overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

27.03.2014 року [PERSON], звернулася в суд із позовом до [PERSON], просить ухвалити рішення про стягнення коштів по борговій розписці від 25.11.2013 року на суму 1 000 грн. позики, та неустойку 1000 грн. В обгрунтування позову покликається на те, що 25 листопада 2013 року [PERSON], зпозичив [PERSON], 1000 грн., терміном до 19.12.2013 року. [PERSON], написав розписку у якій зобов"язався сплатити неустойку в сумі 1 000 грн, у тому разі, якщо вчасно не поверне борг. [PERSON], звуртався до [PERSON], про повернення боргу, проте на телефонні дзвінки останній не відповідає, а тому вимушений звернутися до суду про сятягнення боргу у сумі 2 000 грн., та судового збору. Позивачем 05.05.2014 р. була подана заява про розгляд справи у його відсутності (а.с.15). [PERSON], відповідач у справі 08.05.2014 року подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. (а.с.19). Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу без участі сторін. Вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. За положеннями ст. 1046, ст. 1047 ЦК України, за договором позики, одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів /суму позики/ або таку ж кількість речей того ж роду або такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно із ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та чинного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається, із розписки від 25.11.2013 року (а.с.3,16) [PERSON] зобов"язався сплатити [PERSON] одну тисячу гривень до 19.12.2013 року, а у разі невчасного повернення сплатити неустойкук в розмірі однієї тисячі гривень. Оскільки позивач просить про повернення основного боргу,та неустойку, а відповідач позов визнав в повному обсязі, такий підлягає задоволенню. З огляду на вимоги ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача, в користь позивача - 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

27.03.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до суду до [PERSON], третя особа: [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю, посилаючись на те, що 21.03.2012 року було укладено договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Харківської області, згідно якого позивачка купила у відповідача квартиру [ADDRESS]. В зазначеній квартирі зареєстровані [PERSON], її чоловік [PERSON], та онук [PERSON], також у квартирі зареєстрований колишній власник квартири [PERSON], який поїхав до Росії, та надав нотаріально посвідчену заяву, в якій просить зняти його з реєстрації у зв*язку з зі зміной місця мешкання, але зняти з реєстрації [PERSON], позивачка немає можливості у зв*язку з відсутністю його паспорту. Позивач просить усунути перешкоди в користуванні та володінні належній позивачу на праві власності квартири [ADDRESS], та зняти з реєстрації [PERSON]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Третя особа, [PERSON] у судове засідання зявився проти задоволення позову не заперечував. Суд, зі згоди позивача ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст. 224 ЦПК України. Суд заслухавши пояснення сторін які приймали участь у справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки від 20.03.2014 року відповідач зареєстрований у спірній квартирі; З 21.03.2012 року квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу [PERSON]. Ці обставини підтверджуються договором купівлі-продажу квартири від 21.03.2012 року, зареєстрований в реєстрі за № 314, витягом з Державного реєстру правочинів № 11129054 від 21.03.2012 року. Таким чином позовні вимоги в частині визнання такими, що втратив право користування квартирою [ADDRESS], підлягають задоволенню. Позовні вимоги щодо зняття з реєстраційного обліку [PERSON], що зареєстрований в квартирі [ADDRESS] - задоволенню не підлягають, оскільки згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місце проживання в України", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, за наявності рішення суду про позбавлення [PERSON], права користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS], зняття його з реєстраційного обліку буде проведене на підставі закону, отже судом в цій частині позовних вимог не встановлено порушення права позивача, які підлягають захисту судом. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За таких обставин позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

27.03.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 вересня 1990 року Соколівською сільською радою народних депутатів Зміївського району Харківської області, актовий запис №10. В обґрунтування позову зазначила, що з 22.09.1990 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають повнолітнього сина. Спільне життя з відповідачем не склалося, через виниклі непорозуміння між ними, фактично проживають окремо один від одного. Спору про розділ майна, що є їхньою сумісною власністю, немає, шлюбні відносини між ними припинені. Примирення між ними не є можливим. Збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, оскільки вважає, що шлюб остаточно розпався. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, від позову не відмовилася, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище "Волоскова". Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Згідно свідоцтву про укладення шлюбу, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.09.1990 року. (а. с. 7). Зі змісту заяв, поданих сторонами, вбачається, що ними визнані та, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, що фактично вони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. Спору про розділ майна між сторонами немає. Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідністю зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка [PERSON] у заяві наполягала на розірванні шлюбу, проти чого не заперечував відповідач [PERSON], а подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечило б інтересам позивачки, позовна заява про розірвання шлюбу є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки належить стягнути витрати по сплаті судового збору (а. с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

27.03.2019 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову посилаючись на те, що звернувшись до нотаріальної контори, він отримав Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, з якої йому стало відомо, що ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 07.06.2010 року по справі №2-4107/10 суддею Поліщук Н.В. було накладено арешт на 1/3 частину квартири [ADDRESS] та на 1/4 частину квартири [ADDRESS] , які належать на праві власності [PERSON] . Вважає, що арешт на ј частину квартири [ADDRESS] накладено помилково, так як він ніякого відношення до даної цивільної справи не має, на момент винесення вищевказаної ухвали про накладення арешту він був малолітнім. Відповідач по справі [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , є лише його однофамільцем та не є власником ј частини квартири [ADDRESS] . В зв'язку з вищевикладеним просить скасувати вжиті заходи забезпечення позову. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності вказаних осіб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п'яти днів з дня надходження його до суду. Відповідно до роз`яснень, даних у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Таким чином, враховуючи, що арешт на ј частину квартири [ADDRESS] накладено помилково, суд вважає подану заяву обґрунтованою, у зв`язку з чим приймає рішення про її задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 158 ЦПК України, за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановлюється ухвала. На підставі викладеного, керуючи ст. 158 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

