Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

28 жовтня 2015 року позивач звернулася\~\~до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовом до виконавчого комітету Миколаївської міської ради, про визнання права власності на квартиру № 39, розташованої за адресою: м.Миколаїв, вул. Велика Морська 20, в порядку спадкування після смерті [PERSON]. В обгрунтування\~\~позовних вимог позивач вказала, що 21.10.2014 року помер її батько - [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина у вигляді вказаної квартири. Батько на випадок своєї смерті склав заповіт, яким все своє майно заповів своїй дочці [PERSON] Позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Проте нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки документів на підтвердження права власності спадкодавця на вказане майно надано не було. Ухвалою суду від 16.12.2015 року до участі у справі залучено Миколаївську міську раду в якості належного відповідача. У судове засідання сторони не з'явились, про день слухання справи повідомлялись належним чином. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Від представника відповідача надійшла заява, про розгляд справи у його відсутність, рішення просить прийняти на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог діючого законодавства. Від представника третьої особи надійшла заява, про розгляд справи у його відсутність, рішення просить прийняти на розсуд суду. Справа розглядалася судом у порядку заочного провадження з дотриманням вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, оглянувши письмові докази по справі, спадкову справу № 238/2015 після смерті [PERSON], який помер 21.10.2014 року, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 21.10.2014 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть /а.с.11/. Згідно свідоцтва про народження, батьком позивача [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) О.Р. є [PERSON] /а.с. 9, 10/. За життя [PERSON] залишив заповіт, яким все своє майно, з чого б воно не складалось та де б не знаходилось, заповів своїй дочці [PERSON] /а.с.13/. 15 квітня 2015 року позивач подала заяву про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] /а.с.33/. 01 жовтня 2015 року державним нотаріусам винесена постанова про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім'я [PERSON] на спадкове майно, яке складається з квартири № 39, яка знаходиться по вулиці Велика Морська 20, у м.Миколаєві після смерті [PERSON], оскільки документів на підтвердження права власності спадкодавця на вказане майно надано не було /а.с.16/. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив із наступного. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, позивач, як донька [PERSON], звернулася до нотаріуса у встановлені законом строки із заявою про прийняття спадщини. Позивачем надані наступні правовстановлюючі документи на спадкове майно : Договір купівлі-продажу № 6869 від 02.07.1997 року, посвідчений на товарній біржі, відповідно до якого [PERSON] придбав у [PERSON] квартиру № 39, яка знаходиться по вулиці Велика Морська 20, у м.Миколаєві /а.с.17/, технічний паспорт на квартиру, відповідно до якого вищевказана квартира знаходиться у власності [PERSON] /а.с.18/. Положеннями ст. 42 ЦК\~(1963 р), який діяв на час укладення договору купівлі-продажу, дозволялося укладення цивільно-правових угод у вигляді усної та письмової форми (простої або нотаріальної ). \~\~\~\~ Згідно з вимогами\~ст. 227 ЦК України 1963р. договір купівлі-продажу житлового будинку, повинен бути укладений у письмовій формі з обов'язковим нотаріальним посвідченням. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В той же час, відповідно до правил\~ст. 15 Закону України "Про товарні біржі"\~угоди, які укладені учасниками біржі щодо купівлі-продажу товарів або об'єктів нерухомості, допущених до обігу на товарній біржі\~\~та зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Така угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Згідно зі\~ст.328 ЦК України,\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі вищевикладеного суд, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved