Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

29.10.2020 року, позивач - КОНЦЕРН «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] суми заборгованості за надані послуги з централізованого опалення в розмірі 8 232 гривень 89 копійок за період 01.02.2013 року по 31.01.2016 року, 3% річних в сумі 3 427 гривень 19 копійок та, крім того, суму судового збору в розмірі 2102,00 грн.. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01.04.2008 року між концерном «МТМ» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] був укладений договір № 501665 «Купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді». Згідно відомостей з ЄДРПОУ та фізичних осіб-підприємців на день подання позовної заяви відповідач припинив свою підприємницьку діяльність 10.09.2014 року, про що до реєстру внесено відповідний запис. Концерн «МТМ» по відношенню до відповідача являється виконавцем послуг з централізованого опалення. Концерн «МТМ» у період з лютого 2013 року по січень 2016 року надав послуги з централізованого опалення у нежитлове приміщення загальною площею 178,6 кв.м, розташоване за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 8 232,89 гривень. У вказаний період відповідачем не було здійснено жодної оплати за надану теплову енергію, тому станом на 31.01.2016 року сума заборгованості складає 11 660,08 грн., яка складається з суми основного боргу в розмірі 8 2332,89 грн., 3% річних в сумі 3 427,19 грн., яку представник позивача просить стягнути за рішенням суду, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 грн. Система опалення належного відповідачу нежитлового приміщення є невід`ємною складовою централізованої системи теплопостачання всього будинку, від`єднання якої є неможливим, як з юридичної точки зору, так і з технічної сторони. Послуга з централізованого опалення (надання теплової енергії) надавалась відповідачу в межах опалювального сезону 2013-2016 рр. Таким чином, оскільки відповідач у повному обсязі не здійснював оплату за використані послуги з наданої теплової енергії, утворилась заборгованість перед позивачем на загальну суму 11 660,08 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості. Ухвалою суду від 04 листопада 2020 року зазначену справу прийнято до розгляду та відкрито провадження, вирішеного розглядати справу у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, але до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності; позовні вимоги підтримує в повному обсязі; у разі повторної неявки відповідачів у судове засідання просить ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду був повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив. Заяв з проханням розглядати справи без його участі або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи до суду не надходило. Заперечень стосовно позовних вимог позивача суду не надав. Відповідно до ч.1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, згідно з вимогами ст. ст. 128, 131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з`явився у судове засідання без поважних причин. Прийнявши до уваги заяву представника позивача, суд ухвалою від 11 лютого 2021 року постановив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву представника позивача, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником нежитлового приміщення за адресою [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] з 23.01.2006 р. по 10.09.2014 р. перебував на обліку в ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області як фізична особа-підприємець з основним видом діяльності: роздрібна торгівля уживаними товарами в магазинах, діяльність таксі. (а.с.9). 01.04.2008 року між приватним підприємцем [PERSON] та Концерном «МТМ» було укладено Договір № 501665 купівлі-продажу тепловій енергії в гарячій воді, до якого додаються Розрахунок теплових навантажень на опалення та гаряче водопостачання та Технічні умови на встановлення приладів обліку гарячого водопостачання, а також Додаткова угода від 01.03.2011 року до Договору №1569 від 01.12.2004р., якою були змінені Юридичні адреси та платіжні реквізити сторін (а.с.14-20). Рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської Ради №25 від 29.01.09 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» у м. Запоріжжя, з 01.01.2009 виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн «Міські теплові мережі» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ». Згідно п. 4 ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири, яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання. Нежитлове приміщення, яке належить відповідачу, знаходиться у житловому будинку підключене до мережі централізованого опалення та має єдину, невідокремлену систему теплопостачання з будинком . Позивачем у період з лютого 2013 року по січень 2016 року було відпущено відповідачу теплову енергію, чим надано послуги з централізованого опалення у нежитлове приміщення, розташоване у [ADDRESS] на загальну суму 8 232,89 гривень, що підтверджується Розрахунком теплового навантаження на опалення з додатками (а.с.23-63). При цьому, факт надання зазначеної послуги в даному випадку є безспірним та беззаперечним. Тобто, відповідач, скориставшись послугами Концерну, у повному обсязі не здійснив оплату за надані позивачем послуги. Станом на 31.01.2016 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 11 606,08 грн., в тому числі сума основного боргу в розмірі 8 232,89 грн., та 3% річних в сумі 3 427,19 грн., що підтверджується Розрахунками суми основного боргу, інфляційних витрат та 3% річних (а.с.5-8). Позивач звертався до [PERSON] із письмовою вимогою № 1367-06-1 від 22.09.2020 року рщодо погашення заборгованості в сумі 8232,89 грн. (а.с.21), яка відповідачем не була виконана. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Відповідно до ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 24 ЗУ «Про теплопостачання» передбачено обов`язок відповідача, як споживача послуг позивача, своєчасно укласти з ним договір на постачання теплової енергії, а за ст..25 вказаного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку. Згідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року за №630, плата за надані послуги вноситься щомісячно. Відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК УРСР, наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно, не пізніше за 10 число наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Аналізуючи перелічені норми матеріального права, дослідивши письмові докази по справі та перевіривши їх відповідність вимогам ЦК України, взявши до уваги письмову заяву представника позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Концерну "Міські теплові мережі" до [PERSON] про стягнення заборгованості за купівлю-продаж теплової енергії за період з лютого 2013 року по січень 2016 року в розмірі 11 660,08 гривень є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, у разі задоволення позову. При подачі позовної заяви до суду позивач по справі - Концерн «Міські теплові мережі» сплатив судові витрати при розгляді справи: а саме: судовий збір у сумі 2 102 гривня 00 копійок, а тому зазначені витрати згідно вимог ст.. 142 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача по справі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved