Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до Бериславського районного суду Херсонської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувають у шлюбі, але проживають окремо згідно рішення суду « Про режим окремого проживання». Від шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON] [INFO], яка проживає разом із позивачем. Відповідач добровільно не надає кошти на утримання відповідача, як на дружину, у якої проживає дитина. На даний час позивачка не працює, оскільки здійснює догляд за малолітньою донькою. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку починаючи з 08.02.2018 року до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трьох років. Не погоджуючись з позовними вимогами, від представника відповідача до суду надано відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що загальний дохід сімї відповідача складає 4583,00 грн. (заробітна плата 3200,00 грн. та 860,00 грн. державна допомога при народженні дитини). На даний час відповідач перебуває у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною [PERSON] [INFO] і щомісячно отримує допомогу у розмірі 860,00 грн..Також зазначив, що відповідач навчається в Миколаївському Національному університеті і вартість по семестрової оплати за навчання складає 3100,00 грн. Крім того, відповідно до судового наказу № 658/2405/17 від 03.08.2017 року відповідач регулярно сплачує аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] на користь [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. У відповіді на відзив представник позивача [PERSON] із аргументами відповідача щодо неможливості сплачувати аліменти на утримання дружини не погоджується обґрунтовуючи наступним: Шлюбні відносини між подружжям були припинені з липня 2016 року, коли дружина була на третьому місяці вагітності, а з 09.09.2016 року відповідач встановив режим окремого проживання з нею, під час якого придбав автомобіль. З 11.07.2017 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки. Позивач утримує дитину самостійно та займається її вихованням. Натомість відповідач веде активний спосіб життя, працює, навчається, займається благодійністю. Крім того він звернувся з позовом до суду про оспорювання батьківства, в задоволенні якого було відмовлено. Вважає, що відповідач маючи можливість оплачувати послуги представника в суді, проведення генетичної експертизи, маючи кошти на придбання автомобіля, що свідчить про його фінансову спроможність утримувати дружину, яка не працює та доглядає їх малолітню дитину. До того ж відповідач проживає спільно зі своїми батьками, тобто він їх не утримує. Таким чином, позов підлягає задоволенню. Позивач та її представник у судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягали. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Положення ст.4 ЦПК України, ст. 15 ЦК Україні, а також положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантують кожній особі право на захист її порушених, оспорюваних чи невизнаних прав а також охоронюваних законом інтересів судом. Вимоги ст. ст. 13, 81, ч.5 ст.263 ЦПК України зобов'язують суд з'ясувати обставини, що обґрунтовують заявлені вимоги, на підставі наданих на їх підтвердження доказів, зобов'язують суд з'ясувати обставини, що обґрунтовують заявлені вимоги, на підставі наданих на їх підтвердження доказів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Відповідно до п.п. 3,4 п. 5 ст. 12 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обовязків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог. Судом було роз'яснено право сторонам по справі заявляти клопотання про витребування судом доказів, якщо у сторін існують складності в їх отриманні, подавати відповідні докази, заявляти клопотання про витребування документів та призначення експертиз по справі. Відносно надання суду будь-яких інших доказів сторони наголошували на тому, що надали до справи всі наявні в них докази. Судові органи, здійснюючи правосуддя, на засадах верховенства права забезпечують захист гарантованих Конституцією України та законами прав і свобод людини і громадянина, інтересів суспільства і держави. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті. Заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що 25.12.2015 року було зроблено запис за №460, та відділом реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області видано свідоцтво про одруження (а.с.6). Відповідно до ч.1, 2 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного, право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.4 ст. 75 СК України один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ч.1,2 ст. 77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Згідно з ч. ч. 2, 4, 6ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; таке право має дружина і в разі розірвання шлюбу. Доводи відповідача про те, що позивачем не доведено той факт, що вона потребує допомоги, підлягають відхиленню, оскільки вони не ґрунтуються на вищезазначеній нормі матеріального права. У вересні 2017 року відповідач звернувся до суду з позовом до позивача про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини. Згідно рішення Бериславського районного суду Херсонської області у задоволенні позову йому відмовлено (а.с.37). Згідно довідки виконавчого комітету Бериславської міської ради Херсонської області від 08.02.2018 року № 712 позивач проживає за адресою [INFO] має на утриманні малолітню доньку [PERSON] [INFO] (а.с. 4). Позивач не працює, оскільки здійснює догляд за малолітньою донькою та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні першої дитини в розмірі 860-00 грн. ( а.с.7). Із довідки Малокаховської сільської ради Каховського району Херсонської області від 14.09.2017 року № 689 вбачається, що [PERSON] проживає за адресою [INFO] разом з батьками, співмешканкою та донькою [PERSON], [INFO] (а.с.26). Відповідач має роботу, а саме працює в ФОП [PERSON] управляючим господарством, та станом на 01.02.2018 року отримує заробітну плату у розмірі 3723,00 грн. на місяць (а.с.27). Згідно довідки-виклику № 2741 від 27.02.2018 року вбачається, що він навчається у Миколаївському Національному університеті і вартість по семестрової оплати за навчання складає 3100,00 грн., яку останній сплатив (а.с.28,29). На дату розгляду справи сімейний стан відповідача змінився, він перебуває у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною [PERSON] [INFO] і щомісячно отримує державну допомогу у розмірі 860,00 грн. (а.с.24, 26). Згідно витягу з Єдиного державного реєстру МВС України 29.10.2016 року відповідач зареєстрував право власності на автомобіль OPEL модель MOVANO, 2012 року випуску(а.с.36). З публікації в газеті «Каховська зоря» вбачається, що [PERSON] надав подарунки учасникам науково-практичної конференції , яка була проведена в Каховській станції юних натуралістів 27.01.2018 року, та пообіцяв зробити будинок для осмій та в подальшому співпрацювати з Каховською СЮН (а.с.35) . Зазначене дає можливість суду зробити висновок про те, що відповідач має можливість утримувати дружину. Згідно зі ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, та способу їх присудження суд враховує, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дружини, є особою працездатного віку, що протипоказань за станом здоров'я не має, на час розгляду справи має постійне місце роботи та утримує дохід (а.с.27), що дозволяє йому проводити оплату за навчання (а.с.29), придбати автомобіль (а.с.36), займатися благодійністю (а.с.35), відтак є фінансово - спроможним, а тому в змозі утримувати матеріально дружину. Будь-яких належних та допустимих доказів які свідчать про неспроможність відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, з якою проживає спільна малолітня дитина, а саме: тяжкого матеріального стану відповідача або неспроможності сплачувати аліменти на дружину у зазначеному розмірі з інших поважних причин (незадовільного стану здоров'я відповідача, наявність інших утриманців або непрацездатних членів сім'ї, яких він зобов'язаний утримувати, наявність інших аліментних зобов'язань), суду не надав, а тому з урахуванням вимог ст.. 80 СК України, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів на дружину є законними та обґрунтованими. Відповідно до ст. 79, 191 СК України, аліменти на дитину та дружину за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову, а згідно з положеннями визначеними ст.. 84 СК України, на дружину - до досягнення дитиною шестирічного віку. Суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти - у розмірі 1/4 частки від всіх видів його доходів (заробітку) щомісячно, починаючи з 08.02.2018 року і до досягнення дитиною [PERSON] трьох років, тобто до 09.01.2020 року. Згідно ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Частиною 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі п.3 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Отже, в зв'язку зі звільненням позивача від сплати судового збору та задоволенням позовних вимог, судовий збір в сумі 704,80 грн. покладається на відповідача.

Outcome: approved