Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

20.06.2018 р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, де зазначив, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS], та є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського рахунку № [NUMBER]. У підсумку за відповідачем утворилася заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Посилаючись на Закон України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», які передбачають обов'язок споживача своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів, положення ст.625 ЦК України щодо відповідальності боржника за прострочення виконання грошового зобов'язання, КП «Харківводоканал» просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 4300 грн. 23 коп., із них: 1868 грн. 25 коп. за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.05.2015 року по 31.03.2018 року; 1698 грн. 37 коп. за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.08.2014 року по 31.03.2018 року; інфляційні витрати у розмірі 598 грн. 39 коп.; три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 135 грн. 22 коп. Ухвалою суду від 03.08.2018 р. відкрито провадження у справі. 08.10.2018 р. до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач - [PERSON] повідомив, що заборгованість за користування послугами КП «Харківводоканал» у розмірі 4176 грн. він сплатив у добровільному порядку, просить суд закрити провадження по справі. 09.10.2018 р. відповідач подав до суду заяву про застосування позовної давності. 02.11.2018 р. до суду надійшла заява позивача про зменшення позовних вимог (а.с.51), в якій позивач просив суд у зв'язку з погашенням заборгованості стягнути з відповідача індекс інфляції у розмірі 598,39 грн., три відсотка річних у розмірі 135,22 грн. та судовий збір у розмірі 1762,00 грн. В судовому засіданні представник позивача - Кучебо Т.В. пояснила, що відповідач, окрім основної заборгованості, сплатив у без судовому порядку ще три відсотка річних у розмірі 135,22 грн. Просила суд стягнути з відповідача інфляційні витрати у розмірі 598 грн. 39 коп., судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп. та витрати, пов'язані з направлення відповідачеві поштової кореспонденції, у розмірі 13,00 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти стягнення з нього інфляційних витрат у розмірі 598 грн. 39 коп. та судового збору у розмірі 1762 грн. 00 коп. заперечував, вказуючи на те, що він добровільно сплатив суму заборгованості у розмірі 4176,00 грн. та 3% річних, листа-досудової вимоги він не отримував, через хворобу має важкий матеріальний стан. Також зазначив, що договір між ним та позивачем не укладався. Тому положення ст.625 ЦК України щодо стягнення індексу інфляції в даному випадку не застосовуються. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї від 15.03.2018 року № 599, виданої КП «Жилкомсервіс» дільниця № 54, [PERSON] одноособово зареєстрований в [ADDRESS] з 03.10.2013 року, вказана квартира приватизована (а.с.6). Водопостачання та водовідведення в будинку, де мешкає відповідач, здійснюється централізовано позивачем. Статтею 162 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги в квартирі, яка належить громадянинові на праві приватної власності, береться по затвердженим у встановленому порядку тарифам, та має вноситись наймачами своєчасно. Згідно п. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", користувач зобов'язаний своєчасно, у встановлений строк, сплачувати надані послуги. У випадку наявності засобів по квартирного обліку холодної та гарячої води та теплової енергії - щомісячно знімати показання та сплачувати вартість наданих послуг за цими показаннями та встановленими тарифами. Договором є усна чи письмова угода між споживачем та продавцем (виконавцем) про якість, термін, ціну та інші умови, по яким реалізується продукція. Підтвердженням дії усної угоди оформляється квитанцією або іншим документом. Факт оплати споживачем - відповідачем послуг, тобто послуг які надає позивач, є підтвердженням факту існування договірних відносин між ними. Пунктом 33 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого Постановою КМ України від 21 липня 2005 р. № 630, передбачено що споживач зобов'язаний вчасно, у встановлений термін, оплачувати надані послуги. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача за надані послуги на час звернення до суду складає 4300 грн. 23 коп., із них: 1868 грн. 25 коп. за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.05.2015 року по 31.03.2018 року; 1698 грн. 37 коп. за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.08.2014 року по 31.03.2018 року; інфляційні витрати у розмірі 598 грн. 39 коп.; три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 135 грн. 22 коп. Зазначена заборгованість утворилася внаслідок не проведення оплати відповідачем за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що підтверджується наданим позивачем розрахунком суми заборгованості. Згідно п. 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, послуги надаються відповідно до умов договору. Проте це не означає, що під час відсутності такого договору відповідач має право користуватися послугами, що надаються позивачем, і не оплачувати їх. Після пред'явлення позову, а саме у вересні-жовтні 2018 р. відповідач сплатив заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на загальну суму 4176,00 грн., що підтверджується квитанціями (а.с.34-43), а також сплатив 09.12.2018 р. три відсотка річних у розмірі 135.22 грн., що позивачем не оспорюється. У відповідності до ч.3 ст. 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. Враховуючи викладене, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп. та інфляційні витрати у розмірі 598 грн. 39 коп., нараховані відповідно до положень ч.2 ст.625 ЦК України, в межах позовної давності, а у задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних - відмовляє. Доводи відповідача про відсутність між сторонами письмового договору про надання послуг - судом до уваги не приймаються, оскільки відсутність такого договору не звільняє відповідача від обов'язку сплачувати вартість фактично спожитих послуг та індекс інфляції, нарахований відповідно до положень ч.2 ст.625 ЦК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved