Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

30.09.2019 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить визначити порядок користування квартирою [ADDRESS] , а саме: 1)[PERSON] в індивідуальне користування виділити у квартирі житлову кімнату площею 9,9м2, позначену у технічному паспорті цифрою «2»; 2)кімнату площею 17,4м2 (цифра «4») з суміжною лоджією 2,1 м2, та кімнату площею 12,6м2 (цифра «3») залишити в індивідуальному користуванні [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ; 3)кухню (цифра «7»), ванну кімнату (цифра «9»), вбиральню (цифра «8»), коридор (цифра «1») та вбудовані шафи № 5, № 6 залишити в сумісному користуванні; 4)зобов`язати КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс» відкрити на її ім`я окремий особовий (лицьовий) рахунок на кімнату площею 9,9м2. В обґрунтування позову зазначила, що позивач та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 22.03.2005р., [PERSON] та [PERSON] є їх дітьми. Ще до розірвання шлюбу вони отримали в користування спірну квартиру, яку приватизували після розірвання шлюбу 13.02.2007р., кожному належить по 1/4 частці. У квартирі є три житлові кімнати з окремим виходом в коридор. До теперішнього часу особові рахунки за користування комунальними послугами відкриті тільки на ім`я позивача. Сторони не визначились в добровільній формі про порядок користування та утримання квартири, інші співвласники добровільно не хочуть поділити особові рахунки, а позивач не в змозі сплачувати за комунальні послуги за всіх співвласників, внаслідок чого виникла заборгованість зі їх сплати. Тому позивач змушена звернутись до суду з цим позовом. КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс» надано відзив на позовну заяву, в якому він просить зобов`язати позивача до відкриття окремого особового рахунку в квартирі [ADDRESS] сплатити на користь КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс» заборгованість у сумі 2662,36 гривень по договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 30.07.2010 року. Посилався на те, що позивачем порушено взяті на себе зобов`язання зі сплати вказаної послуги, внаслідок чого станом на 01.10.2019 року за [PERSON] рахується заборгованість у вищевказаній сумі (а.с. 36-38). Представник позивача надав письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за його відсутності (а.с. 81). Відповідач [PERSON] , надав письмову заяву про визнання позову, обізнаність з наслідками його визнання, розгляд справи за його відсутності (а.с. 82). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином за зареєстрованим місцем проживання (перебування) (а.с. 21, 22), однак за отриманням судової повістки на пошту і в судове засідання не з`явились (а.с. 73-76), причини неявки суду не повідомили, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за їх відсутності не подали. Відповідач КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс» про час і місце судового засідання повідомлений належним чином за місцем знаходження, про що свідчить отримання судової повістки (а.с. 77), однак в судове засідання їх представник не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, поважності неявки не убачається. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 13.02.2007р. та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28.05.2007р. квартира в [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відповідно по 1/4 частці кожному (а.с. 9, 10). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 22.03.2005р. (а.с. 7). [PERSON] зареєструвала 26.01.2018р. шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 8). Згідно з ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За приписами ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша, друга статті 321 ЦК України). За правилами частин першої - другої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Судом встановлено, що спірна квартира перебуває у спільній частковій власності сторін по справі. Відповідно до частин першої - третьої статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. У пункті 14 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності» роз 'яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням квартири, якщо про це заявлено позов. Порядок користування житловими приміщеннями у будинку, який належить на праві власності кільком особам, може бути встановлений у випадку, коли такі приміщення відповідають за розміром часткам цих осіб у будинку. Згідно з технічним паспортом від 12.10.2006р. квартира за адресою: [ADDRESS] складається з трьох кімнат житловою площею 39,9м2, у тому числі: перша кімната - 9,9м2, друга кімната - 12,6м2, третя кімната 17,4м2, кухня площею 8,5м2, вбиральні - 1,0м2, ванна кімната - 2,6м2, коридор 11,6м2, вбудовані шафи - 1,2м2, 0,4м2 та лоджія 2,1м2 (а.с. 11, 12). Вирішуючи питання про порядок користування квартирою, слід зауважити, що квартира складається з трьох житлових кімнат, які значно відрізняються розмірами 9,9 кв.м., 12,6 кв.м. та 17,4 кв.м. (з лоджією 2,1 кв.м.), що не відповідає часткам у праві спільної часткової власності. Отже, визначення порядку користування квартирою, який би в даному випадку у рівній мірі забезпечував права всіх співвласників, є неможливим. Разом із тим, потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном, що в даному випадку позивачу необхідно для поділу особових рахунків, які на даний час відкриті лише на її ім`я. Тобто спірні правовідносини стосуються не поділу квартири, а встановлення порядку спільного користування нею, тому критерій необхідності виділення у користування кожному зі співвласників ізольованого приміщення, особливо, якщо при цьому неможливо забезпечити відповідність ідеальних часток реальним, не є обов`язковим. Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність, що не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року № 6-1500цс15. При цьому поділ майна для припинення права спільної часткової власності не здійснюється і такий правовий режим майна зберігається. Домовленість між співвласниками щодо порядку користування квартирою відсутня, тому такий порядок користування може встановити суд. Виходячи із загальної житлової площі спірної квартири в розмірі 39,9 кв.м., на співвласників припадає по 9,975 кв.м. Кімната 9,9 кв.м, яку в користування просить виділити позивач, трохи менша ідеальної частки, що в цілому не порушує права інших співвласників і зберігає баланс інтересів кожного з них. Оскільки виділення в індивідуальне користування позивачу частини квартири, яка б відповідала ідеальним часткам співвласників є неможливим, а за запропонованим позивачем варіантом відхилення не є значним (лише 0,075кв.м площі), тому, враховуючи інтереси кожного із співвласників, один з яких [PERSON] не заперечував проти встановлення такого порядку користування квартирою, а інші вочевидь фактично в спірній квартирі не проживають ( [PERSON] хоч і зареєстрований, однак судові повістки не отримує, а [PERSON] взагалі зареєстрована за іншою адресою), суд визнає, що запропонований позивачем порядок користування спірною квартирою, за яким позивачу виділяється в індивідуальне користування житлова кімната площею 9,9м2; в користуванні інших співвласників [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] залишаються кімната площею 17,4м2 з суміжною лоджією 2,1м2 та кімната площею 12,6м2, а кухня, ванна кімната, вбиральня, коридор та вбудовані шафи № 5, № 6 залишаються в сумісному користуванні, відповідає інтересам співвласників квартири та забезпечує рівні умови здійснення ними своїх прав. Протилежного відповідачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не доведено. Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Згідно довідки КП БРР «Балаклійські теплові мережі» особовий рахунок № [NUMBER] відкритий на [PERSON] , заборгованість станом на 01.09.2019р. складає 12348,28 гривень (а.с. 14). Особовий рахунок у ТОВ «Харківгаз Збут» № [NUMBER] відкритий на [PERSON] (а.с. 15). Між позивачем та КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс» було укладено 30.07.2010р. договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та відкрито особовий рахунок № [NUMBER] (а.с. 39, 40). Згідно з довідкою КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс» особовий рахунок відкритий на [PERSON] , сума боргу станом на 01.08.2019р. складає 2252,62 гривні (а.с. 13). Згідно розрахунку за жовтень 2018 року - вересень 2019 року за позивачем за оплату вказаних послуг рахується заборгованість у сумі 2662,36 гривень (а.с. 41, 45). Відповідно до ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Пунктом 10 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», затверджених постановою Кабінету міністрів України № 572 від 08.10.1992 р., передбачений порядок поділу плати за житлово-комунальні послуги між співвласниками квартири в разі, якщо між ними відсутня згода щодо оплати. Згідно ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг належать послуги з централізованого постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізованого опалення, вивезення побутових відходів та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідно до п.п. 41, 42 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572розподіл загальних витрат на освітлення, опалення, ремонт підсобних приміщень квартир, в яких проживає два і більше власників, провадиться за узгодженням мешканців квартири. Спори між власниками у квартирах, в яких проживає два і більше власників про розподіл витрат на оплату комунальних та інших послуг розв`язуються судом. Вирішити питання про поділ особових рахунків, як це передбачено положеннями вищевказаних нормативно-правових актів, суд може лише у випадку визначення конкретної житлової площі, якою користується кожна із осіб й претендує на оформлення особового рахунку на своє ім`я та визначення площі приміщень, що перебувають у спільному користуванні. З огляду на те, що у судовому порядку вирішено питання виділення в індивідуальне користування позивачу конкретної житлової площі, яка б підлягала оплаті за самостійним особовим рахунком, та визначено площу приміщень, що залишаються у спільному користуванні, а КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс» фактично заперечував проти задоволення позову в частині відкриття особового рахунку в зазначеній квартирі на ім'я позивача до сплати нею заборгованості за надані послуги,що свідчить про наявність спору з цього питання, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині відкриття особового рахунку на ім`я позивача відповідно до встановленого порядку користування квартирою. Разом з тим, та обставина, що у позивача наявна заборгованість зі сплати послуг КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс» за попередній період не може бути підставою для відмови в позові в частині відкриття особового рахунку на її ім`я після встановлення порядку користування квартирою. З зустрічним позовом, в порядку та строках, передбачених ст.ст. 49, 193 ЦПК України, про зобов`язання позивача до відкриття особового рахунку погасити заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг відповідач КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс» в рамках цієї цивільної справи не звертався, а зазначив лише про таку вимогу у відзиві в якості заперечень проти позову. При цьому, КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс» не позбавлений права на звернення до суду до [PERSON] із позовом про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг за попередній період. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved