Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

[PERSON] 30.07.2020 року через поштове відділення звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Посилається на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який на даний час проживає з позивачкою. На даний час сторони сторони не проживають разом та не ведуть спільного господарства. Відповідач з 06.06.2020 року матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та не приймає участі у вихованні дитини. Відповідач [PERSON] є здоровим та працездатним. З відповідача не проводиться стягнення по іншим виконавчим документам на користь інших осіб. Між сторонами не досягнуто угоди про сплату аліментів у добровільному порядку. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, з моменту звернення нею до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, просить стягнути з відповідача на її користь понесені нею витрати на надання правничої допомоги в розмірі 1000 (однієї тисячі) грн. У судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи без його присутності та присутності позивачки, позовні вимоги підтримує в повному обьсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, 17.08.2020 року направив до суду відзив, в якому зазначив, що позовні вимоги визнає частково, а саме в частині стягнення з нього на користь позивачки на утримання їхньої неповнолітньої дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1109 грн. щомісячно і по повноліття дитини. Неможливість сплати аліментів у більшому розмірі пояснює тим, що він офіційно не працевлаштований, підприємницькою діяльністю не займається, живе за рахунок коштів отриманих від продажу сезонної сільськогосподарської продукції, вирощеної на ділянці його батьків, у нього крім одягу та інших речей повсякденного вжитку немає будь-якого майна, яке б він міг реалізувати та отримати за це грошові кошти. Він лише інколи користується автомобілем, який належить його матері. також зазначає, що він розуміє необхідність придбання речей для сина у зв`язку з початком навчального року та готовий здійснити відповідні покупки на кілька тисяч гривень. Крім цього, просить відмовити про стягнення з нього на користь позивачки витрат за надання правничої допомоги. Дослідивши письмові докази, надані сторонами та представником позивачки, судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно копїї свідоцтва про шлюб, виданого 25.08.2010 року виконавчим комітетом Грубнянської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, судом встановлено, що 25.08.2010 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано виконавчим комітетом Грубнянської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №07. Позивачка та відповідач є батьками малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18.11.2011 року виконавчим комітетом Грубнянської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області. Згідно довідки виданої 30.07.2020 року за вих.№884/01-07 виконавчим комітетом Грубнянської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, встановлено, що позивачка [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом своїм малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , який перебуває на її утриманні Згідно довідки, виданої 13.08.2020 року виконавчим комітетом Грубнянської сільської ради Сокирянського району за вих.№935/01-07, встановлено, що у користуванні відповідача [PERSON] є житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,24 га. З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , встановлено, що власником транспортного засобу марки "Mercedes Benz- 211" є [PERSON] - мати відповідача [PERSON] . Між сторонами не досягнуто угоди про виплату аліментів у добровільному порядку. Спільна дитина сторін здорова. Відповідач здоровий та працездатний, однак офіційно не працевлаштований, з нього не проводиться стягнення по іншим виконавчим документам на користь інших осіб. Доказів перебування батьків відповідача на його утриманні до суду не надано Частиною першою ст.180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною першою ст.182 СК України встановлено обставини, які враховує суд при визначені аліментів: стан здоров`я та матеріальне становища дитини; стан здоров`я та матеріальне становища платника аліментів; наявності на утриманні платника аліментів інших осіб; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500 грн. щомісячно є обгрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки даний розмір буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями ч.3 ст.141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадії розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. За таких обставин та відповідно до положень п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею витрати на професійну правничу допомогу її представника [PERSON] у розмірі 1000 грн., що підтверджується квитанцією від 30.07.2020 року до договору №5 про надання правової допомоги від 29.07.2020 року. При цьому, у відповідності до положень ч.3 ст.141 ЦПК України суд враховує, що дані витрати пов`язані з розглядом даної справи, їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, а також суд враховує значення даної справи для сторін. Крім того, у відповідності до положень ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати по даній справі по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved