Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

21.12.2018 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить позбавити відповідача батьківських прав щодо сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог послалася на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого у них народився син [PERSON], [INFO]. Зазначає, що звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. З відповідачем не проживає близько 5 років, син проживає з нею, відповідач не цікавиться дитиною, не виявляв бажання спілкуватися з нею, не несе жодних витрат на її утримання. Відповідач неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Таким чином вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо їхнього сина, тому просить позов задовольнити. 26.12.2018 року у справі було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. 18.03.2019 року у справі проведено підготовче судове засідання. Справа призначалась до судового розгляду на 28.03.2019 року, розгляд справи відкладено на 12.04.2019 року. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з підстав, вказаних у позовній заяві. Вказала, що відповідач протягом останніх двох років взагалі не приходив до дитини, не бачився з сином. Крім того він неодноразово судимий за злочини пов'язані із наркотичними речовинами. Представник органу опіки та піклування до суду не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначила, що підтримує рішення від 31.01.2019 року №10 п.15. За місцем реєстрації відповідача ([ADDRESS].) надіслано копії ухвали про відкриття провадження, позовної заяви з додатками та судові повістки про виклик у підготовче судове засідання на 18.03.2019 року та у судове засідання на 28.03.2019 року. Про час та місце розгляду справи 12.04.2019 року, відповідач був повідомленим в порядку, передбаченому ч.10 ст.187 ЦПК. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань та відзиву не подав. Тому суд на підставі ст.280 ЦПК України провів заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши обставини справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 12.10.2013 року між сторонами укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюбу Серії [NUMBER]. Під час спільного подружнього життя у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження Серії [NUMBER]. Відповідно до наявних у матеріалах справи копій вироків Червоноградського міського суду Львівської області, відповідача чотири рази було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, зокрема пов'язаних з обігом наркотичних речовин. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах по виконавчому документу №459/3797/18, виданому Червоноградським міським судом 27.12.2018 року, станом на 26.03.2019 року заборгованість відповідача по аліментах за вищевказаним рішенням суду становить 7031, 72 грн. Відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області від 31.01.2019 року №10 позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], є доцільним. З характеристики [PERSON], наданої директором закладу дошкільної освіти ясла-садок №1 комбінованого типу Червоноградської міської ради від 18.12.2018 року встановлено, що хлопчик відвідує заклад з вересня 2017 року, він рухливий, потребує постійної уваги дорослих, часто хворіє. Дитину виховує мама та бабуся, які його приводять та забирають із групи, тато іноді приходив по дитину. Як стверджує позивач, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків з утримання та виховання сина, не піклується про його здоров'я, фізичний і моральний розвиток, аліментів не сплачує. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями) виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За змістом ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні. У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Враховуючи вище наведене, беручи до уваги інтереси дитини, суд дійшов до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, тому його слід позбавити батьківських прав відносно неї. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з відповідача на користь позивача слід стягнути 704, 80 грн. сплаченого судового збору, відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved