Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

27 жовтня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], треті особи: Хмільницька міська державна нотаріальна контора, Хмільницької міської ради Вінницької області про визнання права власності. Свої вимоги обґрунтувала тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 30 березня 1994 року, квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та членам її сім'ї: [PERSON] та [PERSON], частки яких не визначені. [INFO] померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на частку у праві спільної сумісної власності на спадкове майно, яку вона заповіла [PERSON] Крім позивача спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] являється [PERSON], який спадщину не приймав. Являючись спадкоємцем за заповітом [PERSON] звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак в отримані свідоцтва про право на спадщину за законом їм було відмовлено в зв'язку з тим, що у свідоцтві про право власності на житло не визначена частка у спільній сумісній власності спадкодавця, а тому з метою успадкування частини квартири, вимушена звернутись до суду. Сторони в судове засідання не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Відповідач не заперечував проти задоволення позову. Треті особи в судове засідання не з'явились, від Хмільницької міської ради надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника при вирішенні позову поклались на розсуд суду. Причини неявки Хмільницької міської нотаріальної контори суду невідомі, заяв про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходили. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30 березня 1994 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було видано свідоцтво про право приватної спільної (сумісної) власності без визначення часток співвласників на квартиру [ADDRESS], загальною площею 36,5 кв.м. (а.с. 8. 9-10). [INFO] померла [PERSON] (а.с.7), мати позивача (а.с.6). Як вбачається з листа Державного нотаріуса Хмільницької державної нотаріальної контори № 525/02-17 від 13 жовтня 2015 року [PERSON] було роз'яснено про неможливість видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно в зв'язку з тим, що свідоцтві про право власності на майно не визначенні частки співвласників (а.с.11). З відповіді Державного нотаріуса Хмільницької міської державної нотаріальної контори № 178/01-16 від 08 листопада 2016 року вбачається, що після смерті [PERSON] заведено спадкову справу, з заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулась [PERSON] (а.с. 25,26,27). Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" передача квартир здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Частиною 2 статті 370 ЦК України передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, частки кожного співвласника квартири [ADDRESS] становлять по 1/3, відповідно частка спадкового майна після смерті [PERSON] становить 1/3 спірної квартири. Отже, оскільки [PERSON], являючись єдиним спадкоємцем за заповітом, вчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, відтак прийняла спадщину відповідно до ст. 1269 ЦК України, до спадкової маси після смерті [PERSON] увійшла 1/3 частка спірної квартири, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 368, 370, 1218, 1220, 1226, 1233, 1261, 1269 ЦК України,

Outcome: approved