Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

17.06.2015 позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить ухвалити рішення та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 4\~531, 61 грн. за кредитним договором №1409/2634CLPS3 від 17.09.2012. Свій позов позивач мотивує тим, що 17.09.2012 між відповідачем та ПАТ «Платинум Банк» був укладений кредитний договір №1409/2634CLPS3. Позивач (ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів») є правонаступником ПАТ «Платинум Банк». Відповідно до вказаного договору відповідач отримала кредитні кошти і зобовязувалась своєчасно та повністю сплатити кредит, проценти за користування кредитом, але порушує зобовязання, тому і подано до суду даний позов. Представник позивача за довіреністю [PERSON] ( а.с. 34, 35,37,38), у судове засідання не зявився, у заяві вказав, що просить розгляд справи здійснювати за відсутністю представника позивача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявилась, хоча була двічі вчасно і належно була повідомлена про день, час та місце слухання справи ( а.с. 31,42), не направила заяви про відкладення розгляду\~\~справи,\~\~а тому дана справа слухається у її відсутність та ухвалюється заочне рішення, проти чого не заперечував представник позивача у своєму позові. Суд, розглянувши справу в порядку письмового провадження, вивчивши надані докази, вважає, що позов підлягає до повного задоволення та по згоді представника позивача ухвалює заочне рішення. Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, і оскільки цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, тому суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті і прийшов до висновку про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що дійсно між ПАТ «Платинум Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 1409/2634CLPS3 від 17.09.2012 про надання відповідачу кредиту (далі Договір), копію якого разом з додатком №1 до нього надано до суду (а.с. 6 - 7). Згідно договору факторингу № 20130619-К від 19.06.2013 ПАТ «Платинум Банк» передав ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (позивач) право грошової вимоги, що належало ПАТ «Платинум Банк» за кредитними договорами, укладеними між ПАТ «Платинум Банк» і боржниками, зазначеними в Реєстрі заборгованостей, в розмірі портфеля заборгованості. Копія вказаного договору факторингу додана до позовної заяви (а.с. 14, 15). Розміри грошових зобовязань кожного із боржників та інша інформація про боржників складає Реєстр боржників, та зазначена у додатку №1 до договору факторингу, а також міститься в електронному вигляді бази даних. Згідно виписки з Реєстру боржників від 19.06.2013, яка додана до позовної заяви (а.с. 4), ПАТ «Платинум Банк» відступає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги заборгованості до боржників позичальників на умовах, передбачених договором факторингу. Зокрема, відступлено право вимоги до [PERSON] у розмірі 4\~531, 61 грн. У судовому засіданні також встановлено, що відповідно до укладеного Договору на підставі меморіального ордеру №129047973 (а.с.9) відповідач 17.09.2012 отримала кредит у розмірі 2 500 грн. Згідно з умовами Договору відповідач зобовязана була повністю повернути кредит та виконати інші зобовязання не пізніше 14.03.2015. Сума отриманого кредиту погашається щомісяця. Проценти за користування кредитом сплачуються у розмірі 36 % річних щомісяця одночасно з погашенням суми отриманого кредиту. За обслуговування кредиту відповідач щомісяця одночасно з погашенням суми кредиту і процентами сплачує комісію. Платежі з погашення суми заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування кредитом та комісії за обслуговування кредиту здійснюється у вигляді щомісячних ануітетних (рівномірних) платежів, розмір яких зазначений в графіку платежів (Додаток №1 до Договору). Відповідно до п.п. 4.1 та 4.3 Договору позичальник відповідає перед банком по зобовязаннях, що виникають згідно з умовами Договору всім майном та коштами, на які може бути звернуто стягнення згідно з чинним законодавством України. У разі отримання від банку вимоги про дострокове погашення кредиту, отриманого за Договором, позичальник зобовязаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі. У разі прострочення сплати процентів за користування кредитом та/або частини суми кредиту, позичальник зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі 0,3% від простроченої суми нарахованих процентів та/або комісії за обслуговування кредиту, та/або від несплаченої частини суми кредиту за кожний день прострочення. Відповідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право банку достроково вимагати повернення всіє суми кредиту та сплати процентів. Позивач, на виконання вказаних вимог Договору та законодавства надіслав відповідачу повідомлення від 25.06.2013 № 000754820, в якому повідомив про відступлення позивачу права вимоги до відповідача, а також повідомлено нові реквізити, за якими здійснюється сплата заборгованості. Також 25.06.2013 відповідачу було направлено повідомлення № 000754820-1 про те, що у відповідача наявна заборгованість за Договором у розмірі 4\~531, 61 грн., яку необхідно сплатити,але дані вимоги не були виконані. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Зміст договору як угоди (правочину) складає сукупність визначених на розсуд сторін і погоджених ними умов, в яких закріплюються їхні права та обовязки, що складають зміст договірного зобовязання (частина перша статті 628 ЦК України). Судом встановлено, що кошти відповідачу були надані, а остання порушила зобовязання перед позивачем, передбачені Договором і останні проплати провела лише у 2012 році, у звязку з чим виникла заборгованість у розмірі 4\~531, 61 грн., яка складається із: -заборгованість за кредитом у розмірі 2\~883, 09 грн., -заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 1 055, 88 грн., -пеня за порушення графіку погашення заборгованості592, 64 грн., що підтверджується наданим розрахунком заборгованості (а.с. 11). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Тобто, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за Договором. Ст.525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за Договором не погашає.\~ Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України, зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Пунктом 6.1. Договору передбачено, що договір діє до повного виконання зобовязань позичальника по цьому Договору. В ст.599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Тобто, не виконуючи належним чином зобовязання за Договором відповідач порушила зазначені вище норми законодавства та умови Договору. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.\~ Згідно ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Аналіз правових норм, зокрема, ст. ст. 536, 549 ЦК України дає підстави для висновку про те, що проценти та неустойка є різними правовими інститутами, обмеження можливості одночасного застосування яких законом не встановлена. Згідно ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. У постанові ВСУ у справі № 6-738цс15 від 24.06.2015, яка в силу ст.360-7 ЦПК України є обовязковою для застосування судами загальної юрисдикції вказано, що виходячи із основних засад цивільного права, які характеризуються загальним підходом до певної групи цивільних правовідносин, принципу рівності правового регулювання окремого виду правовідносин та аналізуючи норми розділу V ЦК України "Строки та терміни. Позовна давність" у їх сукупності, слід дійти висновку про поширення норми частини третьої статті 267 ЦК України як на загальну, так і спеціальну позовну давність. Отже, без заяви сторони у спорі ні загальна, ні спеціальна позовна давність судом застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності повязана лише із наявністю про це заяви сторони. Тобто, суд за власною ініціативою не має права застосувати позовну давність. Отже, оскільки до суду не надано заяви відповідача про застосування судом позовної давності, суд задовольняє даний позов в повному обсязі. З огляду на заначенге суд, на підставі наданих позивачем доказів, вказаних вимог закону, вважає, що позивач належним чином\~ обґрунтував та довів свій позов, а тому такий суд задовольняє у повному обсязі. У звязку із задоволенням даного позову, суд, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача судові витрати (сплачений судовий збір) в сумі 243 грн.60 коп.

Outcome: approved