Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

22 травня 2019 року позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10 серпня 2009 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] , та дочка - [PERSON] , [INFO] 05 квітня 2019 року шлюб між ними розірвано. Відповідач періодично надавав матеріальну допомогу на утримання дітей, однак коштів на їх утримання не вистачає. Діти проживають з позивачем, яка самостійно доглядає та виховує неповнолітніх дітей, матеріально їх забезпечує, а також виконує інші обов`язки, необхідні для належного їх утримання. Угоди щодо добровільної сплати аліментів з відповідачем не досягнуто. Відповідач інших аліментів нікому не сплачує, стягнення за виконавими документами з нього не проводиться. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , та дочки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1200 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягувати з дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. 22 липня 2019 року позивач через канцелярію суду подала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, що стверджується рекомедованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Будь-яких клопотань, заяв до суду, відзиву на позов не подав. Згідно з ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, а також за одночасного існування вищевказаних умов, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі. Від спільного шлюбу у них народилося двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] , та дочка - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження та з яких вбачається, що [PERSON] є їх батьком (а.с. 6,7). 05 квітня 2019 року Локачинським районним судом Волинської області винесено рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4,5). Із довідки Старозагорівської сільської ради Локачинського району № 286 від 10 квітня 2019 року вбачається, що [PERSON] та неповнолітні діти: [PERSON] , [PERSON] разом з відповідачем зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , однак позивач та неповнолітні діти за вказаною адресою не проживають (а.с. 8). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частинами 1, 2 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів судвраховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатнихчоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімумудля працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1,2 ст. 184 СК України судза заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум з 1 липня 2019 року на дітей віком до 6 років становить 1699 грн., від 6 до 18 років - 2118 грн. Виходячи із норм СК України, обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається рівною мірою на матір і батька. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує те, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають із позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач викладеного позивачем у позовній заяві не оспорив та не подав жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували його непрацездатність, наявність на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків, а також ту обставину, що він за станом здоров`я чи у зв`язку з тим, що, перебуваючи у важкому матеріальному становищі, не спроможний сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі. Враховуючи викладене, розмір прожиткового мінімуму на дітей віком до 6 років та від 6 до 18 років, а також положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 СК України, відповідно до яких під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю, а тому з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , та дочки - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 грн. на кожну дитину, щомісячно, з індексацією суми відповідно до закону, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved