Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК", третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 10569 від 08.05.2019, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з позивача на користь АТ «ПУМБ» заборгованості в розмірі 39619,19 грн., та 500 грн, плати за вчинення виконавчого напису. В обґрунтування позову зазначає, що заборгованість, зазначена у виконавчому написі, на момент його вчинення була спірною. Позивач неодноразово звертався до банку з питань існуючої заборгованості, але необхідної інформації, як і сприяння у вирішенні ситуації, не отримав. Також, фактично був позбавлений можливості отримання достовірної та повної інформації, щодо реального стану заборгованості всупереч ст. 56 ЗУ «Про банки та банківську діяльність», яка закріплює право клієнта на право доступу до інформації щодо діяльності банку, так, банки зобов`язані на вимогу клієнта надати інформацію та консультації з питань надання банківських послуг. Позивач не отримував письмової вимоги (повідомлення) від банку. З вказаних підстав позивач не визнає розмірів заборгованості, нарахованих АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», у тому числі відсотків та комісії, оскільки позбавлений будь-якої інформації зі сторони банку щодо кредитних зобов`язань. Суми, що підлягають стягненню, у тому числі відсотків та комісії, є надмірно великими та необґрунтованими, при цьому приватний нотаріус не є фахівцем у галузі економіки та фінансів, щоб бездоганно перевірити та визначити суми, які підлягають стягненню за кредитним договором. З метою повного, всебічного та об`єктивного визначення розміру заборгованості слід проводити бухгалтерсько-економічну експертизу. В матеріалах нотаріальної справи відсутній договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, банком було подано лише заяву на приєднання до такого договору, підписану позивачем. Крім того, в порушення вимог п.п. б) п. 1 постанови КМУ від 29.06.1999 № 1172 в матеріалах нотаріальної справи відсутня належним чином оформлена засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитом, підготовлений робітниками банку - є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не є правовою підставою для стягнення сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог банку до позивача. Сам розрахунок не містить необхідних даних, а лише констатує наявність недоказаного розміру всієї суми непогашеного кредиту, відсотків, комісії, штрафних санкцій. Нотаріус не перевірив строки позовної давності. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи. Ухвалою судді від 28.11.2019 року відкрито провадження у зазначеній справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 24.12.2019 року відкладено підготовче судове засідання, у зв`язку з неявкою позивача та його представника. Ухвалою суду від 28.01.2020 року закрито підготовче провадження та призначено дану цивільну справу до розгляду по суті. У судове засідання позивач та його представник не з`явились, до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують та наполягають на їх задоволенні. Представник відповідача у підготовче судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Відзиву та будь-яких клопотань до суду не надав. В судове засідання третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. не з`явилася, від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність з урахуванням фактичних відносин та винесення рішення згідно чинного законодавства України. На виконання ухвали суду від 28.11.2019 року надала копії матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення спірного виконавчого напису. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 08.05.2019 року представником АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» подано приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. заяву про вчинення виконавчого напису на Кредитному договорі №GP6691288 про стягнення з позивача станом на 06.05.2019 року заборгованості в розмірі 39119,19 гривень (а.с.77). 08.05.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №10569 (а.с.64). Крім того встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. від 19.06.2019 року ВП 59375988 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №10569, виданого 08.05.2019 року приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С. про стягнення з позивача на користь АТ «ПУМБ» заборгованість у розмірі 39619,19 гривень (а.с.13). Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п. 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що підставою для вчинення 08.05.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. виконавчого напису стали, зокрема, копія Кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до приписів ст.ст. 15,16,18 ЦК України, ст. 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Позивач підписавши заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб підтвердив, що приймає публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб і цією заявою підтверджує свою згоду на укладення Договору страхування на певних умовах. Просила надати їй споживчий кредит «Рефінансування» (з послугою страхування) на умовах: сума кредиту - 22287,57 грн., в т.ч. з метою погашення заборгованості - 20335,37 грн., в т.ч. для оплати Договору страхування 1952,20 грн.. Строк Споживчого кредиту та договору страхування - 48 місяців, платіжні періоди з 27.08.2014 по 27.08.2018 р. з щомісячною сплатою платежів - до 27 числа кожного календарного місяця. Дана заява містить відомості щодо розміру процентної ставки, комісії за обслуговування кредитної заборгованості, схему повернення споживчого кредиту. Дана заява підписана позивачем (а.с.79). При цьому заява про вчинення виконавчого напису від 08.05.2019 р. та безпосередньо виконавчий напис нотаріуса від 08.05.2019 р. містять вказівку щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №GP6691288 від 26.08.2014 р. за період з 06.05.2018 року по 06.05.2019 року, сума якої включає прострочену заборгованість за сумою кредиту, комісією, процентів, тобто поза узгодженими строками кредитування. Відтак, суд керується висновками Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 р. у справі №444/9519/12, відповідно до якої після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 150 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу; а відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Також, суд звертає увагу на те, що відповідно до положень абз.2 ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Згідно п.3.6 Правил надання банками України інформації про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління НБУ від 10.05.2007 р. №168, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо). Крім того, нотаріус при вчиненні виконавчого напису взяв до уваги розрахунок заборгованості, підготовленим працівниками банку, що не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Допустимими доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки чеки тощо (Постанова Верховного Суду від 28.03.2018 р. №910/3033/17). Слід зазначити, що директором Департаменту стягнення кредитів АТ «ПУМБ» [PERSON] було додано копію письмової вимоги АТ «ПУМБ» на адресу позивача, про усунення порушень за кредитним договором №GP6691288 від 26.08.2014 року, однак, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості на підтвердження того, що вказаний лист з вимогою про усунення порушень за кредитним договором позивач отримував, у зв`язку з чим, останній був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ПАТ КБ «Приватбанк», або ж виконати їх. Наведене вище свідчить про те, що нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат». З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Оскільки при зверненні до суду позивач був звільнений від сплати судового збору та у зв`язку з задоволенням позовних вимог з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved