Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

22 листопада 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, третіх осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивувала тим, що 17 січня 2015 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 6,81 га, з яких: земельна ділянка площею 6,4902 га, земельна ділянка площею 0,2351 га та земельна ділянка площею 0,0759 га, що розташовані в межах території [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області. За життя [PERSON] заповіту не склав, тому вона як дружина спадкодавця, у відповідності до ст. 1261 ЦК України, отримала право на спадщину за законом у першу чергу та прийняла спадщину подавши до Веселинівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Разом з тим, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на успадковане майно вона не може, у звязку з тим, що документ про належність спадкового майна спадкодавцеві, а саме, державний акт на право власності на земельну ділянку серії МК № 044912, виданий 30 липня 2004 року Веселинівською райдержадміністрацією та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010401000771, не відповідає вимогам закону, а саме: «План меж земельної ділянки» не затверджено печаткою Веселинівського районного управління (відділу) земельних ресурсів. В звязку з цим, позивач звернулась до суду з вказаним позовом та просить визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на успадковані нею після смерті чоловіка [PERSON] земельні ділянки. Для підтвердження зазначених обставин позивач заявила клопотання про витребування від Веселинівської державної нотаріальної контори спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] Ухвалою суду від 06.12.2017 року від Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області витребувано копію спадкової справи № 131/2015, заведеної після смерті [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Представник позивача за довіреністю [PERSON] зявилась в одне судове засідання 20.12.2017 року на якому підтримала позовну заяву повністю. На наступне судове засідання представник позивача не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області в судове засідання не зявився. Від сільського голови [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника сільської ради, позов визнають повністю. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що знають померлого [PERSON], також їм відомо, що померлий за життя працював в колгоспі, де отримав право на земельну частку (пай), яка в подальшому була виділена в натурі та він отримав земельну ділянку, яка знаходиться в межах території [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, заяви сторін, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, та такі, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно\~ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно зі ст. 1258 та \~1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Частинами 1 ст. 1297 та ст. 1298 ЦК України\~встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Матеріалами справи встановлено, що 17 січня 2015 року в с. Поділля Веселинівського району Миколаївської області помер [PERSON], смерть якого була зареєстрована 20 січня 2015 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області за актовим записом № 2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ФП № 213017. Позивач [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] Зазначене підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ФП № 114428, виданого повторно 25 червня 2015 року відділом ДРАЦС РС Веселинівського РУЮ у Миколаївській області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої увійшло право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,49 га, площею 0,24 га та площею 0,08 га, що розташовані в межах території [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області та належали померлому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії МК № 044912, виданого 30 липня 2004 року Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010401000771. Матеріалами спадкової справи № 131/2015, заведеної державним нотаріусом Веселинівського державної нотаріальної контори після смерті [PERSON], встановлено, що позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, тобто як така, що постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину судом не встановлено. 01 червня 2017 року державним нотаріусом Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, а саме, видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на успадковану після смерті [PERSON] земельну ділянку через те, що «План меж земельної ділянки» не затверджено печаткою Веселинівського районного управління (відділу) земельних ресурсів. Згідно листа відділу у Веселинівському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області № 108/138-17 від 16.11.2017 року позивачу відмовлено в усунені недоліків в державному акті, оскільки з 1 січня 2013 року у звязку зі змінами в законодавстві право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до\~Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державні акти на право власності на земельні ділянки не видаються. Згідно п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 16 ЦК України, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Судом встановлено, що [PERSON] за життя правомірно набув право власності на земельні ділянки, що підтверджується: архівною копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії МК № 044912, виданого 30 липня 2004 року Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010401000771 на імя [PERSON], витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки та показаннями свідків. Згідно довідки відділу у Веселинівському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 18.10.2017 року № 02-17/584 та витягу з Державного земельного кадастру про земельні ділянки № НВ-4803981042017 від 18.10.2017 року при реєстрації земельних ділянок в Державному земельному кадастрі уточнено площу земельної ділянки з 6,49 га до 6,4902 га. Згідно довідки відділу у Веселинівському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 05.10.2017 року № 02-17/532 та витягу з Державного земельного кадастру про земельні ділянки № НВ-4803934822017 від 05.10.2017 року при реєстрації земельних ділянок в Державному земельному кадастрі уточнено площу земельної ділянки з 0,08 га до 0,0759 га та уточнено кадастровий номер з 4821783400:02:000:0879 на 4821783400:02:000:1499. Згідно довідки відділу у Веселинівському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 05.10.2017 року № 02-17/531 та витягу з Державного земельного кадастру про земельні ділянки № НВ-4803934932017 від 05.10.2017 року при реєстрації земельних ділянок в Державному земельному кадастрі уточнено площу земельної ділянки з 0,24 га до 0,2351 га та уточнено кадастровий номер з 4821783400:01:000:0535 на 4821783400:01:000:0935. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 02 квітня 2002 року № 449 «Про затвердження форми державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою», чинної на момент видачі спадкодавцю державного акта, державний акт на право власності на земельну ділянку, а саме «План меж земельної ділянки» повинен засвідчуватись підписом та печаткою начальника управління (відділу) земельних ресурсів. Згідно ст. 125 ЗК України (в редакції чинній на момент видачі [PERSON] державного акту) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. У відповідності до\~статей 1225 ЦК України\~і 131\~ЗК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя набув право власності на вище зазначені земельні ділянки, а позивач [PERSON] в свою чергу прийняла спадщину за законом після його смерті. Оскільки до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріуса, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] та визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на успадковані земельні ділянки. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved