Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

22.01.2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням, в якому вказала, що спірним жилим приміщенням є квартира [ADDRESS], власником якої є вона на підставі свідоцтва про право власності від 18.11.2004 року та договору дарування від 21.04.2011 року. В спірній квартирі зареєстрований колишній чоловік її дочки - [PERSON], який з грудня 2012 року в квартирі не мешкає. Перешкод в користуванні спірним житлом відповідачу ніхто не чинив, його місце знаходження на теперішній час позивачу невідомо. Оскільки в добровільному порядку відповідач не знявся з реєстрації, і в витратах по сплаті за комунальні послуги не бере участі, позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити, надавши пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, в зв'язку з чим суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу у відповідності зі ст. 224 ЦПК України з проведенням заочного розгляду справи. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, пояснивши, що відповідач [PERSON] є її колишнім чоловіком, шлюб з яким рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька було розірвано. Фактичні шлюбні відносини були припинені з грудня 2012 року, з цього часу відповідач звільнив спірне житлове приміщення, зібрав свої особисті речі та поїхав на інше місце мешкання більше вони не зустрічались, його місце знаходження ії невідомо. Свідки: [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні підтвердили ту обставину, що в спірній квартирі з грудня 2012 року відповідач [PERSON] не мешкає. Де він у теперішній час знаходиться їм не відомо. При цьому пояснивши, що перешкод в користуванні жилим приміщенням відповідачу не чинилось. Суд, заслухавши пояснення позивача, третьої особи, свідків та дослідивши матеріали справи, вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 405 ЦК України - члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено в ході судового розгляду, на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № 6776, виданого Донецькою міською радою Фонду державного майна України в м. Донецьку від 18.11.2004 року позивачу належить ? частина спірної квартири, та договору дарування від 21.04.2011 року, який засвідчений державним нотаріусом Третьої донецької державної нотаріальної контори, реєстровий № 1-457, позивач є власником ? частини спірної квартири [ADDRESS], який зареєстрований у Донецькому міському бюро технічної інвентарізації, реєстраційний номер: 9454325 (а.с. 4,5,6,7). Згідно копії свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER], виданого відділом РАЦС Будьоннівського РУЮ у м. Донецьку від 10.05.2008 року відповідач [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] з 10.05.2008 року, донькою власника спірної квартири (а.с. 13). Рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька від 31.05.2013 року шлюб між відповідачем [PERSON] і [PERSON] було розірвано (а.с.15). Згідно виписки з особистого рахунку № [NUMBER], виданого КП "Керуюча компанія Пролетарського району м. Донецька" в квартирі [ADDRESS] відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований в спірній квартирі з 17.09.2008 року (а.с.17). Як вбачається з акту про не проживання складеного головою комітету мікрорайону «вулиця Щетиніна-2», відповідач [PERSON], не мешкає за місцем реєстрації в квартирі [ADDRESS] з 16 грудня 2012 року по теперішній його особистих речей, та речей домашнього вжитку не виявлено (а.с.16). Таким чином, сукупність наведених доказів дозволяє суду дійти висновку про те, що відповідач не проживає в спірному житловому приміщенні понад 1 рік без поважної причини, у зв'язку з чим він втратив право користування спірним житлом. На підставі викладеного,

Outcome: approved