Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, за участю заінтересованої особи Бахмутської міської ради, в якій просить постановити рішення, яким встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , свідоцтва про право на спадщину серії [NUMBER] від 14.04.2010 року, виданого завідуючим восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори на 70/100 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, розташованих на території [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог заявник надав суду копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом зареєстрованим в реєстрі за №1-762, копію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , копію постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 27.08.2019 року. Представник заявника та заявник у судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність та про те, що підтримують заяву і просять її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності, просив прийняти рішення на розсуд суду. У відповідності до\~ст.223 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності заявника та представника заінтересованої осби на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми. З урахуванням ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали\~справи,\~суд приходить\~до висновку,\~що заява\~підлягає задоволенню\~з наступних\~підстав. Судом установлено, що померлій [PERSON] , було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 14 квітня 1998 року [PERSON] завідуючої восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №1-762. При заповненні свідоцтва про право на спадщину за заповітом прізвище [PERSON] було записано « [PERSON] » замість « [PERSON] », що унеможливлює заявнику [PERSON] закінчити оформлення документів та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] , 18 вересня 1955 року уклали шлюб в Центральному районному у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про що зроблено відповідний актовий запис №1334. Після одруження дружині присвоєне прізвище « [PERSON] » Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27 серпня 2019 року, [PERSON] відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 70/100 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, розташованих на території [ADDRESS] , оскільки було виявлено невідповідність власника в правовстановлюючому документі, а саме у свідоцтві про право на спадщину за заповітом №1-762 від 14.04.1998 року вказано, що власником є громадянка [PERSON] замість [PERSON] . Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно до ч. 2\~ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення",\~в порядку\~окремого провадження\~розглядаються справи\~про встановлення\~фактів,\~якщо: згідно\~із законом\~такі факти\~породжують юридичні\~наслідки,\~тобто від\~них залежить\~виникнення,\~зміна або\~припинення особистих\~чи майнових\~прав громадян; чинним\~законодавством не\~передбачено іншого\~порядку їх\~встановлення; заявник\~не має\~іншої можливості\~одержати або\~відновити загублений\~чи знищений\~документ,\~який посвідчує\~факт,\~що має\~юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Установлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. У відповідності до п.6 ч.1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначено в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Ураховуючи викладене, зважаючи на розбіжності у написанні прізвища померлої [PERSON] в різних документах, що ускладнює, а інколи унеможливлює належну ідентифікацію особи та створює сумніви у належності їй правовстановлюючого документа і прав, які він посвідчує, суд вважає, що заяву слід задовольнити, встановивши факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , свідоцтва про право на спадщину серії [NUMBER] від 14.04.1998 року, виданого завідуючим восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори на 70/100 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, розташованих на території [ADDRESS] . З огляду на викладене,

Outcome: approved