Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - [PERSON], про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання. Позов мотивовано наступним. 17 червня 2014 року за рішенням Василівського районного суду Запорізької області між позивачем та відповідачем було розірвано шлюб, від якого вони мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO], повнолітнього сина [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO]. 30 липня 2015 року між позивачем та Державним закладом «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоровя України» укладений договір № 5.01.171.2014 «к», відповідно до якого ДЗ «ДМА» бере на себе зобовязання за рахунок коштів позивача здійснювати навчання в очній формі студента [PERSON] зі спеціальності лікаря стоматолога. Загальна вартість освітньої послуги становить 98\~030,00 грн. Починаючи з 2015 року позивач самостійно сплачувала кошти за навчання сина. У звязку з тим, що місце навчання [PERSON] знаходиться в місті Дніпро позивач щомісячно перераховувала кошти у розмірі близько 5\~000,00 грн. на банківську карту сина, які він в подальшому витрачав на свої власні потреби - харчування, придбання наукової літератури, придбання одягу, взуття та інше. Відповідно до додатку до Договору № 5.01.171.2014 «к» від 30 липня 2015 року, «календарні строки та розміри оплати за навчання», за 2018-2019 навчальний рік розмір оплати за навчання становить 25\~622,00 грн. Позивач вказує, що з 2014 року і до теперішнього часу відповідач [PERSON] матеріальну допомогу на утримання сина не надає, внаслідок чого вона опинилась у скрутному матеріальному становищі. Між позивачем та [PERSON] згоди щодо розміру аліментів на утримання сина, який продовжує навчання та порядку їх виплати, не досягнуто. З огляду на вказане, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь в розмірі 5\~500,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років, тобто до 02 травня 2019 року. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов в повному обсязі, з підстав, викладених в позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти позову з підстав його необґрунтованості. Будучи присутнім в судових засіданнях відповідач [PERSON] та його представник заперечували проти позову з підстав неможливості надання відповідачем матеріальної допомоги на сина, який продовжує навчання. Додатково відповідач пояснив, що рішенням суду з нього стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки сторін [PERSON] в розмірі ј частки від його доходів. Крім того, рішенням суду, яке на теперішній час не набрало законної сили, з нього стягнуто заборгованість за кредитним договором. Крім того, майно яке є спільною власністю сторін, на теперішній час знаходиться у користуванні позивача та вона отримує від нього комерційний дохід. На його утриманні знаходиться мати, яка є пенсіонером. Третя особа в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення відповідача та представників сторін, дослідивши надані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень докази, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа\~має право\~в порядку,\~встановленому цим\~Кодексом,\~звернутися до\~суду за\~захистом своїх\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя,\~суд захищає\~права,\~свободи та\~інтереси фізичних\~осіб,\~права та\~інтереси юридичних\~осіб,\~державні та\~суспільні інтереси\~у спосіб,\~визначений законом\~або договором. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування\~є обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення. Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом (частина\~1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками повнолітнього [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-ЖС №161946, що знаходиться в матеріалах справи (а.с.9). Згідно договору укладеного 30 липня 2015 року між позивачем [PERSON] та Державним закладом «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоровя України» № 5.01.171.2014 «к», ДЗ «ДМА» бере на себе зобовязання за рахунок коштів позивача здійснювати навчання в очній формі студента [PERSON] зі спеціальності лікаря стоматолога. Загальна вартість освітньої послуги становить 98\~030,00 грн. (а.с.10-11). Відповідно до додатку до Договору № 5.01.171.2014 «к» від 30 липня 2015 року, «календарні строки та розміри оплати за навчання», за 2018-2019 навчальний рік розмір оплати за навчання становить 25\~622,00 грн.(а.с.12). Згідно довідки № 1230 від 16 серпня 2018 року, виданої Державним закладом «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоровя України», [PERSON] дійсно є студентом пятого курсу стоматологічного факультету ДЗ «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоровя України» денної форми навчання за контрактом (а.с.14). Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (частина 1) ; право на утримання припиняється у разі припинення навчання (частина 2) ; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (частина 3). Відповідно до\~ч.1\~ст.200\~СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд зазначає, що положеннями закону обовязок батьків утримувати до відповідного віку дітей, які продовжують навчання, повязується з умовою, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні не встановлено обставин неможливості надання відповідачем [PERSON] матеріальної допомоги своєму сину [PERSON], який продовжує навчання. Посилання відповідача на обставини, які, на його думку, підтверджують неможливість надання ним допомоги повнолітньому сину, який продовжує навчання, є неспроможними, з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є працездатною особою, який до 31 серпня 2017 року був працевлаштований в Дніпрорудненському індустріальному технікумі (а.с. 121). Відомості про незадовільний стан здоров'я відповідача чи наявність інших обставин, які унеможливлювали б стягнення з нього аліментів, судом не встановлено. Крім того, судом встановлено, що відповідач є фізичною особою-підприємцем (а.с. 55) та має у власності нерухоме майно у вигляді нежитлового приміщення за адресою: Запорізька область, Василівський район, місто Дніпрорудне, вул.. Набережна, 6 (а.с. 126). Наявність у відповідача заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску (а.с. 55) чи аліментів за виконавчим листом, на думку суду, є не свідченням неможливості [PERSON] надавати матеріальну допомогу сину, який продовжує навчання, а свідченням невиконання відповідачем законодавчо закріплених обовязків. Одночасно суд вважає, що зазначені вище відповідачем обставини, які підтверджені належними доказами, зокрема, відсутність у відповідача офіційного працевлаштування та заробітку, необхідності виконання рішення суду про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та ін. можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів, які просить стягнути позивач з відповідача, з 5\~500 грн. до 2\~000 грн. На підставі викладеного, враховуючи майновий стан відповідача, його стан здоровя та іншій обставини, виходячи із засад розумності, справедливості, пропорційності та приймаючи до уваги законодавчо встановлений обовязок обох батьків надавати допомогу на утримання дітей, які продовжують навчання, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню частково шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 2\~000 грн. в якості аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років, тобто до 02 травня 2019 року. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved