Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

[PERSON] (далі за текстом - «Заявник») звернулась до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. Заявник зазначила, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . Після смерті мати - [PERSON] , залишилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] . Вона є спадкоємцем першої черги за законом, оскільки є дочкою покійної [PERSON] , інших спадкоємців першої черги немає. Заявниця звернулась до Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснення державного нотаріуса Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області А.П. Приймак, при відкритті спадкової справи Заявником не було надано документів, що підтверджують факт родинних стосунків між нею та померлою [PERSON] , а саме той факт, що померла являється її матір`ю, а також інформація в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян - відсутня. При оформленні свідоцтва про право на спадщину, заявнику необхідне буде сплатити податок за ставкою 5 відсотків бази оподаткування щодо вартості будь-якого об`єкта спадщини, що успадковується спадкоємцями, які не є членами сім`ї спадкодавця першого ступеня споріднення. Посилаючись на приписи ст.4, 293, 315, 318, 319 ЦПК України Заявник просила встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] . У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала, надала суду пояснення, аналогічні викладеним у заяві, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив (а.с.24). В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є двоюрідною сестрою покійної [PERSON] , яка в свою чергу є мамою Заявника - [PERSON] . Дівоче прізвище покійної сестри було - [PERSON] , після одруження - [PERSON], а потім знов - [PERSON] у зв`язку із розлученням, до смерті. Заявник є її племінницею і дійсно є єдиною дочкою [PERSON] . Суд, вислухавши пояснення Заявника та свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заявлені вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини. [PERSON] померла [INFO] у віці 70 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 21.05.2019 року, серія [NUMBER] , актовий запис №893 (а.с.11). Заявниця звернулась до Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області з заявою про прийняття спадщини. 23.10.2019 року державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області А.П. Приймак, надано роз`яснення №2465/02-14, що при відкритті спадкової справи Заявником не було надано документів, що підтверджують факт родинних стосунків між нею та померлою [PERSON] , а саме той факт, що померла являється її матір`ю, а також інформація в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян - відсутня. При оформленні свідоцтва про право на спадщину, заявнику необхідне буде сплатити податок за ставкою 5 відсотків бази оподаткування щодо вартості будь-якого об`єкта спадщини, що успадковується спадкоємцями, які не є членами сім`ї спадкодавця першого ступеня споріднення (а.с.14). Як вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу батьків Заявниці від 21.06.1974 року, актовий запис №66, виданий рай відділом РАЦС м.Рені, мати Заявниці після розірвання шлюбу поновила дошлюбне прізвище - [PERSON] (а.с.13). Таким чином, надані заявником докази у своїй сукупності підтверджують вказані ним обставини, які не оспорювалися й іншими учасниками справи. Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. У той же час, у пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду. У свою чергу національне законодавство України встановлює наступне. Частиною 1 ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п.5 ч. 2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що мають юридичне значення. Згідно з п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку з втратою годувальника. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що заяву [PERSON] необхідно задовольнити, оскільки вона обґрунтована, а її доводи не спростовані та підтверджені належним, достовірними та допустимими доказами. Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення права власності на спадкове майно. На підставі викладеного та

Outcome: approved