27.04.2015р. [PERSON] звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісяця, вказуючи, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірваний. Під час шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON], який проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач проживає окремо та матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач позов визнав в повному обсязі та проти його задоволення не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов слідуючого. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано, актовий запис №13 від 08.02.2007р., про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу, видане відділом реєстрації актів цивільного стану по Первомайському району Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області 08.02.2007р. (а.с. 8). Під час шлюбу [INFO] у сторін народився син [PERSON] (а.с.7), який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач проживає окремо, має у власності земельну ділянку, що перебуває в оренді у ПСП "Ніко". Таким чином, враховуючи вище викладене, те, що відповідач визнав позов, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. В силу ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. в доход держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

27.04.2015р. [PERSON] звернулася до суду зі вказаною вище позовною заявою. Обгрунтовуючи вимоги тим, що 24.11.2012р. помер її батько [PERSON] Померлий залишив заповіт, яким все своє майно заповідав їй. Однак, отримати спадщину не має можливості, оскільки будинок до теперішнього часу не зареєстрований за померлим. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] сільська рада Конотопського району та треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Конотопського районного нотаріального округу [PERSON], реєстраційна служба Конотопського міськрайонного управління юстиції головного територіального управління юстиції у Сумській області просили справу розглядати у відсутність їх представників, проти задоволення позову не заперечували. (а.с.25-28) Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Чинне законодавство (ст.328 ЦК України) передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважаєтся набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, а згідно ч.2 ст.331 цього Кодексу право власності на новостворене нерухоме майно /житлові будинки, будівлі, споруди, тощо/ виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). У судовому засіданні достеменно встановлено, що померлий [PERSON]П побудував і користувався житловим будинком з господарчо-побутовими будівлями по вул. Шевченка, 121 с. Шевченкове Конотопського району до дня своєї смерті, але його державну реєстрацію не здійснив. (а.с.13-14) Загальна вартість вказаного вище будинку з господарчо-побутовими будівлями становить 53344 грн.(а.с.14) 24.11.2012р. [PERSON] помер. (а.с.6) Померлий залишила заповіт, посвідчений 04.02.2010р. секретарем Шевченківської сільської ради Конотопського районну, яким все своє майно заповідав дочці -[PERSON] (а.с.7) Відтак, позивачка відповідно до положень статтей 1217,1222,1223 ЦК України є спадкоємцем за заповітом. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Конотопського районного нотаріального округу [PERSON] після померлого 24.11.2012р. [PERSON] заведена спадкова справа № 15/2013 на підставі заяви про прийняття спадщини поданої 15.02.2013р. [PERSON] (а.с.25) Згідно висновку комунального підприємства "Проектно-виробниче архітектурно-планувальне бюро" житловий будинок з господарчо-побутовими будівлями, розташований по вул. Шевченка, 121 с. Шевченкове Конотопського району, зведений з дотриманням архітектурних, санітарних та протипожежних норм. (а.с.20) За таких підстав суд і приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, законні, а тому і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

27.04.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 травня 1990 року в "Палаці одруження" м. Харкова, актовий запис №958. В обґрунтування позову зазначив, що від шлюбу мають двох повнолітніх дітей, подружні відносини між ними припинені з грудня 2008 року, спільне життя з відповідачкою не склалося через несумісність характерів, відсутність між ними взаєморозуміння і довіри. Вважав, що збереження шлюбу є неможливим, а подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягав. Відповідачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнала, просила розірвати шлюб. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Згідно свідоцтву про укладення шлюбу, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.05.1990 року. (а. с. 3). Сторонами визнані та, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, що фактично вони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть; спору про розділ майна між ними немає; збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5, кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно ч. 1 ст. 110 ЦК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідністю зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач [PERSON] у заяві наполягав на розірванні шлюбу, відповідачка [PERSON] подала заяву про визнання позову, а подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечило б інтересам сторін, позовна заява про розірвання шлюбу є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

27.04.2017 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04 листопада 2011 року Каташинською сільською радою Чечельницького району Вінницької області,актовий запис №5, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. У судовому засіданні позивач повністю підтримала позов і пояснила, що з відповідачем зареєструвала шлюб 04.11.2011 року у Каташинській сільській раді, Чечельницького району Вінницької області, актовий запис №5. Від даного шлюбу дітей не має. Сімейне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя . Втрачені всі фізичні та духовні зв"язки з відповідачем. Більше п'яти років проживають окремо. Просить шлюб між ними розірвати. Після розірвання шлюбу бажає іменуватись прізвищем Гаврилюк. Також просить стягнути з відповідача 640 гривень судового збору. Належно повідомлений відповідач у судове засідання не з"явився, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, відповідач не повідомив суд про причину неявки у судове засідання, а тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серія 1-АМ №112189 від 04.11.2011 року( а.с.5) сторони зареєстрували шлюб 04 листопада 2011 року у виконкомі Каташинської сільської ради Чечельницького району Вінницької області, актовий запис №5. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з позовної заяви, з показів позивача у суді збереження їхнього шлюбу суперечить її інтересам. Миритися з відповідачем вона не бажає. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Оскільки суд задовольняє позов, то відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з квитанції (а.с.1) при подачі позову до суду позивач заплатила 640 гривень судового збору, які необхідно стягнути з відповідача в її користь.

Outcome: approved