Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-02 00:00:00

[PERSON] в особі свого представника звернувся до суду з позовною заявою до Рибальської сільської ради, в якій просив визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 4,00 га, розташовану на території Рибальської сільської ради, яка належала на праві приватної власності [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії І-ОД № 085 711 та залишилась після її смерті. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилався на те, що за життя його тітка [PERSON] вчинила заповіт, яким заповіла йому належну їй земе- льну ділянку. Отже, згідно заповіту він має право успадкувати цю земельну ділянку площею 4,00 га, але нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутися до судових органів для вирішення питання про спадок. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив справу розгля- нути за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, сільський голова надала заяву про роз- гляд справи за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнав, відзиву на позов не подав. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд сп- рави за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозапи- сувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснюєть- ся. Як передбачено ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження за наявними у справі доказами у зв`язку з визнанням позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.5), [PERSON] померла [INFO] в с.Рибальське Татарбунарського району Одеської області. За життя [PERSON] 17.06.2013 р. на випадок своєї смерті залишила заповідальне розпорядже- рння, яким заповіла земельну ділянку, право власності на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ОД № 085711, позивачу у справі, що підтве- рджується копією заповіту, посвідченого секретарем Рибальської сільської ради Татарбунарського грайону Одеської області Гапанчук О.Ф. (а.с.6). Заповіт зареєстрований у Спадковому реєстрі за № 8. Як вбачається з копії державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 085 711 (а.с.7), земельна ділянка площею 4,00 га, що розташована на території Рибальської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, передана у власність [PERSON] . Довідкою виконкому Рибальської сільської ради № 385 від 30.08.2019 р. (а.с.9) підтверджує- ться, що [PERSON] проживав по [ADDRESS] з тіткою [PERSON] без реєстрації та здійснював за нею догляд. Відмова нотаріуса (а.с.10) свідчить про неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину після померлої [PERSON] у зв`язку з втратою ним шестимісячного строку для при- йняття спадщини та відсутністю документів, підтверджуючих право власності померлої на майно та відповідної реєстрації цього права. Вартість земельної ділянки загальною площею 4,00 га, призначеної для ведення для ведення фермерського господарства, що перебувала у власності [PERSON] (нині померлої) становить 110 594,19 грн., що видно із витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земель- ної ділянки, складеного відділом у Татарбунарському районі Головного управління Держгеокада- стру в Одеській області 18.09.2019 р. (а.с.11). Газета "Татарбунарский вестник" № 42 від 02.11.2019 р. містила оголошення про недійсність державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 085711, виданого на ім`я [PERSON] , що видно з її копії (а.с.12). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків /спадщини/ від фі- зичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюєть- ся за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України. Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями од- ну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних від- носин, а також інших учасників цивільних відносин. В силу ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спа- дщину чи не прийняти її. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збе- реженням її цільового призначення, що визначено ч.1 ст.1225 ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, а також те, що земельна ділянка площею 4,00 га, що розташована на території Рибальської сільської ради, нале- жала його тітці [PERSON] , але перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спа- дщину на земельну ділянку є те, що оригінал державного акту на право приватної власності на зе- млю втрачено. Отже, суд вважає, що за позивачем має бути визнано право власності на зазначену земельну ді- лянку площею 4,00 га. На підставі викладеного,

Outcome: approved