Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

15.01.2021 року [PERSON] звернулася до Дзержинського міського суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовано таким: 07.02.2014 року між громадянкою України, [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), [INFO] , та відповідачем, громадянином Австралії, [PERSON] , [INFO] , був укладений шлюб, який зареєстрований Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 74, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 07.02.2014 року. Від шлюбу дітей сторони по справі не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними та розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. У сторін різні погляди на життя і часто виникають сварки. З вини обох сторін сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам. \~ \~ \~ \~ З квітня 2018 року сторони по справі не ведуть спільного господарства та спільно не проживають, відповідач живе окремо, у зв`язку з чим подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Підстав для примирення позивач не вбачає. Майна, яке перебуває у спільній сумісній власності сторони не мають. Відповідно до ухвали суду від 11 лютого 2021 року провадження у справі відкрито та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Згідно з ухвалою суду від 11 травня 2021 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу залишено без розгляду. У відповідності до постанови Донецького апеляційного суду від 14 липня 2021 року, ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 11 травня 2021 року, скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження по справі. Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 03 серпня 2021 року продовжено розгляд справи та призначено судове засідання для розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки не повідомила, однак про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник позивача до судового засідання не з`явився, однак надав до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих причин, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надавав, відзив на позовну заяву не надавав. Справа розглядається на підставі ст.\~280\~ЦПК України заочно. Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав: На підставі ст.\~112\~Сімейного Кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 07 лютого 2014 року у Донецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 74, що підтверджено повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00029632395 від 19.02.2021 (а.с.23-24). Дітей від шлюбу сторони не мають. На даний момент подружжя припинило шлюбні відносини, не підтримує їх, збереження шлюбу та примирення сторін неможливе. Як убачається з матеріалів справи, станом на 07 лютого 2014 року відповідач [PERSON] , [INFO] , є громадянином Австралії, народженим в Республіці Індія, м.Нью-Делі. Згідно з п. 11 Листа від 16.05.2013\~\~№ 24-754/0/4-13,\~Вищого спеціалізованого\~суду України\~з розгляду\~цивільних і\~кримінальних справ,\~Про практику\~розгляду судами\~цивільних справ\~з іноземним\~елементом, правові наслідки шлюбу з іноземним елементом визначаються статтею 60\~Закону України "Про міжнародне приватне право". Правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, тобто правом тієї держави, громадянами якої вони є одночасно, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі. Наприклад, якщо подружжя, що є громадянами різних держав, спільно проживали на території України і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу здійснюється за законодавством України. У випадку відсутності такої ситуації - правові наслідки шлюбу визначаються правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Відповідно до ч. 1 ст. 110\~Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно із ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Таким чином, суд вважає можливим задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 ч. 2 ст.141\~ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Оскільки позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 908,00 гривень, а позов підлягає задоволенню у повному обсязі, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача вказаної суми витрат по сплаті судового збору на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved