Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

1.Позиція сторони позивача та відповідь на відзив. 10 лютого 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить змінити розмір аліментів, які сплачує [PERSON] , [INFO] на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , встановивши їх у розмірі 1/4 частка від усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття. Свої позовні вимоги, позивач обґрунтовує тим, що вона є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Кегичівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №03. Рішенням Кегичівського районного суду Харківської області від 17 серпня 2011 року з відповідача стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11 серпня 2011 року до досягнення донькою повноліття. Аліменти, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, не достатньо для матеріального утримання їхньої доньки, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Останній раз вона отримала аліменти у сумі 632 грн.. На даний час донька навчається у 6 класі Слобожанської ЗОШ 1-111 ступенів. Постійно збільшуються потреби в навчанні, розвитку, лікуванні, в зв`язку з чим дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів. Крім того, донька з 2014 року перебуває на обліку у лікаря-офтальмолога Кегичівської ЦРЛ, її зір постійно погіршується, а тому виникла потреба в постійному обстеженні та лікуванні дитини. Відповідач залишив без належної батьківської уваги, а також ніяким чином не бере участі в утриманні та вихованні доньки. Позивач самостійно власними силами намагається матеріально забезпечувати, доглядати та виховувати неповнолітніх доньку та маленького сина від іншого шлюбу, а також виконувати всі інші обов`язки покладені на неї законом та необхідні для належного утримання дітей. Донька проживає разом з матір`ю, повністю знаходиться на її утриманні. Батько спілкується з нею дуже рідно. Позивач на даний час не працює, так як стан її здоров`я значно погіршився. 27 листопада 2019 року та 09 січня 2020 року вона була прооперована в Кегичівській ЦРЛ. Їй не можна нічого робити, тому приблизно 6 місяців вона мусить знаходитись вдома. [PERSON] працює неофіційно в м. Харкові, займається вантажоперевезенням. Винаймає квартиру з євроремонтом в престижному районі міста, має два автомобілі - Сітроен та ГАЗ, якими володіє за довіреностями. Причому, раніше в нього був легковий автомобіль ВАЗ, а зараз вже іномарка, тобто матеріальний стан її колишнього чоловіка значно покращився, а тому він має змогу сплачувати більші аліменти на утримання доньки. Інших дітей у відповідача не має, непрацездатних батьків не утримує. У відповіді на відзив позивач зазначила, що всі аргументи відповідача у запереченні на позов є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Підтримала свої позовні вимоги та додала довідки з лікарні, чеки на придбання ліків та одягу для дитини, тощо. 2. Позиція відповідача. Відповідач зазначає, що обставини, які зазначає позивач не відповідають дійсності, а саме: - добросовісно сплачуючи аліменти, він бере участь у вихованні дитини, вони спілкуються, він відвідує її та вона приїжджала до відповідача. Крім аліментів, він купив велосипед за 3 тисячі гривень, дорогий телефон, тощо; - те, що його матеріальний стан покращився - вигадка. Він віддав позивачу холодильник, телевізор, вона забрала навіть весільні подарунки. Його стан погіршився: втратив роботу, виїхав у Харків, орендує житло та автомобіль, засоби для себе та аліменти отримує від тимчасових випадкових заробітків; - погіршився стан його здоров`я, він втратив зуби, але не може зібрати кошти на їх протезування; - на відміну від нього, позивач матеріально і житлом забезпечена. Крім аліментів отримує державну допомогу, живе у приватному будинку матері, її чоловік працює і отримує зарплату, сім`я має землю, доходи від підсобного господарства, але про це позивач не згадує не надає доказів. - позивач зазначає про перенесені операції, проте які це спричинило витрати - не доведено, вплив цих обставин на матеріальний стан дитини - невідомий. Здійснення витрат у зв`язку з обстеженням та лікуванням дитини стосується не збільшення аліментів, а додаткових витрат, але їх розмір теж нічим не підтверджено. Фактично, відповідач брав участь у цих витратах добровільно: возив доньку на обстеження до Харківської лікарні, купив окуляри, тощо. Якщо для матері донька є тягарем, то відповідач готовий її забрати до себе. Просить у задоволенні позову відмовити. 3. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи. 10 лютого 2020 року позивач звернулася до Кегичівського районного суду Харківської області з позовом. На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України 10 лютого 2020 року судом направлено звернення до відповідного органу реєстрації щодо місця перебування та місця проживання відповідача. Ухвалою суду від 13 лютого 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання 03 березня 2020 року. 18 лютого 2020 року до суду надійшов відзив [PERSON] на позовну заяву у справі №624/115/20. 25 лютого 2020 року до суду надійшла відповідь на відзив від [PERSON] та 07 квітня 2020 року доповнення до заперечення на відзив. Позивач у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про підтримання позову та розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про його місце, дату і час повідомлений належним чином, проте скористався своїм правом та надіслав до суду відзив на позовну заяву. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. 4. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьком та матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Кегичівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №03 (копія, а.с.5). Відповідно до свідоцтва про шлюб укладеного між [PERSON] та [PERSON] 24 червня 2016 року, остання змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим Кегичівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №20 (копія, а.с.7). Рішенням (судовий наказ) Кегичівського районного суду Харківської області 17 серпня 2011 року з [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11 серпня 2011 року до досягнення дитиною повноліття (копія, а.с.8). Відповідно до довідки Слобожанської селищної ради Кегичівського району Харківської області від 19 серпня 2019 року №02-29/1691 [PERSON] має такий склад сім`ї: чоловік - [PERSON] , донька [PERSON] , син - [PERSON] (а.с.12). Відповідно до медичних довідок виданих [PERSON] вона знаходилася на стаціонарному лікуванні в хірургічно-гінекологічному відділені Кегичівської ЦРЛ 26 листопада 2019 року по 06 грудня 2019 року та з 08 січня 2020 року по 20 січня 2020 року у зв`язку з діагнозом вправима пупкова грижа; п/о вентральна грижа, серана п/о рубця відповідно, 27 листопада 2019 року проведена операція грижосічення по Лексеру, 09 січня 2020 року проведена операція по видаленню серани п/о рубця пупкової ділянки (копія, а.с. 34-35). Відповідно до консультативного висновку спеціаліста від 30 січня 2019 року [PERSON] встановлено діагноз - гіперметропія слабкого ступеню обох очей (копія, а.с.11). Згідно з довідкою Кегичівської районної філії Харківського обласного центу зайнятості дохід за період з 09 вересня 2019 року по 31 грудня 2019 року становить 2134,99 грн. (а.с.13). Відповідно до довідки Кегичівської РДА Харківської області від 24 лютого 2020 року №04-05/97 [PERSON] не знаходиться на обліку в управлінні соціального захисту населення районної державної адміністрації і не отримує ніяких допомог (а.с.38). 5. Оцінка Суду. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 27 Конвенції про захист прав дитини визначено, що батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З 1 січня 2020 року у зв`язку із збільшенням прожиткового мінімуму збільшено розмір аліментів на дитину. Згідно із Законом про Держбюджет на 2020 рік (стаття 7) з 1 січня 2020 року для дітей віком до 6 років прожитковий мінімум становить 1779 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років - 2218 грн. Відповідно до Сімейного кодексу (ч. 2 ст. 182) мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином, з 1 січня мінімальний гарантований розмір аліментів становитиме: для дітей віком до 6 років - 889,5 грн.; для дітей віком від 6 до 18 років - 1109 грн. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в Постанові №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», п.23 - відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Крім того, слід звернути увагу на те, що відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ(78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини. Згідно зі ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При наведених вище обставинах і з їх урахуванням суд дійшов висновку, що є підстави для збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання дитини, визначених судовим рішенням. Порядок зміни розміру та способу стягнення аліментів, встановлений ст. 192 СК України, на яку посилається позивач, може застосовуватися до даного випадку. За таких обставин, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача та у їх задоволенні. 6. Висновки та мотиви прийнятого рішення. Таким чином зміна в законодавстві, а саме підвищення гарантованого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і законодавче підвищення розміру мінімальної заробітної плати - судом розглядаються як інший випадок, передбачений законом, який вказує на зміну майнового стану дитини (зростання потреб і відповідне погіршення майнового стану у зв`язку з фактичним зменшенням питомої ваги аліментів у забезпеченні дитини). Суд погоджується із доводами сторони позивача про те, що це є підставою для збільшення розміру аліментів. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи, що за даний час у зв`язку зі змінами в законодавстві збільшився розмір мінімальної заробітної плати, то суд робить висновок, що доходи відповідача, який є працездатним, збільшились і відповідно змінився його майновий стан, і що питома вага аліментів у його доходах зменшилась, - що також є підставою для збільшення розміру аліментів, які він спроможний сплачувати на утримання його неповнолітньої дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна вимога в частині стягнення аліментів у розмірі ? частка від усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття, є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. 7. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, у зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача. Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу. Як встановлено ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України.

Outcome: approved