Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

17 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - Орган опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпрі ради про позбавлення батьківських прав. Ухвалою суду від 22 серпня 2018 року відкрите провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 09 листопада 2018 року закрите підготовче провадження у справі, справа призначена до розгляду по суті. На обґрунтування вимог [PERSON] посилалася на те, що між нею та відповідачем [PERSON] 22 березня 2003 року укладено шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції м Дніпропетровська, про що зроблено відповідний актовий запис № 135. При укладенні шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Від даного шлюби вони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 02.08.2005 року. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.02.2007 року з відповідача [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.05.2007 року, шлюб між сторонами було розірвано. [PERSON] змінила прізвище на дошлюбне [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про зміну імені Серія [NUMBER] від 14.06.2016 року. Позивач [PERSON] зазначила, що дитина - [PERSON] , [INFO] ,проживає разом з нею, перебуває на її утриманні, вона займається вихованням, матеріальним забезпеченням дитини. Відповідач [PERSON] з 2007 року самоусунувся від здійснення своїх батьківських обов`язків щодо дитини, не цікавиться здоров`ям дитини, її фізичним, духовним та моральним розвитком. В зв`язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини - [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, згідно заяви, наданої представником позивача 08.11.2019 року, просили суд розглядати справу без їх участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, згідно своїх заяв, неодноразово просив суд відкласти розгляд справи. В свою чергу, поважність причин своїх неявок не обґрунтував належним чином та не надав доказів з приводу цього, а тому, суд вважає, що відповідач обізнаний про наявність справи відносно нього щодо позбавлення його батьківських прав, при цьому, не виявив бажання скористався своїм правом та надати заперечення на позов. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпрі ради в своїй заяві просив розглядати справу без участі її, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] був належним чином повідомлений про місце, дату і час розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. 18.10.2019 року в судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги в повному обсязі, посилалися на підстави звернення до суду, викладені в позовній заяві, просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 18.10.2019 року в судовому засіданні в якості свідка було допитано [PERSON] , яка зазначила, що відповідач [PERSON] являється її племінником, а позивач - невісткою. У 2003 році позивач та відповідач уклали шлюб, у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . З 2007 року [PERSON] пішов з сім`ї та з цього часу останній не спілкується з донькою, не приймає участі в її вихованні та утриманні. Зазначила, що дитина навіть не згадує про батька. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, свідка, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 22 березня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального управління юстиції м. Дніпропетровська був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 135, після укладення шлюбу [PERSON] було присвоєне прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серія [NUMBER] від 22.03.2003 року. Між сторонами шлюб розірвано 30.05.2007 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 255, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] від 30.05.2007 року. Згідно свідоцтва про зміну імені серія [NUMBER] від 14.06.2016 року [PERSON] змінила своє прізвище на [PERSON] . Відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 02.08.2005 року (актовий запис про народження № 704). Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.02.2007 року з [PERSON] стягнуто на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини _ [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частин всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.01.2007 року. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з 2007 року самоусунувся від здійснення своїх батьківських обов`язків щодо дитини, не цікавиться здоров`ям дитини, її фізичним, духовним та моральним розвитком, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не спілкується з дитиною, не відвідує її. Дитина проживає разом з матір`ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, лю6ові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину. Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та и людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини; відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства; ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 165 Сімейного кодексу України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Оскільки дитина проживає разом з матір`ю [PERSON] , яка має право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківства. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, батько (мати) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він (вона) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. В пункті 16 даної Постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. А тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Згідно з висновком Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпрі ради від 08.11.2018 р, встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження дитини [PERSON] , [INFO] (серія [NUMBER] від 02.08.2005 року, видане Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 704 від 02.08.2005 року), батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Шлюб між ними був розірваний через різні погляди на спільне життя (заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.05.2007 року справа № 2-935/2007). Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.02.2007 року вирішено стягувати щомісяця аліменти з [PERSON] на користь матері [PERSON] на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.01.2007 року. Згідно довідки-розрахунку по аліментам за виконавчим листом № 2-1041 від 10.08.2011 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, батько дитини має заборгованість 59 462,28 грн. Матір дитини змінила прізвище [PERSON] у відповідності до свідоцтва про зміну імені Серія [NUMBER] від 14.06.2016 року. Мати дитини [PERSON] разом з дитиною [PERSON] , [INFO] , проживають за адресою: [ADDRESS] . Спеціалістами служби у справах дітей обстежені умови для виховання, проживання та розвитку дитини. Встановлено, що батько дитини [PERSON] проживає окремо від сім`ї з 2007 року та від того часу не бере участі у житті дитини взагалі, не цікавиться станом здоров`я доньки, не вітає з днем народження, не приймає участі в утриманні, вихованні та підготовці до самостійного життя, не відвідує школу, де навчається дитина, а також шкільні заходи за участю дитини, всі питання щодо виховання дитини матір вирішує самостійно. З метою з`ясування думки батька дитини [PERSON] щодо позбавлення його батьківських прав відносно дитини, було направлено запит до служби у справах дітей Новомосковської райдержадміністрації за місцем реєстрації батька дитини, в зв`язку з чим, від останніх отримано відповідь, згідно якої зазначено, що [PERSON] дійсно зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але не мешкає за даною адресою, місцезнаходження його не відоме, тому з`ясувати думку батька щодо позбавлення його батьківських прав по відношенню до дитини [PERSON] , [INFO] , не має можливості. Питання позбавлення батьківських прав батька по відношенню до дитини розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Індустріальної районної у м. Дніпрі ради 07.11.2018 року. комісія з питань захисту прав дитини встановила, що батько дитини самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, долею дитини не переймається, її фізичним, моральним та духовним розвитком не займається. В своєму висновку орган опіки та піклування Виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпрі ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] стосовно дитини [PERSON] , [INFO] . Оцінивши докази, які досліджені в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що позивачем доведений той факт, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, протягом тривалого часу, а саме, з 2007 року не цікавилися долею дитини, не спілкуються з нею, не цікавляться життям та здоров`ям, не приймає участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини, повністю обірвав з нею зв`язок, тобто, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В зв`язку з наведеним, суд приходить до переконання, що в інтересах дитини, необхідно позбавити відповідача батьківських прав, в зв`язку з чим, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають підлягають задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової доп омоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.6 закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності чи відповідного договору (стст.12, 46, 56 ЦПК 2004 року). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений законом №4191-VI. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Позивачем документально підтверджено витрати щодо надання їй правової допомоги на суму 2100,00 грн. (квитанція до прибуткового касового ордера № 9 від 03.08.2018 року) та на суму 1400,00 грн. (квитанція до прибуткового касового ордера № 5 від 30.07.2018 року). Тому, виходячи із вищевикладеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги в розмірі 3 500,00 грн. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати в сумі 704,80грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved