Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

[PERSON], 05.12.2016 року звернулася до суду із зазначеною заявою, в якій просить суд встановити факт її спільного проживання однією сім'єю понад п'ять років з [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування поданої заяви покликається на те, що [PERSON] була дружиною її батька - [PERSON], який помер [INFO]. Спадкоємців першої, другої та третьої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] немає. Спільних дітей у [PERSON] з батьком не було. Після одруження з батьком [PERSON] переїхала проживати разом з ними в [ADDRESS] Стверджує, що вона є спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом після смерті [PERSON], так як проживала із спадкодавцем однією сім'єю з дитинства до дня її смерті, тобто понад п'ять років. Зазначає, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 1,1412 га, яка розташована на території Дидятицької сільської ради Мостиського району Львівської області відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 09.11.2009року. А відтак, встановлення факту проживання з [PERSON] однією сім'єю необхідне їй для оформлення у нотаріальній конторі спадкових прав. В судове засідання заявник не з'явилася, проте подала до суду заяву в якій зазначає, що вимоги заяви підтримує в повному обсязі та просить суду справу розглянути у її відсутності. Представник заінтересованої особи - Мостиської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності. Представник заінтересованої особи - Дидятицької сільської ради Львівської області в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до положень ст.ст. 3,11,15,60 ЦПК України кожна особа, має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Розгляд цивільних справ здійснюється не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов"язана довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими доказами. Захист прав у порядку цивільного судочинства-це передбачені законом способи охорони цивільних, житлових, земельних, сімейних чи трудових прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Тому власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а лише конкретно визначеним законом способом захисту свого права. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст.16 ЦК України, а також визначається спеціальними законами, які регулюють конкретні правовідносини. Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.1998року №15, суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 21.02.2014 року. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить право власності на земельну ділянку площею 1,1412 га, що розташована на території Дидятицької сільської ради Мостиського району Львівської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 09.11.2009року. Як вбачається із матеріалів справи, спадкодавець [PERSON]. з 12.02.1977року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON].(батьком позивачки [PERSON].), який помер[INFO], та з моменту одруження до дня своєї смерті постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] спільно однією сім'єю зі своєю падчеркою - заявницею [PERSON] Вказані обставини не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 12.02.1977року; копією свідоцтва про смерть [PERSON] [NUMBER]; копією паспорта громадянина України заявниці [PERSON]; копією свідоцтва про народження заявниці [PERSON]; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00017378743 від 29.11.2016року; довідками, виданими виконавчим комітетом Дидятицької сільської ради Мостиського району Львівської області №1083 від 12.09.2016року та №1310 від 25.11.2016року. Як роз'яснено у пункті 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України, №7 від 30.05.2008р., при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга) спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України, про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, особи, які взяли до себе дитину як члена сім"і. Відповідно до ч.1,2 ст.3 СК України сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ч.4 ст.3 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. За таких обставин, оскільки встановлення юридичного факту - спільного проживання [PERSON], однією сім'єю зі спадкодавцем [PERSON], про який просить заявник, має значення для належного оформлення її спадкових прав, а чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення такого факту ніж як у судовому, враховуючи, що заявником надані належні та допустимі докази на підтвердження даного факту, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved