Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

30 травня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування вимог [PERSON] посилалася на те, що 03 червня 2017 року виконавчим комітетом Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 14. Від даного шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, незважаючи а те, що є працездатним, на його утримання інших дітей немає, а тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. В зв`язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 24 червня 2019 року відкрите провадження у справі. Ухвалою суду від 28 лютого 2020 року закрите підготовче провадження у справі, справа призначена до розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, згідної якої просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, просила суд задовольнити заявлені нею вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, згідно заяви просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав частково. Крім того, звернувся до суду з заявою, яку суд розцінює як відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що він не офіційно не працює, в нього відсутні постійні доходи, його нерегулярних заробітків вистачає лише на їжу та предмети першої необхідності, у зв`язку з чим, просив стягнути з нього аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 849,50 грн. Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 03 червня 2017 року виконавчим комітетом Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області між [PERSON] і [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 14. Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєне прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] від 03 червня 2017 року. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 02 листопада 2017 року. Встановлено, що дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується актом голови квартального комітету №8 від 29 травня 2019 року. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно до ст.ст.180,181 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначення аліментів у меншому розмірі не забезпечить звичайних потреб та достатній рівень життя дитини, який їй гарантовано Законом України «Про охорону дитинства» та Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 р. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що у дитини - [PERSON] , [INFO] , наявне захворювання (патологічний стан), а саме: вада розвитку головного мозку, серед іншого, груба затримка психо-моторного розвитку та спайоз грудного відділу хребта, що відповідає розділу I, пункту 1 підпункту 1.10 Переліку медичних показань, що підтверджується медичним висновком про дитину-інваліда віком до 18 років № 70 від 16 жовтня 2019 року. Висновок дійсний до 16 жовтня 2021 року, дата переогляду дитини - 16 вересня 2021 року. Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17 травня 2017 року № 2037-VIII, який набув чинності 08 липня 2017 року були внесені зміни до частини 2ст. 182 СК України, відповідно до якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до ч. 1, 2 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Отже, судом встановлено, що відповідач [PERSON] є працездатним, ним не надано доказів наявності в нього на утримання інших дітей або непрацездатних батьків, наявності інших обставини, що мають істотне значення. Та обставина, що відповідач [PERSON] офіційно не працевлаштований, не має постійного заробітку (доходу), не звільняє останнього від обов`язку утримувати дитину. Як зазначалося вище, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Оскільки позивачем не надано доказів сум заробітку (доходу) відповідача, суд позбавлений можливості визначити, чи має відповідач достатній заробіток (дохід). Крім того, відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а вразі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. В зв`язку з наведеним, суд приходить до переконання, що розмір аліментів на утримання дитини на користь позивача повинен становити 1/4 частку доходів відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 30 травня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, в зв`язку з чим, в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладено та

Outcome: approved