Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив\~визнати за ним [PERSON] , [INFO] , індентифкаційний номер [NUMBER] , право власності за набувальною давністю на Ѕ частку квартири [ADDRESS] , яка згідно свідоцтва про право власності на житло виданого 20 лютого 2002 року виконкомом Сновидовицької сільської ради Рокитнівського району Рівненської області належить [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову вказав, що [INFO] померла його сестра - [PERSON] .. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася з квартири [ADDRESS] .. Заповіту сестра не складала. Він отримав свідоцтво на спадщину після смерті сестри на Ѕ частки цієї квартири. Відповідно до свідоцтва про право власності , власником іншої Ѕ частки був колишній чоловік сестри [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті [PERSON] , [PERSON] фактично прийняла спадщину та більше десяти років добросовісно, відкрито, безперервно володіла майном чоловіка. Крім того зазначає, що дана квартира постійно рахувалася за його сестрою згідно по господарського обліку. Ухвалою судді Рокитнівського районного суду Рівненської області від 17 листопада 2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Рокитнівського районного суду Рівненської області від 01 грудня 2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою Рокитнівського районного суду Рівненської області від 15 грудня 2020 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Рокитнівську селищну раду Сарненського району Рівненської області. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, 25 січня 2021 року через канцелярію суду представник позивача [PERSON] подав заяву, згідно якої просив справу розглядати у його відсутності (а.с.51). Представник відповідача Рокитнівської селищної ради Сарненського району в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, при ухваленні рішення покладався на розсуд суду (а.с.49). Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Повно та всебічно проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 321, 328 ЦК України право власності є непорушним та набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 20.02.2002 року та технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] Ѕ частини та [PERSON] Ѕ частини (а.с.11-12, 16). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Сновидовицької сільської ради Рокитнівського району Рівненської області 20.11.2019 року, [PERSON] померла [INFO] (а.с.13). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Сновидовицької сільської ради Рокитнівського району Рівненської області 01.08.2008 року, [PERSON] помер [INFO] (а.с.15). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.07.2020 року, посвідченого державним нотаріусом Рокитнівської районної державної нотаріальної контори Рівненської області, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , 1978 року народження, яка померла [INFO] є її брат [PERSON] , [INFO] ., спадкове майно складається з Ѕ частини квартири [ADDRESS] (а.с.9). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №217043391 від 20.07.2020 року, [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності є власником Ѕ квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.10). Згідно з виписки від 12.02.2020 року №287 з по господарської книги №15 особовий рахунок № [NUMBER] буд. [ADDRESS] із надвірними будівлями рахується за померлою [PERSON] (а.с.17). Згідно довідки Сновидовицької сільської ради Рокитнівського району Рівненської області від 30.04.2020 року №890 [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на день смерті був зареєстрований та постійно проживав в [ADDRESS] . На день смерті з померли проживав [PERSON] батько (а.с.18). Згідно довідок Сновидовицької сільської ради Рокитнівського району Рівненської області від 05.05.2020 року №857 та №858 [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на день смерті проживали та були зареєстровані в [ADDRESS] (а.с.19,20). Згідно інформації наданої Рокитнівської районною державної нотаріальної контори від 07.12.2020 року №522/02-14 вбачається, що станом на 07.12.2020 року заяв про прийняття спадщини та видачу свідоцтва по право на спадщину на майно, яке залишилося після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , в нотконтору не надходило (а.с.37-39). Згідно ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства визначеного цим кодексом. Відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до\~ст.47\~Конституції України,\~встановлено,\~що кожен\~має право\~на житло.\~Держава створює\~умови,\~за яких\~кожний громадянин\~матиме змогу\~побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до положень ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред`явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п`ятнадцять, а на рухоме майно - через п`ять років з часу спливу позовної давності. Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування. Відповідно до пункту 9 Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», - при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (ч.2 ст.344 ЦК України). Відповідно до пункту 14 Постанови ВССУ виходячи зі змісту частини першої ст.344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Оцінюючи встановлені у справі обставини, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні суд вважає доведеним, що вказане володіння є добросовісним, відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України та можливе набуття зазначених приміщень у власність за давністю володіння відповідно до правил, встановлених статтею 344 ЦК України. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Судом встановлено, що спірне майно є законним об`єктом володіння, відкритість, безперервність володіння позивача чужим майном понад 10 років. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини справи на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. З огляду на викладене, враховуючи, що позивач добросовісно заволодів чужим майном, продовжує відкрито, безперервно користуватися на Ѕ частку квартири [ADDRESS] , яким понад 10 років за життя добросовісно, відкрито, безперервно володіла спадкодавець [PERSON] , вказані обставини не спростовуються належними та допустимими доказами, та, зокрема, факт добросовісного заволодіння позивачем вказаною квартирою стверджуються матеріалами справи, а тому суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності за набувальною давністю, оскільки незаконність набуття права власності не випливає із закону та прямо не встановлена судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved