overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів в розмірі відповідно 1/3 та 1/4 частини доходів відповідача по мірі досягнення дітьми повноліття на утримання сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які народилися під час укладеного сторонами 05.06.2008 року шлюбу, посилаючись на те, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. У судовому засіданні позивачка підтримала позов та викладені в заяві обставини справи. Суд, вислухавши пояснення вказаної особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Сторони 05.06.2008 року уклали шлюб, під час якого у них [INFO] року народився син [PERSON], а [INFO] року - син [PERSON]. Отже, відповідач являється батьком двох малолітніх дітей згідно свідоцтв про їх народження, що є в матеріалах справи. Сини в даний час проживають разом із матір"ю, перебуваючи на її утриманні, про що свідчить наявна у матеріалах справи довідка Кілківської сільської ради від 03.07.2014 року № 579. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України обоє батьків зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Ст. 182 Сімейного Кодексу України передбачає, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а згідно ст.183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом і стягнення з відповідача, який являється працездатним, відповідно 1/3 та 1/4 частини його доходів по мірі досягнення кожною дитиною повноліття є, на думку суду, прийнятним і обгрунтованим. З огляду на задоволення позову, з відповідача слід стягнути 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів в розмірі відповідно 1/3 та 1/4 частини доходів відповідача по мірі досягнення дітьми повноліття на утримання синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які народилися під час і після укладеного сторонами шлюбу, що був розірваний 13.01.2004 року, посилаючись на те, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та викладені у позовній заяві обставини справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення вказаної особи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню . Відповідач являється батьком неповнолітнього сина [PERSON] та малолітнього сина [PERSON] згідно свідоцтв про їх народження, що є в матеріалах справи, не ставивши питання про оспорювання свого батьківства. Сини в даний час проживають разом із матір"ю, перебуваючи на її утриманні, про що свідчить наявна у матеріалах справи довідка Маловолицької сільської ради від 12.12.2013 року № 3283. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України обоє батьків зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Ст. 182 Сімейного Кодексу України передбачає, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а згідно ст.183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом і стягнення з відповідача, який являється працездатним, відповідно 1/3 та 1/4 частини його доходів по мірі досягнення кожною дитиною повноліття є, на думку суду, прийнятним і обгрунтованим. З огляду на задоволення позову, з відповідача слід стягнути 229,40 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів в розмірі відповідно 1/3 та 1/4 частини доходів відповідача по мірі досягнення дітьми повноліття на утримання синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які народилися під час укладеного сторонами 12.11.2005 року шлюбу, посилаючись на те, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. У судовому засіданні позивачка підтримала позов та викладені в заяві обставини справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення вказаної особи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню . Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України обоє батьків зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За положеннями статей 18, 181 СК України та роз'яснень, викладених в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Відповідач являється батьком двох малолітніх дітей згідно свідоцтв про їх народження, що є в матеріалах справи. Сини [PERSON] та [PERSON] в даний час проживають разом із матір"ю, перебуваючи на її утриманні, про що свідчить наявна у матеріалах справи довідка Чуднівської міської ради від 28.10.2014 року № 2276. Ст. 182 Сімейного Кодексу України передбачає, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а згідно ст.183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом і стягнення з відповідача, який являється працездатним, відповідно 1/3 та 1/4 частини його доходів по мірі досягнення кожною дитиною повноліття є, на думку суду, прийнятним і обгрунтованим. З огляду на задоволення позову, з відповідача слід стягнути 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів в розмірі відповідно 1/3 та 1/4 частини доходів відповідача по мірі досягнення дітьми повноліття на утримання синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які народилися під час укладеного сторонами 26.07.2008 року шлюбу, що був розірваний згідно рішення Чуднівського райсуду від 04.03.2013 року, посилаючись на те, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. У судовому засіданні позивачка підтримала позов та викладені у позовній заяві обставини справи. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення вказаних осіб, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню . Відповідач являється батьком двох малолітніх синів [PERSON] та [PERSON] згідно свідоцтв про їх народження, що є в матеріалах справи. Малолітні сини в даний час проживають разом із матір"ю, перебуваючи на її утриманні, про що свідчить наявна у матеріалах справи довідка Бейзимівської сільської ради від 01.08.2014 року № 211. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України обоє батьків зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Ст. 182 Сімейного Кодексу України передбачає, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а згідно ст.183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом і стягнення з відповідача, який являється працездатним, відповідно 1/3 та 1/4 частини його доходів по мірі досягнення кожною дитиною повноліття є, на думку суду, прийнятним і обгрунтованим. З огляду на задоволення позову, з відповідача слід стягнути 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], третьої особи: Органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав. Позов обґрунтовує тим, що сторони одружились 7 жовтня 2006 року. Від подружнього життя мають сина [PERSON],[INFO]. Згідно рішення Сихівського районного суду м.Львова від 11.03.2008 р. шлюб між ними розірвано і фактично з часу розірвання шлюбу відповідач не цікавився життям дитини, не забезпечував матеріально, син знаходиться на її утриманні. Також ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надавав і не надає по цей час, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про його нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, навіть не цікавився життям, не відвідував і не відвідує його вдома, в дошкільному навчальному закладі та у школі. Все вищезазначене свідчить виключно про одне: відповідач [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, у зв»язку з чим відповідача слід позбавити батьківських прав відносно їх сина [PERSON],[INFO]. В судове засідання позивач не з'явилась, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить справу слухати без її участі. Відповідач у судове засідання не з"явився, подав заяву, в якій позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав визнав, просив справу слухати без його участі. Представник органу опіки і піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради в судове засідання не з»явився. В судовому засіданні прокурор Буського району Львівської області позов підтримав, просив його задоволити. Заслухавши думку прокурора в підтримку позову, з"ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідач позов визнав. На підставі ст.ст.7, 112, 150, 152, 164 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], який в подальшому уточнила, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилась, просила справу розглянути без її участі. Одночасно наполягала на задоволенні позовних вимог, з наведених у позові підстав. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день та час судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами поштової кореспонденції. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл.8 ЦПК України, у відсутність відповідача, який згідно ст.74 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином і позов задовольнити, виходячи з наступного. Відповідач є батьком неповнолітньої дитини позивача: доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини: серії [NUMBER] від 30 червня 2017 року (а.с.5). Дитина знаходиться на утриманні позивача, що підтверджується довідкою квартального комітету № 22 Смілянської міської ради № 118002 від 2 серпня 2017 року (а.с.8). Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності із роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, що містяться у пункті 17 Постанови від 15.05.2006р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки в матеріалах справи відсутні будь - які дані про те, що відповідач добровільно надає допомогу на утримання доньки, відсутні дані про наявність у нього на утриманні інших дітей, то суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного, ст. 110, 112, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] з 17 квітня 2004 року, який було зареєстровано Лудинською сільською радою Володимир - Волинського району Волинської області, актовий запис № 03. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, а тому в них часто виникають суперечки та сварки. Це призвело до напруженості у сум"ї. Разом вони не проживають та спільного господарства не ведуть. За таких обставин шлюб відносини між ними припинились, а тому просить шлюб розірвати, оскільки подальше його збереження є неможливим. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просить його задовольнити з викладених у ньому підстав. Відповідач [PERSON] у судове засідання за викликом суду повторно не з"явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, а тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає за необхідне розгляд справи провести у його відсутності, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін та ухвалити заочне рішення. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 17 квітня 2004 року, який було зареєстровано Лудинською сільською радою Володимир - Волинського району Волинської області, актовий запис № 03. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Дані обставини стверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу та свідоцтвами про народження. Відповідно до ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає, що шлюб слід розірвати, оскільки сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли з вини обох сторін, через що шлюб фактично розпався, подружні стосунки сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам обох сторін, що стверджується зібраними по справі доказами. Судові витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 104 ч. 2, 112 ч. 2, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 02 жовтня 2001 року. Шлюб був зареєстрований Озютичівською сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 4. Від даного шлюбу у них народилась донька: [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені, шлюб існує формально. Просить шлюб укладений 02 жовтня 2001 року між позивачем та відповідачем розірвати. До початку судового засідання позивач подала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 02 жовтня 2001 року Озютичівською сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 4 (а.с. 3). Від даного шлюбу у них народилась донька: [PERSON], [INFO].(а.с. 4). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю" встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач подружніх стосунків не підтримують, більше двох з половиною років проживають окремо, не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально. Спору про поділ майна та місця проживання дитини між сторонами немає. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім'ї, та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення сторонами щодо збереження сім'ї, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 04 січня 2013 року. Шлюб був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 4. Від даного шлюбу у них [INFO] народжився син [PERSON]. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені, шлюб існує формально. Просить шлюб розірвати. До початку судового засідання позивач подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутності, щодо постановлення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. За погодженням з позивачем суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 04 січня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 4 (а.с. 3). Від даного шлюбу у них [INFO] народжився син [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружи, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю" встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач тривалий час подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім'ї, та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення позивача щодо збереження сім'ї, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved