Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

21.12.2015 року позивач [PERSON] звернулась до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. У якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO] у розмірі 25 % в місяць з усіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з вона з відповідачем з 21.08.2010 року перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею і повністю знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає, а повинен брати участь і забезпечувати дітей усім необхідним для життя, здоров'я та нормального розвитку. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, надав заяву, в якій позов визнав у повному обсязі та не заперечував проти його задоволенні. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що сторони з 21.08.2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до абзацу 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з копій свідоцтва про народження серії [NUMBER] відповідач [PERSON] дійсно є батьком зазначеної вище дитини. Виходячи з цього, відповідач, як батько, зобов'язаний брати участь у виховані та утримані своєї дитини наряду з позивачем. При цьому, відповідно до абзацу 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Як встановлено судом, та не заперечується сторонами, відповідач працює. Приймаючи до уваги, що прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років, який на даний час, згідно Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" становить 1032 грн., від шести до вісімнадцяти років становить 1286 грн., суд вважає, що аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку буде достатнім для задоволення розумних матеріальних потреб дітей.. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України судові витрати у розмірі 487,20 грн. підлягають стягненню в дохід держави з відповідача, так як позивачка, на користь якої ухвалено рішення, звільнена від сплати судового збору..

Outcome: approved