Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Піщанського районного суду з позовом до [PERSON] про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, в якому позивач просить суд, з урахуванням залишення без розгляду частини позовних вимог, винести рішення, за яким виключити відомості про нього, як батька дитини [PERSON] , [INFO] , з актового запису № 1, складеного 19 січня 2018 року у виконавчому комітеті Трибусівської сільської ради Піщанського району Вінницької області. Позовні вимоги мотивує тим, що 08 січня 2014 року він зареєстрував шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Жмеринському району реєстраційної служби Жмеринського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 1. Фактично подружні відносини між ним та відповідачем припинилися ще у лютому 2016 року і з тієї пори вони проживаємо окремо. Згодом йому стало відомо, що відповідач проживає з іншим чоловіком. 10 травня 2019 року він звернувся до Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області для отримання копії свідоцтва про шлюб та копії свідоцтва про народження дитини, з яких йому стало відомо, що [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON] , зазначила та зареєструвала його батьком даної дитини. Відповідач 19 січня 2018 року зареєструвала народження сина [PERSON] у виконавчому комітеті Трибусівської сільської ради Піщанського району Вінницької області, актовий запис № 1, як [PERSON] . Позивач зазначає, що з тим фактом, що він записаний батьком даної дитини категорично не згоден, оскільки, на момент зачаття і народження дитини з відповідачем не проживав та не є біологічним батьком даної дитини. Вказує, що з лютого 2016 року є військовослужбовцем військової служби за контрактом та служить у військовій частині [NUMBER] м. Вінниця. В період з вересня 2016 року по листопад 2017 року він постійно та невідлучно знаходився спочатку на військовому полігоні, а потім в зоні проведення Антитерористичної операції на сході України. Тобто, в лютому-березні 2017 року в період зачаття дитини він знаходився на військових опорних пунктах поблизу м. Щастя Луганської області і виконував бойові завдання по захисту суверенітету, територіальної цілісності та незалежності України. Вважає, що [PERSON] його безпідставно зазначила в реєстрі як батька дитини. Позивач [PERSON] та його представник, адвокат Лукавський А.В. в судове засідання не з`явились, від представника позивача адвоката Лукавського А.В. на адресу суду надійшла заява про слухання справи у його та позивача відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, проте подала на адресу суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає частково та визнає, що [PERSON] , [INFO] , не являється сином позивача [PERSON] . Розгляд справи просить проводити без її участі. Представник третьої особи Служби у справах дітей Піщанської районної державної адміністрації Вінницької області в підготовче засідання не з`явився та в суду відсутні відомості про його належне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи. Представник третьої особи Козлівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області в підготовче засідання не з`явився, проте в матеріалах справи наявна його заява, відповідно до якої він просить розгляд справи проводити без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи Трибусівської сільської ради Піщанського району Вінницької області в підготовче засідання не з`явився, проте в матеріалах справи наявна його заява, відповідно до якої він просить розгляд справи проводити без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч.1. ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. В частині четвертій ст. 206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 січня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , та являються батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.7-8). Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно статті 5 Сімейного кодексу України (далі - СК України) держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. За змістом положень статті 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до статті 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 СК України має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття (стаття 136 СК України). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). На підставі викладеного, враховуючи беззаперечне визнання позовних вимог відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини. При вирішенні питання про судові витрати суд бере до уваги норми ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, яка визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд, у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічні положення закріпленні в ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір". У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, відповідач позовні вимоги визнав на стадії підготовчого провадження, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, а тому у порядку ст.141 ЦПК України, слід стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 840 гривень 80 копійок, у розмірі, який підлягав сплаті при зверненні з вказаним позовом до суду.

Outcome: approved