Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

25 листопада 2014 року позивач звернувся в суд з даним позовом. В заяві зазначив, що з 22 квітня 2014 року працювала в магазині Секенхенд в м. Снігурівка Миколаївської області. Трудовий договір зареєстрований у Херсонському міському центрі зайнятості 23 квітня 2014 року за № 21201400882. В липні 2014 року за місцем роботи проведено інвентаризація в зв'язку з закриттям магазину та виявлена нестача в сумі 44669,16грн. 07 липня 2014 року поштою направила відповідачу заяву про звільнення з 02 липня 2014 року за власним бажанням. Не отримавши відповіді 13 серпня 2014 року вдруге направила заяву про розірвання трудового договору з 02 липня 2014 року за угодою сторін та повернення трудової книжки. 22 серпня 2014 року була присутня при розірвання трудового договору, але не звернула уваги, що її звільнено за п.2 ст.41 КзпПУ (за втратою довіри) з 03 липня 2014 року. Просить суд визнати формулювання про її звільнення за втратою довіри не правомірним та змінити формулювання, вказавши про звільнення за згодою сторін згідно п.1 ст.36 КЗпП України. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Суду пояснили, що 22 квітня 2014 року працювала продавцем консультантом у відповідача в магазині Секенхенд в м. Снігурівка. 02 липня 2014 року при інвентаризації матеріальних цінностей в магазині виявлено нестачу на 44669,16грн. З якою не була згода та 07 липня 2014 року направила відповідачу поштою заяву про звільнення з 02 липня 2014 року за власним бажанням, але відповіді не отримала. 15 липня 2014 року відповідач звернувся до суду з позовом про стягнення 44 669,16грн. Та надав суду копію трудового договору від 22 квітня 2014 року який на час розгляду справи в суді не був розірваний. 13 серпня 2014 року вдруге направила відповідачу заяву про розірвання трудового договору з 02 липня 2014 року за угодою сторін та повернення трудової книжки. 22 серпня 2014 року була присутня в Херсонському міському центрі зайнятості при розірвані даного трудового договору та не звернула уваги, що звільнена за п.2 ст.41 КзпПУ (за втратою довіри) з 03 липня 2014 року. Вважає звільнення за втратою довіри необґрунтованим і незаконним. Просить змінити формування звільнення, вказавши формулювання звільнення з 02 липня 2014 року за п.1 ст.36 КЗпП України.( за згодою сторін). Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно. Про причини не явки суд не повідомив. 3-я особа Херсонський міський центр зайнятості надіслав суду листа просить справу розглядати у відсутність його представника. Реєстрація та зняття з реєстрації трудового договору здійснено відповідно до норм законодавства в присутності сторін. Судом ухвалено про заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача і його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.43 Конституції України, ст.5-1 КЗпП України держава гарантує громадянинові захист від не законного звільнення. Пленум Верховного Суду України в пункті 28 своєї постанови від 6 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» зазначив, що судам слід враховувати, що розірвання трудового договору з підстав п.2 ст.41 КЗпП України не є заходом дисциплінарного стягнення і тому вимоги статей 148,149 КЗпП України про строк і порядок застосування дисциплінарних стягнень на ці випадки не поширюються. Разом з тим при вирішенні справ про звільнення з цих підстав суди мають брати до уваги відповідно час, що пройшов з моменту вчинення винних дій чи аморального проступку, наступну поведінку працівника й інші конкретні обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON], перебувала у трудових відносинах з відповідачем з 22 квітня 2014 року та працювала продавцем консультантом в магазині Секенхенд в м. Снігурівка Миколаївської області. Трудовий договір зареєстрований у Херсонському міському центрі зайнятості 23 квітня 2014 року за № 21201400882. (а.с.8) 22 серпня 2014 року трудовий договір № 21201400882 від 22 квітня 2014 року між сторонами розірваний з 03 липня 2014 року за п.2 ст.41 КзпПУ (за втратою довіри) та знятий з реєстрації. Про свідчить запис в трудовій книжці серії [NUMBER] від 04 липня 2000 року виданої на прізвище [PERSON] (а.