Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

24 жовтня 2013 року позивач [PERSON] звернувся до Мукачівського міськрайонного суду з позовом до Приватного нотаріуса Мукачівського міського нотаріального округу [PERSON], третя особа [PERSON] про тлумачення заповіт. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON]. 28 березня 2007 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений 28 березня 2007 року нотаріусом Мукачівської державної нотаріальної контори [PERSON], в реєстрі №І-896, яким на випадок своєї смерті заповіла [PERSON] належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS]. З метою детального роз'яснення своєї волі, померла [PERSON] склала лист адресований йому, в якому просила/ставила вимоги здійснення ряду необхідних дій після її смерті. При зверненні до приватного нотаріуса з метою одержання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, постановою приватного нотаріуса Мукачівського міського нотаріального округу [PERSON] від 21 жовтня 2013 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за вищевказаним заповітом [PERSON] з причин неможливості без тлумачення заповітів померлої [PERSON]від 28.03.2007 року, за реєстром №І-896 та заповіту посвідченого Станівською сільською радою 20 березня 2009 року, за реєстром № 04, з метою встановлення точної волі заповідача. Також нотаріусом роз'яснено, що тлумачити заповіт має право суд. Ухвалою Мукачівського міськрйонного суду від 05 грудня 2013 року замінено неналежного відповідача приватного нотаріуса Мукачівського міського нотаріального округу [PERSON] на належного [PERSON] Ухвалою суду від 12 лютого 2014 року позовні вимоги в частині тлумачення волевиявлення заповідача [PERSON] при складанні заповіту, посвідченого Мукачівською державною нотаріальною конторою 28 березня 2007 року, в реєстрі № І-896 та зобов'язання приватного нотаріусу Мукачівського міського нотаріального округу [PERSON] видати позивачу свідоцтво про право на спадщину залишено без розгляду. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Позивач у судове засідання не з»явилися, проте подав на адресу суду заяву про -2- розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві, просив суд їх задовольнити. Третя особа Приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте подала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, вирішення позовних вимог залишила на розсуд суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надіслав на адресу суду заяву з клопотанням про зупинення провадження у зв'язку із хворобою, проте жодних доказів на підтвердження свого захворювання та перебування на стаціонарному лікуванні, що виключає можливість явки до суду протягом тривалого часу не надав. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з»явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Судом встановлено, що 20 березня 2009 року [PERSON], на випадок своєї смерті, склала заповіт, яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде належати їй і на що вона за Законом матиме право в селі Станово, № 116, заповіла племіннику [PERSON], [INFO]. (а.с. 46). [INFO] [PERSON] померла, про що видано Свідоцтво про смерть серії [NUMBER], і внаслідок чого відкрилась спадщина на все її майно (а. с. 44). У відповідності до постанови приватного нотаріуса Мукачівського міського нотаріального округу [PERSON] від 21 жовтня 2013 року відмовлено громадянам [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом у зв"язку з виникненням сумнівів щодо точної волі [PERSON] та рекомендовано звернутися до суду для його тлумачення. (а.с. 60) Згідно висновку судової лінгвістичної експертизи № 056/09 від 13 січня 2014 року «…текст заповіту дає підстави стверджувати, що майно, яке [PERSON] заповідає [PERSON] відповідно до заповіту від 20.03.2009 р., не включає майно, яке перебуває поза межами села Станово» (а.с. 82-100). Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 вказаного Кодексу). Відповідно до частини 2 статті 1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно статті 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. Згідно ч. 2 статті 1254 ЦК України заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю, або у тій частині, в якій він йому суперечить. У відповідності зі статтею 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. Згідно ж положень ст. 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною ( сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. -3- При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. У зв"язку з вищенаведеним та враховуючи наявність спору між сторонами, неможливість успадкування сторонами спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO], суд вважає за необхідне позов задовольнити та розтлумачити зміст заповіту. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, що в даному випадку становить 229,40 гривень витрат зі сплати судового збору.

Outcome: approved