Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що 06 травня 2016 року померла [PERSON] Після її смерті залишилася спадщина, до складу якої входять, зокрема, земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,1183 га., кадастровий номер 2323655100:08:011:0034, площею 0,3551 га., кадастровий номер 2323655100:13:001:0060, площею 0,1279 га., кадастровий номер 2323655100:11:008:0180, розташовані на території Новомиколаївської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області. Він являється спадкоємцем вищевказаного майна померлої за заповітом. У зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки йому нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. В позові [PERSON] просить визнати за ним право власності на вищевказані земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом. Сторони в судове засідання не з'явилися, в адресованих суду заявах просять справу розглядати у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідачі позов визнають. Вивчивши матеріали справи суд доходить до висновку про задоволення позову. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] на праві власності належали три земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Новомиколаївської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області: площею 0,3551 га., кадастровий номер 2323655100:13:001:0060, що підтверджується наданою до суду інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 12 лютого 2016 року № 53092961; площею 0,1279 га., кадастровий номер 2323655100:11:008:0180, що підтверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 12 лютого 2016 року № 53092958; площею 0,1183 га., кадастровий номер 2323655100:08:011:0034, що підтверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 12 лютого 2016 року № 53092959. 06 травня 2016 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії І-ЖС № 358442, виданим 10 травня 2016 року Новомиколаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Відповідачі являються дітьми померлої [PERSON], а отже спадкоємцями першої черги за законом. Судом встановлено, що 29 березня 2016 року [PERSON] склала заповіт, яким вищевказані земельні ділянки заповіла [PERSON] Як вбачається із матеріалів спадкової справи № 73/2016 до майна померлої 06 травня 2016 року [PERSON], позивач [PERSON] у встановлений законодавством строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Проте постановою державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори від 28 березня 2017 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність правовстановлюючих документів на майно не може бути перешкодою для реалізації прав власника майна. Таким чином позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved