Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

26.10.2017 позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього на свою користь кошти, в розмірі понесених витрат в сумі 3040,72 грн., судові витрати. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що 18.12.2015, близько 16 год. 00 хв., в м. Києві по проспекту Лобановського з вини відповідача [PERSON], яка керувала автомобілем «Ренаулт», д.н.з. [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода, в наслідок чого було пошкоджено автомобіль «Мерседес», д.н.з. [NUMBER], та завдано його власнику [PERSON] матеріального збитку на суму 2420,72 грн. Оскільки на час вказаної ДТП відповідач не мав чинного полісу страхування цивільно-правової відповідальності, МТСБУ за заявою потерпілого та з урахуванням звіту від 19.01.2016 №46/01/16, здійснило виплату страхового відшкодування в сумі 2 420,72 грн., набувши у зв'язку з цим права зворотної вимоги до відповідача в межах понесених витрат. Крім того, позивач посилається на те, що у зв'язку з ДТП ним понесені витрати на залучення аварійного комісара у розмірі 620,00 грн., які відповідно до закону мають бути відшкодовані відповідачем, а також витрати на оплату судового збору у розмір 1 600,00 грн., які також просить стягнути з відповідача. Ухвалою від 11 січня 2018 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно зі ст. 178 ЦПК України відповідачу був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 07.04.2018 року відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі. Станом на день ухвалення рішення у справі відповідач своїм правом скористався, надав відзив на позову заяву, в якій з позовом не погодився просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. За таких обставин, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних матеріалів та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 18.12.2015 року, близько 16 год. 00 хв., в м. Києві по проспекту Лобановського з вини відповідача [PERSON], яка керувала автомобілем «Ренаулт», д.н.з. [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода, в наслідок чого було пошкоджено автомобіль «Мерседес», д.н.з. [NUMBER], та завдано його власнику [PERSON] матеріального збитку на суму 2420,72 грн. На момент дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 13.04.2016 відповідача визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. У відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], автомобіль «Мерседес», д.н.з. [NUMBER], належить [PERSON] На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована АТ «СК «АХА Страхування», що підтверджується Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АІ/8239022 з терміном дії від 12.06.2015 по 11.06.2016. 22.12.2015 [PERSON] звернувся до позивача з повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, а 29.04.2016 - заявою про виплату страхового відшкодування. 19.01.2016 складено звіт про оцінку колісного транспортного засобу від 19.01.2016 №46/01/16. Згідно зазначеного звіту визначено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Мерседес», д.н.з. [NUMBER], складає 2 420,72 грн. Відповідно до рахунку-фактури №23/01/16 та платіжного доручення №32/01/16 від 16.02.2016 та акту виконаних робіт, вартість послуг аварійного комісара склала 620, 00 грн. Відповідно до платіжного доручення №32/01/16 від 16.02.2016 позивачем на рахунок Фізичної особи-підприємця здійснено перерахування коштів за послуги аварійного комісара в розмірі 620, 00 грн., Відповідно до наказу від 23.05.2016 №4039 позивачем прийнято рішення здійснити на користь [PERSON] виплату за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 2 420,72 грн., що складається з вартості відновлювального ремонту без вирахування 20 % ПДВ на замінні складові та матеріали. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. За загальним правилом визначеним ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно положень ст.ст. 1187, 1188 ЦК України діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів є джерелом підвищеної небезпеки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, оскільки внаслідок протиправних, винних дій відповідача, які виразилися у порушенні ПДР, завдано шкоду майну [PERSON], яка полягає у пошкодженні автомобіля «Мерседес», д.н.з. [NUMBER], суд прийшов до висновку, що у відповідача перед власником майна виник обов'язок відшкодувати завдану шкоду. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п. 38.2 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Як встановлено судом, у рахунок відшкодування зазначеної шкоди позивачем сплачено на користь потерпілого страхове відшкодування. Оскільки на час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, позивач після сплати страхового відшкодування набув право на регресний позов до відповідача. Таким чином, оскільки позивачем понесені витрати у зв'язку з виплатою страхового відшкодування, а відповідач є особою, відповідальною за завдані збитки, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача коштів, в розмірі понесених витрат в сумі 2 420,72 грн., та витрати за послуги аварійного комісара в сумі 620, 00 грн. є законними та обґрунтованими. Щодо тверджень відповідача про невідповідність позовної заяви вимогам ст. 175 ЦПК України, зокрема, неправильно зазначений індекс відповідача в позовній заяві, то дана обставина не є підставою для відмови в задоволенні позову. До того ж, відповідач була обізнанна про розгляд справи судом, її представник ознайомився з матеріалами справи, відповідачем подано відзив на позовну заяву. За таких обставин суд вважає, що наявні підстави для ухвалення рішення в спрощеному позовному провадженні на підставі наявних у справі доказів. Посилання відповідача на те, що вона не була належним чином повідомлена про огляд пошкодженого транспортного засобу, також не є підставою для відмови в задоволенні позову або зменшення суми, яка підлягає стягненню з відповідача, оскільки відповідач не надала жодного доказу на спростування доводів відповідача щодо розміру збитків, заподіяних вланику автомобіля "Мерседес" д.н.з. [NUMBER]. З урахуванням зазначеного, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити у повному обсязі. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України в порядку розподілу судових витрат з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1600,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved