Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

19 листопада 2018 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Згідно позовної заяви позивач [PERSON] вказує про те, що з відповідачем [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі. З відповідачем мають чотирьох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Домовленості щодо спільного утримання дітей між ними не досягнуто. Відповідач [PERSON] ухиляється від виконання обов'язку утримувати неповнолітніх дітей, які перебувають повністю на її утриманні. Позивач у позовній заяві зазначає про те, що їй відомо, що відповідач постійного місця роботи не має, отримує нерегулярні доходи від сезонних заробітків в Республіці Польща. Інших утриманців відповідач не має, а тому може надавати допомогу на утримання дітей. З вказаних підстав у позовній заяві позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000,00 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав вказаних у позовній заяві. Відповідач [PERSON] 21 грудня 2018 року повторно в судове засідання не з'явився, хоч був повідомленим про час та місце судового розгляду справи. Відповідач [PERSON] заяв (клопотань) чи відзиву на позовну заяву позивача до суду не подавав. За таких обставин та за наявної згоди позивача, суд вирішив справу розглянути у заочному розгляді, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Суд, заслухавши позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом призначалися судові засідання по даній справі 10 та 21 грудня 2018 року. У вказані судові засідання відповідач не з'явився, хоч був повідомленим про дату, час і місце судових засідання. Причини неприбуття в судові засідання відповідач не повідомив, відзиву до суду не подав. В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань до суду не подавали. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно Свідоцтв про народження серії [NUMBER], серії [NUMBER], серії [NUMBER], серії [NUMBER] (а.с. 5-8) [PERSON] народилась [INFO], [PERSON] народився [INFO], [PERSON] народилась [INFO] та [PERSON] народилась [INFO], їх батьком вказаний [PERSON], а матір'ю [PERSON]. В силу вимог ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. П. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачає, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», встановлено, що у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 липня становить 1559 гривень (з 1 грудня - 1626 гривень), а для дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня становить 1944,00 гривні (з 1 грудня - 2027 гривень). За таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання дітей - дочки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000,00 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Ч. 1 ст. 191 СК України визначає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у зв?язку з розглядом цієї справи в розмірі 704,80 гривень, з урахуванням положень Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року щодо встановленого мінімального розміру судового збору за подання до суду позовів майнового характеру та того, що на час подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів позивач [PERSON] була звільнена від сплати судового збору. Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору не встановлено. На підставі ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 265, 268, 280, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved