Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

[PERSON] в листопаді 2017 року звернулась в суд з позовом, який уточнила заявою від 18 грудня 2017 року, до [PERSON] сільської ради , третя особа [PERSON], про визнання за нею права в порядку спадкування за законом після матері [PERSON], померлої 1 квітня 2017 року, на земельну частку ( пай) , розміром 6,5 в умовних кадастрових гектарах у землі КСП ім.. Куйбишева Добропільського району Донецької області. Позивач зазначила , що згідно рішенню № 52 від 21 лютого 1994 року Добропільської районної державної адміністрації було зареєстроване колективне сільськогосподарське підприємства ( КСП) ім.. Куйбишева Добропільського району. За рішенням Новоторецької сільської ради 16 травня 1995 року КСП ім.. Куйбишева виданий Державний акт ДП № 12 на право колективної власності на землю. У списку членів КСП ім.. Куйбишева згідно додатку № 1 до Державного акту [PERSON] зазначена під № 631. Між тим [PERSON] сертифікат на право на земельну частку ( пай) не виписувався і не видавався. Вважає, що вибуття матері з членів КСП 14 грудня 1995 року у звязку з переміною місця проживання не позбавило її права на земельну частку ( пай). Вона постійно проживала з мамою до дня її смерті і 20 квітня 2017 року звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину. Постановою приватного нотаріуса Межівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області у видачі свідоцтва було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім.»я спадкодавця на право на земельну частку (пай). В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, посилаючись на вказані обставини, та просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Добропільського району участі у судовому розгляді не приймав . До суду за підписом сільського голови направлене клопотання від 17 січня 2018 року про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, заперечень проти позову немає. У відзиву на позов від 27 грудня 2017 року відповідач зазначив, що вихід [PERSON] із членів КСП 14 грудня 1995 року не позбавив її права на земельну частку ( пай). Вислухавши позивача [PERSON] та її представника [PERSON], третю особу [PERSON], який просив задовольнити позов сестри [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Встановлено, що [PERSON] померла 01 квітня 2017 року. Як убачається із записів в трудовій книжці колгоспника УКР № 139707077, [PERSON] 20 квітня 1990 року прийнята в члени колгоспу ім.. Куйбишева Добропільського району , яке перереєстроване згідно розпорядження голови Добропільської райдержадміністрації від 21 лютого 1994 року в КСП ім.. Куйбишева. Із членів КСП ім.. Куйбишева [PERSON] вибула згідно даним трудової книжки 14 грудня 1995 року. ( а.с.25) Крім того, прийняття в члени колгоспу та вибуття [PERSON] підтверджується наданими архівним відділом Добропільської райдержадміністрації протоколом № 1 загальних зборів від 19 січня 1991 року колгоспу ім.. Куйбишева ( а.с.18) і протоколом № 8 від 14 грудня 1995 року засідання правління КСП ім.. Куйбишева ( а.с.20-21). На підставі рішення Новоторецької сільської ради Добропільського району Донецької області від 13 травня 1995 року КСП ім.. Куйбишева видано Державний акт серія ДН 12 на право колективної власності на землю ( а.с.14). Додатком 1 до цього акту є список громадян членів КСП, в якому під № 631 значиться [PERSON]. Як видно із інформаційного листа № С-217-13 від 3 січня 2017 року Добропільської РДА , сертифікат на ім.»я [PERSON] на право на земельну частку ( пай) не був виписаний і не видавався. Згідно Указу Президента № 720/95 від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» п. 2 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Як зазначив Верховний суд України в постанові Пленуму від 16 квітня 2004 року № 7 « Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» в п. 24, член колективного сільськогосподарського підприємства , включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 ерпня 1995 р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Таким чином, вибуття [PERSON] із членів КСП ім.. Куйбишева 14 грудня 1995 року у той час, коли КСП було видано Державний акт на право колективної власності на землю , і [PERSON] внесено до списку як члена КСП , який є додатком до акту,вона набула права на земельну частку ( пай) 16 травня 1995 року з дати видачі акта на право колективної власності на землю. Незважаючи на те, що [PERSON] не отримала за життя сертифікат на право на земельну частку ( пай) , після її смерті дане право спадкується спадкоємцями померлого. Постановою від 5 жовтня 2017 року приватний нотаріус Межівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] у спадковій справі, відкритій за заявою [PERSON] , відмовила у видачі свідоцтва про право на спадкове майно після смерті матері [PERSON] через відсутність правовстановлюючого документу ім»я спадкодавця на земельну частку ( пай) члена КСП (а.с. 33-34). Згідно п. 23 постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 « Про судову практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином,позовні вимоги [PERSON]І є обгрунтваними та підлягають задоволенню. Згідно ст.. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід спадщини від фізичної особи , як померла ( спадкодавця) , до інших осіб ( спадкоємців). Згідно ст.. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обвязки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач згідно ст.. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги після смерті матері [PERSON] Родинні відносини позивача з померлою підтверджуються свідоцтвом від 5 березня 1964 року про народження [PERSON] , в якому матір»ю вказана [PERSON] , та свідоцтвом від 6 серпня 1983 року про укладення шлюбу та переміною прізвища на [PERSON] ( а.с.31). Розмір земельної частки ( паю) по колишньому КСП ім.. Куйбишева згідно повідомленню від 20 березня 2017 року № 90 відділу Держгеокадастру у Добропільському районі 6,5 в умовних кадастрових гектарах, вартість земельної частки станом на 1 січня 2017 року - 196219,86 грн. На підставі викладеного, ст.. ст.. 1218,1261ЦК України,

Outcome: approved