Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

23 квітня 2014 року позивачка звернулася до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку. В позові зазначила, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 6,65 гектара для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Білокриницької сільської ради Березнегуватського району. 07 вересня 2002 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначене майно, однак державного акту на землю не оформила. В даний час звернулася до реєстраційної служби Березнегуватського РУЮ за реєстрацією права власності на земельну ділянку, однак в зазначеному їй було відмовлено через відсутність у неї правовстановлюючого документу на землю. В судове засідання позивачка не з'явилася, направила заяву про розгляд справи у її відсутність та підтримання позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, направив заяву про слухання справи за його відсутності та визнання позовних вимог позивача в повному обсязі. Дослідивши докази у справі суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року помер чоловік позивачки [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть, виданого виконкомом Білокриницької сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області 11 жовтня 2000 року, актовий запис № 9 книги реєстрації актів про смерть та копія свідоцтва про укладення шлюбу, виданого Білокриницькою сільською радою Березнегуватського району 27 серпня 1977 року, актовий запис № 6 (а.с.7,8). Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 6,65 гектара в межах території відповідача для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-МК № 028583. виданого Білокриницькою сільською радою 05 січня 2001 року та на яку позивачці 07 вересня 2002 року Марчук К.І., державним нотаріусом Березнегуватського державного нотаріального округу, було видане свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим № 781 (а.с.9,10). Державний акт на право приватної власності на землю позивачка не отримала. 16 квітня 2014 року в реєстрації права власності на земельну ділянку реєстраційною службою Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області позивачці було відмовлено, оскільки нею своєчасно не отримано державний акт на землю (а.с.12). Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини, щодо захисту права власності на майно. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК України (1963 року) який діяв на час виникнення правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ч.1 ст.529 зазначеного Кодексу при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Пункт 1 ч.1 с.549 вищевказаного Кодексу передбачає, що вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. У відповідності до ч.1 ст.126 ЗК України (в редакції на час отримання свідоцтва про право на спадщину) право власності на земельну ділянку посвідчується лише державним актом. Згідно ст.125 ЗК України (в редакції на час звернення до суду) право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Стаття 126 зазначеного Кодексу передбачає, що право власності на земельну ділянку оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на викладене, враховуючи, що позивачка є спадкоємцем померлого чоловіка за законом, отримала свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, своєчасно не отримала державний акт на право приватної власності на землю, а в даний час не має можливості зареєструвати своє право власності на неї, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved