Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

15 січня 2014 року орган опіки та піклування Білопільської районної державної адміністрації звернувся до суду з позовом в інтересах малолітньої [PERSON], [INFO], до її матері [PERSON] та батька [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення коштів на утримання доньки в розмірі 1/4 частки заробітку, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання та утримання своєї неповнолітньої доньки. 23 листопада 2012 року за заявою [PERSON] малолітня [PERSON] була влаштована до Сумського обласного будинку дитини терміном на 6 місяців. Але після витоку шести місяців [PERSON] свою доньку не забрала. На даний час малолітня [PERSON] знаходиться на повному державному забезпеченні в Сумському обласному спеціалізованому будинку дитини. За весь час перебування малолітньої [PERSON] в закладі відповідачі жодного разу дитину не відвідали, станом її здоров'я не цікавились, матеріально не допомагали. За місцем проживання відповідачі характеризуються з негативної сторони, ніде не працюють, ведуть аморальний та бродяжний спосіб життя, зловживають спиртними напоями. Посилаючись на викладене позивач просить постановити рішення, яким позбавити відповідачів батьківських прав щодо їх малолітньої доньки [PERSON] та стягнути з кожного з них на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів щомісячного заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування Білопільської районної державної адміністрації Головаченко С.О. на задоволенні позову наполягала, просила відповідачів позбавити батьківських прав та стягнути з них аліменти. Представник органу опіки та піклування Воронівської сільської ради Васильченко О.Г. позов підтримала в повному обсязі. Представник органу опіки та піклування Горобівської сільської ради Усенко М.Д. позов також підтримав в повному обсязі. Прокурор Глущенко Г.О. в судовому засіданні позов органу опіки та піклування Білопільської районної державної адміністрації підтримала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги визнали повністю, суду зазначили, що дійсно дитиною не цікавляться, жодного разу її не відвідали у дитячому закладі. Заслухавши сторони, 3-х осіб, прокурора, дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що батьками малолітньої [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.4). Після народження дитини [PERSON] звернулась до служби у справах дітей Білопільської РДА з заявою про тимчасове влаштування дитини до Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини у зв'язку з скрутним матеріальним становищем (а.с.17). Згідно листа Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини від 05 лютого 2014 року [PERSON], [INFO], знаходиться на вихованні в Сумському обласному спеціалізованому будинку дитини з 23 листопада 2012 року. За час перебування дитини в закладі [PERSON] та [PERSON] доньку не відвідували жодного разу, станом її здоров'я не цікавились, участі у вихованні не приймали та не виявляли бажання повернути дитину до родини. Інші родичі дитини також не цікавилися долею дитини (а.с.5, 31). Згідно письмових пояснень [PERSON] від 18 квітня 2013 року, наданих т.в.о. начальника Служби у справах дітей Гловаченко С.О., [PERSON] зобов'язувалась створити належні умови для проживання з нею малолітньої доньки та забрати її з Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини (а.с.6). Згідно довідки Білопільського РС УДМС України в Білопільському районі від 17 січня 2014 року відповідачка [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] (а.с.22). [PERSON] за місцем проживання характерезується з негативної сторони, ніде не працює, словживає спиртними напоями, долею своєї дитини [PERSON] не цікавиться (а.с.33). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] від 19 листопада 2013 року вбачається, що відповідач проживає в будинку своє матері [PERSON], відповідачка [PERSON] в будинку на даний час не проживає. Під час обстеження будинку виявлено, що він знаходиться в занедбаному стані, для проживання облаштована лише одна кімната, домашнє господарство не ведеться (а.с.14). Згідно висновку органу опіки та піклування Горобівської сільської ради від 27 червня 2013 року [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно його доньки [PERSON], [INFO], яка на даний час перебуває в Сумському обласному спеціалізованому будинку дитини (а.с.11). Згідно висновку органу опіки та піклування Воронівської сільської ради від 25 квітня 2013 року вбачається, що [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно її доньки [PERSON], [INFO], яка на даний час перебуває в Сумському обласному спеціалізованому будинку дитини, оскільки [PERSON] веде аморальний спосіб життя, після влаштування дитини до Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини [PERSON] жодного разу її не відвідала, фізичним і духовним розвитком дитини не цікавилась, матеріально не допомагає (а.с.5). Згідно інформації Білопільського районного центру соціальної служби для сім'ї, дітей та молоді від 14 жовтня 2013 року з [PERSON] та [PERSON] постійно проводились інформаційно-профілактичні заходи щодо зміни способу їх життя. Надавались рекомендації про необхідність постійно підтримувати зв'язок з дитиною, необхідність відвідування її в Сумському обласному спеціалізованому будинку дитини та вжиття заходів для її повернення (а.с.7). Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Білопільської районної державної адміністрації № 89 від 28 листопада 2013 року було вирішено доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [PERSON] відносно їх малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.32). У відповідності з ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає обов'язок батьків піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У п. 18 названої постанови Пленуму Верховного Суду України роз'яснено, що відповідно до статті 165 СК з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Зважаючи на те, що [PERSON] та [PERSON] свідомо нехтують своїми батьківськими обов'язками, не проявляють ніякого інтересу та турботи до дитини, ніякої участі у вихованні доньки не приймають, матеріально не допомагають, не цікавляться станом її здоров'я, фізичним та духовним розвитком, ведуть аморальний спосіб життя. Дитина з 23 листопада 2012 року знаходиться на вихованні в Сумському обласному спеціалізованому будинку дитини. За час перебування дитини в закладі відповідачі жодного разу доньку не відвідували, а тому суд прийшов до висновку про необхідність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Крім того, згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON], [PERSON] на користь дитячого закладу або опікуна, де буде виховуватися дитина, аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) на утримання доньки [PERSON], але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з 15 січня 2013 року. З огляду на положення п. 1 ч. 1 ст. 367 СК України рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь держави слід стягнути по 121 грн. 80 коп. з кожного судового збору за вимоги немайнового характеру та по 243 грн. 60 коп. з кожного за вимоги майнового характеру. На підставі викладеного,

Outcome: approved