Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач), через свого представника, звернулася з позовом до [PERSON] та [PERSON] (далі - відповідач), з вимогами: - визнати, що відповідачі втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] ; - стягнути із відповідачів на користь позивача судові витрати. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. Позивач є власником житлового будинку по [ADDRESS] . Позивач погодилася тимчасово приписати за вказаною адресою відповідачів які є її внуками. Таким чином відповідачі зареєстровані у будинку позивача з 2004 року по даний час, однак не проживають у ньому та місце їх проживання невідоме. Крім того відповідачами не сплачувалися комунальні платежі та в утриманні жила вони участі не брали. У добровільному порядку відповідачі знятися з місця реєстрації не бажають. З огляду на викладені обставини, позивач позбавлена можливості оформити субсидію на оплату комунальних послуг. Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 20.01.2021 призначено розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачам строк для подання відзиву на позов. Сторони не подали до суду своїх заперечень проти розгляду справи в спрощеному позовному провадженні. Відповідачі у визначений судом строк відзиву на позов не подали. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Позивач є власником житлового будинку по [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с. 9). Згідно рішення Лукашівської сільської ради від 02.02.2016 вул. 60-річчя Жовтня у [ADDRESS] (а.с. 10). За вищевказаною адресою зареєстровані відповідачі, однак з 2004 року за нею не проживають, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Лукашівської сільської ради (а.с. 11). Позивач погодилась тимчасово зареєструвати відповідачів за своєю адресою, проте у добровільному порядку знятися з місця реєстрації вони не бажають і комунальні платежі не оплачують, а позивач позбавлена можливості оформити субсидію. Разом з тим відповідачі, на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 20.01.2021, не навели обставини, які підлягають з`ясуванню та доказуванню у даній справі та не спростували доводи позивача. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав За правилами ст. 150 ЖК України, власник має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Наведене кореспондується із вимогами ст. 383 ЦК України. За змістом ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлено щодо нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Відповідно до ч. 2 ст. 406 ЦК України, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідачі фактично у зазначеному житловому будинку не проживають за зареєстрованим місцем проживання, ними не сплачувалися комунальні платежі та в утриманні житла вони участі не брали і особистих речей у будинку вони не зберігали. Встановлені судом обставини підтверджують відсутність відповідачів понад один рік без поважних причин за місцем зареєстрованого місця проживання, що є юридичним фактом та підставою для втрати їх права користування житлом. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права особи на користування житловим приміщенням. За таких обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що право відповідачів на користування чужим майном (спірним житловим будинком) підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень ч. 2 ст. 406 ЦК України, у зв`язку з чим позов слід задовольнити у повному обсязі. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , ґрунтується на нормах діючого законодавства, а тому підлягає задоволенню. У цілому, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідачів на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору, керується ч. 1 ст. 141 ЦПК України згідно якої передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з огляду на те, що позов задоволено повністю, а тому суд дійшов висновку, що з відповідачів на користь позивача слід стягнути солідарно судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 840,80 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved