Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

29.05.2020 року позивач директор ТОВ «Ізмаїльське міжрайонне ремонтно-будівельне підприємство» звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить, відповідно до висновку судового експерта Цуркан В.І. за №14/19-2020 від 25.03.2020 року за результатами експертного будівельно-технічного, земельно-технічного дослідження: виділити в натурі в окремий об`єкт нерухомості 31/32 частин нежитлових будівель, розташованих за адресою: [ADDRESS] , у складі: адміністративної будівлі літ. «А» та столярного цеху літ. «А-1» з приміщеннями, позначеними в плані: №№1 коридор, площею 2,2 кв.м.; 2 коридор, площею 32,4 кв. м.; 3 підсобка, площею 29,7 кв.м., 4 коридор, площею 8,6 кв.м., 5 кабінет, площею 46,2 кв.м., 6 підсобка, площею 13,5 кв.м., 7 коридор, площею 2,8 кв.м., 8 коридор, площею 1,9 кв.м., 9 кабінет, площею 11,7 кв.м., 10 кабінет, площею 11,8 кв.м., 11 санвузол, площею 0,9 кв.м., 12 санвузол, площею 1,3 кв.м., 13 санвузол, площею 1,3 кв.м., 14 санвузол, площею 0,9 кв.м., 15 коридор, площею 2,2 кв.м., 16 кабінет, площею 6,9 кв.м., 17 душова, площею 4,9 кв.м., 18 коридор, площею 5,0 кв.м., 19 кабінет, площею 20,3 кв.м., 20 кабінет, площею 10,5 кв.м., 21 кабінет, площею 11,5 кв.м., 22 комора, площею 6,3 кв.м., ІІ столярний цех, площею 782,2 кв.м., ІІІ столярний цех, площею 65,4 кв.м., IV котельня, площею 50,3 кв.м., V ліпний цех, площею 152,3 кв.м., VІ гараж, площею 50,0 кв.м., VІІ зварювальний цех, площею 44,9 кв.м., VІІІ зварювальний цех, площею 161,0 кв.м., I сходова клітина, площею 15,4 кв.м., 23 коридор, площею 34,3 кв.м., 24 червоний куточок, площею 91,3 кв.м., 25 кабінет, площею 11,7 кв.м., 26 кабінет, площею 11,8 кв.м., 27 кабінет, площею 9,2 кв.м., 28 кабінет, площею 22,7 кв.м., 29 кабінет, площею 13,8 кв.м., 30 кабінет, площею 11,5 кв.м., 31 кабінет, площею 10,4 кв.м., 32 кабінет, площею 11,7 кв.м., загальною площею по літ. «А», «А-1» 1782,7 кв.м.; прохідної літ. «Б», складу літ. «В», трансформаторної літ. «Г», складу літ. «Д», котельні літ. «З», резервуару літ. «К», надвірних споруд: №1 ворота, №2 огорожа; визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю Ізмаїльське міжрайонне ремонтно-будівельне підприємство право власності на нежитлову будівлю за адресою: [ADDRESS] , у складі: адміністративної будівлі літ. «А» та столярного цеху літ. «А-1» з приміщеннями, позначеними в плані: №№1 коридор, площею 2,2 кв.м.; 2 коридор, площею 32,4 кв. м.; 3 підсобка, площею 29,7 кв.м., 4 коридор, площею 8,6 кв.м., 5 кабінет, площею 46,2 кв.м., 6 підсобка, площею 13,5 кв.м., 7 коридор, площею 2,8 кв.м., 8 коридор, площею 1,9 кв.м., 9 кабінет, площею 11,7 кв.м., 10 кабінет, площею 11,8 кв.м., 11 санвузол, площею 0,9 кв.м., 12 санвузол, площею 1,3 кв.м., 13 санвузол, площею 1,3 кв.м., 14 санвузол, площею 0,9 кв.м., 15 коридор, площею 2,2 кв.м., 16 кабінет, площею 6,9 кв.м., 17 душова, площею 4,9 кв.м., 18 коридор, площею 5,0 кв.м., 19 кабінет, площею 20,3 кв.м., 20 кабінет, площею 10,5 кв.м., 21 кабінет, площею 11,5 кв.м., 22 комора, площею 6,3 кв.м., ІІ столярний цех, площею 782,2 кв.м., ІІІ столярний цех, площею 65,4 кв.м., IV котельня, площею 50,3 кв.м., V ліпний цех, площею 152,3 кв.м., VІ гараж, площею 50,0 кв.м., VІІ зварювальний цех, площею 44,9 кв.м., VІІІ зварювальний цех, площею 161,0 кв.м., I сходова клітина, площею 15,4 кв.м., 23 коридор, площею 34,3 кв.м., 24 червоний куточок, площею 91,3 кв.м., 25 кабінет, площею 11,7 кв.м., 26 кабінет, площею 11,8 кв.м., 27 кабінет, площею 9,2 кв.м., 28 кабінет, площею 22,7 кв.м., 29 кабінет, площею 13,8 кв.м., 30 кабінет, площею 11,5 кв.м., 31 кабінет, площею 10,4 кв.м., 32 кабінет, площею 11,7 кв.м., загальною площею по літ. «А», «А-1» 1782,7 кв.м.; прохідної літ. «Б», складу літ. «В», трансформаторної літ. «Г», складу літ. «Д», котельні літ. «З», резервуару літ. «К», надвірних споруд: №1 ворота, №2 огорожа, що розташовані на земельній ділянці орієнтовною площею 1,3029 га з виходом (виїздом) на вулицю Єдності, зовнішні межі якої визначаються наведеними у таблиці 1 висновку №14/19-2020 від 25 березня 2020 року за результатами експертного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження координатами їх поворотних точок відносно пунктів державної геодезичної зйомки в системі координат 1963 року графічно зображено на рисунку 2 (значення площі земельної ділянки може бути уточненим при формуванні земельної ділянки у порядку, передбаченому ст. 79-1 Земельного кодексу України). припинити між Товариством з обмеженою відповідальністю Ізмаїльське міжрайонне ремонтно-будівельне підприємство та [PERSON] право спільної часткової власності на нежитлові будівлі за адресою: [ADDRESS] , зареєструвавши в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як окремий об`єкт нерухомості - нежитлову будівлю за адресою: [ADDRESS] , у складі: адміністративної будівлі літ. «А» та столярного цеху літ. «А-1» з приміщеннями, позначеними в плані: №№1 коридор, площею 2,2 кв.м.; 2 коридор, площею 32,4 кв. м.; 3 підсобка, площею 29,7 кв.м., 4 коридор, площею 8,6 кв.м., 5 кабінет, площею 46,2 кв.м., 6 підсобка, площею 13,5 кв.м., 7 коридор, площею 2,8 кв.м., 8 коридор, площею 1,9 кв.м., 9 кабінет, площею 11,7 кв.м., 10 кабінет, площею 11,8 кв.м., 11 санвузол, площею 0,9 кв.м., 12 санвузол, площею 1,3 кв.м., 13 санвузол, площею 1,3 кв.м., 14 санвузол, площею 0,9 кв.м., 15 коридор, площею 2,2 кв.м., 16 кабінет, площею 6,9 кв.м., 17 душова, площею 4,9 кв.м., 18 коридор, площею 5,0 кв.м., 19 кабінет, площею 20,3 кв.м., 20 кабінет, площею 10,5 кв.м., 21 кабінет, площею 11,5 кв.м., 22 комора, площею 6,3 кв.м., ІІ столярний цех, площею 782,2 кв.м., ІІІ столярний цех, площею 65,4 кв.м., IV котельня, площею 50,3 кв.м., V ліпний цех, площею 152,3 кв.м., VІ гараж, площею 50,0 кв.м., VІІ зварювальний цех, площею 44,9 кв.м., VІІІ зварювальний цех, площею 161,0 кв.м., I сходова клітина, площею 15,4 кв.м., 23 коридор, площею 34,3 кв.м., 24 червоний куточок, площею 91,3 кв.м., 25 кабінет, площею 11,7 кв.м., 26 кабінет, площею 11,8 кв.м., 27 кабінет, площею 9,2 кв.м., 28 кабінет, площею 22,7 кв.м., 29 кабінет, площею 13,8 кв.м., 30 кабінет, площею 11,5 кв.м., 31 кабінет, площею 10,4 кв.м., 32 кабінет, площею 11,7 кв.м., загальною площею по літ. «А», «А-1» 1782,7 кв.м.; прохідної літ. «Б», складу літ. «В», трансформаторної літ. «Г», складу літ. «Д», котельні літ. «З», резервуару літ. «К», надвірних споруд: №1 ворота, №2 огорожа, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю Ізмаїльське міжрайонне ремонтно-будівельне підприємство, привласнивши окремий реєстровий номер. В обґрунтування позову позивач зазначає, що Товариству з обмеженою відповідальністю Ізмаїльське міжрайонне ремонтно-будівельне підприємство, на підставі договору купівлі-продажу державного майна від 28.06.1996 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Єфіменко М.Д. та зареєстрованого в реєстрі під №4/3433, належить 31/32 частин нежитлових будівель, розташованих за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу частки нежитлових будівель від 03.11.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфимовою та зареєстрованого в реєстрі під №6985, був власником іншої 1/32 частини нежитлових будівель, розташованих за вищевказаною адресою, які в подальшому були виділені в окрему одиницю, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №209808623 від 21 травня 2020 року. Позивач та відповідач по справі, самостійно користуються та володіють належними їм частинами у спільній частковій власності та спільних приміщень не мають, між сторонами по справі встановлений порядок користування земельною ділянкою, однак належність нам та відповідачу, майна на праві спільної часткової власності не дає можливості вільно розпоряджатися ним, оскільки при цьому необхідно враховувати думку іншого співвласника. 25.03.2020 року судовим експертом [PERSON] був складений висновок №14/19-2020 за результатами експертного будівельно-технічного, земельно-технічного дослідження за зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю Ізмаїльське міжрайонне ремонтно-будівельне підприємство, відповідно до якого визначена можливість з технічної точки зору виділити в окремий об`єкт нерухомості, належних Товариству з обмеженою відповідальністю Ізмаїльське міжрайонне ремонтно-будівельне підприємство 31/32 частин нежитлових будівель, розташованих за адресою: [ADDRESS] із визначенням порядку користування земельною ділянкою. Представник позивача ТОВ «Ізмаїльське міжрайонне ремонтно-будівельне підприємство» у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, представник надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі та визнання позовних вимог. Представник третьої особи Ізмаїльської міської ради Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позову та розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю Ізмаїльське міжрайонне ремонтно-будівельне підприємство є власником 31/32 частин нежитлових будівель, розташованих за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу державного майна від 28.06.1996 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Єфіменко М.Д. та зареєстрованого в реєстрі під №4/3433. [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу частки нежитлових будівель від 03.11.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфимовою та зареєстрованого в реєстрі під №6985, був власником іншої 1/32 частини нежитлових будівель, розташованих за вищевказаною адресою, які в подальшому були виділені в окрему одиницю, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №209808623 від 21 травня 2020 року. \~ \~ \~ \~ Сторони самостійно користуються та володіють належними їм частинами у спільній частковій власності та спільних приміщень не мають, між сторонами по справі встановлений порядок користування земельною ділянкою, однак належність нам та відповідачу, майна на праві спільної часткової власності не дає можливості вільно розпоряджатися ним, оскільки при цьому необхідно враховувати думку іншого співвласника. Згідно висновку від 25 березня 2020 року судового експерта Цуркан В.І. за №14/19-2020 за результатами експертного будівельно-технічного, земельно-технічного дослідження, визначена можливість з технічної точки зору виділити в окремий об`єкт нерухомості, належних Товариству з обмеженою відповідальністю Ізмаїльське міжрайонне ремонтно-будівельне підприємство 31/32 частин нежитлових будівель, розташованих за адресою: [ADDRESS] із визначенням порядку користування земельною ділянкою. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як зазначено у роз`ясненнях, викладених у п.6,7,12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991р. (з подальшими змінами і доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту\~ст.115 ЦК України, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до\~ст. 119 ЦК\~України ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст.364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України та п. 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року №1117 "Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них". Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна № 55 від 18.06.2007 року, затвердженою в Мінюсті України від 06.07.2007 року. Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Згідно п.п. 3.1.-3.3. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, розрахунок часток у спільній власності на об`єкти нерухомого майна виконується за заявами всіх співвласників об`єктів нерухомого майна. У разі невідповідності розмірів часток, указаних у правовстановлювальних документах, реальним часткам за згодою всіх співвласників здійснюється розрахунок відповідних часток нерухомого майна з метою отримання відповідних правовстановлювальних документів. Право кожного співвласника в спільній частковій власності визначається часткою, яка виражається в простих правильних дробах (1/2; 1/3; 3/5 тощо). При цьому вказані в правовстановлювальних документах розміри часток співвласників на об`єкт нерухомого майна в сумі повинні становити одиницю. За відсутності згоди всіх співвласників щодо зміни часток питання вирішується в судовому порядку. Згідно з ч.1 ст.88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. При цьому, питання формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав визначено у ст.79-1 ЗК України. Відповідно до ч.1 ст.100 ЗК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов товариства з обмеженою відповідальністю «Ізмаїльське міжрайонне ремонтно-будівельне підприємство» підлягає задоволенню. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved