Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

23 листопада 2020 року до Деснянського районного суду м. Чернігова звернувся з позовом Заступник керівника Чернігівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська міська лікарня №2» Чернігівської міської ради до [PERSON] , в якому просить відшкодувати збитки, завдані кримінальним правопорушенням, у вигляді витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в розмірі 6 864 грн 34 коп. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 листопада 2020 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачеві в триденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вказаний в ній недолік. 08.12.2020, на виконання вимог ухвали судді від 27.11.2020, позивачем усунуто недолік позовної заяви. Ухвалою судді від 18 грудня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та призначено для розгляду по суті на 19.01.2021. 19.01.2021 розгляд справи відкладено на 04.02.2021, у зв`язку з не закінченням п`ятнадцятиденного терміну, наданого відповідачу для подачі відзиву на позовну заяву. Протокольною ухвалою суду від 04.02.2021 Чернігівську міську раду залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору; розгляд справи відкладено на 25.02.2021. 25.02.2021 розгляд справи відкладено на 16.03.2021, у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. У судове засідання 16.03.2021 представник Чернігівської місцевої прокуратури не з`явився, через канцелярію суду подав клопотання, в якому просив розглядати справу за його відсутності, зазначивши про підтримку позову, дав згоду на заочний розгляд справи. Представник КНП «Чернігівська міська лікарня №2» Чернігівської міської ради, який оповіщався судом про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Відповідач, який оповіщався судом про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв та клопотань не подав, у зв`язку з чим за згодою прокурора суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи оповіщена у встановленому законом порядку, у письмовій заяві просила справу розглядати без її участі, поз ов підтримує. У відповідності до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 серпня 2020 року, який набрав законної сили 25 вересня 2020 року, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5\~100 грн 00 коп. без застосування позбавлення права керувати транспортними засобами (а.с. 7-10). Цим же вироком суду встановлено, що 11.05.2020, приблизно о 22 годині 15 хвилин, автомобіль марки «TOYOTA» модель «AVENSIS», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , рухався у м. Чернігові по проспекту Миру зі сторони вулиці Громадська в напрямку вулиці М. Загривного. Рухаючись у вказаному напрямку та під час виконання маневру лівого повороту на нерегульованому перехресті проспекту Миру - вул. М. Загривного, що поряд з будинком №190 по проспекту Миру у м. Чернігові, водій [PERSON] перед зміною напрямку руху вліво з головної на другорядну дорогу вул. М. Загривного проявив неуважність, не врахував зміни дорожньої обстановки, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам, внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу руху, де скоїв зіткнення з мотоциклом марки «HONDA» модель «TRANSALP 600», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по проспекту Миру, зі сторони вул. Кільцева, в напрямку вул. Громадська, прямо у зустрічному напрямку руху з автомобілем під керуванням [PERSON] . У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого уламкового перелому лівої плечової кістки на межі середньої та нижньої третини зі зміщенням уламків, закритого перелому 5-ї плюснової кістки правої ступні зі зміщенням уламків, гематом лівої верхньої та правої нижньої кінцівок, які є наслідком одного травматичного процесу в умовах дорожньо-транспортної пригоди та, згідно висновку судово-медичної експертизи №305 від 10.06.2020, відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я, на строк понад 21 добу. У даній дорожній обстановці водій [PERSON] , порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 1.7, 2.3 б), 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України, що стало причиною та умовою настання події дорожньо-транспортної пригоди. [PERSON] , у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, перебував на стаціонарному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві «Чернігівська міська лікарня №2» Чернігівської міської ради в період з 11 травня 2020 року по 25 травня 2020 року. З довідки про витрати КНП «Чернігівська міська лікарня №2» Чернігівської міської ради на лікування хворого від 09 вересня 2020 року №01-04/1303/1, виданої Комунальним некомерційним підприємством «Чернігівська міська лікарня № 2» Чернігівської міської ради, вбачається, що вартість лікування [PERSON] за період з 11 травня 2020 року по 25 травня 2020 року становить 6 864 грн 34 коп. (за 14 ліжко-днів) (а.с. 11). Відповідно до частини першої статті 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», зокрема, пунктом 3 роз`яснено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 (545-93-п) від 16 липня 1993 року. Пунктом 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Згідно з\~пунктом 3,\~4\~Порядку обчислення\~розміру фактичних\~витрат закладу\~охорони здоров`я\~на стаціонарне\~лікування потерпілого\~від злочинного\~діяння та\~зарахування стягнення\~з винних\~осіб коштів\~до відповідного\~бюджету і\~їх використання,\~затвердженого постановою\~Кабінету Міністрів\~України №\~545\~від 16\~липня 1993\~року,\~визначена сума\~коштів на\~лікування потерпілого\~стягується судом\~з обвинуваченого\~або фізичної\~чи юридичної\~особи,\~яка за\~законом несе\~цивільну відповідальність\~за шкоду,\~завдану діяннями\~обвинуваченого або\~неосудної особи,\~яка вчинила\~суспільно небезпечне\~діяння,\~при ухваленні\~вироку за\~позовом закладу\~охорони здоров`я\~ або\~ прокурора.\~ У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. За таких обставин, враховуючи, що при ухваленні судом вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не прийнято, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: approved