Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

31.08.2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим в [ADDRESS].. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що будинок в [ADDRESS] належить їй на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом. У вищевказаному будинку зареєстрованї відповідачі [PERSON], [PERSON] Однак відповідачі не мешкають в спірному будинку, а саме [PERSON] з 2001р.. [PERSON] з 1995р., будинком не цікавляться, добровільно з реєстраційного обліку не знімаються, порушуючи права позивача як власника житла. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, через оголошення в газеті "Слобідський край", причини неявки суду невідомі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовим розглядом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом належить житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] (а.с.7--8). Як вбачається із копії домової книги у житловому будинку за вищевказаною адресою зареєстровані [PERSON], [PERSON] - відповідачі по справі (а.с.13-17). Як вбачається із акту обстеження від 19.08.2015 року, складеного депутатом Балаклійської міської ради Харківської області [PERSON], під час перевірки за фактом реєстрації мешканців в житловому будинку в [ADDRESS] встановлено, що на вищезазначеній житловій площі зареєстровані [PERSON], [PERSON], які там не проживають, що також підтверджено свідками-сусідами [PERSON], [PERSON]. (а.с.11). Відповідно до ст. 7 Закону України від 11.12.2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації з місця проживання здійснюється на підставі рішенням суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або про позбавлення права користування житловим приміщенням, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або померлою, свідоцтва про смерть. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК; ст. 405 ЦК). За змістом ч.2 ст. 405 ЦК України передбачені спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності члена сім»ї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідачі без поважних причин не проживають у зазначеному будинку більш ніж рік, втратили зв'язок і зацікавленість до вказаного житла, а тому за правилами ч. 2 ст. 405 ЦК України втрачають право на користування цим житлом. На користь доводів позивача свідчить і та обставина, що судові документи відповідачами за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою їх місця проживання чи місця перебування отримані не були. На підставі викладеного,

Outcome: approved