Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи його тим, що 30.12.2014 р. з відповідачем укладено договір позики, за ким він позичив відповідачу [PERSON] 300000,00 грн., на підтвердження грошей у позику відповідач написав розписку від 30.12.2014 р. Відповідач зобов'язався повернути йому кошти до 30.12.2015 р. В порушення умов договору позики відповідач гроші не повернув до цього часу. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав заяви про розгляд справи у його відсутність, про зменшення розміру позовних вимог, просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в розмірі 10000,00 грн., оскільки відповідач 20.05.2016 р. частину боргу в розмірі 290000,00 грн. повернув, а також стягнути з відповідача судові витрати. (а.с. 33, 31) Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає в розмірі 10000,00 грн., решту боргу в розмірі 290000,00 грн. він повернув позивачу 20.05.2016 р. (а.с. 32) Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 30.12.2015 р. між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір позики в простій письмовій формі, відповідно до якого [PERSON] позичив в [PERSON] 300000,00 грн. на строк до 30.12.2015 р. (а.с. 9) Крім того, відповідачем [PERSON] написано розписку про позику у позивача [PERSON] 300000,00 грн. (а.с. 10) Після відкриття провадження у справі, під час розгляду справи в суді (20.05.2016 р.) відповідач частково повернув заборгованість за договором позики від 30.12.2015 р. в розмірі 290000,00 грн., залишок боргу становить 10000,00 грн. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ч. 2 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) в строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ч. 1 ЦК України). На підставі викладеного суд прийшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобовязань, зокрема, позики, визначив, якими нормами права вони регулюються, встановив, що права позивача відповідачем порушені, тому вони підлягають захисту, з відповідача на користь позивача потрібно стягнути заборгованість за договором позики в розмірі 10000,00 грн. Відповідно до ст.ст. 88, 89 ч. 1 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 3000,00 грн. і 275,60 грн., враховуючи те, що позивач не підтримав частину вимог в зв"язку з задоволенням їх відповідачем після пред"явлення позову і те, що позивач подав заяву про стягнення витрат у спрві з відповідача.

Outcome: approved