Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

18 вересня 2013 року позивач [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовом до [PERSON], ПАТ «Страхова компанія «Країна», в якому просив суд, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 27 травня 2014 року, стягнути з відповідачів 50000,00 гривень відшкодування збитків внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; стягнути з [PERSON] 143367,59 гривень відшкодування збитків внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; судові витрати, в тому числі вартість судової експертизи, покласти на відповідачів пропорційно розміру задоволених вимог. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є власником автомобіля BMW E60/523i, державний номер [NUMBER]. 13 вересня 2013 року близько 13 год. 10 хв. позивач на своєму автомобілі рухався по вул. Жуковського з боку вул. Шевченко, переконавшись, що нікому не заважає, виконав лівий поворот та продовжив рух вниз по вул. Шевченко в напрямку вул. Клари Цеткін, рухаючись у правій смузі ближче до припаркованих автомобілів, щоб не заважати руху зустрічного транспорту. Проїхавши незначну відстань від перехрестя вул. Жуковського та Шевченка, порівнявшись із заднім крилом припаркованого біля узбіччя, автомобіля Chery QQ, державний номер [NUMBER], побачив, як вказаний автомобіль робить різкий лівий поворот, як вказаний автомобіль робить різкий лівий поворот, намагаючись виїхати з місця парковки та перегороджує шлях позивачу. Таким чином водій автомобіля Chery QQ [PERSON], яка перед початком та зміною напрямку руху ліворуч, в порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху, не переконавшись в безпеці свого маневру, допустила зіткнення з автомобілем позивача, після чого автомобіль BMW E60/523i змінив напрямок руху та скоїв наїзд на припаркований біля лівого узбіччя автомобіль Skoda Fabia, державний номер [NUMBER], який по інерції продовжив рух самостійно. Відповідно до проведеної в рамках даної цивільної справи судової експертизи, вартість відновлювального ремонту автомобіля BMW E60/523i, державний номер [NUMBER] становить 192567,59 гривень. Враховуючи суму відновлювального ремонту та витрат понесених на оплату послуг з транспортування його автомобіля на автостоянку в розмірі 800,00 гривень, загальна сума позовних вимог, яку [PERSON] просить суд стягнути з відповідачів становить 193367,59 гривень. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, з підстав обумовлених в позові та доказів наявних в матеріалах справи. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала, просила суд ухвалити рішення згідно вимог чинного законодавства. Представник страхової компанії в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. 74 - 76 ЦПК України, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розряду справи до суду не звертався. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши наявні у справі докази, вирішивши належність допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок всіх доказів у їх сукупності й оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному з'ясуванню всіх обставин справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судому засіданні та підтверджено матеріалами справи, 13 вересня 2013 року о 13.15 год. водій [PERSON] по вул. Шевченко, в районі перехрестя з вул. Клари Цеткін у м. Дніпропетровську, керуючи автомобілем «Chery QQ» номерний знак [NUMBER], перед початком та зміною напрямку руху ліворуч, не переконалась в безпеці свого маневру, в наслідок чого скоїла зіткнення з автомобілем «BMW 523» номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який рухався попутно ліворуч, який скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Skoda Fabia», номерний знак [NUMBER], який по інерції продовжив рух самостійно, здійснивши наїзд на стоячий автомобіль «Шкода Октавія» номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та металеву огорожу (паркан). Після зіткнення автомобіль «Chery QQ» в некерованому стані скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Мерседес Бенц 320» номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], тим самим порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України. В результаті ДТП транспортним засобам нанесені механічні пошкодження. 16 жовтня 2013 року постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська було встановлено вину [PERSON] в скоєному ДТП та притягнуто останню до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України шляхом накладення на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень (а.с. 84). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, зазначена постанова є підставою звільнення від доказування, оскільки обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Також судом було встановлено, що відповідно до висновку експертного судового автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля BMW E60/523i, державний номер [NUMBER], складеного судовим експертом Дніпропетровської торгово-промислової палати [PERSON] 14 травня 2014 року № ГО-1405, вартість відновлювального ремонту автомобіля BMW E60/523i, державний номер [NUMBER], пошкодженого в наслідок ДТП, яка сталася 13 вересня 2013 року, станом на 23 квітня 2014 року становить 192567,59 гривень. Вартість проведення судової експертизи - 1200,00 гривень (а.с. 112 - 145). Власником автомобіля BMW E60/523i, державний номер [NUMBER] є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER] (а.с. 8). Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 05 липня 2013 року року № АС/3122497, укладеного між ПАТ «Страхова компанія «Країна» та [PERSON], страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом). Забезпеченим транспортним засобом є Chery QQ, номерний знак [NUMBER]; страховою сумою за шкоду заподіяну життю і здоров'ю є 150000,00 гривень, за шкоду, заподіяну майну 50000,00 гривень; розмір франшизи 500,00 гривень. Даний страховий поліс є чинним до 04 липня 2014 року. Позивачем було надано суду квитанцію до прибуткового касового ордера № 51 від 13 вересня 2013 року, відповідно до якої витрати, понесені позивачем на оплату послуг з транспортування його автомобіля на автостоянку складають 800,00 гривень (а.с. 12). Правовідносини, які виникли між сторонами у справі, врегульовані постановою пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зі змінами та доповненнями, нормами Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування» та Цивільним кодексом України. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно с. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Нормами ч. 1 п. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч. 1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 978 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з: життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно ст. 979 ЦК України, договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). Відповідно до ст. 985 ЦК України, страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку. Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальним у сфері страхування цивільно-правової відповідальності, яка здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників шляхом здійснення такого відшкодування страховиком при настанні страхового випадку. Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно із статтею 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до п. 1 ст. 9 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Нормами ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. За приписами ст. 990 Цивільного кодексу України, ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до п. 34.4 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілими для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Позивачем на підтвердження суми спричинених йому збитків було надано суду експертний висновок, складений 14 травня 2014 року судовим експертом Дніпропетровської торгово-промислової палати [PERSON], відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля BMW E60/523i, державний номер [NUMBER], пошкодженого в наслідок ДТП, яка сталася 13 вересня 2013 року, станом на 23 квітня 2014 року, становить 192567,59 гривень. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 58 ЦПК України закріплено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 27 ЦПК України), так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Так, відповідачами не було надано суду жодних доказів на спростування визначеного експертним висновком розміру збитків, що становить 192567,59 гривень. Враховуючи, що експертний висновок є сферою спеціальних знань, суд розглядає справу на підставі доказів, наданих сторонами та наявних в матеріалах справи. Крім того, [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала, що свідчить про визнання нею позовних вимог, заявлених позивачем до неї. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно зі ст. 37.5 ст. 37 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальність якої застрахована, потерпілому має бути компенсована сума франшизи у повному обсязі одночасно з виплатою страховиком страхового відшкодування. За таких обставин, враховуючи, що розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, згідно експертного висновку складає 192567,59 гривень, а сума страхового відшкодування є недостатньою для повного відшкодування завданої шкоди, суд постановляє стягнути з відповідачів наступні суми відшкодування, завданої позивачу шкоди. Так, з ПАТ «Страхова компанія «Країна» підлягає стягненню сума страхового відшкодування, визначена полісом обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 05 липня 2013 року за мінусом розміру франшизи, що становить 49500,00 гривень; з [PERSON] підлягають стягненню збитки, спричинені дорожньо - транспортною пригодою та не покриті страховим відшкодуванням у розмірі 142567,59 гривень; витрати на транспортування транспортного засобу за квитанцією до прибуткового касового ордеру від 13 вересня 2013 року № 51, що становлять 800,00 гривень; франшиза за полісом обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 05 липня 2013 року у розмірі 500,00 гривень. Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті наведених вище норм діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], ПАТ «Страхова компанія «Країна» про відшкодування шкоди внаслідок ДТП, завданої дорожньо-транспортною пригодою підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат та враховуючи результат розгляду справи, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати по справі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved