Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

18 листопада 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини з [PERSON] .. В обгрунтування своїх вимог позивачка зазначала, що вона та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі з 24.09.2005 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з нею за адресою - [ADDRESS] . Відповідач, як батько дитини, не приділяє достатньої уваги дитині, а матеріальну допомогу надає тільки після її неодноразових нагадувань та прохань. З зазначених підстав між ними часто виникають постійні сварки та погіршуються відносини.. Відповідач є здоровим та працездатним, має можливість брати участь в утриманні та матеріальному забезпеченні сина та може сплачувати аліменти на рівні ј частини з усіх видів заробітку (доходу). Просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно до досягнення нею повноліття з моменту звернення до суду з позовом. Також просила плокласти на відповідача судові витрати. У судовому засіданні сторони відсутні. Позивачка звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, повідомила суд, що заявлений позов підтримує, проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечує. Відповідач судову повістку, що надсилалася судом на адресу зареєстрованого в установленому законом порядку його місця проживання не отримав, з причин відсутності за вказаною адресою. З огляду на викладене, приймаючи до уваги думку позивачки, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення на підставі даних наявних у матеріалах справи. Дослідивши докази наявні у матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . (а.с.16,17). Малолітній син сторін у справі - [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір"ю за адресою - [ADDRESS] . Статтями 180,181,182,183,184 СК України передбачено, що батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; при визначенні розміру аліментів суд враховує - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Наразі судом встановлено, що дитина сторін у справі проживає з матір`ю, остання виконує свої обов`язки щодо її виховання, гармонійного розвитку та матеріального забезпечення. Батько дитини є працездатним, однак участі у вихованні та матеріальному забезпеченні сина не приймає. Отже, приймаючи до уваги вік дитини сторін у справі, що перебувають у періоді посиленого росту та фізичного розвитку, суд приходить до висновку, що відповідач зможе сплачувати аліменти на дитину в розмірі, що складає 1\\4 частку від його заробітку, оскільки це буде складати необхідний мінімум для забезпечення утримання та навчання сина. Крім того, правилами ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Зазначений розмір аліментів у розмірі 1/4 частки від доходу відповідача підлягає стягненню з останнього на утримання дитини, починаючи з 18 листопада 2020 року і до повноліття [PERSON] або ж зміни матеріального стану сторін,однак не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку. Судові витрати за розгляд справи судом у частині сплати судового збору на користь держави підлягають стягненню з відповідача за правилами ст. 141 ЦПК України. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежів за один місяць допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved