Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

16.06.2017 року до Вінницького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свій позов мотивує тим, що з відповідачем вона зареєструвала 01.11.2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції. Вказує, що [INFO] у сторін народився син [PERSON], який проживає разом зі нею та знаходиться на її утриманні. Зазначає, що відповідач [PERSON] має добрий стан здоров'я, не перебував на обліку в жодній медичній установі. Відповідач не зобов'язаний до виплати аліментів будь-кому, крім їх спільного сина. Відповідач не має інших утриманців, аліментів на утримання не виплачує. Просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця та жителя с. Сосонка, Вінницького району, Вінницької області не працюючого, аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для визначеної вікової групи до повноліття дітей та стягнути з відповідача на її користь витрати на юридичну допомогу, яка складає 400 грн. (чотириста гривень). В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, проте надала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у її відсутність, в разі неявки відповідача, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON], в судове засідання двічі не з'явився, по невідомим суду причинам, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, у зв'язку з чим, суд виніс ухвалу про заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] з 01.11.2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 4). Від спільного подружнього життя у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини , (а.с.5), де батьком зазначений [PERSON] Дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою Сосонською сільською радою Вінницького району Вінницької області від 14.06.2017 року за №574 (а.с.6). Застосовуючи норми матеріального і процесуального права суд виходить з наступного. Судом встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання неповнолітньої дитини. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов'язків утримувати дитину, судом не встановлено. Відповідно до частини 1 ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до положень ст.180 Сімейного Кодексу України на батьків покладений обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України, зі змінами від 17.05.2017 року, які набули чинності 08.07.2017 року, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України, зі змінами від 17.05.2017 року, які набули чинності 08.07.2017 року при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи матеріальне становище дитини, яка проживає із позивачем та перебуває на її утриманні, також суд враховує матеріальне становище відповідача, зокрема те, що відповідач є працездатного віку, відомостей про наявність інвалідності та інших осіб на утримані у суду відсутні, тому суд вважає , що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Крім цього, суд враховує зміни до Сімейного кодексу України від 17.05.2017 року, які набули чинності 08.07.2017 року, та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття . Крім того, суд звертає увагу сторін у справі, що відповідно до положень ч.1 ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому, аліменти на дитину необхідно стягувати починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 16.06.2017 року і до досягнення дитиною повноліття або до зміни матеріального чи сімейного стану сторін. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача судові витрати, які складаються і з витрат на правову допомогу, розмір оплати який підтверджений позивачем належним письмовим доказом. Так, згідно довідки (а. с. 7) позивачем за складання позовної заяви адвокату Гуменюк Н.В. було сплачено гонорар 400 грн., тому дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, як понесені нею витрати на правову допомогу. Також ,згідно до ст. 88 ЦПК України , оскільки позивач звільнено від сплати судового збору за подачу даного позову, він підлягає до стягненню в дохід держави з відповідача у розмірі 640 гривень, оскільки позов задоволено повністю.

Outcome: approved