Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

25.10.2019 позивач звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до відповідачів про усунення перешкод у праві користування житловим приміщенням. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником квартири [ADDRESS] . У зазначеній квартирі зареєстровані за місцем проживання його колишня дружина - [PERSON] , [INFO] , та її діти, син - [PERSON] , [INFO] та дочка- [PERSON] , [INFO] . З лютого 2018 відповідач та її діти у вищезазначеній квартирі не проживають, комунальні послуги не сплачують, їх особистих речей у квартирі немає і взагалі квартирою вони не цікавиться. Добровільно з реєстрації за місцем проживання відповідач не знімається. Просить усунути перешкоди у здійсненні права користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] , шляхом визнання відповідача та її дітей такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням. Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 06.11.2019 прийнято цю позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. 13.11.2019 до суду надійшли письмові пояснення представника третьої особи- Служби у справах дітей Рубіжанської міської ради Луганської області, в яких представник зазначив, що відповідач не надав жодного документу, якій підтверджує проживання або перебування відповідачів в іншому приміщені, а тому, з метою недопущення порушень житлових прав малолітніх дітей, вони не згодні з позовом ( а.с.41). 28.11.2019 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказала, що позовні вимоги не визнає, оскільки несплата комунальних послуг не може бути підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а також позивач не довів та не надав доказів наявності перешкод у користуванні своєю власністю відповідачами. Крім того, згідно акту про встановлення фактичного місця проживання осіб від 21.10.2019, у спірній квартирі фактично проживає позивач з неповнолітньою дочкою, [PERSON] , [INFO] , але цей факт не відповідає дійсності, оскільки після фактичного розірвання шлюбних відносин , через неприязні відносини з позивачем, вона разом з усіма дітьми переїхала на інше місце проживання, але ніколи не втрачала інтересу до спірної квартири. Вона дійсно не проживає в спірній квартирі, їх з дітьми речей у квартирі немає, оскільки у неї немає доступу до вказаної квартири. Згоди з позивачем про проживання її та дітей у квартирі, вони не досягли. Іншого придатного для житла приміщення вона з дітьми немає, а її не проживання з дітьми у спірній квартирі обумовлено заміною позивачем дверних замків у вхідних дверях та небажання позивача надати їй ключі. При цьому, належних доказів на підтвердження факту не проживання відповідачів у спірному житлі саме без поважних причин, у матеріалах справи відсутні, так як і не доведено обставини, що відповідач втратила інтерес до спірного житла. Просить відмовити позивачу у задоволенні позову ( а.с.-44-49). 03.02.2020 до суду надійшли письмові пояснення представника третьої особи- Служби у справах дітей Рубіжанської міської ради Луганської області, в яких представник зазначив,що на теперішній час позовні вимоги Служба у справах дітей підтримує в повному обсязі ,оскільки в ході ретельного вивчення та з"ясування обставин справи встановлено,що [PERSON]. приховала інформацію та не надала відомості,які мають істотне значення для справи. У судове засідання позивач та її представник не з,явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача надала суду заяву, в якій просила справу розглянути в її відсутність та без участі позивача, позовні вимоги підтримує (а.с.81). Відповідач у судове засідання, призначене на 11.02.2020, не з,явилась, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Рубіжанської міської ради Луганської області в судове засідання не з,явилась, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, оскільки відповідач, під час ретельного вивчення та з,ясування обстави відносно позову, приховала інформацію про свій майновий стан та не надала до служби у справах дітей Рубіжанської міської ради Луганської області відомості, що мають істотне значення у розгляді цього позову ( а.с.73). Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні та надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи дійшов наступного. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] (копія договору купівлі-продажу Ѕ частки квартири - а.с. 9-10, копія Витягу про державну реєстрацію прав - а.с. 11). Розпорядженням міського голови №36 «Про перейменування вулиць м. Рубіжне» від 15.02.2016, затверджено перелік перейменованих вулиць, перейменовано проспект Кірова на проспект Переможців. Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 12.06.2019 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] ( а.с.15-16). Згідно довідки про склад сім,ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб, виданої Центром надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області від 21.10.2019 № 40115, станом на 21.10.2019, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] власник, [PERSON] , [PERSON] - дочка, [PERSON] ячеславівна - дочка колишньої дружини, [PERSON]- син колишньої дружини, [PERSON] - колишня дружина (а.с. 17). З акту про встановлення фактичного місця проживання від 21.10.2019 вбачається, що у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , фактично проживають [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [INFO] . З 2018 року [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , за вказаною адресою не проживають по теперішній час (а.с. 18). Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 391 ЦК України. У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі визначеному відповідно до угоди з власником. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що позивач не надав доказів наявності перешкод у користуванні своєю власністю та про відсутність у відповідача з дітьми іншого придатного для житла приміщення, оскільки реєстрація відповідача та її дітей ,які не є членами сім"ї позивача в квартирі,яка є власністю позивача порушує це право. Судом встановлено і не заперечується відповідачем, що вона з неповнолітніми дітьми була зареєстрована в спірній квартирі як члени сім,ї власника, не проживають в ній без поважної прчини з 2018 року, їх особисті речі в квартирі відсутні. Реєстрація відповідачів у квартирі позивача позбавляє його права в повній мірі користуватися, володіти та розпоряджатися власним житлом, а тому є всі підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та такими,що підлягають задоволенню.

Outcome: approved