Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Першотравенської сільської ради про визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15 вересня 2014 року померла його дружина, [PERSON]. За життя вона склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла все майно позивачу. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: вул.. Зелена, 2 в с. Тарасівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Після смерті дружини позивач звернувся до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, проте нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що договір дар на підставі, якого дружині належав будинок не було зареєстровано у відповідних реєстраційних органах. На підставі вищевикладеного [PERSON] просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами за адресою: вул.Зелена, 2, с.Тарасівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в порядку спадкування після смерті його дружини [PERSON] В судовому засіданні позивач підтримав позов та просив задовольнити позовні вимоги, підтвердив обставини, викладені в позові. Позивач суду пояснив, що йому не відомо, чому не було належним чином оформлено документи на будинок. Право власності на присадибну земельну ділянку належить йому. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. 15 вересня 2014 року померла дружина позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-КИ № 577179 (а.с.4). За життя, 3 березня 2008 року, [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] (а.с.10). Після смерті [PERSON] ї чоловік, [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 6 квітня 2015 року [PERSON] державним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], а саме на грошові внески з нарахованими відсотками, сертифікатів, наступних компенсацій, індексацій, що знаходяться у ТВБВ № 10003/0588 філії Дніпропетровського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (а.с.11). Разом з тим, постановою державного нотаріуса від 12 травня 2015 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], а саме на житловий будинок за адресою: вул.. Зелена, 2 в с. Тарасівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області у звязку з тим, що згідно з наданими документами [PERSON] набула право на вищевказане майно, але не зареєструвала його відповідно до законодавства, що діяльно на момент його виникнення (а.с.6). Матеріалами справи підтверджується, що на підставі договору дару від 14 лютого 1978 року [PERSON] набула право власності на житловий будинок в с. Самоткань (нині територія с. Тарасівка) Верхньодніпровського (тоді Пятихатського) району Дніпропетровської області. Договір було посвідчено у виконавчому комітеті Першотравенської сільської ради депутатів трудящих Пятихатського району Дніпропетровської області; договір зареєстровано в книзі для запису нотаріальних дій під № 18 (а.с.22). Згідно з технічним паспортом на садибний житловий будинок № 2 по вул.Зелена с.Тарасівка від 28 квітня 2015 року будівництво житлового будинку А-1 було завершено в 1950 році (а.с.7-9). Також згідно з технічним паспортом в період з 1950 до 2010 роки було також побудовано добудови до будинку: а-1 тамбур, а-1 сіни, а-1 ґанок та господарські та побутові споруди: Б-1 гараж, Б-1 сарай; В-1 літня кухня, Г-1 прибудова до літньої кухні, Д-1 0 сарай, Е-1 погрібник, Ж-1 навіс, 0-1 баня, З-1 літній душ, к- колодязь, №1 паркан, №2 хвіртка, №3 ворота. Земельна ділянка для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства площею 0, 800 га на території с. Тарасівка Першотравенської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ДП № 051703 належить [PERSON] (а.с.23). Відповідно до п. 20 Додатку № 1 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року договори купівлі-продажу, міни і дарування будинків (домоволодінь) в сільській місцевості, посвідчені сільськими Радами до видання постанови Ради Міністрів УРСР від 18 листопада 1948 року "Про обов'язкове нотаріальне посвідчення договорів про відчуження будівель у сільських місцевостях" є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація будинків. Згідно з п. 4 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать місцевим Радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належать громадянам на праві особистої власності. Пунктом 1 зазанченої Інструкції передбачено, що реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. При цьому виникнення права власності згідно з даною Інструкцією не залежало від державної реєстрації. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] набула право власності на житловий будинок в с.Тарасівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області на підставі договору дарування, проте з невідомих суду причин договір не було зареєстровано БТІ. Відповідно до ст. ст.\~1216,\~1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Інших спадкоємців, зокрема, малолітніх, неповнолітніх, недієздатних спадкоємців та спадкоємців, цивільна дієздатність яких обмежена після смерті [PERSON] не встановлено. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про можливість визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування на житловий будинок садибного типу з господарськими та побутовими спорудами за адресою: вул.Зелена, 2, с.Тарасівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, оскільки спадкодавцю, [PERSON] фактично належав на праві власності житловий будинок, а позивач, прийняв спадщину, звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved