Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

16.05.2016 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 17 жовтня 2015 року помер її чоловік [PERSON]. За життя він отримав свідоцтво про право власності від 13.03.2009 року, видане Фондом комунального майна м.Херсона згідно з розпорядженням №24312-ж від 13.03.2009 року, відповідно до якого квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сімї [PERSON] та [PERSON], яка після одруження змінила прізвище на [PERSON]. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина на 1/3 частину вищевказаної квартири, однак прийняти її позивач не може оскільки правовстановлюючі документи на неї не зареєстровані згідно чинного законодавства. У звязку з чим, позивач звернулась до суду з даним позовом та просить визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], що належала йому на праві приватної власності згідно свідоцтва про право власності від 13.03.2009 року, виданого Фондом комунального майна м.Херсона згідно з розпорядженням №24312-ж від 13.03.2009 року. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, у вирішенні справи покладалась на розсуд суду. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, на спадщину після смерті батька не претендує. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали цивільної та спадкової справ, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 вересня 1979 року між позивачем та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується актовим записом про шлюб №1050, складеним міським відділом РАГС м.Херсона (а.с.5). [PERSON] помер 17 жовтня 2015 року, що підтверджується актовим записом про смерть №816, складеним 19.10.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного Комсомольського районного управління юстиції у м.Херсоні (а.с.4). Згідно свідоцтва про право власності від 13.03.2009 року, виданого Фондом комунального майна м.Херсона згідно з розпорядженням №24312-ж від 13.03.2009 року, квартира №23, яка знаходиться за адресою: м.Херсон, вул.Лавреньова, буд.29 належить на праві приватної, спільної сумісної власності [PERSON], та членам його сімї [PERSON] та [PERSON]. (а.с.6). Право власності на зазначену квартиру в установленому законом порядку її власноками зареєстровано не було. Згідно актового запису про шлюб №412, складеного 02.11.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області, 02 листопада 2012 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище «Кононенко» (а.с.9). Відповідно, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири №23, яка знаходиться за адресою: м.Херсон, вул.Лавреньова, буд.29. Відповідно до довідки вих.№11/1973 від 02.03.2016 року Комсомольського РВ у м.Херсоні УДМС України в Херсонській області на день смерті [PERSON] з ним за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані [PERSON], [INFO], з 16.03.1990 року по теперішній час та [PERSON], [INFO], з 16.03.1990 року по теперішній час (а.с.10). Згідно ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно статті 392 ЦК України власник майна має право предявити позов про визнання його право власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1261 ЦК України спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є позивач як дружина спадкодавця, та його донька [PERSON]. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із спадкової справи №13/2016, заведеної приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] після смерті [PERSON] вбачається, що [PERSON] надала заяву, згідно якої вона відмовляється від прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] на користь його дружини [PERSON] (а.с.37). З листа приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] вбачається, що право власності на квартиру №23, розташовану за адресою: м.Херсон, вул.Лавреньова, 28 не зареєстровано у відповідних органах, згідно вимог чинного законодавства, яке діяло на час видачі свідоцтва про право власності 13.03.2009 року, у зв'язку з цим свідоцтво про право спадщину не видалось (а.с.12). Так, відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Враховуючи, що у позивача існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, так як нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved