Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 19 грудня 2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі в виконкомі Вороновицької селищної ради, Вінницького району Вінницької області, однак в зв`язку з постійними непорозуміннями, неповагою один до одного на початку квітня 2019 вони припинили свої шлюбні відносини, кожен з них живе своїм життям. Також позивач вказує, що від спільного проживання у шлюбі [INFO] у них народилась донька [PERSON] , яка проживає разом з нею, позивачкою по справі та перебуває на її утриманні. Чоловік матеріальну допомогу на утримання доньки надає періодично і не значні суми, хоча сам працює, має стабільний заробіток, фізично здоровий, тому зобов`язаний та може надавати їй, позивачці по справі матеріальну допомогу на утримання дитини. Крім того, вказує, що вони від спільного проживання також мають сина [PERSON] , [INFO] , який нині досяг повноліття. За вказаних обставин позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття. В судове засідання сторони по справі не з`явились, однак попередньо подали суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі, при цьому позивач в поданій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, тоді як відповідач в поданій заяві зазначив, що позовні вимоги визнає частково, а саме просив стягувати з нього на користь позивачки на утримання доньки аліменти в розмірі 1/6 частки від його доходів, оскільки він сплачує аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/6 частки від його доходів. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що \~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON] та відповідач по справі [PERSON] 19.12.2002 року зареєстрували шлюб у виконкомі Вороновицької селищної ради, Вінницького району Вінницької області, про що зроблений відповідний актовий запис № 46, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 9.12.2002 року (а.с. 6). [INFO] в сторін по справі народила донька [PERSON] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про її народження (а.с. 7). Відповідно до довідки про склад сім`ї, виданої [PERSON] . Вороновицькою селищною радою, Вінницького району Вінницької області за № 450 від 11.04.2019 року вбачається, що в будинку [ADDRESS] зареєстровані та проживають позивачка [PERSON] , чоловік [PERSON] та їх діти : [PERSON] ,, [INFO] і донька [PERSON] [INFO] . Крім того, зазначено, що діти перебувають на утриманні матері (а.с.8). Судом встановлено, що сторонами не досягнуто добровільної згоди щодо розміру щомісячної матеріальної допомоги на утримання їхньої малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд виходить з того, що відповідно до положень\~статей 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини"\~в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В частині 2 цієї статті зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.\~Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції). Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. З огляду на викладене, суд у відповідності до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, врахував: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, яка здорова; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатного віку, за станом здоров`я, а тому визнає необхідним визначити розмір стягнення із [PERSON] аліментів на користь позивачки на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в частці від його заробітку (доходу) в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне з метою забезпечення інтересів дитини, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. Також, згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн., від сплати якого звільнена позивач. На підставі викладеного та

Outcome: approved