Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

14.12.2015 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 24.04.1999 р. по 03.12.2002 р. вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка прописана та мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач від сплати аліментів у добровільному порядку ухиляється, станом на 31.10.2015 року має заборгованість у розмірі 39960,36грн. Останній раз він бачив свою доньку на початку 2009 року. Відповідач ніколи не інтересувався долею своєї доньки, участь у її вихованні не приймав, від надання матеріальної допомоги постійно ухиляється, повністю втратив до дитини інтерес та батьківські почуття, бо ніколи не шукав з дитиною зустрічей. Просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] щодо його дитини - доньки [PERSON], [INFO], стягнути судовий збір. Позивачка у судовому засіданні на позовних вимогах наполягала та просила суд їх задовольнити, пояснила, відповідач з дитиною не спілкується, не виявляє бажання займатись її вихованням, не звертався до неї з приводу спілкування з донькою. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, пояснив, що відповідач фактично знехтував своїми обов'язками по утриманню та вихованню доньки. Представник органу опіки та піклування у судовому засідання проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Прокурор також не заперечував проти задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини, про дату та час розгляду справи був повідомлений, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. Опитана в судовому засіданні неповнолітня [PERSON], [INFO], пояснила, що знає про існування батька, але вважає, що батькові вона не потрібна, що зумовлено байдужістю з боку [PERSON] до неї та тривалою відсутність контактів між батьком та донькою, що привело к фактичній втраті родинних зв'язків між ними. Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, представника органу опіки та піклування, думку прокурора, свідків, проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] - батько, [PERSON] - мати. (а.с.8-10) Згідно довідки з місця мешкання від 09.11.2015 року [PERSON], [INFO], мешкає з позивачкою [PERSON].(а.с.7) Згідно характеристики Краматорської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №10 з профільним навчанням Краматорської міської ради, встановлено, що за весь період навчання неповнолітньої [PERSON], [INFO], її батько, [PERSON], [INFO], шкільний заклад не відвідував, навчанням доньки ніколи не цікавився.(а.с.6) Згідно довідки ВДВС Краматорського МУЮ від 16.11.2015 року станом на 31.10.2015 року [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 39960,36грн. (а.с.11) Відповідно до висновку від 16.02.2016 року, враховуючи інтереси неповнолітньої [PERSON], [INFO], орган опіки та піклування Краматорської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], стосовно його неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами. Згідно з приписами пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Суд доходить до висновку, що позов в підлягає задоволенню та відповідача необхідно позбавити батьківських прав у відношенні неповнолітньої дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved