Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

18.10.2013р. ПАТ «Креді Агріколь Банк» звернулось до суду з позовом, в якому просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру за адресою: [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON], в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ «Креді Агріколь Банк» за Кредитним договором №28/07-ф від 15.02.2007р. - в розмірі 35 546,47(тридцять п'ять тисяч п'ятсот сорок шість) доларів США, що станом на 01.04.2015р. по курсу НБУ еквівалентно 833 600грн. 27коп., шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження. Крім цього, судові витрати просив покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 15.02.2007р. між АТ «ІНДЕКС-БАНК», правонаступником якого є ПАТ «Креді Агріколь Банк», та [PERSON] був укладений Кредитний договір №28/07-ф, у відповідності до якого [PERSON] було надано кредит в сумі 30 000,00 доларів США строком з 15.02.2007р. по 14.02.2017р. зі сплатою за користування кредитом 13,5% річних. Кредит надавався для проведення квартири. В забезпечення цього кредитного договору 16.02.2007р. між АТ «ІНДЕКС-БАНК», правонаступником якого є ПАТ «Креді Агріколь Банк», та [PERSON] казані сторони також уклали договір іпотеки, за яким в іпотеку було передано квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON] Відповідачка [PERSON] порушила свої зобов'язання за кредитним договором, строки повернення кредиту та інших платежів. Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 19.04.2010р. задоволено позов ПАТ «ІНДЕКС-БАНК» про стягнення в його користь з [PERSON] 31140,11 доларів США, що еквівалентно 249158,25грн. заборгованості за кредитним договором №28/07-ф та судові витрати. Рішення суду не виконано, заборгованість за кредитом не погашена. Станом та 14.04.2013р. заборгованість складає 35546,47 доларів США, що еквівалентно 284122,93грн. Відповідачка не реагує на письмову вимогу від 23.04.2013р. про усунення порушень умов кредитного договору та договорі іпотеки та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки. Враховуючи вищенаведене, позивач вимушений звернутись до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, покликаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Просив позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася втретє з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, участь представника не забезпечила. Зі згоди представника позивача, суд у відповідності до вимог ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 15.02.2007р. між АТ «ІНДЕКС-БАНК», правонаступником якого є ПАТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №28/07-ф. Згідно цього договору [PERSON] було надано кредит в сумі 30 000,00 доларів США строком з 15.02.2007р. по 14.02.2017р. зі сплатою за користування кредитом 13,5% річних. В забезпечення цього кредитного договору 16.02.2007р. вказані сторони також уклали іпотечний договір, за яким в іпотеку було передано квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] загальною площею 39,8кв.м, яка складається з 1 кімнати житловою площею 19,8кв.м, кухні та комунальних вигод і належить на праві власності [PERSON] Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.1054, ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідачка [PERSON] порушила свої зобов'язання за кредитним договором, строки повернення кредиту та інших платежів. Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 19.04.2010р. задоволено позов ПАТ «ІНДЕКС-БАНК» про дострокове стягнення в його користь з [PERSON] 31140,11 доларів США, що еквівалентно 249158,25грн., заборгованості за кредитним договором №28/07-ф та судові витрати. Рішення суду не виконано, заборгованість за кредитом не погашена. Станом та 14.04.2013р. заборгованість [PERSON] складає 35546,47 доларів США, що еквівалентно 284122,93грн. За наслідками порушення кредитних зобов'язань відповідачці надсилалось письмове повідомлення від 18.04.2013р. щодо необхідності достроково повернути в повному обсязі кредит з відсотками та пенею, попереджалося, що в разі невиконання вимоги в 30-денний строк Банк розпочне процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки. Проте позивачка рекомендованого листа з цим повідомленням не отримала та воно повернуте Банку за закінченням терміну зберігання. Згідно ч.1 ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володіння заставодавця або третьої особи. Згідно ст.33 Закону України "Про іпотеку" та ст.589 ЦК України у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У відповідності до п.1.1. іпотечного договору від 16.02.2007р. цей договір забезпечує виконання іпотекодавцем зобов'язань за Кредитним договором №28/07-ф від 15.02.2017р. У випадку невиконання іпотекодавцем своїх зобов'язань за договором іпотекодержатель має право отримати задоволення за рахунок заставленого майна на умовах, визначених договором іпотеки. Згідно ст.35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Дана норма закону позивачем виконана. Таким чином позивач набуває право вимагати звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст. 590 ЦК України, ч.3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. В п. 1.6 іпотечного договору від 16.02.20107р. вартість предмета іпотеки за згодою сторін визначена в сумі 227250грн. Відтак, позивач підставно вважає, що слід визначити цю вартість як початкову вартість реалізації предмета іпотеки. Відомості про пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки, що є предметом позовних вимог по цій справі, відсутні. Суд не приймає до уваги пояснення представника відповідача про недійсність іпотечного договору, оскільки на час його укладення у квартирі була зареєстрована малолітня дитина відповідачки, не було згоди органу піки та піклування на його укладення. Судом встановлено, що відповідачка на час укладення іпотечного договору надала відомості про те, що у квартирі, яка є предметом іпотеки, зареєстрована лише вона одна. Про це свідчить подана нею довідка ЛКП від 15.07.2007р. [PERSON] не вказала про наявність у неї дітей і в анкеті на отримання кредиту, яку заповнювала власноручно 14.02.2007р. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на нормах закону, підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами та підлягають задоволенню. З відповідачки слід стягнути в користь позивача судові витрати, сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду. При прийнятті рішення суд враховує норми Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», за яким протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника, за умови, що у позичальника у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна не перевищує 140 кв. метрів для квартири. Квартира відповідачки, яка є предметом іпотеки, підпадає під дію вказаного Закону України від 03.06.2014р. «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Вказана обставина не може бути підставою для відмови у позові, оскільки введений мораторій не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише відстрочує таке право. При цьому суд приймає до уваги, що вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки були заявлені до 03.06.2014р. Відтак, в частині звернення стягнення на предмет іпотеки відстрочити виконання рішення суду на час дії мораторію. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підставний та підлягає задоволенню.

Outcome: approved