overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

20.01.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що з 20.08.1994 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дітей : доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені з січня місяця 2013 року через відсутніть взаємопорозуміння і взаємоповаги у родині. Позивачка вважає, що родина розпалася, спільне господарство сторони не ведуть, сім*ю зберегти неможливо, просить шлюб розірвати. До початку судового засідання позивачка надала письмову заяву, згідно якої просить суд справу розглянути без її участі, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Про день та час розгляду справи позивачка повідомлена належним чином. Відповідач в судове не з*явився з невідомих суду причин, хоча належним чином під підпис повідомлений про день та час розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20.08.1994 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сніжнянського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 14 ( а.с2). Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO] та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені з січня місяця 2013 року, спільне господарство сторони не ведуть. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, остаточно вважає, що їх подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливе. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено саме такі обставини, а тому необхідно позов задовольнити. Після розірвання шлюбу встановити прізвище [PERSON] за її вибором - «[PERSON]». Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави витрати, пов*язані зі сплатою судового збору у розмірі 243 грн.60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

20.01.2015 року [PERSON] звернулася до суду з цією заявою, вказуючи, що для реалізації права на спадщину, належного померлому [INFO] року [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Гайсинською державною нотаріальною конторою від 29.09.1978 року житлового будинку з господарськими будівлями розташованого в [ADDRESS], необхідно встановити юридичний факт розташування даного житлового будинку, оскільки рішенням міськвиконкому № 138 від 27.05.1987 адресу змінено на "[ADDRESS]"; просила розглянути справу без її участі, вимоги заяви задовольнити (а.с.17). Представник Гайсинської міської ради в судове засідання не з'явився, письмово просив розглянути справу без нього, не заперечував проти задоволення вимог заяви (а.с.19-20). Відповідно до положень ч.2 ст.158, ч.2 ст.197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій осіб, які беруть участь у справі та досліджених доказів, суд визнає за необхідне заяву задовольнити повністю з таких міркувань. Встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Гайсинською державною нотаріальною конторою від 29.09.1978 року належав померлому [INFO] року [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS], який згідно довідки Гайсинської міської ради № 03.06-1708 від 15.12.2014 адреса житлового будинку з господарськими будівлями змінена на підставі рішення міськвиконкому № 138 від 27.05.1987 року на [ADDRESS] (а.с.5, 7-8, 9-10). Згідно рішення 7 сесії 24 скликання від 24.12.2003 року Гайсинської міської ради [PERSON] видано Державний акт серії ВН № 087457 на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га в м. Гайсин по [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, який зареєстрований в книзі реєстрації державних актів на право власності на землю за № 264, кадастровий номер 0520810100:01:001:0009 (а.с.4). Відповідно до ст. 256 ч. 2 ЦПК України, судовим порядком можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, якщо діюче законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення. Оскільки встановлення факту розташування спадкового майна - житлового будинку з господарськими будівлями за певною адресою має для заявниці юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати права власності на вказану нерухомість, а діюче законодавство не передбачає іншого порядку встановлення цих обставин, то цей факт необхідно встановити рішенням суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

20.01.2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що, відповідач не надає допомоги на утримання їх дитини -сина [PERSON], [INFO], та на її утримання, просить стягнути аліменти на сина в розмірі 1\\4 частки заробітної плати щомісячно до досягнення ним повноліття та на своє утримання в розмірі 500 грн. до досягнення сином трьохрічного віку. Позивач в судове засідання не з"явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги змінила, просить суд стягнути на утримання сина аліменти в розмірі 400 грн., на своє утримання в розмірі 200 грн.. Відповідач в судове засідання не з"явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, зміни до позову визнає [PERSON] являється батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. В порушення вимог ст. ст. 84,180 СК України відповідач не допомагає утримувати свого сина, крім того, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років, відповідач іншим особам аліменти не платить, добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина та дружини, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

20.01.2015 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів. В обгрунтування своїх позовних вимог вказувала, що 28.08.2009 року уклала шлюб з відповідачем, від якого мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Належної добровільної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Позивачка у позовній заяві просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позивачка в судове засідання не з*явилася, у заяві на ім*я суду просила справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з*явився, у заяві на ім*я суду просив справу слухати у його відсутності, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частина 3 ст. 181 та ст. 183 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу їх матері або батька, або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на утримання дітей, визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.08.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданого 28.08.2009 року відділом РАЦС по м. Вознесенську Вознесенського МРУЮ Миколаївської області, актовий запис № 181, від якого мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження, де батьком вказаний - "[PERSON]" (а.с. 7). Відповідач працездатний та має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Тому, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що є правові підстви для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

20.01.2015 року рішенням Зарічного суду м. Суми позовні вимоги [PERSON] були задоволенні та стягнуто з Кредитної спілки «Громадська каса» заборгованість за договором банківського вкладу у розмірі 401425,18 грн. Рішеннім Апеляційного суду Сумської області від 20.04.2015 року рішення Зарічного районного суду змінено в частині стягнення інфляційних сум та стягнуто з Кредитної спілки „Громадська каса" на користь [PERSON] 221400 грн. - заборгованість по вкладу, 77307,92 грн. - відсотків та 41516,50 грн. - сума інфляційний витрат, а всього 340224,40 грн. Однак під час виготовлення рішення не було вирішено питання судових витрат. Сторони в судове засідання не зявились, про час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне винести додаткове рішення та стягнути з Кредитної спілки «Громадська каса» на користь держави понесені по справі судові витрати. Судом встановлено, що рішенням суду від 20.01.2015 р. по даній справі позовні вимоги позивача були задоволені (а.с.93-94). 20.04.2015 року рішення Зарічного районного суду змінено в частині стягнення інфляційних сум та стягнуто з Кредитної спілки „Громадська каса" на користь [PERSON] 221400 грн. - заборгованість по вкладу, 77307,92 грн. - відсотків та 41516,50 грн. - сума інфляційний витрат, а всього 340224,40 грн. (а.с.136-137), однак не було вирішене питання в частині стягнення з відповідача судових витрат. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає за необхідне ухвалити по справі додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь держави понесені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

20.01.2016 року ПАТ "Приват Банк" звернулося до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 26.11.2009 року у розмірі 16783,44 грн. та судові витрати у розмірі 1378 грн. В обґрунтування позову вказує на те, що відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, та не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, таким чином зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з цим має заборгованість до стягнення в розмірі 16783,44 грн.. Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлялася за зареєстрованим місцем проживання. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 26.11.2009 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, про що свідчить довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти та підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, в якій він висловив бажання оформити кредит на своє ім'я, а також ознайомився з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами ПриватБанку. Відповідно до наданого розрахунку, станом на 30.09.2015 року загальна заборгованість по кредитному договору за невиконання умов договору складає 16783,44 грн.(а.с.4-5). Згідно із статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Щодо зміни кредитного ліміту [PERSON] керується п.3.2, п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Згідно з ст. 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обовязки виникають на підставі договору або правочину. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин 1,2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання. Боржник звільняється від відповідальності лише в тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобовязання. Відповідач таких доказів суду не надав, вимоги позивача не спростував. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути вказану заборгованість. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача стягуються судові витрати на користь позивача у сумі 1378 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

20.01.2020 р [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 13 листопада 2016 року у виконавчому комітеті Берездівської сільської ради Славутського району Хмельницької області, актовий запис № 27, так як протягом року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, втратили почуття любові один до одного.. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, не заперечує щодо розірвання шлюбу, про що подав письмову заяву до початку підготовчого засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з вимогами ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом роз`яснено наслідки визнання позову відповідачем. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб. Тому суд знаходить за необхідне прийняти визнання позову відповідачем та позов задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Тому позивачці слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 420 грн 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

20.01.2020 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просила: - встановити юридичний факт того, що місцем відкриття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] є [ADDRESS] ; - встановити юридичний факт того, що [PERSON] [INFO] , постійно проживала на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем , своєю матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Учасники справи в судове засідання не з`явились, заявниця надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України 09.11.2018 фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося через неявку учасників справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Як вбачається із дослідженої судом копії свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] у місті Чернігові. На момент смерті [PERSON] фактично проживала за адресою [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. До складу спадщини входить земельна ділянка площею 0,14 га, що знаходиться на території Вознесенської сільської ради. Заявниця, у відповідності до ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON] .. Згідно листа першої чернігівської державної нотаріальної контори від 28.01.2020 та інформаційної довідки зі спадкового реєстру , спадкова справа після померлої [PERSON] \~не відкривалась. Як вбачається із листа Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 25.11.2019 року [PERSON] в реєстрі територіальної громади міста Чернігова не значиться. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.\~\~ Відповідно до статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місце знаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місце знаходження основної частини рухомого майна. Місце відкриття спадщини може не співпадати з місцем смерті спадкодавця, оскільки місцем відкриття спадщини вважається той населений пункт, де спадкодавець постійно проживав. Оцінюючи надані заявницею докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності,\~\~судом достовірно встановлено, що заявник [PERSON] спільно проживала зі своєю матір`ю [PERSON] \~на час відкриття спадщини, за адресою [ADDRESS] . Це підтверджується матеріалами справи. Даний факт також не заперечується і заінтересованою особою.\~Встановлено також, що інших можливостей підтвердити вказані факти заявниця не має, а їх встановлення пов`язано з оформленням спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~20.01.2020 року на розгляд Летичівського районного суду з Хмельницького міськрайонного суду надійшла справа за позовною заявою [PERSON] до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу. 11 жовтня 2008 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис\~№ 1985. У зв`язку із різними поглядами на життєві цінності між ними почали виникати конфлікти, що привело до припинення сімейно-шлюбних відносин, спільних дітей немає, тому [PERSON] звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. В судове\~засідання позивач\~не з`явився,проте подав до суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримав і просить їх задовольнити, строк на примирення не надавати, оскільки протягом 6 років з відповідачем проживають окремо. Відповідач в судове засідання не з`явилася проте подала заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність, вимоги визнає, просить строк на примирення не надавати, оскільки протягом 6 років з відповідачем проживають окремо, створила нову сім`ю. Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку, передбаченому ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. \~ \~ \~ \~Відповідно до абзацу 3 пункту 24\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~12.06.2009,\~№ 2\~"Про\~застосування норм\~цивільного процесуального\~законодавства при\~розгляді справ\~у суді\~першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. \~ \~ \~ \~ В судовому засіданні не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задовольнити вимоги позивача. \~ \~ \~ \~ На підставі наведеного, ст. ст. 105,110 - 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

20.01.2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач [PERSON] , з метою отримання банківських послуг, звернулася до ПАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» і у зв`язку, з чим підписала заяву № б/н від 10.03.2015 року. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між ними договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача АТ КБ «ПриватБанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ №22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ №22 від 05.10.2011 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

20.01.2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач [PERSON] , з метою отримання банківських послуг, звернулася до ПАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» і у зв`язку, з чим підписала заяву № б/н від 18.01.2012 року. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між ними договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача АТ КБ «ПриватБанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ №22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ №22 від 05.10.2011 року,

Outcome: approved