Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

[PERSON] 17.03.2014 р. звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих коштів, вказавши в обґрунтування наступне. 21.01.2014 р. ним помилково перераховано з власного карткового рахунку в ПАТ «ПриватБанк» грошові кошти в сумі 3000 гр. на картковий рахунок в ПАТ «ПРиватБанк» отримувач [PERSON] Жодних товарів та послуг [PERSON] йому не надавала та він неї не отримував; остання як приватний підприємець не зареєстрована, правових підстав для набуття або збереження майна у останній немає. Тому, просить суд стягнути з [PERSON] 3000 гр. як безпідставно набуті кошти та стягнути на його користь судовій збір і 500 гр. за надання правової допомоги. Просив справу розглянути у його відсутності, про що надав письмову заяву. Відповідачка позов не визнала, вказала суду, що її син [PERSON] займається оклеюванням автомобілів захисною плівкою; в січні 2014 р. [PERSON] звернувся до сина з проханням встановити на його автомобілі «Кіа-Соренто» захисну плівку, що і було зроблено. Вартість плівки (3000 гр.) за взаємною згодою сторін була перерахована [PERSON] на її банківську картку в ПАТ «ПриватБанк» та дійсно отримані ними. Вважає, що між [PERSON] та [PERSON] існували цивільні правовідносини та ними був укладений договір підряду: виконавець ([PERSON]) виконав роботу, а позивач оплатив її. Тому, правових підстав для стягнення з неї грошей як безпідставно набутих немає. Суд, вислухавши відповідачку, вивчивши надані письмові докази, приходить до наступного. Згідно вимог ч.1 ст. 1212 ЦК України «особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов*язана повернути потерпілому це майно». Як встановлено судом та не заперечується відповідачкою, між нею особисто та [PERSON] цивільно-правових відносин не існувало та не існує. Таким чином, отримання 21.01.2014 р. через картковий рахунок в ПАТ КБ "ПриватБанк" [PERSON] грошей в сумі 3000 гр. від [PERSON] правових підстав під собою немає. Судом вивчались доводи відповідачки про існування цивільно-правових відносин між її сином [PERSON] та [PERSON], пов*язанних з виконанням робіт по встановлюванню захисної антігравійної плівки на автомобілі «Кіа-Соренто», але, взяти до їх уваги суд не може. За правилом статті ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Тому, заперечення відповідачки в межах даного цивільного провадження правового значення не мають; з останньої на користь позивача належить стягненню безпідставно отримані гроші в сумі 3000 гр. Що стосується відшкодування витрат, пов*язаних з наданням позивачу правової допомоги, то суд в цієї частині відмовляє. Так, відповідно приписів ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довесті ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог та заперечень. Разом з тим, позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження понесених витрат в сумі 500 гр.: Як вбачається з копії квитанції №149972 (оригіналу суду не надано) фізична особа підприємець [PERSON] отримав 500 гр. за підготовку позовної заяви про стягнення коштів з [PERSON], але, від кого він отримав ці гроші зі змісту квитанції встановити неможливо; Договору про надання правової допомоги немає. Тому, визначити чи відповідають витрати позивача вимогам Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» суд не може. Судові витрати суд стягує відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved