Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

26.12.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу будинку [ADDRESS], укладеного 07.06.2000 року та зареєстрованого за №82 на Вознесенській Універсальній товарно-сировинній біржі дійсним. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначила, що даний договір був укладений між нею та [PERSON] в письмовій формі і зареєстрований на Вознесенській Універсальній товарно-сировинній біржі «Номінал», ніхто із сторін угоди її не оспорює і всі умови договору купівлі-продажу будинку виконані. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, а також на те, що всі умови договору купівлі-продажу будинку виконані, позивач просила позов задовольнити. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, від неї на адресу суду надійшла заява в якій вона просить розглядати справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не відомі, судом повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Судом встановлено, що 07.06.2000 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу будинку [ADDRESS] та зареєстрований в той же день на Вознесенській Універсальній товарно-сировинній біржі «Номінал» за реєстровим №82. Право власності позивача зареєстроване в КП "Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації" 20 червня 2000 року за № 3712. Сторони при укладенні договору як продавець та покупець прийшли до взаємної згоди за всіма істотними умовами договору і виконали свої зобов'язання, що підтверджується укладеним в письмовій формі договором купівлі-продажу, але нотаріально посвідчити договір неможливо, оскільки відповідач [PERSON] ухиляється від нотаріального посвідчення договору. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (2004 року), останній застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Тому в даному випадку застосуванню підлягає Цивільний Кодекс України 1963 року. Згідно до ст. 227 ЦК України (1963 року) договір купівлі-продажу будинку (квартири) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Згідно ч.2 ст.47 ЦК України, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Таким чином, оскільки покупець по договору купівлі-продажу нерухомого майна повністю виконав свої обов'язки по цьому договору, а нотаріально посвідчити договір неможливо, суд вважає необхідним визнати дійсним вказаний договір купівлі-продажу.

Outcome: approved