Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

26 квітня 2016 року ПАТ «Волиньобленерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. Позов обґрунтований тим, що 24 жовтня 2015 року о 21 год. 45 хв. [PERSON] керуючи по вул.Незалежності в смт Луків Турійського району Волинської області автомобілем марки Audi А6, державний номерний знак [NUMBER], всупереч вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, здійснив наїзд на електроопору, в результаті чого вищезазначений транспортний засоб та електроопора отримали механічні пошкодження. Постановою Турійського районного суду від 09 листопада 2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого, зокрема, ст. 124 КУпАП. Позивач стверджує, що неправомірними діями відповідача йому було завдано майнової шкоди на суму 7014.24 грн., витрачених на заміну електроопори. Посилаючись на вищевказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача на його користь 7014.24 грн. завданої майнової шкоди. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, ствердивши, що пошкоджена ним електроопора була старою, тому розмір шкоди є завищеним. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що постановою Турійського районного суду від 09 листопада 2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за те, що він 24 жовтня 2015 року о 21 год. 45 хв. керуючи по вул.Незалежності в смт Луків Турійського району Волинської області автомобілем марки Audi А6, державний номерний знак [NUMBER], всупереч вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, здійснив наїзд на електроопору, в результаті чого вищезазначений транспортний засоб та електроопора отримали механічні пошкодження. Відповідно до доданих до позовної заяви зведеного кошторисного розрахунку по заміні пошкодженої електроопори, Акту приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2015 року, підсумкової відомості ресурсів витрати по заміні пошкодженої електроопори склали 7014.24 грн. (а. с. 10-14). Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. п. 5, 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» відповідно до частини першої статті 1187 ЦК джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов'язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості (наприклад, використання транспортних засобів за їх цільовим призначенням). Особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (п. 2.2 Правил дорожнього руху України). Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ від 27.03.1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. З огляду на вказане, враховуючи те, що наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вину останнього в її заподіянні підтверджено постановою Турійського районного суду від 09 листопада 2015 року, суд приходить до висновку про задоволення позову про стягнення на користь ПАТ «Волиньобленерго» майнової шкоди, завданої діями [PERSON], в сумі 7014.24 грн. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи, за вибором потерпілого суд може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Заперечення відповідача щодо розміру шкоди не прийняті судом до уваги, оскільки не підтверджені жодними доказами. Натомість позивачем надані докази на підтвердження суми витрат по заміні пошкодженої електроопори, а саме: зведений кошторисний розрахунок по заміні пошкодженої електроопори, Акт приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2015 року, підсумкову відомість ресурсів, відповідно до яких вартість заміни пошкодженої електроопори складає 7014.24 грн., що відповідачем не спростовані. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1378 грн. витрат по сплаті судового збіру.

Outcome: approved