Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

25 листопада 2020 року, згідно відбитку штемпеля на конверті, Державне агентство рибного господарства України в особі Управління державного агентства рибного господарства звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь держави в особі Управління державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області шкоду завдану рибному господарству України в розмірі 2907,00 грн та судові витрати в сумі 1921,00 грн. Позов обґрунтовано тим, що постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2019 року відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за незаконний вилов риби на річці Вовча поблизу села Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області. В результаті протиправних дій було виловлено рибу: карась - 51 шт., товстолоб (молодь) - 8 шт. Внаслідок вчиненого правопорушення [PERSON] завдав збитки рибному господарству держави на загальну суму 2907,00 грн. На даний час шкода, завдана рибному господарству України, відповідачем добровільно не відшкодована, у зв`язку з чим позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подавав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що гр. [PERSON] 01 липня 2019 року, о 06-00 годин, за адресою: Дніпропетровська область, Павлоградський район, с. Межиріч, р. Вовча здійснював вилов риби забороненим знаряддям лову - сітками жилковими у кількості 2 шт. сумісно з невстановленою особою - [PERSON] , який втік з місця вчинення правопорушення. У сітках знаходилась незаконно виловлена риба, а саме: карась - 51 шт., товсто лоб - 8 шт., загальною вагою 3,5 кг., чим наніс збитки рибному господарству держави на загальну суму 2907 грн. Своїми діями гр. [PERSON] порушив п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства. Вищевказані обставини встановлені постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2019 року, копія якої наявна в матеріалах справи (а.с.4). Частиною 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку і розмірах, встановлених законодавством. Відповідно до статей 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» - шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодування за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Відповідно ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони центрального органу виконавчої влади у галузі рибного господарства мають повноваження подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Відповідно до п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15 лютого 1999 р. (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 квітня 1999 року за №269/3562), забороняється лов водних живих ресурсів: із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї, промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих та інших матеріалів усіх видів і найменувань. Згідно п.2 Правил промислового рибальства в рибогосподарських водних об`єктах України, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №33 від 18 березня 1999 р., сітки відносяться до промислових знарядь лову. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн.

Outcome: approved