Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

25.11.2020 року представник позивачки [PERSON] , яка діє на підставі ордеру серії ВН № 1018223 та договору про надання правової допомоги від 20.11.2020 року (а.с.19-20) звернулася до Ізмаїльського міськрайонного суду, шляхом формування документів в системі "Електронний суд", з позовом та\~ просить суд ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . При цьому представник посилається на те, що відповідач життям сина не цікавиться з народження, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватися з ним та приймати участь у його вихованні. Не цікавиться здоров`ям дитини, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує сина, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до долі внутрішньої освіти, не створює умов для отримання сином освіти. Відповідач останній раз бачив сина з дня народження, коли залишив 10 місячного сина та покинув родину. З того часу жодного разу не відвідував дитину, не дзвонив. Не цікавився, не допомагав матеріально та морально. Дитина проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні та вихованні. Без позбавлення батька дитини батьківських прав вона не може вільно вирішувати питання про розвиток та здоров`я дитини. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] до суду, надали заяву, в якій просять розглянути справу у їх відсутності. Не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України за веб-адресою: http://bg.od.court.gov.ua/sud1507/, та надіслання судової повістки за місцем реєстрації, причину неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подав, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Представник третьої особи Сектору з питань усиновлення, опіки, піклування та сімейних форм виховання виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області, в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки його представника суд не повідомив. Представник третьої особи Начальник служби у справах дітей Ізмаїльської районної державної адміністрації Єнакієва Т.І., в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у відсутності представника третьої особи, просить прийняти рішення в інтересах дитини відповідно до законодавства України (а.с.48). Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. В силу п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, яка передбачає\~ підстави позбавлення батьківських прав, зазначено, що\~ мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Новосільської сільської ради Ренійського району Одеської області на підставі актового запису №14 від 27 травня 2010 року (а.с.10) його батьками є [PERSON] , відповідач по справі та [PERSON] , позивачка по справі. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний на підставі рішення Ренійського районного суду Одеської області від 02 серпня 2011 року (цивільна справа № 2-802/2011) (а.с.16). Зареєстроване місце проживання дитини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , в/ [NUMBER] та цією адресою зареєстрована також позивачка по справі (а.с.11, 8 на звороті), що також підтверджується довідкою начальника Ізмаїльського прикордонного загону Луцкова В. № 704/219 від 07.09.2020 року (а.с.15). Після розлучення дитина залишилася проживати з матір`ю, що зазначено в рішенні Ренійського районного суду Одеської області (а.с.16) та знаходиться на повному її утриманні і вихованні. Так, у 2010 році позивачка зверталася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на утримання сина [PERSON] аліментів та на підставі рішення Ренійського районного суду Одеської області від 30.08.2010 року по справі № 2-988/2010, 09.09.2010 року був виданий виконавчий лист (а.с.12). Даний виконавчий лист знаходиться на примусовому виконані в Ізмаїльському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), але відповідач тривалий час ухиляється від сплати аліментів. Батько дитиною не цікавиться. Вихованням та утриманням дитини не займається, з дитиною не проживає, не турбується про її життя та здоров`я, матеріально не допомагає. Отже, своїми діями, відповідач свідомо порушує свої зобов`язання закріплені в статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, а саме: батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Аналогічне твердження закріплене і в ст. 180 Сімейного Кодексу України. В принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону вказано, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно статті 12 вищеназваного Закону вказано, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 15 цього ж Закону встановлено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею. При розгляді даної цивільної справи достовірно було встановленою що відповідач, свідомо не виконує своїх обов`язків відносно сина [PERSON] . Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлено підстави позбавлення батьківських прав, а саме п.2 ч.1 ухиляння від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов`язку виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено виходячи з поведінки відповідача, не дивлячись на те, що перешкод у спілкуванні з дитиною йому ніхто не чинив і не чинить. \~ \~ \~ \~ Виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах малолітньої дитини, суд вважає можливим задовольнити позов і позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Суд роз`яснює відповідачу, що відповідно до \~ст. 168 СК України «Мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав». Згідно до п. 6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат

Outcome: approved