Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

14 квітня 2016 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить захистити її авторські права, порушені шляхом відтворення (виготовлення) контрафактного примірнику твору(Картини) відповідачем, в якому без дозволу втілено твір образотворного мистецтва позивача, а саме: за фактом відтворення(виготовлення) контрафактного примірнику твору(Картини), в якому було використано твір позивача під назвою «Моцарт» від 2010р., стягнути з відповідача на користь позивача суму компенсації в розмірі 14500грн., захистити авторські права позивача, порушені шляхом публічного показу контрафактного примірнику твору(Картини) відповідачем, в якому без дозволу втілено твір образотворчого мистецтва позивача, а саме: за фактом публічного показу 19.01.2016р. контрафактного примірнику твору(Картини), в якому було використано твір позивача під назвою Моцарт» від 2010р., стягнути з відповідача на користь позивача суму компенсації в розмірі 14500грн., а всього стягнути з відповідача на користь позивача суму компенсації в розмірі 29000грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 19.01.2016р. в картинній галереї «Телега», за адресою м.Дніпропетровськ, вул.Короленка,15, господарську діяльність в якому здійснює відповідач, представником позивача зафіксовано факти відтворення(виготовленя) та публічного показу контрафактного примірнику твору, Картина під назвою «Моцарт» (надалі Контрафактний примірник твору), що є видозміненою репродукцією на якій незаконно (без дозволу) відтворено один з творів образотворчого мистецтва позивача під назвою «Моцарт». Факт публічного показу зазначеного товарів підтверджується відеозаписом, що буде надано на матеріальному носії представником позивача в попередньому судовому засіданні. Додатково факт публічного показу вказаного Товару підтверджується актом фіксації факту публічного показу Контрафактного примірнику твору, на якій відтворено твір образотворчого мистецтва авторства [PERSON] №3\\19.01.16 від 19.01.2016 р. У 2010 році позивач своєю творчою працею створила твір образотворчого мистецтва, а саме картину «Моцарт» (надалі - Твір 1), що підтверджується підписом позивача у лівому нижньому куті Твору 1, рік створення зазначений у нижньому правому куті Твору 1. Додатково права позивача на зазначений Твір 1 підтверджуються Свідоцтвом №54870 від 20.05.2014р. та рішення до нього. Авторство позивача підтверджується підписом останнього на оригінальних примірниках творів, а саме у нижньому лівому куті кожної з робіт зазначено: "Е. Gapchnska". Відповідач в свою чергу порушив права позивача, шляхом відтворення(виготовлення) та публічного показу без дозволу позивача контрафактного примірнику твору (піратство), а саме розмістив зазначену Картину в приміщенні на стіні галереї «Телега» таким чином, що відвідувачі мали змогу ознайомлюватись з даним спірним контрафактним примірником твору, що є порушенням вимог діючого законодавства. Оскільки відповідачем було здійснено відтворення(виготовлення) та публічний показ контрафактного примірнику твору з обєктом інтелектуальної власності, права на який належать позивачу, достатнім буде стягнути з відповідача компенсацію у розмірі 10 мінімальних заробітних плат за кожний факт (вид) порушення та обєкт інтелектуальної власності. Враховуючи вищевикладене, остаточна компенсація в грошовому еквіваленті буде складати наступну суму: 1 (неправомірно використаний обєкт інтелектуальної власності) * 2 (види (факти) порушення прав позивача з боку відповідача: публічний показ) * 10 (мінімальна сума компенсації в м.з.п.) * 1450грн. (розмір однієї мінімальної заробітної плати) = 29000грн. Тобто позивач вважає за необхідне стягнути з відповідача суму компенсації в розмірі 29000грн. Представник позивача у судове засідання не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від нього надійшла заява, у якій просить розглядати справу за своєї відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судові засідання двічі підряд не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. За таких обставин, у порядку передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення. У звязку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. У 2010 році [PERSON] своєю творчою працею створила твір образотворчого мистецтва - картину «Моцарт», її авторство підтверджується підписом на оригінальному примірнику твору, у нижньому лівому куті якого зазначено «Gapchinska Е.». Згідно із ст.418 ЦК України право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних обєктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом Право інтелектуальної власності є непорушним. Відповідно до ст.ст.435, 437 ЦК України, ст.11 Закону України «Про авторське право і суміжні права» первинним суб'єктом авторського права є автор твору. Авторське право виникає з моменту створення твору. Автору твору належать особисті немайнові права, а також майнові права, визначені ст.440 ЦК України та ст.15 Закону України «Про авторське право і суміжні права», зокрема виключне право дозволяти використання твору та виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами. Судом встановлено, що 19 січня 2016р. в картинній галереї «Телега», за адресою м.Дніпро, вул.Короленка,15, господарську діяльність в якій здійснює фізична особа підприємець [PERSON], представником [PERSON] зафіксовано факти відтворення (виготовленя) та публічного показу контрафактного примірнику твору, картина під назвою «Моцарт», що підтверджується наданими суду копіями образотворчого твору позивача «Моцарт» витягу із офіційного каталогу автора; копія акту фіксації факту публічного показу контрафактного примірнику твору №3/19.01.16; [PERSON] із відеофіксацією, а підтверджує публічний показ та відтворення твору [PERSON] У відповідності до ст.ст.435, 437, 438 ЦК України первинним суб'єктом авторського права є автор твору. Авторське право виникає з моменту створення твору. Автору твору належать особисті немайнові права, встановлені статтею 423 цього Кодексу та інші права, серед яких є право на недоторканість твору. Відповідно до ст.1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» автор фізична особа, яка своєю творчою працею створила твір; ім'я автора - сукупність слів чи знаків, що ідентифікують автора: прізвище та ім'я автора; прізвище, ім'я та по-батькові автора; ініціали автора; псевдонім автора; прийнятий автором знак (сукупність знаків) тощо. Контрафактний примірник твору, фонограми, відеограми - примірник твору, фонограми чи відеограми, відтворений, публікований і (або) розповсюджуваний з порушенням авторського права і (або) суміжних прав, у тому числі примірники захищених в Україні творів, фонограм і відеограм, що ввозяться на митну територію України без згоди автора чи іншого суб'єкта авторського права і (або) суміжних прав, зокрема з країн, в яких ці твори, фонограми і відеограми ніколи не охоронялися або перестали охоронятися. Згідно із ст.50 Закону України «Про авторське право і суміжні права» порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є: а) вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені ст.ст.14, 38 цього Закону, та їх майнові права, визначені статтями 15, 39, 40 і 41 цього Закону, з урахуванням передбачених ст.ст.21, 25, 42, 43 цього Закону обмежень майнових прав; б) піратство у сфері авторського права і (або) суміжних прав - опублікування, відтворення, ввезення на митну територію України, вивезення з митної території України і розповсюдження контрафактних примірників творів (у тому числі комп'ютерних програм і баз даних), фонограм, відеограм і програм організацій мовлення; в) плагіат оприлюднення (опублікування), повністю або частково, чужого твору під іменем особи, яка не є автором цього твору; г) ввезення на митну територію України без дозволу осіб, які мають авторське право і (або) суміжні права, примірників творів (у тому числі комп'ютерних програм і баз даних), фонограм, відеограм, програм мовлення; д) вчинення дій, що створюють загрозу порушення авторського права і (або) суміжних прав; е) будь-які дії для свідомого обходу технічних засобів захисту авторського права і (або) суміжних прав, зокрема виготовлення, розповсюдження, ввезення з метою розповсюдження і застосування засобів для такого обходу; є) підроблення, зміна чи вилучення інформації, зокрема в електронній формі, про управління правами без дозволу суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав чи особи, яка здійснює таке управління; ж) розповсюдження, ввезення на митну територію України з метою розповсюдження, публічне сповіщення об'єктів авторського права і (або) суміжних прав, з яких без дозволу суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав вилучена чи змінена інформація про управління правами, зокрема в електронній формі. Відповідно до ст.51 Закону України «Про авторське право і суміжні права» захист особистих немайнових і майнових прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав здійснюється в порядку, встановленому адміністративним, цивільним і кримінальним законодавством. Статтею 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» передбачено, що за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» розяснено, що судам слід виходити з того, що майнова відповідальність за порушення авторського права і (або) суміжних прав настає за наявності певних, установлених законом, умов: факту протиправної поведінки особи (наприклад, вчинення дій, передбачених статтями 50 та 52 Закону № 3792-XII) (3792-12); шкоди, завданої суб'єкту авторського права і (або) суміжних прав; причинно-наслідкового зв'язку між завданою шкодою та протиправною поведінкою особи; вини особи, яка завдала шкоди. Особа, яка використовує об'єкти авторського права і (або) суміжних прав без дозволу суб'єкта такого права, несе відповідальність за порушення виключних прав на цей твір і в тому випадку, коли контрафактні примірники нею отримано за договорами з третіми особами. Судом встановлено, що [PERSON] є автором твору образотворчого мистецтва - картини «Моцарт», що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію права на твір за №54870 та рішеннями про реєстрацію авторського права на твір (а.с.12). Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків показань свідків, письмових доказів речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Судом досліджено наданий представником позивача [PERSON], на якому відображено процес фіксації у галереї картини «Моцарт» та встановлено, що враховуючи те, що фіксацію порушень авторських прав позивача здійснювалась представником позивача особисто відкрито на мобільний телефон у громадському місці, яким є галерея, що не заборонено чинним законодавством, і не є порушенням особистих майнових чи немайнових прав відповідача, чи розповсюдженням щодо неї конфіденційної інформації про її особисте життя чи її професійну діяльність, вважає його належним та допустимим доказом. Відповідно до ч.1 ст.307 ЦК України фізична особа може бути знята на фото-, кіно-, теле-, чи відеоплівку лише за її згодою. Разом з тим згода особи на знімання її на фото-, кіно-, теле-, чи відеоплівку припускається, якщо зйомки проводяться відкрито на вулиці, на зборах, конференціях, мітингах чи інших заходах публічного порядку. За змістом п. «г» ч.1 ст.52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій. Згідно із п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» №5 від 04 червня 2010р. суду слід виходити з того, що майнова відповідальність за порушення авторського права і (або) суміжних прав настає за наявності певних, установлених законом, умов: факту протиправної поведінки особи; шкоди, завданої суб'єкту авторського права і (або) суміжних прав; причинно-наслідкового зв'язку між завданою шкодою та протиправною поведінкою особи; вини особи, яка завдала шкоди. Позивач повинен довести факт наявності в нього авторського права і (або) суміжних прав, факт порушення його прав відповідачем або загрозу такому порушенню, розмір шкоди (за винятком вимоги виплати компенсації), якщо вона завдана, та причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою і діями відповідача. Наданими доказами представник позивача довів наявність у позивача авторського права на твір «Моцарт» та факт його порушення, оскільки вона не надавала згоди на використання цього твору, а саме - відтворення (виготовлення) та здійснення публічного показу контрафактної картини у галереї. У відповідності до пп.«г»,«е» ч.2 ст.52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» при порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених ст.50 цього Закону, недотриманні передбачених договором умов використання творів і (або) об'єктів суміжних прав, використанні творів і об'єктів суміжних прав з обходом технічних засобів захисту чи з підробленням інформації і (або) документів про управління правами чи створенні загрози неправомірного використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав та інших порушеннях особистих немайнових прав і майнових прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав мають право на виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат за кожен факт порушення, замість відшкодування збитків або стягнення доходу. При визначенні компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов'язаний у встановлених пунктом «г» цієї частини межах визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що представником позивача у судовому засіданні доведені обставини, які викладені у позовній заяві, натомість відповідачем викладені обставини не були спростовані, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд виходить із положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved