overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

30.09.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання в розмірі 4587 грн. 46 коп. за період з 01.04.2011 року по 30.06.2014 року. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до його початку надав заяву в якій просить провести розгляд справи за його відсутності та погоджується на проведення розгляду справи у заочному порядку та постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. З письмової згоди представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. 20.05.2008 року між ПАТ «Облтеплокомуненерго» та [PERSON] було укладено договір про надання послуг із централізованого опалення та водонагрівання за адресою [ADDRESS] (а.с. 8-11). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Відповідно до вимог ст.ст. 64, 66 - 68, 160-162 ЖК України, ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживачі зобов'язані своєчасно сплачувати за послуги з теплопостачання. Відповідач надані позивачем послуги не оплачує, в зв'язку з чим виникла заборгованість, що підтверджується розрахунком позивача (а. с. 6). За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

30.09.2014 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 17.10.1998 року, актовий запис №1119, місце реєстрації: Відділ реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської ради. Мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO],які проживають з відповідачем. У 2014 році відносини між сторонами розладилися, вони перестали вести спільне господарство, припинили фактичні сімейні стосунки. Просить суд розірвати шлюб з [PERSON] [PERSON] підтримав свою позовну заяву, просив строк на примирення не призначати, оскільки відновлення шлюбних відносин з відповідачем виключається, справу розглянути без його участі. Відповідач [PERSON] позов визнала, просила прізвище змінити на "[PERSON] ", дітей просила залишити на її вихованні, справу розглянути у її відсутності. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступне. [PERSON], [INFO], перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами зареєстровано 17 жовтня 1998 року, актовий запис №1119, місце реєстрації: Відділ реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської ради. Мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачем та знаходиться на її утриманні.Спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття кохання один до одного, різні характери та погляди на сімейне життя, сторони проживають окремо, жодних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, що не заперечує і позивач, і відповідач. Шлюб між сторонами носить формальний характер.Суд вважає, що сторони не мають наміру відновлювати сімейні стосунки, на примирення не згодні. Спір про місце проживання дітей та про поділ майна відсутній. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам як самих сторін, так і інтересам неповнолітніх дітей. Судовий збір у повному обсязі сплачено позивачем при подачі позовної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

30.09.2016 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що, від спільного проживання з відповідачем у них 17 серпня 2010 року народився син [PERSON], 21 травня 2012 року донька [PERSON], а 24 серпня 2013 року народився син [PERSON], відповідач не надає допомоги на утримання дітей, тому, вона просить стягнути аліменти на їх утримання в розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Позивач в судове засідання не з"явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з"явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. [PERSON] являється батьком малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до довідки виданої виконкомом Маловисківської міської ради Маловисківського району Кіровоградської області від 07.10.2016 року, малолітні діти проживають біля матері та перебувають на її утриманні. Отже, в порушення вимог ст. 180 СК України, відповідач не допомагає утримувати своїх дітей, іншим особам аліменти не платить, позов визнав, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

30.09.2019 року АТ "Миколаївобленерго" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за необліковану електричну енергію. В позовній заяві позивач посилається на те, що відповідач за місцем свого проживання [ADDRESS] , здійснив самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, електропроводки до електромережі енергопостачальника відкритою електропроводкою, без порушення схеми обліку, без укладання договору та відкриття особового рахунку, і використовуючи без обліку та оплати електроенергію заподіяла позивачу майнову шкоду, розмір якої за період з 14.11.2018 року по 14.05.2019 року становить 4356,54 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився. Подав заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в тому числі в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Відзив на позов не подав. У зв`язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідач має у користуванні жиле приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] . 14.04.2017 року та 09.09.2017 року представниками позивача в займаному відповідачем жилому приміщенні виявлене самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, електропроводки до електромережі енергопостачальника відкритою електропроводкою, без приладу обліку, без укладання договору та відкриття особового рахунку. Відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Таким чином, в порушення вимог правил роздрібного ринку електричної енергії затвердженої постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року №321 в період з 14.11.2018 року по 14.05.2019 року відповідачем здійснювалось споживання електроенергії без обліку та оплати. Виходячи з розрахунку здійсненого на підставі Методики обчислення розміру відшкодування збитків завданих електропостачальнику внаслідок порушення споживачем правил користування електроенергією для населення, затвердженої Постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006 р., завдана позивачу майнова шкода за вищевказаний період складає - 4356,54 грн. Згідно ст.ст. 22, 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями юридичній особі відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже з відповідача на користь позивача слід стягнути розмір майнової шкоди в повному обсязі, а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

30.10.2014 [PERSON] звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у зв'язку з навчанням. Позивач звернулася до суду з позовом посилаючись на те, що відповідач є батьком її повнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно до часу закінчення дитиною навчання. У судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Суд дослідивши матеріали справи доходить висновку, що позов підлягяє задоволенню з огляду на наступне. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками повнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.01.1997. /а.с. 6/ Згідно із довідкою № 504 від 24.10.2014 [PERSON], 1996 р.н., навчається у Державному професійному технічному навчальному закладі "Першотравенський гірничий ліцей" з 01.09.2014, термін закінчення навчання - 15.02.2016. /а.с. 8/ Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини в досудовому порядку сторони не дійшли. Відповідач працює, інших утриманців не має, стягнень за виконавчим документом з нього не здійснюється. Згідно із ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 гривень (двісті сорок три гривні шістдесят копійок).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

30.10.2014 року рішенням Полтавського районного суду Полтавської області позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], Супрунівської сільської ради, Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району" про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання частково недійсним дублікату свідоцтва про право власності на нерухоме майно та визнання права власності на нерухоме майно - задоволено частково. Встановлено факт проживання [PERSON] та померлого [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 23 квітня 1987 року по [INFO]. В решті позовних вимог - відмовлено. Судом встановлено, що при постановленні рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 30.10.2014 року не вирішено питання стосовно стягнення судового збору в порядку ст.88 ЦПК України. В судове засідання сторони не з'явилися. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що необхідно постановити додаткове рішення з наступних підстав. Заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 30.10.2014 року позовні вимоги були задоволені частково. Відповідно п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Суд вважає, що дійсно в вищевказаному рішенні не було вирішено питання щодо стягнення судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

30.10.2017\~року [PERSON]\~предявила \~позов в\~суд до\~[PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 15.10.2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Парищенської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 9. Від\~шлюбу у\~них народилося\~ двоє\~дітей:\~син [PERSON], [INFO] і син [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду їхньої сім»ї є те, що одруження з відповідачем [PERSON] виявилося невдалим. Відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, шукав різні причини для вчинення сварок і скандалів в сім"ї, принижував честь і гідність позивача. Сторони більше півтора року проживають окремо. Вважає, що їхні сімейні відносини остаточно розірвані та примирення між ними неможливе, а шлюб носить тільки формальний характер. Просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Петрик», а також стягнути з відповідача в її користь судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві та просив їх задоволити. Відповідач заявлений позов визнав та не заперечує щодо розірвання шлюбу. Суду пояснив, що він хотів би зберегти сім"ю, однак якщо позивач наполягає розірвати шлюб - він не заперечує. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов підставний, так як в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи, які викладені в позовній заяві і які не спростовано відповідачем та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Ухвалою суду від 15.11.2017 року подружжю надавсвся термін на примирення, однак, як вбачається з пояснень представника позивача та відповідача [PERSON], сімейні стосунки між сторонами не відновилися. Сторони не вживають заходів для примирення, спільно не проживають, тривалий час не підтримують жодних стосунків як подружня пара, а за таких обставин цей шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] залишити проживати з позивачем [PERSON] При розірванні шлюбу прізвище позивачу [PERSON] - не змінювати. З відповідача слід стягнути судові витрати по справі в користь позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі ст.ст. 105,110,112,113, 160 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

30.10.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09.09.2006 року у виконавчому комітеті Пришибської сільської ради Балаклійського району Харківської області, актовий запис №09, залишити ій прізвище "Шевелин" та стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 704,80грн.. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказала, що між ними почали виникати сварки, непорозуміння, мають різні погляди на ведення спільного господарства, виховання дитини, сторони проживають кожен окремо, спільного господарства не ведуть. Шлюбні відносини фактично припинено. Примирення та збереження шлюбу позивач вважає такими, що суперечать її інтересам. Позивач у судове засідання не з'явилась. Надала заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ст. 51 Конституції України,ст. 24 Сімейного кодексу України(далі -СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно свідоцтва про шлюб, [NUMBER], виданого 09 вересня 2006 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 09 вересня 2006 року у Пришибській сільській раді Балаклійського району Харківської області, актовий запис №09 (а.с.8). У шлюбі у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO].н. (а.с.9). З'ясувавши фактичні взаємини сторін, причини та обставини розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, яка не бажає цього, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. Статтею 141 ЦПК Українипередбачено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Так, за загальним правилом, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

30.10.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23.01.1999 року у Балаклійському районному відділі реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис №09. Мотивуючи позовну заяву вказала, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню доньку Поліну, [INFO]. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини припинені, з 2017 року проживають окремо. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе. Позивач в судове засідання не з'явилася. Надала заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за її відсутності. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "Ковалівська". В судове засідання відповідач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Згідно з частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сім'я існує формально, сторони не мають наміру зберегти шлюб. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] ( до шлюбу Одерій) [PERSON] зареєстрували шлюб 23.01.1999 року Балаклійському районному відділі реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис №09 (а.с.7). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку Поліну, [INFO] ( а.с.8). Як вбачається з позову, за час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини припинені, з 2017 року проживають окремо. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Положеннями ст. 200 ЦПК України визначено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

30.11.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 30.05.2010 року зареєструвала з ним шлюб. Від спільного проживання дітей немає. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. У них різні погляди на життя та несумісні характери. Із-за неповаги до неї, приниження, різних поглядів на життя, непорозуміння у сімї постійно виникали напружені ситуації, що стає причиною частих сварок. Фактично шлюбні відносини припинені і вони протягом останніх двох років спільно не проживають. В судовому засіданні позовні вимоги підтримала, вказала, що подружні відносини з відповідачем припинені, шлюб носить формальний характер. Її рішення є остаточним, тому просила не надавати строк для примирення. Вказала, що в розмові з нею відповідачем він погодився на розірвання шлюбу. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, в судове засідання не зявився. Суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку, на підставі доказів наданих позивачем та матеріалів справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що зберегти сімю не бажає жоден із подружжя. У подружжя немає дітей, проживають окремо на протязі двох років. При таких обставинах збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін. На підставі наведеного,

Outcome: approved