Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 18 листопада 2014 року сторони уклали шлюб. У цьому шлюбі мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося, шлюбні відносини припинені, примирення неможливе. У зв`язку з цим позивач просила суд розірвати шлюб. \~ \~ \~ \~Ухвалою Чорнобаївського\~районного суду\~Черкаської області\~від 13\~вересня 2019\~року відкрито\~провадження та\~призначено справу\~до підготовчого\~засідання в\~порядку загального позовного провадження. \~ \~ \~ \~Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 27 листопада 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового засідання. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу за її відсутності (а.с. 16). Від відповідача також надійшла заява, відповідно до змісту якої останній позовні вимоги визнав та просив розглянути справу за його відсутності (а.с. 24). Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 18 листопада 2014 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чорнобаївського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 104, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 18 листопада 2014 року серії [NUMBER] (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 3 червня 2015 року серії [NUMBER] (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Аналогічна норма закріплена і в ч. 1 ст. 24 СК України, згідно з якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На виконання вимог ч. 1 ст. 112 СК України судом встановлені фактичні взаємини подружжя, зокрема спільне сімейне життя не склалось, шлюбно-сімейні відносини фактично припинені. Жодних доказів щодо необхідності збереження шлюбу суду не надано та судом не встановлено. При цьому сторони не бажають поновлювати сімейні стосунки, а тому надання строку на примирення не дасть позитивних результатів. Таким чином суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому, беручи до уваги визнання відповідачем позову, шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин суд залишає позивачу набуте нею у шлюбі прізвище " [PERSON] ". Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що до розгляду справи по суті відповідач позовні вимоги визнав, позивачу підлягає до повернення з державного бюджету 50% судового збору, що складає 384,20 (триста вісімдесят чотири гривні 20 копійок) гривень. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved