Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

8 травня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, в якому попросила стягувати з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], уродженця смт Зеленодольськ Апостоловського району Дніпропетровської області, жилеля [ADDRESS], офіційно непрацюючого на користь [PERSON], яка проживає по [ADDRESS] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 600 (шістсот) гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також стягувати з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], уродженця смт Зеленодольськ Апостоловського району Дніпропетровської області, жилеля [ADDRESS], офіційно непрацюючого на користь [PERSON], яка проживає по [ADDRESS] аліменти на утримання дружини ([PERSON].) в розмірі 100 (сто) гривень щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку. Позов [PERSON] обгрунтувала наступним. [INFO] від спільного проживання із відповідачем у неї народилася дитина [PERSON], який в даний час проживає із позивачкою та знаходиться на її утримання, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Голинчинецької сільської ради Шаргородського району. Позивачка ніде не працює, тому їй важко одній утримувати дитину. Відповідач проживає окремо, матеріально забезпечений, однак в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку не бажає. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги змінила в частині стягнення аліментів на її утримання, попросила стягувати аліменти на її утримання в розмірі 100 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав повністю, не заперечив проти їх задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності прийшов до наступного висновку. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться -до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що 17 серпня 2012 року сторони у справі уклади шлюб у виконавчому комітеті Голинчинецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області. У сторін [INFO] народилася дитина [PERSON]. Згідно довідки виконавчого комітеті Голинчинецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області, дитина [PERSON] знаходиться на утриманні матері [PERSON] Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином [PERSON] зобов'язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог частин 2 та 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох річного віку. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Тобто, дана норма передбачає виникнення у дружини-матері права на утримання від чоловіка (аліментів) до досягнення дитиною трьохрічного віку за наявності сукупності обставин, передбачених вказаною статтею, зокрема й можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Виходячи з наведеного, враховуючи те, що відповідач є здоровим, працездатним, інших осіб на утриманні не має, а також враховуючи матеріальний стан позивачки, яка ніде не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною, яка не досягла трьохрічного віку, суд приходить до висновку, що позивачка потребує матеріального забезпечення від відповідача, відповідач має таку змогу. А тому суд приходить до висновку, що змінені позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів на її утримання необхідно задовольнити, оскільки відповідачем такий розмір аліментів визнано. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Відповідно до ч.1 ст.79, ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовну заяву [PERSON] пред'явлено до суду 8 травня 2015 року, відповідно починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 81 ЦПК України не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом судовий збір у справах про стягнення аліментів. Згідно п. 5 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" від сплати державного мита звільняються позивачі - за позовами про стягнення аліментів. Згідно Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду,-у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за поданням до суду позовної заяви майнового характеру справляється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Отже, якщо станом на 1 січня 2015 року розмір мінімальної заробітної плати становив 1218,00 грн, тому ставка судового збору в даній справу становитиме 243,60 грн. Таким чином з [PERSON] підлягає стягненню в доход держави 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved