Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

23 жовтня 2017 року до Сватівського районного суду позивач [PERSON] звернувся з даним позовом, який обґрунтовує тим, що згідно рішення служби у справах дітей Сватівської райдержадміністрації від 03.10.2017 за № 45 тимчасово малолітнього [PERSON], [INFO], який залишився без батьківського піклування, влаштований в його родину, та йому рекомендовано звернутися з позовом до суду для вирішення питання встановлення свого батьківства стосовно малолітнього [PERSON], [INFO] Він з дитиною проживають разом в названому житловому приміщенні. Для дитини відведена окрема кімната, в якій є дитяче ліжко, письмовий комп'ютерний стіл, комод, комп'ютер, є в наявності інвентар для занять спортом. Дитина забезпечена необхідним одягом та взуттям, продуктами харчування, в достатній кількості має іграшки, книжки. Створені безпечні та сприятливі для розвитку та виховання дитини умови проживання, яка залишилась без батьківського піклування. Він має право та бажання встановити своє батьківство, оскільки вони з матір'ю дитини не перебували у зареєстрованому шлюбі між собою на час його народження. Однак, в період часу до його народження були у близьких стосунках. Про народження дитини у [PERSON] він знав. Під час спільного проживання називав дитину сином, а той - позивача татом. Їхні відносини як між батьком та сином. Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. 08.10.2012 року він з [PERSON] зареєстрували офіційно шлюб. Матір дитини - [PERSON] померла [INFO]. Він піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: забезпечує необхідне харчування, медичний огляд, спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, надає дитині доступ до культурних та інших цінностей, виявляє інтерес до її внутрішнього світу, створює умови для отримання нею освіти. Просить суд визнати, що він є батьком [PERSON], [INFO] та внести відповідні зміни в актовий запис № 16 від 05.12.2007, складений виконавчим комітетом Нижньодуванської селищної ради Сватівського району Луганської області про народження [PERSON], [INFO], записавши батьком [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] на поданому позові наполягає з підстав, зазначених у ньому. Представник відповідача - служби у справах дітей Сватівської районної державної адміністрації [PERSON] у судовому засіданні позов визнала та пояснила, що не заперечує проти визнання [PERSON] батьком малолітнього [PERSON]. Суд, заслухавши позивача, представника позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], його матір'ю зазначена - [PERSON], а батьком - [PERSON] (а.с.5) . Тобто, батька дитини виконавчим комітетом Нижньодуванської селищної ради Сватівського району Луганської області записано відповідно до ч.1 ст.135 СК України - [PERSON]. Оскільки мати [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.6), а позивач сам виховує та утримує дитину, позивачеві необхідне юридичне оформлення батьківства. Крім того, рішенням служби у справах дітей Сватівської райдержадміністрації від 03.10.2017 року за № 45 дитину [PERSON] тимчасово влаштовано в родину [PERSON], якому рекомендовано в найкоротший термін звернутися до суду для вирішення питання встановлення свого батьківства відносно [PERSON] Відповідно до ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. [PERSON] вважає себе батьком [PERSON], оскільки проживав з його матір`ю однією сім`єю з 2007 року до моменту її смерті. [PERSON] визнає батьківство повністю та вважає [PERSON] своїм рідним сином. Відповідно до роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213,215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Враховуючи вищевикладене, а також те, що [PERSON] визнає себе батьком малолітнього [PERSON], суд дійшов висновку про задоволення вимог . Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved