Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON], в якій просить встановити розмір та виділити в натурі частини у праві власності на земельну ділянку, яка є об`єктом спільної сумісної власності, площею 0,0809га та розташована у [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог вказує, що він та відповідач [PERSON] є співвласниками житлового будинку із надвірними будівлями [ADDRESS], та набули в порядку приватизації право спільної сумісної власності на вищевказану земельну ділянку із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №656420 від 08.10.2012 року. Згідно положень ст.ст. 321,328,370 ЦК України, ст. 89 ЗК України, вони мають право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Згідно із реальним порядком користування земельною ділянкою вони використовують її, як дві окремі земельні ділянки. Відповідно до Плану розподілу земельної ділянки в натурі, виготовленого ПП «Рівненська земельна компанія», в результаті обміру земельна ділянка позивача становить 0,0364 га, позначена в жовтий колір, та земельна ділянка відповідача становить 0,0445 га, позначена в синій колір. Враховуючи, що між ними за домовленістю встановився порядок користування саме такими частками земельної ділянки, тому просить в судовому порядку визначити та виділити в натурі належну йому як співвласнику вищевказану частку земельної ділянки, а решту земельної ділянки залишити у власність відповідача. В судовому засіданні позивач підтримав повністю позовні вимоги з підстав, вказаних у позовній заяві. Зазначив, що фактично із відповідачем визначений та склався порядок користування, частки та розміри земельної ділянки, з чим звернулись в управління земельних відносин Рівненського міськвиконкому, де їм було рекомендовано звернутись із вказаним позовом до суду. У цьому зв'язку, вони залучили спеціалістів ПП «Рівненська земельна компанія», з допомогою якої визначені розміри часток в спільній сумісній власності на землю. Крім того пояснив, що визначення йому у власність частки земельної ділянки в розмірі 364 кв.м. із загальної земельної ділянки 809 кв. м., що на 40, 5 кв.м. менше від належної у спільній сумісній власності ? частини ділянки, не порушує його прав та законних інтересів. Він підтримує вимоги та просить їх задовольнити. Відповідач повністю визнав позовні вимоги, доводи позовної заяви та пояснення позивача. Пояснив, що будь-яких угод, письмових документів чи судових рішень про нерівність часток співвласників у спільній сумісні власності на землю немає. Просить вимоги задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані в справі докази та встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони в справі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками будинковолодіння [ADDRESS], згідно витягу із Реєстру про реєстрацію права власності на нерухоме майно №22794809 та 2794899 від21.05.2009 року, кожний є власником 1/3 частини, а фактично 1/2 частини /половини/ будинковолодіння, оскільки будучи власниками 1/6 частини кожний після смерті матері прийняли спадщину в рівних долях. 22.03.2012 Року рішенням №1833 Рівненської міської ради на ім.»я громадянина [PERSON] та позивача передано в спільну сумісну власність земельну ділянку площею 0,0809 га за адресою [ADDRESS] із цільовим призначенням: "для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд". Згідно вищевказаного рішення виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №656420 від 13 вересня 2012 року із додатком до державного акту у виді списку співвласників земельної ділянки, який зареєстрований до земельного кадастру 08.10.2012 року, кадастровий номер 5610100000:01:005:0275 . Таким чином, судом встановлено, що на момент приватизації земельної ділянки і передачі її у спільну сумісну власність, частки співвласників домоволодіння, для обслуговування якого надавалася земельна ділянка, у праві власності на земельну ділянку були рівними. На теперішній час частка позивача у праві власності на нерухоме майно та на землю не змінились, будь-яких угод, домовленостей чи рішень судів, які б свідчили про нерівність часток сторонами не надано і судом не встановлено. У відповідності до частини першої ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності ч.ч.1,2 ст.370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності , вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. У відповідності ч.1 ст.120 ЗК України, до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно ч.8 ст.8 ЦПК України, якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за замістом правовідносини /аналогія закону/. Стаття 15 ЦК України встановлює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п.6 ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав є зміна правовідношення. У відповідності наданого стороною позивача належним чином оформленого та посвідченого плану розподілу земельної ділянки, виконаному ПП «Рівненська земельна компанія», який не заперечується відповідачем, визначені межі та площу земельної ділянки [ADDRESS], наданої у спільну сумісну власність сторонам, земельна ділянка площею 0,0364 кв.м., яка затушована в жовтий колір та передбачена для передачі у власність [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розміщена в південній частині всієї земельної ділянки від вулиці Олексинська до належної позивачу частини будинку. Також визначена земельна ділянка площею 0,0445 кв.м., яка затушована в синій колір та передбачена для залишення у власність [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розміщену в північній частині всієї земельної ділянки від межі будинковолодіння гр. [PERSON] за [ADDRESS] до належної відповідачу частини будинку. , З метою дотримання визначеної ст. 3 ЦК України засади справедливості при визначенні часток у праві спільної сумісної власності, суд вважає за необхідне відступити від принципу рівності часток співвласників у праві спільної сумісної власності та визначити частки у праві спільної власності на земельну ділянку з врахуванням розміру часток у праві власності на будинок, що розташований на вказаній земельній ділянці, також із урахуванням єдиного погодженого сторонами варіанту плану розподілу земельної ділянки, виконаному ПП «Рівненська земельна компанія». Згідно положень ст. 372 ч.3 ЦК України, у разі поділу майна між співвласниками, право спільної сумісної власності на нього припиняється. Таким чином, аналізуючи всі зібрані по справи докази в їх сукупності, з урахуванням встановленого порядку фактичного використання права власності на спірну земельну ділянку між співвласниками, позивачем та відповідачем, а також чинне законодавство в цій частині, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є доведеними та підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного, 120 ЗК України, ст.ст.3, 15, 16, 319,370,372 ЦК України,

Outcome: approved