Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Семаківської сільської ради, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивувала тим, що її сусідка [PERSON], за якою вона здійснювала догляд та допомагала по господарству, 28.01.1998 року вчинила заповіт, згідно з яким заповіла позивачці все належне їй майно, де б воно не було та з чого б не складалося, в т. ч. житловий будинок з надвірними спорудами. Вказаний заповіт не скасовувався та не оскаржувався. [PERSON] була одинокою, вона померла [INFO]. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина. Позивачка прийняла спадщину. В листопаді 2013 р. звернулась в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. Однак, оформити свідоцтво про спадщину на житловий будинок та господарські будівлі позивачка не може, так як відсутнє свідоцтво про право власності спадкодавця на житловий будинок. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з наведених у ньому підстав. Просить позов задовольнити. Семаківська сільська рада подала до суду заяву, в якій просить справу за позовом [PERSON] розглядати у відсутності представника сільської ради та зазначила, що позов визнає. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Спадкодавець [PERSON] померла [INFO], що стверджено повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 16.10.2013 р. виконкомом Далешівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина. За заповітом, нотаріально посвідченим 28.01.1998 р. секретарем виконавчого комітету Семаківської сільської ради, [PERSON], що мешкала в [ADDRESS], заповідала все належне їй майно [PERSON]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що спадкоємцем [PERSON] за заповітом від 28.01.1998 р. є [PERSON], жителька [ADDRESS]. Випискою № 732 від 17.10.2013 р. з погосподарської книги Семаківської сільської ради № 2 (особовий рахунок [NUMBER]) за 1991-1995 р. стверджено, що станом на 01.07.1991 р. [PERSON] проживала одна. З Виписки № 733 від 17.10.2013 р. із погосподарської книги Семаківської сільської ради (номер об'єкта по господарського обліку 01230-1) за 2011-2015 р. стверджено, що по [ADDRESS] проживали [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Станом на 01.01.2013 р. для будівництва та обслуговування житлового будинку знаходиться земельна ділянка площею 0,2 га. Отже, позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON]. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Про те, що житловий будинок по [ADDRESS] збудований в 1926 р. свідчить Виписка з інвентаризаційних матеріалів № 6356 від 17.10.2013р. З технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] та висновку про вартість майна, визначеного ЕТВО «Придністров'я» згідно договору № 465 від 16.10.2013 року, - ринкова вартість будинку, господарських будівель та споруд (без ПДВ) становить 5800 грн. Згідно з випискою з інвентаризаційних матеріалів № 6356 від 17.10.2013р.., виданою ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», право власності на житловий будинок та господарські будівлі по [ADDRESS] станом на 31.12.2012 р. не зареєстровано. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття [PERSON] права власності на будинковолодіння судом не встановлено, відповідач - орган місцевого самоврядування - Семаківська сільська рада, на території якої знаходиться будинковолодіння, не заперечує відносно задоволення даного позову, тому суд вважає, що є підстави для задоволення вимог позивачки про визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS]. На підставі ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1222,1223, 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved