Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із зазначеним позовом. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 02 червня 2006 року було зареєстровано шлюб між нею та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від даного шлюбу подружжя має малолітнього сина: [PERSON] - [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Однак, одруження з відповідачем виявилось невдалим. Основною причиною розірвання шлюбу є те, що в них різні характери та погляди на життя, немає спільних інтересів. Відповідач не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, взаємовідносин один до одного, що в сукупності і призвело до розладу та фактичного припинення шлюбних стосунків. З вересня 2013 року фактично шлюбні відносини між ними припинились. Сторони проживають окремо, проте, шлюб існує формально. Дитина знаходиться на повному отриманні позивача. Матеріальної допомоги на отримання сина відповідач не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем. Тому, позивач просила шлюб розірвати та стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітнього сина в твердій грошовій сумі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала із зазначених у заяві підстав, просила позов задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суду пояснив, що від сплати аліментів не відмовляється, згідний сплачувати аліменти в твердій грошовій суму у розмірі 500 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши представлені у справі докази в їх сукупності, з'ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 02 червня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шацького районного управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів за 2006 рік зроблено актовий запис № 21 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Від даного шлюбу подружжя має малолітнього сина: [PERSON] - [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 3 - 4). Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні встановлено, що сім'я розпалась остаточно, оскільки в подружжя різні характери та погляди на життя, немає спільних інтересів. Сторони проживають окремо, подружні відносини не підтримують з вересня 2013 року, шлюб існує формально, збереження сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам малолітньої дитини та позивача, тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що малолітня дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач жодним чином не заперечив ту обставину, що має регулярний дохід. Таким чином, вбачаються підстави для стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі. За станом здоров'я відповідач є здоровим, не має інвалідності, є працездатним, докази існування у нього зобов'язань по утриманню інших осіб та існування інших обставин, що мають істотне значення, що дозволяє зробити висновок про його спроможність сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі. Зважаючи на обставини, встановлені в судовому засіданні, та які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання малолітьої дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач висловила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем "[PERSON]", тому їй слід залишити вказане прізвище. Оскільки, позов підлягає задоволенню повністю, то з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Також, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі статей 24, 110, 112, 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved