Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

15.03.2016 позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить ухвалити рішення та стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором кредиту № КШ-0203 від 26.06.2013 в сумі 5 841,60 грн., в т. ч.: 2 340,95 грн.- тіло кредиту; 975,50 грн.- відсотки за користування грошима; 2 525,15 грн. - донараховані відсотки. Свій позов позивач мотивує тим, що 25.06.2013 позивач уклав з відповідачем [PERSON] (далі - відповідач 1) договір кредиту № КШ - 0203 про надання кредиту в розмірі 5000 грн., які відповідач 1 в цей же день отримав. Договір кредиту укладений строком на 12 місяців. Згідно умов вказаного договору відповідач 1 зобов'язаний був повернути отриману суму кредиту та сплатити відсотки за користування грошима в строки відповідно до передбаченого договором графіка. Але відповідач 1 вказані умови договору кредиту не виконав, виникла значна прострочена заборгованість. 25.06.2013 відповідно до договору поруки № КШ-0203-П [PERSON] (далі - відповідач 2) поручився за виконання [PERSON] зобов'язань за договором кредиту № КШ-0203 від 25.06.2013. Відповідач 2, як солідарний боржник, також не повернув борг, тому позов пред'явлено до обох відповідачів. У судове засідання представник позивача не з'явилася, направила заяву, в якій позов підтримала і просить суд слухати справу у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач 1 ([PERSON].) в судове засідання не з'явився, хоча двічі був вчасно і належно повідомлений за попереднім місцем реєстрації та за вказаною позивачем адресою, за адресою, за якою він зареєструвався, судовими повістками про день, час та місце слухання справи, тобто в порядку, передбаченому ч.5 ст.74 ЦПК України, яка вказує, що повістка направляється за зареєстрованим місцем проживання чи перебування фізичної особи і у разі відсутності особи за такою адресою, вважається, що судовий виклик вручений належним чином. Відповідач 2 ([PERSON].), який є поручителем, у судове засідання не з'явився, хоча двічі був вчасно і належно повідомлений за місцем реєстрації, за вказаною позивачем адресою, судовими повістками про день, час та місце слухання справи, тобто в порядку, передбаченому ч.5 ст.74 ЦПК України, яка вказує, що повістка направляється за зареєстрованим місцем проживання чи перебування фізичної особи і у разі відсутності особи за такою адресою, вважається, що судовий виклик вручений належним чином. Обидва відповідачі не направили заяви про слухання справи у їх відсутність, а тому дана справа слухається у відсутність відповідачів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч.2 ст.197 ЦПК України), бо відсутні сторони і суд ухвалює заочне рішення, про що представник позивача не заперечував у своїй заяві. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, оскільки цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, тому суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що дійсно кредитна спілка "Кредит - СоюЗ" уклала з відповідачем 1 договір кредиту №КШ - 0203 від 25.06.2013 про надання кредиту в розмірі 5000 грн. (а.с.6). В цей же день, тобто 25.06.2013, вказану суму кредиту відповідачу 1 було надано (а.с.9). Кредит надано строком на 12 місяців під 45 % річних від суми виданого кредиту з погашеннням такого відповідно до погодженого графіку (п.3.1. договору кредиту). Строк дії договору кредиту 12 місяців з моменту укладення. У випадку наявності непогашеного залишку кредиту після закінчення цього строку умови договору продовжують діяти до фактичного погашення процентів і кредиту (п.2.1 та п.2.2 договору кредиту). Відповідач 1 погодився з усіма умовами договору щодо нарахування відсотків та інших платежів, та з умовами таких нарахувань при порушенні строків сплати, про що підписав заяву-анкету, договір та був прийнятий у члени кредитної спілки (а.с. 5, 6, 8). Так, відповідно до п.3.2. договору кредиту у разі несвоєчасного надходження планового платежу повністю або частково з першого дня прострочення, цей кредит визнається кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту з підвищеним ризиком, плата за користування кредитом- процентна ставка становить 90% річних, а річна процентна ставка, вказана у п.3.1., не застосовується. За виконання відповідачем 1 зобов'язань за договором кредиту поручився відповідач 2 відповідно до договору поруки № КШ-0203-П від 25.06.2013 ( а.с.7). Відповідно до вказаного договору поруки поручитель солідарно погашає грошові зобов'язання боржника і у випадку, визначеному п.3.1. договору кредиту. Відповідальність поручителя настає, коли боржник не виконує або неналежним чином виконує свої зобов'язання згідно з умовами вказаного договору кредиту ( п.3 договору поруки). Відповідно до п.4 договору поруки вказаний договір вступає в силу з моменту його підписання і діє 8 років. У випадку, якщо кредитором не пред'явлено вимогу до поручителя протягом 8 років з дня укладення цього договору, то порука припиняється. Оскільки обидва відповідачі вказаних умов не виконали, виникла заборгованість, яка станом на 11.03.2016 становить 5 841,60 грн., в т. ч.: - 2 340,95 грн.- тіло кредиту; - 975,50 грн.- відсотки за користування грошима; - 2 525,15 грн. - донараховані відсотки, що підтверджується наданим розрахунком (а.с.3, 4). До суду надано копію статуту Кредитної спілки «Кредит-СоюЗ» (нова редакція), затвердженого рішенням загальних зборів членів кредитної спілки «Кредит-СоюЗ» (протокол б/н від 30.03.2012), на а.с.32, 33. Вказаним статутом передбачено, що для досягнення мети, зазначеної у підрозділі 2 цього статуту, спілка надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі (підпункт «б» пункту 5.1. статуту). Членами спілки можуть бути особи, які проживають на території Черкаської області (п.6.1 статуту). Прийняття до спілки провадиться на підставі письмової заяви особи за рішенням спостережної ради спілки, якщо таке право не делеговане спостережною радою правлінню спілки (п.14.1 статуту). Особа стає членом спілки за умови: відповідності ознаці членства, подання заяви про вступ до кредитної спілки, за інших умов, передбачених статутом (п.14.2 статуту). Перелічені умови були виконанні сторонами. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобов'язання за договором кредиту виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу 1 кредит у розмірі, встановленому договором кредиту. З огляду на зазначене, суд, з урахуванням наданих доказів, прийшов до висновку, що в порушення умов договору кредиту та ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач 1 свої зобов'язання не виконав. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Тобто, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач 1 порушує зобов'язання за договором кредиту. Ст.525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідач 1 продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором кредиту не погашає. Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобов'язання за договором кредиту відповідач 1 порушив зазначені вище норми законодавства та умови договору кредиту. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання. В даному випадку - це збільшення процентної ставки із 45% на 90% річних, що передбачено умовами договору кредиту. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до норм ст. 257 ЦК України стягнення боргу обмежується останніми трьома роками перед зверненням кредитора до суду. Згідно ч.1 ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договором кредиту (п.8.1) передбачено, що строк позовної давності стосовно вимог кредитора (позивача) щодо стягнення заборгованості за договором кредиту складає 5 років. У постанові ВС України у справі № 6-240цс14 від 11.02.2015, яка в силу ст.360-7 ЦПК України має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції, вказано про право сторін на збільшення строку позовної давності, яка викладається у письмовій формі договору і є обов'язковою для сторін і суд повинен керуватися вказаними умовами договору. Тобто, сторони самі визначили строк позовної давності для вимог за договором кредиту, який на день звернення позивача до суду не сплив. Відповідно до ст.ст.553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Отже, порука за своєю правовою природою є зобов'язанням, у зв'язку з чим до вказаних правовідносин застосовуються загальні правила про припинення зобов'язання, визначені у гл. 50 розд. 1 кн. 5 ЦК України, а саме: в результаті виконання поручителем договору поруки; за домовленістю сторін тощо. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору як угоди (правочину) складає сукупність визначених на розсуд сторін і погоджених ними умов, у яких закріплюються їхні права та обов'язки, що складають зміст договірного зобов'язання. Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша, друга статті 553 ЦК України). Статтею 554 ЦК України встановлено, що в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. За змістом договору поруки поручитель та боржник відповідають перед банком як солідарні боржники. Крім того, ЦК України у ст. 559 передбачає спеціальні підстави припинення поруки. Так, порука припиняється у таких випадках: -з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності; -якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем; -у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника; -після закінчення строку, встановленого в договорі поруки (у разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя; якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки). Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Згідно правової позиції ВСУ, викладеної у постанові ВСУ від 07.10.2015 у справі № 6-263цс15, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції, за змістом ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Аналіз цієї норми дає підстави для висновку, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у цій нормі) не є строком захисту порушеного права (строком позовної давності), а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Враховуючи вказане, а також те, що: наявне порушення відповідачем 1 умов договору кредиту; договором поруки встановлено солідарну, у повному обсязі, відповідальність боржника (відповідача 1) і поручителя (відповідача 2); встановлено строк у вісім років з дня укладення договору поруки, після чого порука припиняється; тому порука, яка надана відповідачем 2, на сьогодні не припинилась і відповідач 2 є солідарним боржником перед позивачем за виконання зобов'язань за договором кредиту у повному обсязі. Таким чином, на підставі наданих позивачем доказів, вимог закону, суд вважає, що позивач належним чином обґрунтував та довів свій позов, довів, що відповідач 1 та відповідач 2 не виконали умови договору кредиту та договору поруки, позовні вимоги пред'явлено в межах строку позовної давності (ст. 257, 259 ЦК України), а тому вказана у позові заборгованість у розмірі 5 841,60 грн., яка судом перевірена, відповідає наданим доказам та підлягає до примусового стягнення в солідарному порядку з відповідачів. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, які становлять 1 378 грн., і такі витрати стягуються у дольовому порядку у розмірі по 689,00 грн. судових витрат з кожного відповідача.

Outcome: approved