Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

17.08.2017 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя звернулася [PERSON] із заявою про встановлення факту народження дитини. Свої вимоги тим, що [INFO] у міській лікарні № 6 м. Макіївка у заявника народився син - [PERSON], про що було видано свідоцтво про народження. Місто Макіївка Донецької області є тимчасово окупованою територією України. Оскільки [PERSON] проживає на тимчасово окупованій території України, остання була змушена звернутися до Комунарського районного у м. Запоріжжя відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області для проведення реєстрації новонародженої дитини та отримання свідоцтва про народження. Однак, за відсутності належного документу, що підтверджує народження дитини, на підставі яких здійснюється державна реєстрації факту народження, органом державної реєстрації актів цивільного стану заявнику було відмовлено. З цих підстав [PERSON] змушена звернутися до суду для захисту своїх прав. Заявник до зали судового засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду клопотання про розгляд заяви за її відсутності, просила суд задовольнити її вимоги. Представник заінтересованої особи до зали судового засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, надав письмові пояснення, в яких просить суд задовольнити вимоги [PERSON] та розглянути справу за відсутності уповноваженого представника. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини. [INFO] у міській лікарні № 6 м. Макіївка о 19 годині 45 хвилин у громадянки України - [PERSON], [INFO], народилася дитини - хлопчик, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження від [INFO] № 449 (а.с. 7). Зазначена обставина підтверджується випискою з історії пологів від 24.09.2016 року №564, виданої у міській лікарні № 6 м. Макіївка (а.с. 12), та обмінною картою пологового будинку на ім'я [PERSON] (а.с. 3-6). Вбачається, що на підставі медичного свідоцтва про народження від [INFO] №449, [PERSON] Горняцьким відділом запису актів цивільного стану м. Макіївки Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки видано свідоцтво про народження від 30.09.2016 року [NUMBER] (а.с. 8). Заявник [PERSON] звернулася до Комунарського районного у м. Запоріжжя відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області із заявою про державну реєстрацію народження дитини, [PERSON], який народився [INFO] в м. Макіївка. Листом Комунарського районного у м. Запоріжжя відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області від 17.08.2017 року №779/17.3/04-37 [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації з підстав, що при аналізі документів, наданих заявником, було встановлено їх невідповідність ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та вимогам, передбачених наказом Міністерства охорони здоров'я України «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті» від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024 (а.с.11). Статтею 7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року №789-XII, схваленою резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави - учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до ч. 1 ст. 144 СК України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 1 ст. 7 ЗУ «Про громадянство України» визначено, що особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Відповідно до змісту п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5, суди можуть встановлювати факти народження, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. За змістом ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я,документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Форма та порядок видачі документа про народження, на підставі яких здійснюється державна реєстрація народження, встановлена Наказом Міністерства охорони здоров'я України «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» від 08.08.2006 року № 545. Відповідно до положень вказаного вище наказу, підставами для державної реєстрації смерті є: а) медичне свідоцтво про народження (форма N 103/о); б) медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма N 103-1/о). Згідно з п. 7 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Частиною 1 ст. 257-1 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч.ч. 1-3 ст. 9 вказаного Закону). Заяви про встановлення факту народження особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події народження. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву з посиланнями на докази, що достовірно свідчать про народження особи у певний час. Отже, оскільки свідоцтво про народження [PERSON] видано на тимчасово окупованій території м. Макіївки, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, то останнє є недійсним та не створює жодних правових наслідків. Враховуючи, що заявник не може отримати від закладу охорони здоров'я, що створений за законодавством України, документ встановленої форми про народження та, відповідно, на його підставі зареєструвати народження дитини - [PERSON] в органах державної реєстрації актів цивільного стану, суд дійшов висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту народження, що є підставою для державної реєстрації народження органом державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України , ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Крім того, відповідно до п. 1 ч. 2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою заяви у справах окремого провадження складає 320 грн. Згідно з оригіналом квитанції від 17.08.2017 року №64 на суму 352,40 грн., заявником переплачено суму судового збору. Переплачена заявником сума судового збору в розмірі 32,40 грн. повертається заявнику на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». З огляду на викладене,

Outcome: approved