Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до Марїнського районного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON], зацікавлена особа: Марїнський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті та розподіл спадкового майна. У судове засідання позивач та відповідач не зявились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином Представник зацікавленої особи до суду не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, розглянувши заяву та додані матеріали, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 01.06.2017 року позивач звернувся до Марїнського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з заявою про державну реєстрацію смерті [PERSON], однак отримав відмову оскільки предявлені документи, видані на території, де органи державної влади України тимчово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до\~ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до п.8 ч.1ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до роз'ясень, даних в п.13Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Відповідно до свідоцтва про смерть ДНР № 055901, виданого 31.01.2017 року Петровськом відділом РАГС м. Донецька, [PERSON], [INFO], помер 30.01.2017 року в Петровському районі м. Донецька. Відповідно до довідки про причину смерті № 111, виданої Центром первинної медико-санітарної допомоги №2 м. Донецька, причиною смерті [PERSON] є хронічна серцева недостатність. Приписами п.8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті та отримання права на спадщину. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факт, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, що надасть їй можливість отримати свідоцтво про смерть видане відповідним державним органом України та право на оформлення спадщини. Відповідно до ч. 1,2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина на: - земельну ділянку площею 9,850 га., розташовану на території Новоукраїнської сільської ради Марїнського району Донецької області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавці на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДН № 126700; - на земельну ділянку площею 9,2000 га., кадастровий номер 1423385800-06-000-0224, розташовану на території Новоукраїнської сільської ради, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкодавець на випадок своєї смерті заповіт не залишив. Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту має місце спадкування за законом. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 1258 ЦК України\~спадкодавці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 кодексу. Відповідно до\~ст. 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги є [PERSON] та [PERSON] діти спадкодавця. Так, відповідно до свідоцтва про народження ІІІ-ЯР № 302258, виданого Олександрівським бюро РАГС, [PERSON] народилась 18.07.1958 року. Батьками вказано: [PERSON], [PERSON]. [PERSON] змінила прізвище на «Шамова» у звязку з реєстрацією шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Сторони у встановленому законодавством порядку до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звернулись, однак дійшли згоди щодо розподілу спадкового майна. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved