Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

22.06.2020 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до Територіальної громади села Перебиківці в особі Перебиковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] , яка до дня своєї смерті проживала разом із нею у с. Перебиківці, де і померла. Вказує, що вона є спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON] , до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті покійної ніхто у шестимісячний термін не звертався. Зазначає, що вона проживала разом із [PERSON] більше п`яти років до дня її смерті і фактично прийняла спадщину, при цьому вона не відмовлялась від прийняття спадщини і не подавала нотаріусу про це жодних заяв. Факт того, що [PERSON] проживала до дня своєї смерті разом із нею підтверджується також і довідкою сільською ради від 22.05.2020 року № 491. Також зазначає, що вона була стороною договору довічного утримання від 06.02.2006 року, що підтверджується рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 08.11.2013 року, за договором довічного утримання укладеного із [PERSON] та отримала у власність житловий будинок з по господарськими спорудами. Зазначає, що після смерті [PERSON] залишився сертифікат на право на земельну частку (пай) площею 0,65 умовних кадастрових гектарах колгоспу «Дністровський» с. Перебиківці, Хотинського району, Чернівецької області на підставі рішення Хотинської районної державної адміністрації від 12 серпня 1996 року № 295-Р на території сільської ради, серії РН № 946889 від 18 червня 2020 року, який виданий [PERSON] , проте даний сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] було загублено. Тому, вона на даний час не може у позасудовому порядку отримати спадщину після смерті [PERSON] . Підтримуючи вищевикладене, просить визнати за нею [PERSON] право власності на сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН № 946889 від 18.06.2020 року, який виданий [PERSON] площею 0,65 умовних кадастрових гектара на території Перебиковецької сільської ради в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, але від неї на адресу суду надійшла заява про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач - представник виконавчого комітету Перебиковецької сільської ради В.В.Дронь в підготовче судове засідання не з`явився, 20.07.2020 року від сільської ради надійшов лист, в якому він просив розгляд справи проводити у відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. ст. 16, 328 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка постійно до дня своєї смерті проживала за адресою: с. Перебиківці, Хотинського району, Чернівецької області, факт смерті якої підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06 квітня 2009 року. Як встановлено судом, позивач [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON] , інших спадкоємців після смерті покійної, які б зверталися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини у шестимісячний термін судом не встановлено. Згідно довідки № 457 від 16.04.2020 року виданої виконкомом Перебиковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області гр. [PERSON] , 1963 року народження в тому, що вона проводила поховання [PERSON] , яка померла [INFO] і розпоряджалася речами покійної з дня її смерті та по даний час. Відповідно до довідки № 491 від 22.05.2020 року виданої виконкомом Перебиковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області вбачається, що дійсно [PERSON] , 1963 року народження проживала разом із покійною [PERSON] в період з 2004 року по 2009 рік за адресою: [ADDRESS] . Згідно рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 08.11.2013 року було встановлено, що позивач [PERSON] була стороною за договором довічного утримання, який був укладений з [PERSON] , при цьому позивач отримала у власність житловий будинок з по господарськими спорудами відповідно до умов вищевказаного договору довічного утримання. При цьому, судом встановлено, що після смерті [PERSON] залишився сертифікат на право на земельну частку (пай) площею 0,65 умовних кадастрових гектарах колгоспу «Дністровський» с. Перебиківці, Хотинського району, Чернівецької області на підставі рішення Хотинської районної державної адміністрації від 12 серпня 1996 року № 295-Р на території сільської ради, серії РН № 946889 від 18 червня 2020 року, який виданий [PERSON] . Проте, як вбачається з матеріалів справи, вказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] було загублено, в зв`язку з чим позивач [PERSON] не може у позасудовому порядку отримати спадщину після смерті [PERSON] . Згідно ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі, в порядку спадкування. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» встановлено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" Земельного кодексу). Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав (п. а ч. 3 ст. 152 ЗК України). Таким чином, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] про визнання права власності на сертифікат на земельну частку (пай) є обґрунтованим і доведеним, а тому підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду. Таким чином, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 384,20 грн. сплаченого судового збору при поданні позову до суду. Крім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 384,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved