Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на 1/4 частки житлового будинку, загальною площею 103,3 кв.м., житловою площею 66,5 кв.м. з відповідною частиною господарських будівель і споруд по вул.Майдан, 10 в с.Забойки Тернопільського району Тернопільської області в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 25 березня 2007 року. В обґрунтування вимог позивачка вказує, що житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що по вул. Майдан, 10 в с.Забойки Тернопільського району Тернопільської області належав до колгоспного двору, членами якого були вона, [PERSON]А.(голова двору), [PERSON] (дружина) та [PERSON] (син). 25 березня 2007 року батько [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, у тому числі на 1/4 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами. Спадкоємцями першої черги за законом є вона, дружина [PERSON] та син [PERSON] У встановлений законом строк вона спадщину прийняла. Між спадкоємцями було укладено договір про поділ спадковго майна, згідно умов якого 1/4 частка спірного житлового будинку переходить у її власність. Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частку житлового будинку по вул. Майдан, 10 в с.Забойки Тернопільського району Тернопільської області, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Посилаючись на наведене, просила задовольнити позов. У судове засідання позивач не зявились, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, попередньо подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають. Представник Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений в установленому законом порядку. Про причини неявки суду не повідомив. Судом встановлено, що [PERSON] народилась 28 жовтня 1968 року, батьками якої записано [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД №406157 від 16 квітня 1976 року, виданим Тернопільським відділом ЗАГС, про що зроблено актовий запис за №16. 16 квітня 1988 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON], якій після укладення шлюбу присвоєно прізвище «Фещук», що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ИД №404076 від 16 квітня 1988 року, виданим Почапинською сільською радою Тернопільського району, про що зроблено актовий запис за №3. Відповідно до інформаційної довідки Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації від 25 вересня 2018 року за № 1181 вбачається, що станом на 01 січня 2013 року по обліку бюро будинковолодіння за №10 по вул.Майдан в с.Забойки Тернопільського району Тернопільської області зареєстровано за головою колишнього колгоспного двору [PERSON], на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок виданого Тернопільською районною радою 30.12.1988 року на підставі рішення виконкому за №310 від 30.12.1988р. та записано в реєстрову книгу за №1 за реєстровим №75. Відповідно до довідки Почапинської сільської ради за № 1071 від 03 жовтня 2018 року, спірне будинковолодіння згідно даних погосподарських книг значиться як колгоспний двір, членами якого станом на 01 липня 1990 року були [PERSON] (голова двору), [PERSON] (дружина), [PERSON] (дочка) та [PERSON] (син). Згідно інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна за №1182 від 25 вересня 2018 року, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, станом на 18.09.2018 року по обліку бюро будинковолодіння за №10 по вул.Майдан в с.Забойки Тернопільського району Тернопільської області рахується за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Вказані обставини також підтверджуються свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 30.12.1988 року, виданим на підставі рішення виконкому Тернопільської районної Ради народних депутатів за №310. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності всіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить по 1/4 частки житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами по вул.Майдан, 10 в с.Забойки Тернопільського району Тернопільської області. 25 березня 2007 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД № 246974, виданим повторно Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 27 вересня 2018 року, про що зроблено актовий запис за № 06. Спадкоємцями першої черги за законом є [PERSON] (дружина), [PERSON] (дочка) та [PERSON] (син). На час смерті [PERSON], в житловому будинку в с.Забойки по вул.Майдан, 10, разом з ним проживали та перебували на реєстраційному обліку: [PERSON] (дружина), [PERSON]М (син), [PERSON] (дочка) та [PERSON] (внучка), що підтверджується довідкою за №1025 від 27 вересня 2018 року, виданою Почапинською сільською радою. З витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі за №17777416, виданого нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори від 13.12.2008 року встановлено, що 13.12.2008 року заведено спадкову справу за №673/2008 до майна померлого [PERSON]. Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що спадщину після смерті [PERSON] прийняли [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 13 грудня 2008 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] укладено договір про поділ спадкового майна, посвідчений державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №2436, згідно умов якого, частина житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель і споруд за №10 по вул.Майдан в с.Забойки Тернопільського району Тернопільської області переходить до [PERSON] 03 жовтня 2018 року [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] звернулась до Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку житлового будинку після смерті [PERSON], що підтверджується копію заяви. Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори від 03 жовтня 2018 року за №2725/02-14, [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на ? частку житлового будинку по вул. Майдан, 10 в с.Забойки Тернопільського району у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. З технічного паспорту на житловий будинок по вул. Майдан, 10 в с.Забойки Тернопільського району, виготовлено Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації від 18 вересня 2018 року вбачається, що загальна площа спірного будинку становить 103,3 кв.м., житлова пл. - 66,5 кв.м. Суд, розглянувши справу, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. За нормами ст.1261 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з вимогами ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що спадкоємцями першої черги за законом, які прийняли спадщину, після смерті [PERSON] є дочка [PERSON], дружина [PERSON] та син [PERSON], шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] уклали договір про поділ спадкового майна, згідно умов якого ј частка спірного житлового будинку переходить [PERSON] Однак, оформити спадкові права на спірний житловий будинок позивач не може, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу. Відповідно до вимог ст. 3 ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 01 липня 2004 року, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Про практику розгляду цивільних справ про спадкування, державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що за позивачем слід визнати право власності на ? частку житлового будинку, загальною площею 103,3 кв.м., житловою площею 66,5 кв.м. з відповідною частиною господарських будівель і споруд по вул.Майдан, 10 в с.Забойки Тернопільського району Тернопільської області в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 25 березня 2007 року.

Outcome: approved