Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з відповідачем в даній справі вони перебувають в зареєстрованому 14 червня 2013 року шлюбі у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №32 (свідоцтво про шлюб серія І-КИ №251399 від 14.06.2013 року). Від шлюбу мають спільну малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на подружнє життя, з найменших причин між ними виникають сварки, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим, шлюбні відносини між ними фактично припинилися. Прохає шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в підготовчому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та прохав шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в підготовчому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала повністю та прохала після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище "Сумська". Заслухавши доводи позивача, пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи та надані докази, даючи їм оцінку у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Згідно зі ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1, ч.5 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Нормами ч.4 ст.206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В підготовчому засіданні встановлено, що дійсно сторони перебувають в зареєстрованому 14 червня 2013 року шлюбі у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №32 (свідоцтво про шлюб серія І-КИ №251399 від 14.06.2013 року). Від шлюбу мають спільну малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на подружнє життя, з найменших причин між ними виникають сварки, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим, шлюбні відносини між ними фактично припинилися, що і змусило позивача звернутися з позовною заявою до суду. Суд приходить до висновку про те, що дійсно подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам сторін та дитини. Подальше прийняття судом заходів щодо примирення подружжя суперечило б моральним засадам суспільства, тому шлюб повинен бути розірваний на підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, відповідач в судовому засіданні прохала після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище, а тому суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу прізвище відповідачці залишити шлюбне Сумська. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача. Позивач [PERSON] як в позовній заяві, так і в судовому засіданні вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат не заявляв, тому судовий збір слід залишити за позивачем.

Outcome: approved