Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Люботинського міського суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON], третьої особи Відділу РАЦС Люботинського міського управління юстиції Харківської області. В своїй позовній заяві [PERSON] просить визнати його батьком дитини [PERSON], [INFO]. Також позивач просить зобов'язати ВРАЦС Люботинського міського управляння юстиції Харківської області виключити відомості про батька у свідоцтві про народження [PERSON], [INFO] та з актового запису про народження №195 від 06 жовтня 2011 року. Крім того [PERSON] просив, зобов'язати ВРАЦС Люботинського міського управління юстиції Харківської області внести зміни до актового запису №195 від 06 жовтня 2011 року, зазначивши позивача [PERSON] батьком дитини [PERSON], [INFO] та змінивши прізвище дитини з [PERSON] на [PERSON] . Сторони про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, в судове засідання не з'явились. Від позивача надійшла заява, в якій він зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглядати справу без його участі. Відповідачка по справі - [PERSON] направила до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги [PERSON] визнає повністю, просить розглядати справу без її участі. В заявах, які надійшли від сторін до суду зазначено, що позивач та відповідачка просили постановити рішення при попередньому розгляді. Від представника третьої особи - відділу РАЦСу Люботинського міського управління юстиції Харківської області надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем по справі докази, вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, при цьому суд виходить з наступного. Судом встановлені такі факти, що не оспорюються сторонами по справі, та підтверджуються наявними у справі доказами, та відповідні їм правовідносини Сторони по справі в період з вересня 2010 року по липень 2013 року проживали спільно однією сім'єю без реєстрації шлюбу, підтримуючи фактичні шлюбні відносини. В період сумісного проживання у позивача з відповідачкою народилася донька [PERSON], [INFO]. В кінці липня 2013 року шлюбні відносини між сторонами припинені, в ході сварки відповідачка повідомила позивачеві, що він не є батьком їх доньки та відмовилася надати йому свідоцтво про народження дитини. Як вбачається із свідоцтва про народження, батьком [PERSON],[INFO], записано [PERSON], а не позивача [PERSON] ( а.с.11) Позивач посилається на те, що він вважає себе батьком [PERSON], незважаючи на припинення з відповідачкою шлюбно-сімейних відносин продовжує приймати участь в вихованні та матеріальному забезпеченні доньки. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнала в повному обсязі і не заперечувала, що батьком її доньки [PERSON] дійсно є позивач [PERSON] Відповідно до ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. На підставі вищевикладеного, необхідно зазначити, що п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства, стягнення аліментів", зазначено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Враховуючи, що відповідач визнала позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. В силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З огляду на те, що факт батьківства [PERSON] відносно дитини [PERSON] не оспорюється та визнається сторонами, ґрунтуючись на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують заявлені вимоги, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та їх задоволення у повному обсязі. Враховуючи викладене та

Outcome: approved