Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про визнання угоди дійсною. У своєму позові позивач просить суд, визнати угоду купівлі - продажу гаражу [ADDRESS] , загальною площею 20,7 кв.м., укладену між нею та [PERSON] на Товарній біржі «Дніпродзержинській» 01.12.1998 року, дійсною. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 01 грудня 1998 вона уклала угоду з відповідачем про купівлі гаражу [ADDRESS] ». 15 грудня 1998 р. він зареєстрував право власності на гараж в Бюро технічної інвентаризації. Умови угоди були виконані. 2. Заяви, клопотання позивача, відповідача. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи Товарної біржі «Дніпродзержинська» в судове засідання не з`явився. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. 3. Процесуальні дії по справі. 03 січня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження по справі. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна гаражу [ADDRESS] , укладеного між [PERSON] та [PERSON] , на товарній біржі «Дніпродзержинська» 01.12.1998 року (а.с.10). Згідно до довідки виданої ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» від 06.12.2019 р. право власності на гаража [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] (а.с.7). Як вбачається з матеріалів справи умови угоди були виконані повністю позивачем передані грошові кошти відповідачу за купівлю гаражу. Вказаний договір нотаріально не посвідчено, укладено відповідно до вимог статті 15 Закону України «Про товарну біржу» та зареєстрований на Товарній біржі «Дніпродзержинська». В договорі зазначено, що відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» даний договір не підлягає нотаріальному посвідченню. 5. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 9 ЖК України, громадяни мають право на придбання квартир (будинків) на біржових торгах. При укладенні договору сторони узгодили всі його істотні умови і виконали свої зобов`язання, але не здійснили нотаріального посвідчення цього договору, як того вимагала ст. 227 ЦК України 1963 року (чинна на час придбання майна). З положень ч. 1 ст. 47 ЦК України 1963 року вбачається те, що угода, укладена з порушенням вимог про її обов`язкове нотаріальне посвідчення, вважається недійсною. Проте, згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України 1963 року, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. Відповідно до ст. 153 ЦК України, в редакції 1963 року, що діяла на момент укладання договору, договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 224 ЦК України, в редакції 1963 року, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Ст. 334 ЦК України передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. 6. Висновки суду. Статтею 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р.та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном та кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 ч.1, ч.4 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю… Право приватної власності є непорушним. Отже, на переконання суду, у цій справі позивач за допомогою належних та допустимих доказів довела обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. З аналізу вищевказаних норм права та фактичних обставин справи, із врахуванням практики Європейського суду з прав людини та положень ЦПК України, оскільки по-перше, сторони при укладені договору купівлі-продажу нерухомого майна від 15.10.1997 року досягли згоди з усіх істотних умов такого договору та виконали усі умови цього договору, по-друге, положення даного договору не суперечать закону і не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб та держави, суд доходить висновку про задоволення позову щодо визнання дійсним укладений 15.10.1997 року договір купівлі-продажу нерухомого майна. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає вимоги позивача таким, що підлягають задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved