Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

[PERSON] в особі представника [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] в м. Карлівка Полтавської області померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить нерухоме майно у вигляді земельних ділянок. Позивач є спадкоємцем за заповітом майна померлої, але із заявою про прийняття спадщини в установлений законом шестимісячний строк до нотаріуса не звернулася. Причини пропуску строку вважає поважними. У зв`язку з наведеним просить позов задовольнити. Учасники справи у підготовче засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, де представник позивача позов підтримує, відповідач позовні вимоги визнає. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у підготовче засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] в м. Карлівка Карлівського району Полтавської області померла [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27.11.2020 (а.с. 4). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить нерухоме майно у вигляді земельних ділянок, розташованих на території Кириківської селищної ради Охтирського (В.Писарівського) району Сумської області (а.с. 11,12,13,14). На день своєї смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала одна за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Відповідно до заповіту від 09.11.2016, копія якого знаходиться в матеріалах справи, після смерті [PERSON] спадкоємцем всього його майна є [PERSON] , (а.с. 6), що підтверджується також Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с. 7-8); після смерті [PERSON] , що померла [INFO] , спадкова справа не заведена, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с. 9). [PERSON] у зв`язку з реєстрацією шлюбу 05.09.2019 в Охтирському міськрайонному відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Сумській області має прізвище « [PERSON] » (а.с. 15). Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, відповідно до ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців, починаючи з часу відкриття спадщини. Протягом встановленого законом шестимісячного строку позивач із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звернулася, оскільки проживає віддалено від місця відкриття спадщини, про сам факт відкриття спадщини дізналась лише у листопаді 2020 року, оскільки зі спадкодавицею не підтримували зв`язків, внаслідок чого був пропущений строк подання заяви про прийняття спадщини, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.09.2021 (а.с. 5). Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. При цьому поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04). Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Підпунктом 3.2. пункту 3 глави 10 Наказу Міністерства України від 22.02.2012 № 296/5 "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" чітко зазначено, що для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус повинен роз`яснити спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Як слідує з матеріалів справи, нотаріус не вчиняв дії для повідомлення позивача про відкриття спадщини, не здійснював виклик позивача як спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця. Беручи до уваги наявність посвідченого на користь позивача заповіту, який є волевиявленням спадкодавця щодо належного їй майна, враховуючи відсутність інших спадкоємців на час розгляду справи, суд доходить висновку про можливість визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити, визначивши позивачеві додатковий строк для прийняття спадщини строком три місяці.

Outcome: approved