Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

20.10.2021 [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 18.09.2011 уклав шлюб з відповідачем, який зареєстрували у Борівській сільській раді Рокитнівського району Рівненської області, актовий запис №13. Від даного шлюбу у подружжя дітей нема. З весни 2021 року спільно не проживають, мають різні погляди на сімейне життя та не ведуть спільного господарства. Фактичні шлюбні відносини припинились. Відповідач правом подати відзив не скористалася. Ухвалою від 23.10.2021 року в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. 30.11.2021 року позивачем [PERSON] подано заяви про розгляд справи за його відсутності в якій він позовні вимоги підтримав. Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явились, позивач скористався своїм правом та подав заяву про розгляд справи за його відсутності, а відповідач був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив та відзиву не подав згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, здійснює розгляд справи на підставі наявних в суду матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з такого. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст. 12, 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] та [PERSON] одружились 18.09.2011, зареєструвавши шлюб у Борівській сільській раді Рокитнівського району Рівненської області, актовий запис №13. Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про одруження від 18.09.2011 серії [NUMBER] (а.с. 8). При реєстрації шлюбу [PERSON] прізвище змінювала на " [PERSON] ". Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивачки припинити шлюбні відносини з відповідачем. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України. Так, за приписами частини 3 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Крім цього, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в пункті 10 постанови від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з якими проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак не проживають як подружжя та не підтримують подружніх стосунків. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, що вбачається з висловленої ним позиції. Як вбачається із позовної заяви, відповідач створила сім`ю з іншим чоловіком. Відповідач цю обставину не заперечила, відзиву із обгрунтуванням своєї позиції суду не надала, що дає підстави суду розцінювати неявку відповідача в судове засідання, як небажання збереження сім`ї. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить їхнім інтересам, тому позов слід задовольнити повністю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача в користь позивача. На підставі статей 56, 104, 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved