Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. Між нею та [PERSON] було укладено шлюб 20.10.2015 року, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київський області, актовий запис № 1067. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, спільне життя з відповідачем не склалось, подружні відносини між сторонами припинені, проживають окремо з 2018 року, сім`я на даний час носить формальний характер і її збереження не відповідає інтересам сторін. Просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] 13.12.2019 р. відкрито провадження у справі, відповідно до положень ст.ст. 19,274 ЦПК України вирішено питання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Сторони в підготовче зсідання не з`явились, направили заяви про розгляд справи за їх відсутніст. При цьому відповідачем [PERSON] зазначено про визнання позову в повному обсязі. Для виконання завдання підготовчого провадження у кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання, відповідно до ст. 196 ЦПК України. За приписами ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Провівши підготовче судове засідання в порядку ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити за його результатами рішення, зважаючи на визнання відповідачем [PERSON] заявлених вимог. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було укладено шлюб, зареєстрований 20.10.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київський області, актовий запис № 1067, про що свідчить свідоцтво про шлюб. Після реєстрації шлюбу позивач отримала прізвище чоловіка " [PERSON] ". Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження, копії яких долучено до матеріалів справи. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як зазначила [PERSON] у позові шлюбні відносини з відповідачем припинились приблизно за рік до звернення до суду, спільне господарство не ведеться, спільний бюджет також відсутній.подальше шлюбне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін і дітей. Зазначені позивачем обставини не оспорюються і визнаються відповідачем. Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про можливість примирення сторін. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них , що має істотне значення. За обставин встановлених судом, враховуючи наявність заяви відповідача, якою останній не заперечує щодо розірвання шлюбу, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про розірвання шлюбу, оскільки його збереження не відповідає інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на те, що таке позивач не зазначає своє бажання щодо поверненя дошлюбного прізвища, або залишення прізвища отриманого в шлюбі, дане питання не розглядається при прийнятті рішення про розірвання шлюбу. ив питання не ставилось позивчем, воно не вирішується під Дошлюбне прізвище позивача [PERSON] - « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України. Під час розгляду справи не було встановлено та не отримано відповідні докази про здійснення інших витрат, визначених ст. 133 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved