Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом до ПАТ КБ "Надра" про стягнення банківського вкладу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19 травня 2014 року між ним та ПАТ «Комерційний банк «Надра», в особі начальника відділення № 1715 був укладений договір про банківський строковий депозитний вклад в доларах США № 1927613 строком (п.2.2) 6 місяців ( до 19 листопада 2014 року) з виплатою 12 відсотків річних. Згідно з договором він передав банку 3000 (три тисячі) доларів США (квитанція № 8082 від 19.05.2014), а по закінченню строку вкладу відповідно до п. 3.4.5. договору звернувся в банк з проханням повернути вклад з відсотками нарахування. 21.11.2014 р. звернувся офіційно в банк із заявою про повернення вкладу (№15/18 від 21.11.2014). У відповіді за 15/25 від 18 грудня банк запропонував 5 пропозицій вирішення питання. Валюта в касу банка не надходила. Вказав, що отримав частину вкладу 1000 ( одна тисяча) доларів США та процентів від вкладу 180 (сто вісімдесят ) доларів США) в гривнях по банківському курсу. Таким чином, за договором № 1927613 просив стягнути з відповідача на його користь: тіло договору 2000 (три тисячі) доларів США. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України «Боржник», який просрочив виконання грошових зобов'язань, має сплатити борг з врахуванням інфляції за час просрочки ( 3,8 % за два місяці, що складає 12,5 (дванадцять з половиною) доларів США ) та 3% річних за факт порушень, зобов'язань та просрочку виплат 10 (десять) доларів США. Просив стягнути з ПАТ «Комерційний банк «Надра» на його користь заборгованість за договором № 1927613 у розмірі 2022,5 доларів США доларів США, що складається: з неповернутого вкладу 2000 ( дві тисячі) доларів США; 3% за порушення строку виконання договору - 10 (десять) доларів США; 3,8% інфляційні виплати - 12,5 (дванадцять з половиною) доларів США. В судовому засіданні позивач позов підтримав частково та підтримав позов в частині стягнення тіла договору в сумі 2000 доларів США та понесені судові витрати в сумі 243,60 грн. за сплачений судовий збір. Відповідач подав до суду заперечення згідно яких позов не визнав, та просив відмовити в його задоволенні. Згідно поданих до суду заперечень зазначили, що 19.11.2014р. по закінченні строку вкладу відповідач повернув позивачеві вклад та проценти, перерахувавши всю суму вкладу та проценти з вкладного рахунку позивача на поточний рахунок позивача, як передбачено умовами Договору банківського вкладу. Станом на 03.04.2015р. залишок коштів на поточному рахунку [PERSON], після часткового одержання готівки складає 2000,00 доларів США. Стосовно відповідача з 06.02.2015р. запроваджена тимчасова адміністрація та здійснюються заходи Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації, ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальним, всі інші закони України можуть застосовуватись до правовідносин з ПАТ КБ «Надра» лише в тій чатині , що йому не суперечить. Подальша виплата коштів з поточного рахунку позивача, регулюється виключно положеннями ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ст..ст. 26,28. Вважають, що з огляду на зазначене, обраний позивачем спосіб захисту порушує порядок здійснення тимчасової адміністрації, суперечить положенням ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому просили в позові відмовити. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши заперечення відповідача, письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 19 травня 2014 року між [PERSON] та ПАТ «Комерційний банк «Надра», в особі начальника відділення № 1715 був укладений договір про банківський строковий депозитний вклад в доларах США № 1927613 строком на 6 місяців (п.2.2) , до 19 листопада 2014 року, з виплатою 12 відсотків річних. Згідно зумовами договору [PERSON] вніс банку 3000 (три тисячі) доларів США згідно квитанції № 8082 від 19.05.2014 21.11.2014р., 05.12.2014р. [PERSON], відповідно до п. 3.4.5. договору, звертався в банк з проханням повернути вклад з відсотками нарахування. Листом за вих.. № 15/25 від 18 грудня 2014р. банк запропонував [PERSON] 5 пропозицій вирішення питання. З поточного звіту за операціями по поточному рахунку з 01.11.2014р. по 12.12.2014р. вбачається що [PERSON] отримав з поточного рахунку № 81430170(п.2.5 договору) частину вкладу - 1000 ( одна тисяча) доларів США та проценти від вкладу 180 (сто вісімдесят ) доларів США) в гривнях по банківському курсу. Також судом встановлено, що згідно поточного звіту за операціями по поточному рахунку з 14.04.2015р. по 14.04.2015р. залишок коштів на рахунку 81430170 на ім'я [PERSON], рахується залишок коштів в сумі 2000.00 доларів США, проте доказів того, що позивач може вільно отримати кошти з даного рахунку судом не встановлено, а відповідачем не надано. У відповідності до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором чи законом. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно положень ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України № 6-зн від 25.11.1997р. ч. 2 статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що кожен, тобто громадянин України, іноземець, особа без громадянства має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх рішення, дія чи бездіяльність порушують або ущемлюють права і свободи громадянина України, іноземця, особи без громадянства чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді. Такі скарги підлягають безпосередньому розгляду в судах незалежно від того, що прийнятим раніше законом міг бути встановлений інший порядок їх розгляду (оскарження до органу, посадової особи вищого рівня по відношенню до того органу і посадової особи, що прийняли рішення, вчинили дії або допустили бездіяльність). Невиконання зобов'язання боржником - ПАТ КБ «Надра» щодо повернення депозитного вкладу погіршує фінансове становище [PERSON], який є особою похилого віку, єдиним джерелом прибутку якого є пенсія. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає до задоволення, та стягнення з відповідача заборгованість в сумі 2000 доларів США . Судові витрати підлягають до стягнення з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved