Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

[INFO] року помер рідний брат позивачів - [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина, яка складається з земельної ділянки розміром 5,12 га. ріллі, яка знаходиться на території Свердлівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. Позивачі по справі є спадкоємцями за законом на відкриту після смерті [PERSON] спадщину: [PERSON] (рідна сестра померлого), [PERSON] (рідний брат померлого) та [PERSON] (рідна сестра померлого). 22.03.2016 року, позивачі звернулися до державного нотаріуса Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області Дроздової О.П. з заявами про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак постановою державного нотаріуса Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області Дроздової О.П. їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом в зв'язку з тим, що у останніх відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку, тобто державний акт на право приватної власності на землю загальним розміром 5,12 га., виданого на ім'я спадкодавця, який був втрачений, про що позивачами було подано об'яву в місцеву газету «Честь Хлібороба». Оскільки спадкодавець [PERSON] був власником земельної ділянки, яка є предметом позову, інших спадкоємців, які б мали право і звернулися із відповідною заявою про прийняття спадщини немає, а тому останні пропросили визнати за ними право власності на вищезазначену земельну ділянку, порівно, по 1/3 кожному із спадкоємців. В судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали повністю та попросили суд задовольнити їх посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач голова Свердлівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області не заперечив проти задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] по суті позовних вимог не заперечила, пояснила, що проживала разом із спадкодавцем на момент смерті близько 30 років, але остання із заявою про прийняття спадщини не зверталася і на даний час заперечень проти задоволення позову не має. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку про необхідність задоволення позову з слідуючих підстав. Так, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що [INFO] року помер - [PERSON] (а.с.42-43). Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 5,12 га., яка належала останньому на підставі державного акту серія [NUMBER] від 19.12.2001 року, яка знаходиться на території Свердлівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. Як вбачається з відповіді, наданої на запит суду, начальником відділу держгеокадастру у Бобринецькому районі Гончарук О.В., вартість земельної частки (паю) на території Свердлівської сільської ради станом на 01.01.2016 року становить 29948 грн. Позивачі по справі є братом та сестрами [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження позивачів, а також матеріалами спадкової справи, зокрема, витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с.10-12, 54). Згідно відповіді начальника відділу Держгеокадастру у Бобринецькому районі, вбачається, що на ім'я [PERSON] зареєстровано та видано державний акт на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 19.12.2001 року, загальною площею 5,12 га ріллі, яка знаходиться на території Свердлівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. Згідно довідки Свердловської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області від 06.10.2015 року за вихідним номером 417 вказано, що померлий [PERSON], який народився, [INFO] року по день смерті був зареєстрований та проживав в с. Свердлове Бобринецького району Кіровоградської області. На час смерті проживав разом з співмешканкою [PERSON],[INFO]. В судовому засіданні [PERSON] не заперечила проти задоволення позову про визнання права власності позивачів на земельну ділянку після смерті [PERSON]. Також пояснила, що жодних дій для оформлення права власності на земельну ділянку, як дружина, не вчиняла та вчиняти не бажає. У встановлений законом строк позивачі звернулися до державного нотаріуса Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області Дроздової О.П. з заявами про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак постановою державного нотаріуса Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом в зв'язку з тим, що у них відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку на ім'я спадкодавця. Державний акт на ім'я спадкодавця був втрачений, про що позивачами було подано об'яву в місцеву газету «Честь Хлібороба» (а.с.20). Як вбачається із інформації про реєстрацію в Спадковому реєстру спадкових справ та заповітів, після смерті [PERSON], заповіти від його імені державною нотаріальною конторою не посвідчувались, заведена спадкова справа №246-2015, за заявами позивачів. З матеріалів спадкової справи №227-2015, щодо померлого [PERSON], вбачається, що спадкоємцями після смерті останнього є позивачі по справі, які прийняла спадщину у встановлений законом строк. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно приписів ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, при встановлених обставинах, суд вважає, що позивачі позбавлені можливості іншим (не судовим) шляхом довести своє право власності, набуте в порядку спадкування. Відповідно норм Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкодавців/ /ст..1216/, право на спадщину мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприймання спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визнанні у статтях 1261-1265 ЦК. Відповідно до ст. 1258 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності спадкодавця на спадкове майно підтверджується відомостями наданими відділом держгеокадастру та довідкою із сільської ради, ці обставини встановлені в судовому засіданні при дослідженні копії спадкової справи, з якої також вбачається відсутність інших спадкоємців, відсутність заповітів, спадкових договорів, а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог. Позивачі по справі є спадкоємцями за законом другої черги після смерті спадкодавця [PERSON] та прийняли спадщину, інші спадкоємці, які б мали право на майно відсутні, тому в силу вищевказаних норм закону позивачі мають право успадкувати його майно земельну ділянку, а тому, суд вважає за можливе задовольнити заявлену вимогу позивачів визнавши за останніми в порядку спадкування після смерті спадкодавця право на належну їм земельну ділянку в повному обсязі.

Outcome: approved