Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

21.10.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Великомолодківської сільської громади в особі Великомолодківської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області про визнання права на земельну частку (пай). В обґрунтування свого позову зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, у тому ж числі на земельну ділянку (пай). На час відкриття спадщини вона проживала разом із спадкодавцем, відтак її прийняла. У травні 2019 року вона звернулася до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав, однак їй було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку (пай). Зазначає, що [PERSON] була членом КСП «Світоч» та була внесена до списків розпаювання земель КСП, однак за життя не встигла отримати сертифікат на право на земельну частку (пай). У зв`язку з цим, вона звернулася до суду з даним позовом. 22.10.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. 18.11.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце повідомлені належним чином. У заяві до суду позивач просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує, які просить задовольнити. Представник відповідача у листі до суду також просить справу розглянути у відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнає у повному обсязі. З`ясувавши обставини, на які позивач по справі посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , спадкоємцем якої за заповітом є позивач [PERSON] (а.с.5,6). У зв`язку зі смертю спадкодавця [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді вищезазначеного права на земельну частку (пай), яку позивач прийняла в порядку \~ст. 1268 ЦК України, оскільки на момент відкриття спадщини була зареєстрована із спадкодавицею (а.с.8) та не подала заяву про відмову від неї. Являючись єдиною спадкоємицею за заповітом, що претендує на спадщину, позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Разом з тим, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не представилося можливим, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на майно, що успадковується, а саме сертифікат на право на земельну частку (пай) про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.10.2019 року (а.с.12). Натомість згідно довідки № 48 від 25.08.2019 року, виданої ПСП «Світоч», [PERSON] належить право на земельну частку (пай) розміром 2,87 в умовних кадастрових гектарів, яка рахується в списках членів ПСП «Світоч» за порядковим номером № 111 (а.с.9). Із відповіді Новоград-Волинської районної державної адміністрації Житомирської області від 21.12.2019 року слідує, що Державний акт на право колективної власності на землю акціонерному сільськогосподарському товариству «Світоч», серії ЖТ-10-04-000001, був виготовлений та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 4 від 28.08.1995 року. Відповідно до списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, який є додатком № 1 до Державного акту та згідно уточненого списку громадян членів КСП «Світоч» с. Великий Молодьків, станом на 28.06.1996 року, [PERSON] включена до вищезазначених списків на отримання земельної частки (паю). Як встановлено, за життя [PERSON] сертифікат на право на земельну частку (пай) не отримала. Так, суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов`язані з здійсненням позивачем права на спадкування, вирішуючи які виходить з того, що право спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).\~\~ Ст. 1216 ЦК України\~передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1220 ЦК України\~зазначає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 та ч. 5\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. ст.\~46, п. 2 ч. 1 ст.\~49\~Глави\~4 \~та ст.\~67 \~Глави\~ 7\~ Закону\~України «Про\~нотаріат» Свідоцтво\~\~про\~ \~право \~\~на\~ \~спадщину \~\~на земельну частку (пай) після\~\~смерті\~\~фізичних\~\~осіб може бути видане на підставі сертифіката на право на земельну\~\~частку\~\~(пай) чи договорів дарування,\~\~міни,\~\~чи\~\~свідоцтва про право на спадщину, чи рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку.\~\~ При обґрунтованій відмові нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відповідно до частини дев`ятої\~статті 5 ЗК України\~(в редакції від 22 червня 1993 року) кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою\~статті 6 цього Кодексу. Згідно з частиною першою\~статті 22 ЗК України\~право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і документа, що посвідчує це право. Відповідно до\~ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17\~Перехідних положень ЗК України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. У пункті 11\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008\~\~року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~судам роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно зі статтями\~22,\~23 ЗК України\~(у редакції від 22 червня 1993 року) та відповідно до вище зазначеного\~указу\~особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: 1) перебування в членах КСП на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання КСП цього акта. Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від\~\~16\~\~квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами\~ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Вирішуючи вказаний спір, суд прийшов до висновку, що спадкодавець була членом КСП «Світоч» на час паювання, була включена до списку осіб до даного державного акта на право колективної власності на землю та КСП було одержано такий акт. При цьому та обставина, що [PERSON] за життя не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), не може були перешкодою набуття права власності за позивачем у порядку спадкування. За таких обставин, враховуючи, що позивач, як спадкоємець за заповітом, в силу \~ст. 1268 ЦК України, прийняла спадщину, однак в зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу, який би підтверджував право померлої на вищевказану земельну частку (пай), нотаріальна контора відмовилась видати свідоцтво про право на спадщину, та враховуючи вищевикладені докази в їх сукупності, зокрема визнання відповідачем позову, відсутність інших спадкоємців, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved