Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

21 березня 2018 року до суду звернулася [PERSON] з вказаним позовом, посилаю- чись на наступні обставини. З 16 листопада 2008 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 29.09.2010 р. Від шлю- бу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Рішенням Здолбунівського районного суду Одеської області від 17.12.2010 р. з відпові- дача було стягнуто аліменти на її користь на утримання дочки у твердій грошовій сумі в розмірі 100 грн. до повноліття дитини. На даний час дочка потребує значно більше витрат пов'язаних з її навча- нням та розвитком, тому просила змінити розмір аліментів, призначених за рішенням суду та стягу- вати з відповідача аліменти у розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мініму- му для дитини відповідного віку, до досягнення дочкою повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи за міс- цем реєстрації та проживання сповіщався належним чином - про що свідчить поштове повідомлен- ня (а.с.23). Відомостей про поважність причин його неявки суд не має і вважає, що він не з'явився без поважних причин, відзиву на позовну заяву не подав. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами з ухваленням заочного рішення на під- ставі положень ст.ст.280-282 ЦПК України. Згідно з ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотан- ня про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не зді- йснюється. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених ви- мог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, повинна довес- ти ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.11.2008 р., який рі- шенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 29.09.2010 р. розірвано, після розі- рвання шлюбу позивачу відновлене дошлюбне прізвище "[PERSON]" (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6), у сторін у справі [INFO] народилася дочка [PERSON] З матеріалів справи, а саме довідок: головного лікаря КЗ Татарбунарська центральна районна лікарня № 474 від 16.03.2018 р. та Борисівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області від 24.04.2018 р. (а.с.7-8) видно, що позивач працює на посаді сестри медичної процедурної неврологічного відділення з 19.09.2016 р., проживає в [ADDRESS], з нею разом проживає та знаходиться на її утриманні дочка [PERSON], [INFO]. Здолбунівським районним судом Рівненської області 18.01.2011 р. видано виконавчий лист № 2-1738/10 про стягнення з [PERSON], [INFO], на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], по 100 грн. щомісяч- но до досягнення дитиною повноліття (а.с.10). Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від та 17.12.2010 р., розмір алі- ментів, визначений за рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 22.06.2010 р., зменшено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], аліменти по 100 грн. щомісячно до досягнення до- чкою повноліття (копії на а.с.24-25), Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рі- вень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і со- ціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Як визначено у ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) при- суджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з бать- ків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для за- безпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ч.ч.1,2 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твер- дій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домов- леністю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 своєї постанови від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо бать- ківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. У судовому засіданні встановлено, що з [PERSON] на підставі рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 17.12.2010 р. стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 100 грн. щомісячно до її повноліття. Однак вказаної суми аліментів не достатньо для утримання та виховання дитини, оскільки згідно ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» у 2018 році уста- новлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Отже мінімальний розмір аліментів на одну дитину у даному випадку не може бути меншим, ніж 972 грн. Тому суд вважає за можливе змінити розмір аліментів, стягнених за рішенням Здолбунівсь- кого районного суду Рівненської області від 29.09.2010 р. з [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 100 грн. щомісячно, на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved