Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

21.09.2017 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя звернувся [PERSON] із заявою про встановлення факту належності документів. Вказана заява обґрунтована тим, що 03.03.2014 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку та житловий будинок. Померла за життя склала заповіт від 02.02.2009 року, відповідно до якого своїм спадкоємцем призначила заявника. У встановлений термін [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та померлою [PERSON] (Никифонівною), як такими, що є сином та мамою між собою. Незважаючи на це, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про права на спадщину за заповітом, у звязку із сумнівами нотаріуса у видачі [PERSON] [PERSON] райдержадміністрацією Дніпропетровської області державного акту від 12.05.1995 року серії І-ДП Тм №002789 на земельну ділянку площею 0,28 га., від 17.12.2002 року серії І-ДП №131394 на земельну ділянку площею 7,700 га., свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 29.08.1988 року №563, виданого комунальним відділом виконкому Михайлівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області. У звязку з чим, [PERSON] змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Заявник [PERSON] до зали судового засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, проте надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи до зали судового засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суд не повідомив. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до п.6 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з абз. 2 п. 12\~ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5, суд може встановлювати факт належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Відповідно до листа Верховного Суду України "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 01.01.2012 р., коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 256 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Судом встановлено, що 29.08.1988 року на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] районної міської Ради народних депутатів від 26.08.1988 року №219 комунальним відділом виконавчого комітету Михайлівської сільської ради [PERSON] видано свідоцтво на право приватної власності №563 на житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Михайлівка, вул. Партизанська, буд. 67, про що зроблено запис в реєстровій книзі №1-58 (а.с.13). 12.05.1995 року [PERSON] райдержадміністрацією Дніпропетровської області на підставі рішення Михайлівської сільської Ради народних депутатів [PERSON], яка мешкає за адресою: с. Михайлівка, вул. Партизанська, буд. 67, видано Державний акт на право приватної власності на землю площею 0,28 га, що розташована на території с.Михайлівка Михайлівської сільської Ради, серії ДП №002789, актовий запис в Книзі записів державних актів на право приватної власності землю №226 (а.с 11). Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 17.12.2002 року [PERSON] райдержадміністрацією Дніпропетровської області на підставі рішення [PERSON] районної державної адміністрації від 17.12.2002 року №659-р [PERSON], яка мешкає в с. Михайлівка, видано Державний акт на право приватної власності на землю площею 7,700 га, що розташована на території Михайлівської сільської ради, серії І-ДП №131394, актовий запис в Книзі записів державних актів на право приватної власності землю № 1029 (.а.с 12). 10.01.2006 року, [PERSON], [INFO], складено заповіт, посвідчений секретарем Михайлівської сільської ради, зареєстровано в реєстрі за № 2, відповідно до якого земельний пай, розташований на території Михайлівської сільської Томаківського району Дніпропетровської області площею 7,70 га, остання заповідала [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Крім того, 02.02.2009 року [PERSON], [INFO], складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, зареєстрований в реєстрі за №2, яким житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями, а також приналежною земельною ділянкою, що розташований за адресою: Дніпропетровська обл.., Томаківський р-н., с.Михайлівка, вул.Партизанська, буд.67, остання заповідала [PERSON] (а.с.10). [PERSON] померла - 03.03.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 06.03.2014 року серії І-КИ № 563174, актовий запис № 2 (а.с.14). Постановою приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу Дніпропетровської області від 11.10.2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки по-батькові спадкодавця у правовстановлюючих документах не співпадає зі вказаним у свідоцтві про смерть останнього, окрім цього неможливо встановити ступінь споріднення заявника із спадкодавцем, так як прізвище матері та по-батькові зазначені у свідоцтві про народження заявника не співпадають зі вказаними у свідоцтві про смерть (а.с.5). Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.07.2017 року, яке набуло законної сили 21.07.2017 р., заяву [PERSON] про встановлення факту родинних відносин задоволено. Встановлено факт, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] (Никифонівни), [INFO], яка померла 03.03.2014 року (а.с.8). Проте, як свідчать матеріали справи, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом [PERSON] до теперішнього часу не має можливості через наявність різного написання по-батькові спадкодавця у правовстановлюючих документах та свідоцтві про смерть. Встановлення даного факту для заявника [PERSON] має юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки та надає заявнику можливість оформити спадкові права та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Дослідивши всі наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що свідоцтво на право приватної власності на житловий будинок від 29.08.1988 року №563, Державний акт на земельну ділянку від 17.12.2002 року серії І-ДП №131394 та Державний акт на земельну ділянку від 12.05.1995 серії ДП №002789 належали [PERSON] (Никифорівні), померлій 03.03.2014 року, а тому заява про встановлення факту належності правовстановлюючих документів задовольняється судом.

Outcome: approved