Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

19.12.2014 р. Органом опіки та піклування Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради в інтересах малолітньої дитини [PERSON], [INFO] заявлено позов до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська до [PERSON], [PERSON] (третя особа - [PERSON]) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини на користь осіб, на утриманні яких буде вона знаходитись (а.с. № 1-2). В обґрунтування позовних вимог зазначено, що малолітня [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні у справах дітей Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради, як дитина, що опинилася у складних життєвих умовах, оскільки її батьки [PERSON] та [PERSON] з січня 2013р. ухиляються від виконання батьківських обов'язків - покинули дитину та взагалі не цікавляться її життям. Дитина проживає з бабусею [PERSON], 1956р.н. та дідусем [PERSON], 1952р.н. (по лінії матері), які займаються її вихованням та забезпеченням. Представник позивача - Голик О.М. (діє на підставі довіреності від 16.04.2014р. - а.с. № 42) в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, винести по справі заочне рішення суду. Окрім того, представник позивача - Голик О.М. 25.03.2015р. подала до суду письмову заяву, в якій відмовилася від частини позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини на користь осіб, на утриманні яких буде вона знаходитись в подальшому (а.с. № 41). Ця відмова прийнята судом, за наслідками розгляду цієї заяви винесено ухвалу про закриття провадження в цій частині на підставі п.3 ч.1 ст.205 ЦПК України (а.с. № 55). Прокурор Прокуратури Дніпропетровської області - Пахомова К.О., повноваження якої підтверджені посвідченням від 02.07.2014р., та яка діє за довіреністю прокуратури Жовтневого району м. Дніпропетровська від 30.07.2014 р. (а.с. № 43), в судовому засіданні вважала за можливе задовольнити позовні вимоги. Третя особа - [PERSON] (бабуся [PERSON]) також в судовому засіданні вважала вимоги про позбавлення батьківських прав її доньки та колишнього зятя по відношенню до онуки [PERSON] такими, що підлягають задоволенню, майже два роки її донька а батько дитини майже п'ять років не цікавляться долею своєї доньки, не допомагають ні виховувати останню, ні її матеріально забезпечувати. Онука проживає з нею та її чоловіком, який вже давно на пенсії. В подальшому, вона буде звертатися до відповідних органів для оформлення опікунства над онукою, а тільки потім із позовом до батьків про стягнення аліментів, оскільки їй з чоловіком важко самостійно утримувати [PERSON]. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судові засідання по справі, які призначалися на 12.02.2015р., 12.03.2015р. та 25.03.2015р. повторно не з'явилися. Про дату, місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином шляхом направлення повісток на зареєстрованим місцем проживання відповідачки [PERSON], яке підтверджене адресно-довідковим підрозділом ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області від 26.01.2015р. (а.с. № 20, 25) та шляхом розміщення двох відповідних оголошень в газеті, оскільки згідно довідки, наданої адресно-довідковим підрозділом ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області від 26.01.2015р., відповідач [PERSON] зареєстрованим або знятим з реєстрації по місту та області не значиться (а.с. № 22, 34, 38). За таких обставин, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст.169, ч.1 ст. 224 ЦПК України ухвалити по справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності обох відповідачів. Суд, вислухав представника позивача, прокурора, третю особу, допитавши свідків, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що малолітня [PERSON], [INFO], перебуває на обліку в Управлінні у справах дітей Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради, як дитина, що опинилася у складних життєвих умовах, згідно наказу Управління № 038 від 20.10.2014р. (а.с. № 5). Як вбачається з даного наказу, дитину поставлено на облік у зв'язку із тим, що її батьки [PERSON] та [PERSON] з січня 2013р. ухиляються від виконання батьківських обов'язків - покинули дитину та взагалі не цікавляться її життям. Дитина проживає за адресою: [ADDRESS] з бабусею [PERSON], 1956р.н. та дідусем [PERSON], 1952р.н. (по лінії матері), які займаються її вихованням та забезпеченням. За відомостями Управління - служби у справах дітей Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради, які містяться, зокрема, у висновку про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав від 13.11.2014р. № 5-38-195 (а.с. № 3- 4). Мати дівчини - [PERSON], [INFO], батько [PERSON] - [PERSON], [INFO], що підтверджується також свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.№ 6, 9-11), розлучилися. Мати дитини уклала новий шлюб з [PERSON], де в 2011 році народився син (а.с.№ 12). Судом встановлено, що мати дитини з січня 2013р., а батько дитини взагалі з літа 2010р. (час розірвання шлюбу), не приймають участь у вихованні дитини, її утриманні. Їх донька [PERSON], [INFO] постійно проживає зі своїми бабусею та дідусем, які утримують її, одягають, виховують, бабуся відвідує навчальний заклад, тощо. З січня 2013р. [PERSON] постійно проживає з бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] Спочатку сім'я мешкала за адресою: [ADDRESS], а потім переїхала до квартири [ADDRESS]. Дівчина є ученицею 8-В класу НВО № 28 м. Дніпропетровська. За інформацією навчального закладу, з січня 2013р. і по сьогоднішній день матір [PERSON] приходила до школи один раз, батько не приходив взагалі. За харчування, додаткові заняття, екскурсії сплачують дідусь з бабусею. Малолітня [PERSON], 2001р.н., пояснила, що ні батько, ні матір не цікавляться її життям, матеріально не забезпечують. Вихованням та матеріальним забезпеченням [PERSON] займається бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON] Це підтверджено як письмовою заявою самої дівчинки від 21.10.2014р., написаної власноруч на ім'я начальника Управління - служби у справах дітей Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради, так і трьома характеристиками з НВО № 28 , як самої [PERSON], так і її родини (а.с. № 16, 17, 39, 40). Ці обставини, окрім письмових доказів та пояснень допитаної 25.03.2015р. судом 3-ї особи - [PERSON], підтвердили і свідки [PERSON] - класний керівник дівчини (а.с. № 46-48) та [PERSON] - дружина рідного дядька (а.с. № 49-50). Співробітниками управління - служби у справах дітей здійснено обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Згідно акту обстеження від 20.10.2014р. (а.с. № 13), умови проживання задовільні. У дівчини є окрема кімната, є дитяче ліжко, шафа для одягу, одяг, іграшки, стілець, письмовий стіл, книги та канцелярські приладдя. У [PERSON] з бабусею та дідусем теплі та дружні відносини. Враховуючи вищезазначене, позивач дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів відносно [PERSON], [INFO], про що складено відповідний висновок від 13.11.2014р. № 5-38-195 (а.с. № 3- 4). Суд зазначає, що відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Положеннями вищевказаної статті визначено основні положення з виховання дітей. Для здійснення цього завдання батьки наділяються батьківськими правами, тобто правом на особисте виховання своїх дітей. Батьківські права є в той же час і обов'язками батьків по вихованню дітей, тому що батьки не тільки володіють правом на виховання дитини, а й мають обов'язок її виховувати. Нездійснення ними своїх прав тягне за собою або повну їх втрату, або тимчасове позбавлення цих прав. Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.п. 15, 16 Постанови № 3 від 30.03.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як убачається із матеріалів справи малолітня [PERSON], [INFO], перебуває на обліку в Управлінні - службі у справах дітей Жовтневого району з січня 2013р., як дитина, що опинилася в складних життєвих обставинах. З матеріалів справи судом не встановлено жодних намагань батьків [PERSON] виховувати дитину та матеріально забезпечувати, піклуватися про її фізичний стан і духовний розвиток, готувати до самостійного життя. Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні підстави для позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітньої [PERSON], [INFO] Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, а позивач за законом був звільнений від оплати судових витрат при подачі позову, відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідачів на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. в рівних долях - по 121 грн. 80 коп. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved