Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі-відповідач) про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина, в якій вказує, що з 01 вересня 2001 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання у них народився син - [PERSON], [INFO]. 18 липня 2008 року шлюб між ними розірвано. 05 вересня 2009 року позивач вдруге зареєструвала шлюб з [PERSON] і змінила своє прізвище на «[PERSON]». Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 15 січня 2007 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини заробітної плати (доходів) до повноліття сина, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідно її віку, щомісячно, до повноліття дитини. На даний час дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, в зв'язку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку та інше. Матеріальний та сімейний стан позивача є недостатнім для забезпечення достатнього рівня життя для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку дитини, на що він має право відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства». Позивач просить збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 15.01.2007 року - про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини заробітної плати (доходів) до повноліття, сина, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини та стягувати з [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 (однієї третьої) частки його заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні зменшила позовні вимоги та просила стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 (однієї чверті) частки його заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 25 жовтня 2002 року виконавчим комітетом Котлярської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, батьками [PERSON], [INFO], вказані [PERSON] та [PERSON], запис № 06. Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 15 січня 2007 року вирішено стягувати з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини заробітної плати (доходів) до повноліття сина, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідно її віку, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи стягувати з 11.12.2006 року. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого 18 липня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Попільнянського районного управління юстиції Житомирської області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] 18 липня 2008 року розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвання шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 62. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 05 вересня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Попільнянського районного управління юстиції Житомирської області, [PERSON] 05 вересня 2009 року зареєструвала шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу прізвище змінила на «[PERSON]», актовий запис № 55. Довідкою № 302 від 17 вересня 2018 року Попільнянської селищної ради Житомирської області передбачено, що син [PERSON], 1978 року народження - [PERSON], [INFO], дійсно проживає разом з матір'ю і знаходиться на її утриманні. 08 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037 - VІІІ від 17 травня 2017 року, відповідно до якого ч. 5 ст. 183 Сімейного Кодексу України визначено, що той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, а у відповідності до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з правовою позицією Верховного суду України від 05.02.2014 року у справі № 143 цс 13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Статтею 183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до статті 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Разом з тим частиною 1 статті 192 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз'яснено в п.п. 17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом оспорюваний розмір аліментів цим вимогам вочевидь не відповідає, а тому з вказаних підстав, що є визначене ними СК України, спірні аліменти підлягають збільшенню. У сукупності наведеного, судом визначається необхідним та достатнім збільшення оспорюваних аліментів, що присуджені з відповідача на користь позивача, визначивши їх мінімальне обмеження в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Зазначені обставини у їх системному зв'язку свідчать, що є всі підстави для збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання сина. Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 35 Постанови Пленуму від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved