Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

16 грудня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, який уточнила в подальшому, зазначаючи в обґрунтування своїх позовних вимог наступне. Відповідач у справі [PERSON] - її, позивача, мати, і рідна сестра [PERSON], яка постійно проживала у м.Львові. [INFO] її, позивача, рідна тітка [PERSON], померла. Спадкоємців першої черги за законом [PERSON] не має, оскільки була самотньою. Відповідач у справі [PERSON] і [PERSON] на підставі нотаріально посвідчених свідоцтв про право на спадщину є співвласницями по 1/2 частині кожна житлового будинку [ADDRESS]. [PERSON], як і [PERSON], фактично належала і 1/2 частина закріпленої за житловим будинком земельної ділянки площею 0,21 га. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла їй, позивачу у справі [PERSON], половину зазначеного житлового будинку. При цьому, зазначає [PERSON] в позові до суду, [PERSON] не встигла за життя належно оформити своє право власності на 1/2 частину земельної ділянки, закріпленої за житловим будинком [ADDRESS]. Відповідач у справі [PERSON] від дня смерті рідної сестри [PERSON] як спадкоємиця другої черги за законом не заявила про своє бажання отримати свідоцтво про право на спадщину за законом до майна померлої, яке не охоплено заповітом . Позивач зазначає, що вона як спадкоємиця за заповітом звернулася до нотаріуса з заявою про видачу відповідно до ст.1296 ЦК України свідоцтва про право на спадщину, в тому числі і на 1/2 частину земельної ділянки. Проте, нотаріус видав їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом тільки на половину спадкового житлового будинку [ADDRESS]. У видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, в тому числі присадибну для обслуговування половини житлового будинку, нотаріус їй, [PERSON], відмовив, мотивувавши свою відмову тим, що вона, [PERSON], не надала нотаріусу документ, яким підтверджується право власності її тітки на земельну ділянку. Крім того, земельна ділянка не була охоплена заповітом. При цьому нотаріус не зважив на її, позивача, твердження, що вона має право на половину спадкової земельної ділянки площею 0,105 га на підставі ст.1225 ЦК України. Матері [PERSON] і [PERSON] [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] належала земельна ділянка загальною площею 0,42 га, яка розташована на території Пологівського сільської ради Пологівського району Запорізької області по [ADDRESS] та [ADDRESS], цільове призначення якої - для присадибної ділянки і для підсобного господарства. Тому до спадкового майна померлої [PERSON] входить не тільки половина житлового будинку, а й половина закріпленої за будинком земельної ділянки площею 0,105 га та половина земельної ділянки сільськогосподарського призначення по [ADDRESS]. Інші половини зазначених земельних ділянок фактично успадкувала рідна сестра [PERSON] відповідач у справі [PERSON], на більше вона не зазіхає. На даний час виявилося, що ім'я власниці зазначених земельних ділянок у державному акті на землю зазначено як «[PERSON]» в той час як у свідоцтві про смерть [PERSON] її ім'я зазначено як "[PERSON]". Позивач просить суд постановити судове рішення, яким: 1) встановити факт належності правовстановлюючого документу - державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 03 лютого 1997 року, виданого на ім'я [PERSON] Пологівською сільською радою Пологівського району Запорізької області, [PERSON]; 2) визнати за нею, [PERSON], в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частину земельної ділянки, закріпленої за будинком [ADDRESS], тобто на 0,105 га; 3) визнати за нею, [PERSON], в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частину земельної ділянки сільгосппризначення по [ADDRESS], тобто на 0,105 га. Позивач надала суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, її уточнені позовні вимоги задовольнити з зазначених у позові і в уточненій позовній заяві підстав. Відповідач надала суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги [PERSON] до неї, в тому числі і уточнені, визнає у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення (а.с.140). Третя особа [PERSON], яка є рідною сестрою позивача у справі і дочкою відповідача у справі, надала суду нотаріально посвідчену письмову заяву, в якій повідомляє, що їй відомо про відкриття спадщини у виді земельної ділянки загальною площею 0,42 га у с.Пологи Полгівського району Запорізької області по [ADDRESS] (243) і по [ADDRESS], і що вона до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини до зазначеного майна її померлої тітки [PERSON] не зверталася і не заперечує проти того, щоб зазначену спадщину прийняла її сестра [PERSON] (а.с.196). У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглядається судом без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги підтримання уточнених позовних вимог позивачем, визнання позову відповідачем, думку третьої особи щодо позову, дослідивши письмові докази по справі, вважає уточнені позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, з копії спадкової справи №88/2007 судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.153). [PERSON] все належне їй на день смерті майно заповідала своїм дочкам [PERSON] і [PERSON] (а.с.154). Зокрема, [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого головою Пологівської сільської Ради народних депутатів 03 лютого 1997 року, належала земельна ділянка загальною площею 0,42 га, яка розташована на території Пологівського сільської ради Пологівського району Запорізької області у с.Пологи, яка передана у власність для присадибної ділянки, підсобного господарства (а.с.191). З копій свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 29 травня 2015 року на а.с.191,194 судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] після смерті їх матері [PERSON] кожна прийняли спадщину у виді 1/2 частини земельної ділянки, яка належала спадкодавиці на підставі держакту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], і розташована по [ADDRESS] та [ADDRESS] у с.Пологи Пологівського району Запорізької області. З позовної заяви і матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] не отримали державні акти про право приватної власності на землю після отримання ними нотаріально посвідчених свідоцтв про право на спадщину за заповітом. [PERSON] належні їй земельну ділянку на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER] і житловий будинок [ADDRESS] заповідала [PERSON], позивачу у справі, що підтверджується заповітом від 29 грудня 2014 року (а.с.13). Судом зі свідоцтв про право на спадщину за законом від 20 квітня 2015 року на а.с.112 і 134 встановлено, що [PERSON] оформила належним чином свої спадкові права на належне [PERSON] майно, а саме на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS], і на 1/2 частину земельної ділянки площею 4,7702 га, яка розташована на території Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [PERSON] померла [INFO] (а.с.6). З копій свідоцтва про смерть на а.с.27 і державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] на а.с.7 судом встановлено, що органом, який видав зазначений державний акт на землю, допущена помилка в написанні імені власника земельної ділянки, і такий висновок суду ґрунтується на даних свідоцтв про право на спадщину за заповітом, виданих нотаріусом до майна померлої [PERSON]. З огляду на наведене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в частині встановлення факту, що має юридичне значення, а саме належності правовстановлюючого документу на право приватної власності на земельну ділянку її бабусі [PERSON]. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст.1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом строку він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Відповідно до положення ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених Законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У судовому засіданні з матеріалів справи, в тому числі спадкової справи до майна померлої [PERSON], і заяви до суду на а.с.190 встановлено, що спадкоємець за законом другої черги, рідна сестра [PERSON], відповідач у справі [PERSON], до нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом до майна її рідної сестри [PERSON] не зверталася і звертатися не збирається. Про це ж саме заявила суду і третя особа у справі племінниця [PERSON] [PERSON]. З заявою про прийняття спадщини після [PERSON] до нотаріальної контори зверталася тільки [PERSON] (а.с.94). З довідки Пологівської сільради на а.с.122,зворот встановлено, що у зв'язку з картографічними змінами будинків на території сільради номер будинку по [ADDRESS] змінено на [ADDRESS]. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач довела суду обґрунтованість позовних вимог і в частині визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно ії рідної тітки, яке не охоплено заповітом [PERSON] від 29 грудня 2014 року, а тому вони теж підлягають задоволенню.

Outcome: approved