Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

22.05.2018 р. позивач звернувся до Оболонського р/с м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики від 13.12.2014 р. у розмірі 200000 дол. США Як вказано у заяві, необхідність забезпечення позову та накладення арешту на майно відповідача пов'язана з тим, що у позивача є цілком обґрунтовані припущення, що невжиття по даній справі заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або унеможливити реальне виконання рішення суду, в разі задоволення позовних вимог. Тому просить суд накласти арешт на наступне нерухоме майно, яке належить відповідачу [PERSON], а саме: земельну ділянку, площею 0,15 га, кадастровий номер: [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 103278112237; кв. [ADDRESS] що знаходиться за адресою: [ADDRESS] що знаходиться за адресою: [ADDRESS] що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та видати уповноваженому представнику позивачу ухвалу про забезпечення позову в п'яти примірниках, з метою їх пред'явлення до виконання. Суд дослідивши матеріали цивільної справи та отриману заяву, з'ясував наступне. Дійсно, 22.05.2018 р. позивач звернувся до Оболонського р/с м. Києва із даним позовом. Згідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. В п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Згідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Заходи забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави та не повинні призводити до фактичного вирішення справи по суті. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про забезпечення позову підлягає задоволенню, так як проходить до висновку, що у існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову та необхідності для вчинення додаткових заходів забезпечення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved