Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

27 березня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом, а саме: квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позову посилається на те, що відповідачі добровільно з реєстрації в строк до 11.03.2019 року не знялися згідно умов договору купівлі-продажу квартири, в спірному житлі не проживають, комунальні послуги не сплачують, будь-яких їхніх особистих речей у квартирі не має, оскільки вони виїхали на постійне місце проживання до Російської Федерації, реєстрація відповідачів створює перешкоди позивачам у реалізації права власності житлом, він змушений сплачувати щомісячні поточні комунальні рахунки з урахуванням непроживаючих зареєстрованих осіб, виникають перешкоди в оформленні субсидії, а тому просять суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В судове засідання сторони не з`явились. Представник позивач в поданій через канцелярію суду заяві просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду, у судове засідання декілька разів не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, із заявою про розгляд справи у їх відсутності до суду не зверталися, заперечень не надали. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . Відповідно до інформації наданої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.03.2019 за № 158400579 вбачається, що [PERSON] , є одноосібним власникам квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 04.03.2019, посвідченого приватним нотаріусом Шосткинського міського нотаріального округу Сумської області Даниленко Г.В., р.№351 /а.с.7-8/. Згідно даного договору відповідач [PERSON] є продавцем вищевказаної квартири за договором. Згідно п.п. 3.1.5 договору купівлі-продажу відповідач [PERSON] зобов`язувалась зняти всіх зареєстрованих осіб з реєстраційного обліку в строк до 11.03.2019. З довідки про склад сім`ї ТОВ "Шосткажитлсервіс" від 15.03.2019 за №164 вбачається, що відповідачі зареєстровані у вищевказаній квартирі /а.с.9/. Крім того, згідно з адресних довідок, виданих Сектором реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб від 04.04.2019 року за № 782, 783, 784 вбачається, що відповідачі [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] /а.с.21-23/. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом не встановлено наявність будь-якої домовленості між позивачем та відповідачами про користуванням останнім належним позивачу будинком. Частина 1 ст. 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідач в даній справі не скористався своїми правами щодо подання відзиву на позовну заяву, доказів не подав, в судове засідання не з`явився, а тому суд з урахуванням вищевикладеного вважає, що на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, позивач довів обґрунтованість своїх вимог, а тому є підстави визнати відповідача таким, що втратив право користування вищевказаним майном.

Outcome: approved