Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

16.08.2016 року [PERSON] звернулася в суд із заявою в якій просить встановити факт належності правовстановлюючих документів, а саме, що Державний акт на право приватної власності на землю серії 11-ЛВ № 090329 виданого на імя «Кіцай Михайла Степановича» належить [PERSON], який помер 06.10.2011 р., а Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ № 090330 виданого на імя «Кіцай Пелагії Петрівни» належить [PERSON], яка померла 11.07.2016 р. В обґрунтування заяви вказала, що 06 жовтня 2011 року помер батько заявниці [PERSON], а 11 липня 2016 року померла мама [PERSON] Після їх смерті відкрилася спадщина. За життя [PERSON] склала заповіт в користь заявниці. При посвідченні права власності виявилось, що в вищевказаних державних актах прізвище батьків заявниці вказано «Кіцай», тоді як в свідоцтві про смерть «Кицай». Це унеможливлює здійснення заявницею свого права на спадкування. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала та просила постановити рішення, яким заяву задоволити. Представники заінтересованих осіб у судове засідання не з'явилися, подали заяву про розгляд справи без їхньої участі на підставі наявних матеріалів. Заслухавши пояснення завника, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. 06 жовтня 2011 року помер батько заявниці - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І-СГ №258319, виданим Завидовицькою сільською радою Городоцького району Львівської обл., актовий запис № 37, а 11 липня 2016 року померла мама [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим виконкомом Завидовицької сільської ради Городоцького району Львівської обл., актовий запис №21 (а.с.16-17). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок по вул. Верхня, 31 в с. Зашковичі Городоцького району Львівської обл., право власності спадкодавця на яку підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 24.09.2009 р. та на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,1198 га, право власності спадкодавця на яку посвідчується згідно Державного акту серії ІІ-ЛВ №090330 виданого на підставі розпорядження голови Городоцької РДА № 9 від 11.01.2002р. та який зареєстрований в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за № 831, а також на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,3791 га„ яку вона фактично успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] і яка належала останньому згідно Державного акту серії ІІ-ЛВ №090329 виданого на підставі розпорядження голови Городоцької РДА № 9 від 11.01.2002р. та який зареєстрований в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за №830 (а.с.6-7, 10-11). За життя [PERSON] розпорядилась своїм майном і зокрема склала заповіт, що посвідчений 08 липня 2003 року секретарем Завидовицької сільської ради за № 115 і за яким заповіла своїй дочці [PERSON] належний їй житловий будинок з господарськими спорудами та земельну частку (пай) (а.с.20). Таким чином [PERSON] є спадкоємцем по заповіту та по закону після смерті [PERSON] Інших спадкоємців по заповіту чи по закону немає. Як вбачається з відповіді приватного нотаріуса [PERSON] № 294/01-16 від 28.07.2016 р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що у свідоцтві про народження, виданому 14.02.1956 року на російській мові, в графі «мати» та «батько» прізвище матері та батька в перекладі на українську «Кіцай», тоді як згідно свідоцтв про смерть та правовстановлюючих документів прізвище батьків було «Кицай» (а.с.12,16-17). Вказані\~\~обставини позбавляють заявницю можливості прийняти спадщину за заповітом після смерті своїх батьків. Факт родинних відносин [PERSON] із [PERSON] та [PERSON] підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Зібраними доказами підтверджено, що [PERSON] та [PERSON], як це вказано в свідоцтві про народження, свідоцтві про смерть, інших правовстановлюючих документах є одна і та ж особа, та є батьками заявника. Відповідно до п.5.1. Інструкції «Про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності і право постійного користування землею (в т.ч. на умовах оренди) та договорів оренди землі», затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах №43 від 04.06.1999р. та яка діяла на часі видачі вказаних Державних актів при втраті (псуванні) Державного акта на землю власнику або землекористувачу видається дублікат державного акту. У випадку, якщо власник державного акту помер та дублікат державного акту не може бути виданий, тому питання належності цього майна попередньому власності (спадкоємця), вирішується в судовому порядку. Згідно з Інструкцією «Про заповнення бланків Державних актів на право власності на земельну ділянку і на право користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Держкомзему від 22.06.2009р. №325, у разі виявлення землевласником у виданому державному акті орфографічних або технічних помилок, йому слід звернутися до відповідного територіального органу Держкомзму для заміни Державного акту, а у випадку, якщо землевласник помер, спір про встановлення факту належності йому Державного акту вирішується в судовому порядку. Відповідно до п.6 ч.1\~ст.256 ЦПК України \~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.12\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку передбаченому п.6 ч.1\~ст.256 ЦПК України, суд може встановлювати факт належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, заповіту. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів є підставою для оформлення спадкових прав заявника. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved