Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

14 квітня 2015 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулось ПАТ КБ „ПриватБанк" з позовом про стягнення заборгованості. В обгрунтування позовних вимог зазначається, що 08 травня 2007 року з [PERSON] було укладено договір б/н за яким останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 4000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік з суми залишку заборгованості по кредиту. За умовами та правилами надання банківських послуг відповідач ознайомлений. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України за яким договір приєднання може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, а друга сторона позбавлена можливості запропонувати свої умови договору. Позивач зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. Всупереч договірним зобов'язанням [PERSON] неналежно виконував умови кредитного договору. Станом на 24 березня 2015 року відповідач має перед позивачем заборгованість за кредитним договором 10630,15 гривень з яких: заборгованість за кредитом 3022,99 гривень, 5141,66 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 2465,5 гривень заборгованість за пенею та комісією. Від зазначеної вище заборгованості за судовим наказом Межівського районного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2009 року на користь позивача стягнуто 3465,03 гривень, тому різниця становить 7165,12 до якої додаються штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання кредитного договору 500 гривен (фіксована частина) та 358,26 гривень штраф (процентна складова). Таким чином заборгованість складає 8023,38 гривень. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] зазначену вище заборгованість на користь ПАТ „Приват банк" та судові витрати. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Згідні на заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Позов підтримують повністю. Відповідач в судове засідання не з'являється, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. [PERSON] заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Згідно з ч.5 ст.74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області [PERSON] 02 лютого 1995 року зареєстрований у встановленому законом порядку по вул.Степова,9, с.Богданівське, Межівського району, Дніпропетровської області. В зв'язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, суд відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачем відсутня. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв'язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: На підтвердження домовленості між сторонами мається заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в Приват Банку, порушення істотних умов яких, зі сторони відповідача, у судовому засіданні достовірно встановлено. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За розрахунком заборгованості за договором б/н від 08 травня 2007 року укладеного між Приват Банком та клієнтом [PERSON] вбачається, що останній станом на 24 березня 2015 року має перед позивачем заборгованість у розмірі 8023,38 гривень Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved