Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

29.04.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з [PERSON] на її утримання аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви й до закінчення нею навчання в навчальному закладі, але не довше ніж до досягнення двадцяти трьох років. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що відповідач по справі є її батьком, який сплачував на її утримання аліменти до досягнення нею повноліття і допомагав їй. Але після досягнення нею повноліття батько припинив надавати їй допомогу, не спілкується з нею та відмовляється спілкуватися з нею або надавати матеріальну допомогу. На даний час вона є повнолітньою, але продовжує навчання в Національному фармацевтичному університеті м. Харкова, в зв'язку з чим потребує матеріальну допомогу. Її стипендії не вистачає навіть на проїзд та харчування і сплату інших необхідних послуг пов'язаних з навчанням в учбовому закладі. Її мати не в змозі надавати їй посильну допомогу. Не дивлячись на те, що вона потребує матеріальної допомоги, відповідач відмовляється в добровільному порядку вирішити питання стосовно надання їй матеріальної допомоги на утримання та забезпечення її необхідними речами. Батько має стабільний прибуток, але приховує його і не повідомляє про його розмір. Належним чином повідомлені сторони в судове засідання не з'явилися. Позивачка [PERSON] подала заяву судовий розгляд справи за її відсутністю, просила задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про судовий розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги про стягування з нього аліментів визнав у повному обсязі. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою. звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: З копії свідоцтва про народження вбачається, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. (а. с. 8). Згідно довідки №1244 від 24.04.2014 року, виданої Національним фармацевтичним університетом, та договору №дф-91/1.2013.Ф. від 01.08.2013 року та копії посвідчення, вбачається, що [PERSON] є студентом денної форми навчання І курсу 22 групи, спеціальність "Фармація", Національного фармацевтичного університету, форма навчання - контракт. (а. с. 7, 10-12). Даними копії посвідчення серії [NUMBER], виданого управлінням праці та соціального захисту населення Уманської міської ради Черкаської області, підтверджується, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни. (а. с. 34). Сторонами не оспорювалося та, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, що повнолітня [PERSON], яка продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги, знаходиться на утриманні матері, а батько дитини не надає допомоги на утримання дочки, хоча має можливість надавати таку допомогу. У відповідності зі ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідністю зі ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги повністю і це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідністю з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, оскільки відповідач визнав позов і є законні підстави для стягування з нього аліментів у розмірі 1/3 частини доходів, позовна заява [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на її утримання є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Outcome: approved