Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на дитину, яка продовжує навчання, а саме - дочки [PERSON] , [INFO] . На обґрунтування позову зазначила, що перебувала з відповідачем у шлюбі, у якому у них народилось троє дітей. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15.10.2020 шлюб розірвано. Відповідач з грудня 2020 проживає окремо від неї та дітей. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, у зв`язку з чим Дарницьким районним судом м. Києва видано судовий наказ від 09.10.2020 у справі № 753/15037/20 про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання трьох дітей у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Але відповідач сплачував аліменти не в повному розмірі, через що наявна заборгованість. З огляду на досягнення [INFO] дочкою [PERSON] повноліття, розмір аліментів зменшено з 1/2 до 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Оскільки повнолітня дочка [PERSON] , яка проживає разом з позивачем, навчається за денною формою в університеті імені Тараса Шевченка, вона не має можливості самостійно заробляти кошти для власного матеріального забезпечення, тому повністю перебуває на утриманні позивача. Відповідач добровільно не бере участь в утриманні дочки [PERSON] , працює як ФОП, має нерухоме майно (квартиру), стан здоров`я відповідача дозволяє йому працювати, тому він має можливість сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити її вимоги та стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову до досягнення дитиною 23-х років. Окрім того, у позові просила стягнути з відповідача понесені нею витрати на правничу допомогу у розмірі 2 500,00 грн. Ухвалою суду від 10.02.2021 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, [PERSON] . 10.03.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні з огляду на те, що він ніколи не ухилявся від відповідальності щодо утримання дитини. Після розірвання шлюбу і до 30.11.2020 сторони продовжували шлюбні відносини та вели спільне господарство, відповідач здійснював оплату продуктів харчування, комунальних послуг у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Також, відповідач вказав на те, що надає матеріальну підтримку дітям, зокрема доньці [PERSON] , незважаючи на те, що з нього в судовому порядку стягнуто аліменти. Також до грудня 2020 він брав участь у житті дітей - відвозив та забирав їх зі школи, давав кошти на шкільні обіди. Але у зв`язку з хворобою на Ковід-19 з 22.12.2020 був на самоізоляції і витрачав багато коштів на діагностування хвороби. Окрім того, просив урахувати, що дочка [PERSON] отримує стипендію у розмірі 1 300,00 грн, тому має самостійний заробіток. Інших заяв по суті справи сторони не подавали. Позивач в судовому засіданні 10 та 15 березня 2021 року підтримала позов повністю та пояснила, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі, оскільки працює ФОП , просила стягнути аліменти з відповідача на її користь на дитину, яка продовжує навчання, а саме - на дочку [PERSON] , [INFO] щомісячноу розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) а також витрати на правову допомогу. Окрім того, 15.03.2021 подала до суду письмові пояснення, у яких просила стягнути фактично понесені нею витрати на правову допомогу у розмірі 4 500,00 грн, та витрати на правову допомогу, які підлягають сплаті, у розмірі 3 500,00 грн, які вона понесла у зв`язку з поведінкою відповідача у справі: поданням відзиву з категоричними запереченнями проти задоволення позову, клопотанням про оголошення перерви у справі, що призвело до необхідності сплатити представнику за участь у наступному судовому засіданні. Представник позивача в судовому засіданні 10 та 15 березня 2021 року підтримав позов повністю. Просив стягнути з відповідача понесені позивачем витрати на правову допомогу, а також ті, що підлягають сплаті, у розмірі . Відповідач в судовому засіданні 30.03.2020 позов визнав частково, пояснив, що працює ФОП, але у зв`язку з карантином планує припинити займатися підприємницькою діяльністю, оскільки доходу майже не отримує, стан здоров`я і матеріальний стан дозволяють сплачувати йому аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Водночас просив стягувати не більше, ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як це передбачено законом. А також заперечував проти стягнення з нього витрат на правову допомогу у розмірі, що перевищуватиме 2 500,00 грн, оскільки вважає їх необґрунтовано завищеними. Представник відповідача в судовому засіданні 30.03.2020 заперечив проти стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі, що перевищуватиме 2 500,00 грн, оскільки їх необґрунтовано завищено та не надано доказів щодо їх понесення позивчем. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, 10.03.2021 подала заяву про те, що заявлений в її інтересах позов підтримує та просить розглядати справу за її відсутності. У заяві пояснила, що з січня 2021 року стипендію не отримує. Заслухавши сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 01.03.2002 сторони уклали шлюб, зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва, актовий запис № 319, який згідно з рішенням Баришівського районного суду Дарницького районного суду м. Києва від 15.10.2020 у справі № 753/15043/20, що набрало законної сили, розірвано. В шлюбі народились діти, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Діти, зокрема [PERSON] , проживають разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, у зв`язку з чим Дарницьким районним судом м. Києва видано судовий наказ від 09.10.2020 у справі № 753/15037/20 про стягнення з [PERSON] на користь позивача аліментів на утримання трьох дітей у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Згідно з довідкою, виданою старшим державним виконавцем Дарницього РВ ДВС у ь. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ), станом на 22.01.2021 сума заборгованості [PERSON] по аліментам становить 17 121,91 грн. Згідно з довідкою, виданою старшим державним виконавцем Дарницього РВ ДВС у ь. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ), станом на 04.03.2021 сума заборгованості [PERSON] по аліментам становить 38 471,40 грн. З огляду на досягнення [INFO] [PERSON] повноліття, розмір аліментів зменшено з 1/2 до 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Згідно з довідкою від 21.10.2020 № 016/333 [PERSON] навчається за денною формою на 1 курсі в Київському національному університеті імені Тараса Шевченка, закінчує навчання 30.06.2024. Згідно з довідкою про доходи для студентів від 11.03.2021 № 4945, виданою Київським національним університетом імені Тараса Шевченка, стипендія [PERSON] з січня 2021 року становить 0, 00 грн. Позивач працює вчителем у ЗНЗ № 66. Згідно з довідкою про доходи за листопад 2020 їй нараховано заробітну плату у розмірі 11 089,00 грн. Відповідач працює як фізична особа-підприємець у туристичному бізнесі, у зв`язку з карантинними обмеженнями отримує отримує нестабільний дохід, матеріальну допомогу на дитину, що продовжує навчання, не надає. За нормою ст.198 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Щодо доводів відповідача про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 від його доходу, але не більше, ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як це передбачено законом, суд не бере їх до уваги з огляду на таке. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, чинним законодавством встановлено лише мінімальну межу розміру аліментів. При цьому зазначена норма стосується лише неповнолітніх дітей. Як роз`яснено у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. (ч. 2 ст. 200 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, та враховує, що [PERSON] проживає разом з матір`ю, перебуває на утриманні, навчається у навчальному закладі на денній формі навчання, не працює. Тому відповідно до вимог сімейного законодавства повнолітня дитина має право на отримання матеріальної допомоги з боку батьків. Також суд враховує, що з відповідача за судовим наказом стягуються аліменти на двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, він є особою працездатного віку, працюючим, тому спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини заробітку з усіх його видів доходів, щомісячно. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів в розмірі розмірі 1/4 частини заробітку з усіх його видів доходів, щомісячно до досягнення дитиною 23-х років або закінчення навчання закінчення дитиною навчання. Інші доводи відповідача суд до уваги не приймає, оскільки вони не підтверджуються належними доказами у справі. З урахуванням наведеного суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги повністю. Крім того, суд роз`яснює сторонам у справі, що згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішення суду від дня пред`явлення позову, у зв`язку з чим суд присуджує аліменти з відповідача, починаючи з 01.02.2021. Щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, суд вважає, що ці вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Ч. 2 ст. 137 цього Кодексу встановлено, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. 6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У позові (п. 30) позивачка зазначила, що відповідно до умов договору про надання правничої допомоги, вона сплатила 2 500,00 грн. Окрім цього, у п. 31 позову вказала, що розмір витрат, які вона очікує понести у подальшому, визначатиметься конструктивністю або не конструктивністю процесуальної поведінки відповідача, зокрема, необхідністю підготовки відповіді на відзив, участі у судовому розгляді. Відповідач та його представник в судовому засіданні 30.03.2020 заперечили проти стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі, що перевищуватиме 2 500,00 грн, оскільки їх необґрунтовано завищено та не надано доказів щодо їх понесення позивачкою. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат позивач подала детальний опис наданих адвокатом послуг та фактично здійснених нею витрат на суму 4 500,00 грн, а також зазначила розмір витрат у сумі 500,00 грн, які підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доручення № 5 від 04.02.2021 до договору про надання правничої допомоги від 29.01.2021, а саме: - рахунок-фактуру № 1/21 від 29.01.2021, згідно з яким на підставі договору про надання правничої допомоги від 29.01.2021, укладеному між [PERSON] та адвокатським об`єднанням «Амбрелла», предметом якого є надання правничих послуг у цій справі на суму 2 500,00 грн; - акт про надані послуги з правничої допомоги на підставі договору про надання правничої допомоги від 29.01.2021, згідно з яким гонорар за виконання робіт складає 2 500,00 грн, розрахунок за ним проведено повністю, адвокатським об`єднанням надана наступна правова допомога: а) вивчення документів, наданих клієнтом, дослідження актуальної практики Верховного Суду (до 5 год. часу), б) розроблення стратегії захисту законних прав клієнта; в) підготовка проекту позову з додатками (до 4 год. часу) - квитанцію від 29.01.2021 про оплату цих послуг на суму 2 500,00 грн; - доручення № 5 від 04.02.2021до договору про надання правничої допомоги від 29.01.2021, згідно з яким винагорода за участь адвоката в одному судовому засіданні визначається виходячи з задіяного часу, але не може становити менше 2 500,00 грн, з яких: 1/3 - за підготовку до судового засідання, 2/3 - за представництво в суді; гонорар за підготовку заяв по суті спору або заяв з процесуальних питань, пояснень, інших процесуальних документів визначається виходячи з задіяного часу, але не менше 500,00 грн за один документ; - рахунок-фактуру № 5/21 від 01.03.2021, згідно з яким на підставі договору про надання правничої допомоги від 29.01.2021 та доручення № 5, укладеному між [PERSON] та адвокатським об`єднанням «Амбрелла», предметом якого є надання правничих послуг у цій справі на суму 2 500,00 грн за участь адвоката в судовому засіданні 10.03.2021; - акт про надані послуги з правничої допомоги на підставі договору про надання правничої допомоги від 29.01.2021 та доручення № 5, згідно з яким адвокатським об`єднанням надана наступна правова допомога і підлягає оплаті гонорар: за участь адвоката в судовому засіданні 10.03.2021 складає 2 500,00 грн; підготовка клопотання про долучення доказів від 15.03.2021 складає 500,00 грн. Розрахунок за ним проведено частково на суму 2 000,00 грн; - платіжне доручення від 09.03.2021 про часткову оплату цих послуг на суму 2 000,00 грн; - акт про надані послуги з правничої допомоги на підставі договору про надання правничої допомоги від 29.01.2021 та доручення № 5, згідно з яким адвокатським об`єднанням надана наступна правова допомога і підлягає оплаті гонорар: за явку адвоката для участі в судовому засіданні 15.03.2021 складає 1 667,00 грн; підготовка клопотання про проведення судового зсідання в режимі відео конференції складає 500,00 грн. Розрахунок за ним станом на дату підписання не проведено. З огляду на те, що розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою в судове засідання о 16.00 год. 15.03.2021 сторін, суд вважає, що позивач довела та документально підтвердила заявлений нею розмір фактично понесених витрат на суму 4 500,00 грн та витрат у сумі 1 000,00 грн, які підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доручення № 5 від 04.02.2021 до договору про надання правничої допомоги від 29.01.2021. Водночас, на думку суду, відповідач не довів неспівмірність цих витрат, тому його клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, не підлягає задоволенню. Отже, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати у розмірі 5 500,00 грн, які відповідають складності справи та наданим адвокатом послуг; часу, витраченому адвокатом на надання цих послуг та їх обсягу; значенню справи для сторони. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved