Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

25.08.2016 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON], у відношенні малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем по справі з 20 жовтня 2007 року. Під час перебування у шлюбі в них народився син - [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати разом зі своєю матір'ю, [PERSON] 7.06.2012 року рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. [PERSON], починаючи приблизно з 2011 року, не цікавиться станом здоров'я дитини, ніяким чином не допомагає позивачу морально та матеріально у вихованні сина, не бере ніякої участі у житті [PERSON], має заборгованість по сплаті аліментів на утримання малолітньої дитини. На даний час позивач перебуває у шлюбі з [PERSON], який вони уклали 06.12.2013 року, [PERSON] має намір усиновити [PERSON]. У зв'язку з тим, що батько не виконує своїх батьківських обов'язків, не проявляє батьківської турботи, любові, самоусунувся від виховання сина, вона вимушена звернутися з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, направила представника - [PERSON], якого уповноважила представляти її інтереси в суді нотаріально посвідченою довіреністю. Уповноважений представник позивача - [PERSON], в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву, в якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, справу розглядати за його відсутності та за відсутності його довірителя - [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду цивільної справи був повідомлений належним чином та своєчасно, причину неявки суду не повідомив. Представником відповідача - [PERSON], було надано до суду письмову заяву, в якій він просить суд розглядати дану цивільну справу за його відсутності та за відсутності його довірителя - [PERSON] Уповноважений представник третьої особи - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, подала письмову заяву, в якій служба підтримує позовні вимоги, просить справу розглядати без участі представника. До заяви додано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що [PERSON] з 20.10.2007 року знаходилася в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу народився син - [PERSON], [INFO], батьком якого у повторному свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 30 березня 2012 року, копію якого долучено до матеріалів справи, записаний [PERSON]. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.06.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач проживає окремо. Син проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. З 2011 року відповідач жодного разу не провідав сина та не виявляє бажання спілкуватися з ним, не приймає участі у його вихованні, фізичному та духовному розвитку, не надає матеріальної допомоги на його утримання, в внаслідок чого за ним утворилася заборгованість по сплаті аліментів, копія розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 11.02.2015 року та копія довідки про неотримання аліментів від 09.08.2016 року долучено до матеріалів справи. 06.12.2013 року позивач по справі уклала шлюб з [PERSON], копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 06 грудня 2013 року долучена до матеріалів справи. Згідно даних висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради від 12.10.2016 року №557 про доцільність позбавлення батьківських прав, малолітній [PERSON] мешкає разом з матір'ю - [PERSON] та вітчимом, якого дитина сприймає як батька. Згідно з довідкою, наданою адміністрацією Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №68 ХМР від 27.09.2016, де навчається [PERSON], за час навчання дитини його батька [PERSON], у школі не з'являвся, навчанням сина не цікавиться, дитину до школи не приводив та не забиравЗгідно з довідкою, наданою адміністрацією КЗОЗ"Харківська міська дитяча поліклініка №1" від 27.09.2016, де [PERSON] перебуває на обліку, станом здоров'я сина та забезпеченням йому належного догляду опікується мати [PERSON] Батько, [PERSON], до поліклініки щодо стану здоров'я сина не звертався. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.05.2012 року, стягнуто з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина, [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку заборгованості по алміментам, станом на 11.02.2015 року заборгованість складає 15 179,80 грн. Згідно довідки про неотримання аліментів, з 14.04.2015 року по 25.08.2016 року аліменти не сплачувалися. Питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина, [PERSON], [INFO], додатково було розглянуто на комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради. З'ясувати ставлення [PERSON] щодо позбавлення його батьківських прав не вбачається можливим, оскільки він був запрошений на засідання комісії, але не з'явився, та ніяких доказів, щодо виконання ним батьківських обов'язків не надав. Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний стан; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Відповідач самоусунувся від виконання обов'язків по вихованню сина, не піклувався та не піклується про його фізичний та духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, жодного разу, починаючи з 2011 року, не намагався зустрітися з сином. Згідно п.п. 1 п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Вимогами ст. 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до положень абз. 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, суд вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина, [PERSON], [INFO], винятково в інтересах дитини, доцільно й не суперечить вимогам сімейного законодавства України. На підставі аналізу наведених у сукупності доказів, суд доходить висновку, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від обов'язку по вихованню дитини, в зв'язку з чим вбачаються підстави для позбавлення його батьківських прав. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved