Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

29.07.2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом у якому просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на зерноочисний комплекс ЗАВ 20, який знаходиться на території Благовіщенської міської територіальної громади (Великотроянівської сільської ради) за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивувала тим, що під час ліквідації СВК «Великотроянівський», 29 листопада 2002 року ліквідаційною комісією їй було продано зерноочисний комплекс ЗАВ 20 за 5450 грн., який перебував на балансі СВК «Великотроянівський». З того часу позивачка відкрито та безперервно володіє і розпоряджається зазначеним нерухомим майном, підтримує його належний технічний стан, систематично проводить ремонтні роботи . На даний час виникла необхідність в підключенні до даного зерноочисного комплексу ЗАВ 20 електроенергії, однак [PERSON] не має можливості укласти договір з енергопостачальною організацією у зв`язку з відсутністю у неї свідоцтва про право власності на нерухомий об`єкт. Оформити право власності на дане майно в позасудовому порядку вона не має можливості, оскільки у 2003 році СВК «Великотроянівський» ліквідовано, а тому вимушена звернутись до суду з даним позовом. Позивачка та її представник у судове засідання не з"явилисьсь, подавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача - Благовіщенської міської ради у судове засідання не з"явився, подав клопотання, яким не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, згідно копії Акту прийому-передачі основних засобів СВК «Великотроянівський» (а.с.7) та накладної від 29 листопада 2002 року (а.с.9) ліквідаційною комісією [PERSON] було продано зерноочисний комплекс ЗАВ 20, за який вона сплатила 5450 грн., що підтверджується квитанцією від 02.01.2003 р. (а.с.8). Згідно довідки Великотроянівської сільської ради від 12.08.2020 року (а.с.10) приміщенню зерноочисного комплексу ЗАВ-20 присвоєно адресу - [ADDRESS] . Позивачка з 2002 року по теперішній час вільно відкрито володіє даним приміщенням, підтримує його належний технічний стан, систематично проводить ремонтні роботи, що підтверджується матеріалами справи (а.с.11). У зв`язку з ліквідацією юридичної особи - СВК «Великотроянівський» (а.с.13-15) позивачка не має можливості у позасудовому порядку оформити право власності на придбане майно. Приймаючи рішення, суд керується наступним. На підставі ст.344 ЦК України набувальна давність - одна з підстав набуття права власності. Частина 1 статті 344 Цивільного кодексу України передбачає, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито й безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років або рухомим майном протягом 5 років, набуває права власності на нього. Суб`єктом набувальної давності може бути як фізична, так і юридична особа. Відповідно до ч.4. ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Згідно п. 9 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Згідно п. 11 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Згідно п. 13 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК а також; частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. За таких обставин суд вважає за необхідне задовольнити позов та визнати за позивачкою право власності за набувальною давністю на зерноочисний комплекс. На підставі наведеного,

Outcome: approved