавства будь-які виправлення в державних актах не допускаються, що й зумовило звернення позивачки в суд. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України позивачка є спадкоємцем першої черги щодо майна померлого батька. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, подавши заяву у нотаріальну контору, а спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до ст. 1225 ЦК України та згідно п. 10 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Після смерті матері позивачка прийняла спадщину в установленому законом порядку відповідно до ст.ст. 1261, 1269 ЦК України, подавши відповідну заяву в нотаріальну контору, що підтверджується змістом наявної у матеріалах справи постанови державного нотаріуса Чуднівської ДНК від 24.09.2015 року № 356/02-31, а також проживаючи з спадкодавицею на день її смерті, що випливає із довідки Тютюнниківської сільської ради від 15.05.2015 року № 616, але в звязку із допущеною опискою щодо загальної площі двох земельних ділянок у державному акті, це не дає позивачці можливості отримати нотаріальне свідоцтво, а тому її право власності на землю в порядку спадкування підлягає розгляду та, враховуючи подані нею належні докази, визнанню судом. Осіб, які оспорювали б право власності покійного, немає. Дані про зміну власника з дня видачі державного акту відсутні. Інші особи з дня смерті спадкодавця на спадкове майно прав не заявляли. На підставі викладеного,

Outcome: approved