с.7) Та в трудовому договорі від 22 квітня 2014 року укладений між [PERSON] та [PERSON]. Підставою для розірвання трудового договору від 22 квітня 2014 року з 22 серпня 2014 року за п.2 ст.41 КзпПУ (за втратою довіри) з 03 липня 2014 року стала нестача товарно - матеріальних цінностей в магазині Секенхенд в м. Снігурівка Миколаївської області в сумі 44 669,16 грн. З наданих матеріалів справи, так і показань позивачки в судді, щодо її звільнення, вбачається, що 02 липня 2014 року при інвентаризації матеріальних цінностей в магазині виявлено нестачу на суму 44669,16грн. З якою позивач не була згодна та наполягала на проведенні повторної бухгалтерської перевірки. Крім того при проведенні інвентаризації були всі знайомі та родичі директора [PERSON] Які відразу вивезли з магазину весь товар до м. Херсону. Після чого, позивач [PERSON],07 липня 2014 року направила відповідачу [PERSON], поштою заяву про звільнення з 02 липня 2014 року за ст. 38 КзпПУ за власним бажанням. А також звернулася 08 липня 2014 року до прокуратури Снігурівського району Миколаївської області з заявою про притягнення до кримінальної відповідальності власника магазину "Секонхенд" яка вимагає повернення коштів за недостачу товару, якої вона фактично не допускала. Матеріали направлені за місцем проживання відповідача до чергової частини Суворовського РВ УМВС України в Херсонській області. Не отримавши відповіді та після звернення відповідача 15 липня 2014 року до Снігурівського районного суду про відшкодування матеріальної шкоди у зв'язку з нестачею. [PERSON], 13 серпня 2014 року вдруге направила відповідачу заяву про розірвання трудового договору № 21201400882 від 22 квітня 2014 року з 02 липня 2014 року за угодою сторін та повернення трудової книжки. 22 серпня 2014 року трудовий договір № 21201400882 від 22 квітня 2014 року між сторонами був розірваний та знятий з реєстрації центрі зайнятості, а [PERSON], звільнена за п.2 ст.41 КзпП України у зв'язку із втратою довіри з 03 липня 2014 року. Згідно матеріалів справи позивач є одиноко матір'ю двох неповнолітніх дітей 1997 та 2011 року народження. На час розгляду справи в суді не працює та не перебуває на обліку в центрі зайнятості. Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Оглянувши матеріали цивільної справи 2-485\\594 за позовом [PERSON], до [PERSON], про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов'язків від 15 липня 2014 року, а саме трудового договору № 21201400882 від 22 квітня 2014 року. Станом на 15 липня 2014 року відсутня запис про розірвання даного трудового договору та звільнення [PERSON], за п.2 ст.41 КзпП України у зв'язку із втратою довіри з 03 липня 2014 року, а також зняття договору з реєстрації. Останнє свідчить про те, що строк для застосування дисциплінарного стягнення сплинув. Із досліджених судом доказів та пояснень самого позивача в судді вбачається, що він належно повідомив відповідача про не бажання продовжувати працювати та просила трудовий договір розірвати за згодою сторін. Відповідач [PERSON], отримавши від [PERSON], заяву про розірвання договору та звільнення за згодою сторін. Заперечення щодо суми нестачі та відмову відшкодувати її, а також звернення за захистом до правоохоронних органів, безпідставно внесла в трудову книжку [PERSON], та в трудовий договір № 21201400882 від 22 квітня 2014 року запис 22 серпня 2014 року про розірвання договору з підстав п.2 ст.41 КЗпП України (за втратою довіри) з 03 липня 2014 року. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що відповідач при звільненні позивача з роботи порушив норми трудового законодавства. Тому суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог. Про визнання формулювання причин звільнення позивача не правомірними. Та змінити формулювання причини звільнення позивача з посади продавця консультанта з п.2 ст.41 КЗпП України (за втратою довіри) на п.1 ст.36 КЗпП України (за згодою сторін), вважаючи її звільненою з 02 липня 2014 року, та покладення на відповідача обов'язку внести відповідні записи в трудову книжку позивача. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 грн,60 копійок за розгляд справи в судді.

Outcome: approved