Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] із позовом до [PERSON], про усунення перешкод в користуванні і розпорядженні жилим приміщенням, мотивуючи його тим, що [PERSON] є власником двокімнатної квартири №18, розташованої по вулиці І.Франко,78 в місті Жмеринка Вінницької області. Зазначене нерухоме майно зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21 квітня 2016 року за позивачем, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з довідкою комунального підприємства «Жмеринкакомунсервіс» від 6 липня 2017 року №2856, окрім позивача в квартирі зареєстрована відповідач [PERSON] Відповідач є рідною сестрою позивача та дійсно зареєстрована в квартирі №18, по вулиці І.Франко,78, в місті Жмеринка Вінницької області. Прізвище «Кравченко» відповідач отримала внаслідок укладення шлюбу, а 7 червня 2003 року повторно уклала шлюб та змінила прізвище на «Сироха». В 1985 році [PERSON] виїхала на постійне місце проживання в Сахалінську область Російської Федерації, де проживає понад 32 роки. Реєстрація відповідача [PERSON] в квартирі позивача унеможливлює оформлення субсидії та продаж квартири. На підставі викладеного, позивач просить позбавити відповідача права користування житловим приміщенням та зняти її з реєстраційного обліку. Провадження у справі відкрито 21 листопада 2017 року. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 16 січня 2018 року продовжено розгляд справи за правилами ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року, призначено справу до розгляду по суті на 16 лютого 2018 року, вирішено виклик відповідача здійснити через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився. Надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив розглянути справу без його участі. Позивач в судове засідання не з'явився, але при подачі позову до суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив розглянути справу без його участі. Відповідач двічі в судове засідання не з'явилась, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце судового засідання. Суд відповідно до статтей 223, 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм спірні правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, позивач як на підставу своїх позовних вимог вказав, що його права були порушені тим, що відповідач зареєстрована в належній йому квартирі добровільно не бажає знятися з реєстрації, що в свою чергу перешкоджеає отриманню субсидії позивачем та подальшому продажу цієї квартири. Предмет позову - усунення перешкод в користуванні і розпорядженні жилим приміщенням. У судовому засіданні установлено, що відповідно до копії свідоцтва про право власності на житлову квартиру від 18 лютого 2016 року (а.с.5), інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26 квітня 2016 року(а.с.6) та копії технічного паспорту, виготовленого 27 січня 2016 року (а.с.7-10) позивач є власником житлової квартири №18, яка розташована в місті Жмеринка по вул. І.Франка,78. Відповідно до інформації виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області (а.с. 19, 21) наданої на вимогу суду у відповідності із нормами частини третьої статті 122 ЦПК України (редакції до 15 грудня 2017 року) та статті 37-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в України», відповідач [PERSON] зареєстрована [INFO]. Згідно з довідкою про склад сімї та розмір платежів за житлово-комунальні послуги від 6 липня 2017 року №2856 (а.с.11) та акту від 1 листопада 2017 року (а.с.12) [PERSON] - сестра позивача, зареєстрована за [INFO], але не проживає за вказаною адресою більше 20 років. Копія свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.13) свідчить про те, що [PERSON] 7 червня 2003 року уклала шлюб в Холмському районі Сахалінської області Російської Федерації та змінила прізвище на «Сироха». Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з частиною першою статті 319 ЦК України, власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частини першої статті 383 цього ж Кодексу власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Перераховані вище норми цивільного законодавства дають підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Виходячи з того, що даний Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, то положення ст.7 Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Згідно статті 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. Згідно частини другої статті 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що позивач є власником спірної квартири, реєстрація відповідача в ній перешкоджає реалізації права власності та розпорядження квартирою, то відповідача слід визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням та усунути [PERSON] перешкоди в користуванні належним йому житлом шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку. На підставі вищенаведеного суд вважає, що позов підставний і підлягаючий задоволенню. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати позивача у розмірі 640 грн. судового збору підтверджені відповідною квитанцією (а.с.1) і підлягають стягненню з відповідача на його користь.

Outcome: approved