Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

23.07.2018 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій [PERSON] просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком №27, що розташований по вулиці Шевченка в с. Матусів, Шполянського району, Черкаської області. Свій позов\~позивач мотивує\~тим,\~що відповідач [PERSON] є членом сімї позивача і зареєстрований в його будинковолодінні в с. Матусів по вул. Шевченка, 27, Шполянського району Черкаської області. Даний будинок є власністю позивача. Відповідач з 01.01.2006 по даний час без поважних причин в будинковолодінні позивача не проживає, тому позивач вимушений ставити перед судом питання про визнання його таким, що втратив право користування житлом, оскільки відповідач створює перешкоди у реалізації права власності на будинок, позивач не може оформити житлову субсидію, оскільки не може надати довідку про його доходи. Тому позивач і звернувся до суду. У судове засідання позивач не зявився, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідач в судове засідання не зявивився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 27.08.2018 було відкрито провадження по справі. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 03.12.2018 було закрите підготовче засідання провадження по справі. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до повного задоволення на підставі наступного. У суді встановлено, що відповідно до довідки, виданої виконкомом Матусівської сільської ради Шполянського району Черкаської області згідно погосподарського обліку Матусівської сільської ради, за [PERSON] на праві власності числиться житловий будинок з надвірними спорудами, які знаходяться на земельній ділянці площею 0,25 га, що неприватизована. Факт набуття ( виникнення) права власності на вищевказане нерухоме майно будинковолодіння виникло, так як будівлі і споруди були побудовані та і закінчені будівництвом до 05.08.1992. Відомості надані згідно по господарського обліку, яг виписка з по господарської книги № 14 (а.с. 8). Згідно з довідкою, виданою виконкомом Матусівської сільської ради [PERSON] [PERSON] [INFO] зареєстрований, але не проживає з 01.01.2006 по даний час за адресою: вул. Шевченка, 27, в с. Матусів, Шполянського району, Черкаської області (а.с. 7). Відповідно до довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за адресою: вул. Шевченка, 27, с. Матусів, Шполянського району, Черкаської області до складу сімї/зареєстрованих входять власник [PERSON], син [PERSON] (а.с. 6). Згідно з ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтями 8, 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ст. 41,\~55 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 321 ЦК України\~визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391\~ЦК\~України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, приватна власність громадян охороняється законом і її захист здійснюється судом, а тому власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права. Згідно ч.2\~ст.405 ЦК України\~член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення\~ст.\~405 ЦК України. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом. Відповідно до ст.6\~Закону\~України\~"Про\~свободу\~пересування\~та вільний\~вибір\~місця\~проживання в\~Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Стаття 7\~цього\~ж\~Закону передбачає, що однією з підстав для зняття з реєстрації місця проживання є рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. При розгляді даної справи судом встановлено, що спірне приміщення дійсно є житлом, яке є власністю позивача; відповідач, який є сином позивача, дійсно відсутній у спірному приміщені понад один рік; відповідачем не наведено поважних причини відсутності, крім того судом з'ясовано, що між власником та відповідачем будь-якої іншої домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності не було. Відповідач не проживає у спірному житловому будинку з 2006 року без поважних причин, а тому відповідно до вимог ст. 405 ЦК України\~втратив право на користування цим житлом. Таким чином, суд вважає, що позивач на законних підставах пред'явив позов до відповідача, який належить до задоволення. Заходи забезпечення позову судом не застосовувались. Підстав для звернення рішення суду до негайного виконання немає. Позивач просить залишити судові витрати на його рахунку. На підставі ст.ст.\~41, 45 Конституції України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 321, 391, 405 ЦК\~України,\~

Outcome: approved