overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

21 січня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , якому просить суд\~ стягнути\~ з нього аліменти\~ на утримання повнолітньої\~ дочки [PERSON] ,\~ [INFO] , яка\~ з 1\~ вересня\~ 2015\~ року навчається в Уманському\~ педагогічному\~ університеті, форма навчання - денна, контрактна,\~ у розмірі\~ 1/4\~ частини всіх\~ видів\~ його\~ доходу( заробітку)\~ щомісяця, починаючи з дня звернення\~ до суду\~ і до\~ закінчення дочкою навчання, але не більше,\~ як\~ до досягнення\~ нею\~ 23 років. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх повнолітньої дочки: [PERSON] ,\~ [INFO] , яка проживає\~ з позивачем.З відповідача за рішенням суду\~ стягувались аліменти\~ на\~ її утримання\~ до досягнення дочкою повноліття. У дійсний час\~ дочка потребує матеріальної\~ допомоги, і відповідач\~ може\~ її надавати, оскільки\~ офіційно працює у військовій частині № [NUMBER] у м. Павлограді. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів.\~\~ У судове засідання позивач та відповідач не з`явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач позов\~ повністю\~ визнав. Відповідно до ч.1 ст. 197\~ ЦПК\~ України\~\~ фіксування судового\~ процесу\~\~\~ за допомогою звукозаписувального\~ технічного\~ засобу не здійснюється, оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності\~ осіб, які\~ беруть\~ участь\~ у справі, Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками повнолітньої дочки [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ яка продовжує навчання, строк навчання\~ з\~ 1\~ вересня 2015 року по 30\~ червня\~ 2019 року,\~ і\~ знаходиться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони\~ в\~ досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.199, 200 СК України\~ якщо повнолітні\~ дочка, син\~ продовжують\~ навчання і\~ у зв"язку\~ з\~ цим потребують\~\~\~ матеріальної\~ допомоги,\~ батьки зобов"язан\~ утримувати\~ їх до досягнення\~ 23\~ років\~ за\~ умови,\~ що\~ вони\~ можуть надавати\~ матеріальну\~ допомогу. Суд визначає розмір аліментів у частці\~ від заробітку( або у твердій\~ грошовій\~ сумі)\~ з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182\~ СК України. Із матеріалів справи вбачається, що дочка\~ [PERSON] потребує матеріальної допомоги,\~ а\~ відповідач\~\~ має\~ змогу\~ сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі. Відповідно до ч.1 ст.191, ст.201 СК України аліменти на повнолітню дочку(сина) присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

21 січня 2019 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вона знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 22 жовтня 1994 року Виконкомом Щербинівської селищної Ради м.Дзержинська Донецької області, за актовим записом № 31. У шлюбі [INFO] у них народився син [PERSON] . Сумісне життя не склалося в зв`язку з різними поглядами на життя, внаслідок чого виникають постійні суперечки. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, спільно не проживають. Позивач у судове засідання не з`явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. При чому, просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Належно повідомлений відповідач в судове засідання не прибув з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений у порядку, визначеному ч. 6 ст. 128 ЦПК України, шляхом надіслання рекомендованого листа з повідомленням про виклик. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, тому суд розглядав справу на підставі ст.ст. 280-289 ЦПК України, заочно, у зв`язку з чим постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що сторони по справі припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Майнового спору і питань щодо утримання дитини у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сім`ї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сім`ю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Позивачу залишити прізвище " [PERSON] ". Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір, пов`язаний з розглядом справи, покладається на відповідача. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір, що підтверджено документально: квитанцією № 89 від 09.01.2019 (а.с. 2) у розмірі 768 грн. 40 коп., який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

21 січня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 28 серпня 2005 року зареєструвала з ним шлюб. Від спільного проживання народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що стосунки з чоловіком погіршилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. На даний час фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені. В судове засідання [PERSON] не з`явилася. В поданій до суду заяві просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. В поданій до суду заяві просив підготовче судове засідання та розгляд справи по суті проводити у його відсутності, позовні вимоги визнав. У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ознайомившись із заявами сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинено, подружжя спільно не проживає, не веде спільного господарства, сім`я розпалася, шлюб носить формальний характер. Позивач та відповідач визнають, що збереження шлюбу суперечить їх інтересам. При таких обставинах збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

21\~травня \~2010\~року \~ \~ [PERSON]\~ \~ \~отримала у \~позивача \~кредит у розмірі 9000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. АТ комерційний\~банк «Приватбанк»\~подав до\~суду позов\~до [PERSON] з вимогою стягнути з відповідача \~заборгованість \~за кредитом в сумі 92717,17 грн., судові витрати в сумі 1762, 00 грн. В позові вказано, що [PERSON] зобов»язання по договору не виконала. Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, клопотань про розгляд справи в порядку загального позовного провадження від сторін до суду не надійшло. Дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, якими сторони обгрунтовують свої вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 21 травня 2010 року [PERSON] отримала у \~позивача \~кредит у розмірі 9000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок . Вказана угода являє собою заяву, яка була підписана відповідачем [PERSON] і витяг з правил надання банківських послуг. Як вказує позивач у своєму позові у зв'язку з порушенням боржником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором виникла заборгованість, яка за розрахунком банку, становить 92717,17 грн. Як встановлено судом, відповідачем було порушено вимоги Умов та правил надання банківських послуг, тобто укладеного сторонами договору, та ст.ст.\~1049,\~1054 ЦК України, а саме: прострочено повернення заборгованості по кредиту, в зв'язку з чим, позивач має право вимагати погашення наданого відповідачу кредиту, відсотків та пені. Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає заявлені позовні вимоги позивача частково обґрунтованими, виходячи з наступного. Згідно зі\~ст.525 ЦК України\~одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст.526 ч.1 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі\~ст.530 ч.1 ЦК України\~- якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно\~ст.1054 ч.1 ч.2 ЦК України\~- за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи встановлені судом обставини та виниклі відповідно до них спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що слід стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства\~ комерційний банк " Приватбанк"\~ заборгованість по кредиту в\~ розмірі\~\~\~\~\~\~ 92717,17 гривень\~\~ Відповідно\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача з на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

21 травня 2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому зазначав, що 14 вересня 2001 року між ним та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, згідно якого він придбав житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Посилаючись на те, що між ними були домовлені та виконані всі істотні умови договору купівлі-продажу, а саме: продавець передав покупцю майно, а покупець прийняв його та сплатив за нього певну грошову суму, обумовлену сторонами договору, тому просив визнати дійсним укладений між ними договір купівлі-продажу зазначеного будинку. Сторони в судове засідання не з'явилися, надали заяви з проханням розглядати справу без їх участі. Представник третьої особи до суду не з'явився, про його час та місце був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін та представника третьої особи, оскільки наявні матеріали і докази у справі достатні для її вирішення по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. 14 вересня 2001 року позивач уклав на товарній біржі "Нерухомість Миколаїв" письмовий договір № 1-883, за яким придбав у громадянки [PERSON] будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. При продажу будинок належав власнику на підставі договору купівлі-продажу від 17 липня 2001 року. 1 жовтня 2001 року він зареєстрував даний договір в комунальному підприємстві «Миколаївське МБТІ». В даний час позивач дізнався, що укладений договір про купівлю нерухомості повинен бути нотаріально посвідченим. Статтею 227 ЦК України 1963 року, який був чинним на час спірних правовідносин, передбачено, що договір купівлі-продажу житлового будинку укладається в письмовій формі та підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню, якщо хоча б одна із сторін є громадянином. Недотримання даної вимоги тягне за собою до недійсності договору (ч. 1 ст. 47 ЦК України). Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що такий договір підлягає реєстрації у відповідному виконкомі органу місцевого самоврядування (або ж в МБТІ відносно міст та селищ міського типу). Однак сама по собі відсутність такої технічної реєстрації не впливала на момент виникнення права власності на дійсність договору за вимогами ЦК України 1963 року. Згідно з частиною 2 статті 47 ЦК України 1963 року суд може на вимогу однієї із сторін договору визнати дійсною угоду, що потребує нотаріального посвідчення, коли сторони досягли згоди за всіма її істотними умовами і одна сторона ухиляється від його нотаріального посвідчення за відсутності передбачених законодавством перешкод для цього. Відповідно до матеріалів справи та змісту вказаного вище договору сторони узгодили всі суттєві його умови, в тому числі й ціну, але ухиляється від його нотаріального посвідчення, так як договір вже зареєстрвоаний в БТІ, тому суд вбачає достатньо підстав для визнання дійсним договору купівлі-продажу будинку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

21 травня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, зазначивши, що 16 лютого 2011 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 27. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Позивачка у судовому засіданні посилалася на ті ж самі обставини, що зазначені у позові, просила задовольнити позов. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 16 лютого 2011 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 27, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с. 2). Від спільного проживання сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], батьком в свідоцтві про народження дітей записаний відповідач у справі. Вказані обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження дітей ( а.с. 3-4). Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів родини, а також інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює, та отримує доходи, непрацездатних членів родини та інших утриманців не має. На підставі викладеного з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку щомісяця, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., відповідно до Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року № 3674-VI. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

21 травня 2014 року представник позивача Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" звернувся до суду з цивільним позовом в якому просив стягнути з [PERSON] суму боргу за кредитним договором №б/н від 20.12.2007 року у сумі 19725,31 гривень, а також судовий збір в розмірі 243,60 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, він направив до суду заяву в якій просив справу слухати за його відсутності в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити і не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно та не повідомив суд про причини своєї відсутності, а тому суд приймає рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 20.12.2007 року укладено кредитний договір №б/н про надання кредиту у розмірі 3000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно умов кредитного договору погашення заборгованості повинно здійснюватись у встановленому банком (позивачем) порядку, а саме: щомісяця в період сплати, позивальник (відповідачка) повинен надати банку (позивачу) грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов договору. Однак, у порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання не виконував в повному обсязі, у зв'язку з чим станом на 05.05.2014 року виникла заборгованість по поверненню кредиту у сумі 22615,01 грн., з яких: 1. заборгованість за кредитом - 2832,00 грн.; 2. заборгованість по процентам за користування кредитом - 12303,01 грн.; 3. заборгованість по комісії за користування кредитом - 7480,00 грн.; Від цієї суми заборгованості віднімаєтсья сума, у розмірі 4305,19 грн., яка була задоволена судовим рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 20.05.2009 року з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ ,,ПриватБанк'', різниця 18309,82 грн.. 4. штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; 5. штраф (процентна складова) - 915,49 грн.. Згідно зі ст.ст.525,526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 гривень. Таким чином, у відповідності до ст.ст.526,549,550,554,1054 ЦК України, суд вважає що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

21 травня 2014 року Святошинським районним судом м.Києва винесено рішення яким позов ПАТ «Родовід Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено частково, стягнуто на користь ПАТ «Родовід Банк» з [PERSON] суму заборгованості за договором від 27.03.2008 року в сумі 7455 (сім тисяч чотириста п'ятдесят п'ять) доларів США 46 центів та суму пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості в розмірі 80 000 (вісімдесят тисяч) грн. 00 коп., та судовий збір у розмірі 3 654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн. 00 коп. ПАТ «Родовід Банк» звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, просив стягнути з [PERSON] суми які були заявлені в позовних вимогах, проте не ухвалено в рушенні, а саме: суми заборгованості за договором від 27.03.2008 року в сумі 6 169,75 грн. - простроченої заборгованості за платою по кредиту, 363,34 грн. - сума трьох процентів річних від суми прострочень плати по кредиту, 59,24 грн. - сума інфляційних витрат від суми простроченої плати за кредитом. Просив розглядати справу за відсутності представника ПАТ "Родовід Банк". Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне заяву задовольнити та ухвалити додаткове рішення, виходячи з наступного. Згідно з вимогами ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Як встановлено, судом, при постановленні рішення у справі за позовом «Родовід Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості не вказано всіх сум заборгованості, що підлягають стягненню, а саме: 6 169,75 грн. - простроченої заборгованості за платою по кредиту, 363,34 грн. - сума трьох процентів річних від суми прострочень плати по кредиту, 59, 24 грн. - сума інфляційних витрат від суми простроченої плати за кредитом, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved