Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області з даним позовом в інтересах [PERSON] до Новоайдарської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, третя особа - приватний нотаріус Сєвєродонецького міського нотаріального округу Глаговська Олена Вікторівна. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входять: земельна ділянка № [NUMBER] площею 5,1647 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новоайдарської селищної ради Новоайдарського району Луганської області, кадастровий номер 4423155100:01:006:0039, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №025675, виданого 15.06.2003 року Новоайдарською селищною радою на підставі рішення 05 сесії ХХІV скликання Новоайдарської селищної ради від 24.12.2002 року, а також право на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0134709, виданого 24.03.1997 року головою Новоайдарської районної державної адміністрації на підставі рішення Новоайдарської районної державної адміністрації від 18.02.1997 року №48. Дружина померлого [PERSON] (мати позивача) - [PERSON] у встановлений законом строк звернулася до приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Глаговської О.В. з заявою про прийняття спадщини. Однак [INFO] [PERSON] померла. За життя [PERSON] не встигла отримати свідоцтва про право на спадщину. Позивач [PERSON] є дочкою померлих [PERSON] та [PERSON] , тобто є спадкоємцем першої черги за законом та бажає прийняти спадщину. При зверненні представника позивача до приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Глаговської О.В. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після померлого [PERSON] та померлої [PERSON] , оскільки заявником не надано необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме документів, які б підтверджували з ким померлі були зареєстровані на день смерті, так як ці документи знаходяться на території тимчасово непідконтрольній українській владі. У зв`язку з вищевикладеними обставинами позивач позбавлена можливості реалізувати своє право на спадкове майно в позасудовому порядку та вимушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно. Позивач - [PERSON] та представник позивача - адвокат Риндін Д.І., який діє в інтересах [PERSON] на підставі ордеру на надання правової допомоги серії ЛГ №020101 від 30.01.2020 року (а.с.25), у судове засідання не з`явились, надали до суду письмові заяви, в яких просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник відповідача Новоайдарської селищної ради в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, при вирішенні справи покладався на розсуд суду. Третя особа - приватний нотаріус Сєвєродонецького міського нотаріального округу Глаговська О.В. в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заперечень проти позову не надала. Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.08.2018 року (а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входять: земельна ділянка № [NUMBER] площею 5,1647 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новоайдарської селищної ради Новоайдарського району Луганської області, кадастровий номер 4423155100:01:006:0039, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №025675, виданого 15.06.2003 року Новоайдарською селищною радою на підставі рішення 05 сесії ХХІV скликання Новоайдарської селищної ради від 24.12.2002 року (а.с.20), а також право на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0134709, виданого 24.03.1997 року головою Новоайдарської районної державної адміністрації на підставі рішення Новоайдарської районної державної адміністрації від 18.02.1997 року №48 (а.с.21). Дружина померлого [PERSON] (мати позивача) - [PERSON] у встановлений законом строк, а саме 28.11.2018 року звернулася до приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Глаговської О.В. з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією відповідної заяви, що міститься в матеріалах спадкової справи (а.с.38). Однак [INFO] мати позивача - [PERSON] померла, що підтверджуєтсья копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.03.2019 року (а.с.11). За життя [PERSON] не встигла отримати свідоцтва про право на спадщину. Позивач [PERSON] є дочкою померлих [PERSON] та [PERSON] , тобто є спадкоємцем першої черги за законом та бажає прийняти спадщину. Факт того, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою померлих [PERSON] та [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] від 23.11.1963 року (а.с.12), копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 22.12.1994 року (а.с.12), копією свідоцтва про шлюб серїі [NUMBER] від 22.12.2006 року (а.с.13). При зверненні представника позивача до приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Глаговської О.В. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після померлого [PERSON] та померлої [PERSON] , оскільки заявником не надано необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме документів, які б підтверджували з ким померлі були зареєстровані на день смерті, так як ці документи знаходяться на території тимчасово непідконтрольній українській владі (а.с.16-19). Разом з тим, з копії довідки №272, виданої 19.08.2019 року КП «Алчевське експлуатаційне об`єднання», вбачається, що на час смерті [PERSON] разом з ним проживала та була зареєстрована його дружина - [PERSON] (а.с.14). Водночас, згідно копії довідки №273, виданої 19.08.2019 року КП «Алчевське експлуатаційне об`єднання», на час смерті [PERSON] вона проживала та була зареєстрована одна на адресою: [ADDRESS] (а.с.15). Відповідно до частини першої статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 14.08.2019 року (справа № 523/3522/16-ц), ухваленої у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, тлумачення вказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику у справах про спадкування". Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як «визнання права». Таким чином, судовим розглядом встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечував, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно в судовому порядку. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 16, 328, 392, 1218, 1220, 1221, 1233, 1235, 1268, 1269 ЦК України,

Outcome: approved