Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до Старобільського районного суду з заявою, заінтересована особа Старобільська державна нотаріальна контора, про встановлення факту спільного проживання однією родиною разом з бабусею [PERSON] , [INFO] , яка була другою дружиною рідного дідуся. В обґрунтування поданої заяви зазначено, що заявник мешкала разом із бабусею за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] померла [INFO] у м. Довжанськ Луганської області Після смерті бабусі заявника відкрилась спадщина, тому заявник на підконтрольній Україні території звернулась до суду для встановлення факту смерті своєї бабусі [PERSON] та отримала свідоцтво про її смерть. Також звернулась до Старобільської державної нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті бабусі. Заявникові було роз`яснено, що вона не входить до 2-ї черги спадкоємців як онука, бо померла [PERSON] не є її рідною бабусею. Заявник не може довести у нотаріальній конторі, що спільно проживала разом з померлою [PERSON] , оскільки домову книгу було втрачено. Встановлення факту спільного проживання однією родиною разом із матір`ю необхідне заявнику для оформлення різних правовідносин цивільно-правового характеру. Заявник [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялись своєчасно та належним чином, у заяві просили суд розглядати справу без їх участі. Представник заінтересованої особи державний нотаріус Старобільської державної нотаріальної контори А.В. Ковальов, у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, проти задоволення заяви не заперечує. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Як вбачається з роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати й факти, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Згідно копії паспорта заявника - [PERSON] , [INFO] , громадянка України, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 15.03.2012 року. Згідно копії паспорта громадянина України, [PERSON] , [INFO] , громадянка України, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 11.11.1989 року. Згідно копії свідоцтва про смерть, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Довжанськ Луганської області. Згідно вимог ст. ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Так, заявником до заяви про встановлення факту спільного проживання додано акт про фактичне проживання з померлою особою, так званої "ЛНР", про те, що [PERSON] проживали разом з [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Наданий заявником акт виданий на території де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (м. Довжанськ (м. Свердловськ) Луганської області). За загальним правилом документи, видані органами, їх посадовими та службовими особами на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, їх акти (рішення, документи) є недійсними і не створюють правових наслідків. Вказана обставина позбавляє заявника можливості оформити спадщину після смерті бабусі у встановлений чинним законодавством спосіб та порядок. В практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». За цих обставин суд вважає наданий заявником акт, як доказ проживання спільно з бабусею за однією адресою, не дивлячись на те, що установа, яка видала ці документи, знаходиться на території, яка тимчасово не контролюється органами державної влади України належними та допустимими. Таким чином, з урахуванням встановлених обставин, дослідивши усі докази в їх сукупності, суд вважає, що заява заявою [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі, так як обставини, на які посилається заявник, знайшли підтвердження в ході судового розгляду та судом встановлено, що заявник заявою [PERSON] спільно проживала однією родиною разом із бабусею [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved