Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

24.06.2016р. представник позивача Сафір Ф.О. звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що відповідно до укладеної між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості від 04.10.2012р. останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 5649,26 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Вказує, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами і Тарифами складають між відповідачем та фінансовою установою Кредитний договір. Зазначає, що відповідач, уклавши з позивачем Договір та отримавши грошові кошти, не виконує належним чином свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем. Стверджує, що станом на 31.05.2016р. відповідач заборгував Банку за вказаним кредитним договором кошти в сумі 12349,37 грн., з яких 4842,63 грн. - заборгованість за кредитом; 2530,52 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 3874 грн. - заборгованість по пені та комісії за користування кредитом, а також 1102,22 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. З огляду на наведене просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за вищевказаним Кредитним договором в розмірі 12349,37 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак подав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та підтвердив обставини щодо надання йому кредиту в сумі 5649,26 грн. на платіжну картку та укладення 04.10.2012р. між ним та позивачем Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості. Зазначив, що причиною невиконання вказаного кредитного договору стало те, що не мав постійного місця праці. З огляду на ці обставини не міг своєчасно здійснювати погашення суми заборгованості, сплачувати проценти за користування кредитом. Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких міркувань. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 04.10.2012р. року відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання Умов та правил надання продукту - кредитних карт відповідач [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 5649,26 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ "Приватбанк" Умовами та правилами, тарифами складають між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується його (відповідача) підписом в заяві, копія якої міститься в матеріалах даної цивільної справи. У Відповідності до п.п.1.1.1 Генеральної угоди сторони домовилися по Договору 1 зменшити розмір заборгованості, яка виникла у період з дати надання позичальнику кредиту, а саме проценти на суму 546,87 грн., комісію в розмірі 80,72 грн., пеню на 0,0 грн., штраф на суму 474,63 грн. Згідно п.п.1.1.2 Генеральної угоди заборгованість по Договору 1 з дати підписання Генеральної угоди складає 6599,26 грн. Відповідно до п.п.1.3.3 Генеральної угоди, починаючи з дня, що слідує за днем повернення кредиту (2-й день), позичальник сплачує банку штраф в розмірі 1102,22 грн. по Договору 1. У п.2.1 Генеральної угоди зазначено, що банк надає позичальнику кредит у розмірі 5649,26грн. на строк 24 місяці, з 04.10.2012 року по 31.10.2014 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі у сумі 5649,26грн. в обмін на зобов'язання позичальника сплатити кредит, проценти 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, вказаної в заяві, умовах та правилах. Строки сплати заборгованості здійснюється в наступному: з 1 по 25 число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 282,69 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості по кредиту, процентів, а також інших витрат згідно умовами та правилами. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31.10.2014 року. Як вбачається з матеріалів справи, уклавши з ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначений кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, відповідач [PERSON] взяті ж на себе зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконував та систематично їх порушував, внаслідок чого у нього виникла прострочена заборгованість перед позивачем. Згідно проведеного позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором від 04.10.2012 року станом на 31.05.2016р. заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем становить 12349,37 грн., з яких 4842,63 грн. - заборгованість за кредитом; 2530,52 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 3874 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також 1102, 22 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. На час розгляду справи в суді відповідач простроченої заборгованості по кредитному договору не погасив. Вказані обставини підтверджуються поясненнями відповідача; копією Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості від 04.10.2012р.; розрахунком заборгованості по кредиту та відсотках; іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно ст.ст. 611, 625, 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання або розірвання договору, зміна умов договору, сплата неустойки чи відшкодування збитків. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом. Отже, у зв'язку із порушенням позичальником - відповідачем [PERSON] своїх договірних зобов'язань перед позивачем, у такого виникло право на стягнення суми боргу за кредитним договором, що відповідає вимогам ч.2 ст.1050 ЦК України. Беручи до уваги те, що відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, у зв'язку з чим вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. З відповідача [PERSON] в користь позивача - ПАТ КБ «ПриватБанк» слід стягнути суму боргу за кредитним договором від 04.10.2012 року у розмірі 12349,37 грн., тобто в межах заявлених позовних вимог. Також підлягають стягненню з відповідача в користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 1378 грн. Беручи до уваги наведене,

Outcome: approved