Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

17 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до житлово будівельного кооперативу № 1 «Енергетик» про визнання права власності. 25 жовтня 2016 року [PERSON] надав до суду уточнену позовну заяву про визнання права власності, мотивуючи свої вимоги тим, що 15 лютого 2016 року помер його рідний батько [PERSON], [INFO], який на момент смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO], б. 20 кв. 104. Після смерті батька відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме на двокімнатну квартиру [ADDRESS]. За життя спадкодавець [PERSON] заповіт не складав, а позивач, як його син, прийняв спадщину як спадкоємець першої черги за законом. Зазначає, що з 09 грудня 1987 року та по теперішній час він зареєстрований та мешкає в квартирі, яка належала його батькові. Під час оформлення спадщини він зясував, що право власності на вищевказану квартиру його батьком зареєстровано у державному реєстрі прав нерухомості не було, у звязку з чим він не може отримати свідоцтво про право на спадщину у встановленому порядку. 29 вересня 2016 року державним нотаріусом Миколаївської державної нотаріальної контори Донецької області Берзінь [PERSON] було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме в отриманні ним свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] Також позивач зазначає, що 04 липня 1985 року його батькові [PERSON], згідно із рішенням виконавчого комітету Миколаївської селищної ради народних депутатів м. Словянська, Донецької області № 11 від 03 липня 1985 року був виданий ордер за № 000126 серії А від 04 липня 1985 року, яким [PERSON] надано право на отримання житлової площі у ЖБК № 1 «Енергетик», а саме двокімнатної квартири [ADDRESS]. 20 жовтня 1993 року [PERSON] повністю сплачена вартість зазначеної квартири до житлово будівельного кооперативу № 1 «Енергетик» та отримане реєстраційне свідоцтво про право власності на квартиру. Просив суд визнати за ним, [PERSON], [INFO] , право власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 50,7 квадратних метрів у порядку спадкування за законом після [PERSON], який помер 15 лютого 2016 року. Позивач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, до судового засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розгляд справи проводити за його відсутності, позов задовольнити. Справу просив розглядати за участю його представника адвоката [PERSON] Представник позивача [PERSON], який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 4137 а також договору на надання юридичних(адвокатських) послуг від 12 жовтня 2016 року. Представник відповідача голова ЖБК «Енергетик» [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату та час розгляду справи, до судового засідання не зявилася, на адресу суду надала заяву з проханням розгляд справи проводити без участі її участі, рішення винести на розсуд суду з урахуванням наявних у справі матеріалів. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Так, у судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] доводився сином [PERSON]. Відповідно свідоцтва про смерть серії: І-НО №941107, [PERSON] помер 15 лютого 2016 року. Згідно із рішенням виконавчого комітету Миколаївської селищної ради народних депутатів м. Словянська від 03 липня 1985 року, [PERSON] 04 липня 1985 року був виданий ордер № 000126 на вселення у квартиру [ADDRESS]. Згідно із реєстраційним посвідченням, за реєстровим номером 17352, у книзі 1-а-180, 09 грудня 1993 року право власності на кооперативну квартиру [ADDRESS], зареєстровано за [PERSON]. Ця обставина підтверджується даними КП БТІ. Позивач зазначає, що з 09 грудня 1987 року та по теперішній час він зареєстрований у спірній квартирі, вказане підтверджується , домовою книгою для реєстрації громадян, в якій дійсно зазначена реєстрація позивача, а також довідкою про склад сімї від 12 жовтня 2016 наданої головою житлово будівельного кооперативу «Енергетик» м. Миколаївка. З довідки ЖБК «Енергетик» б/н від 12 жовтня 2016 року вбачається, що власнику квартири ,[PERSON], який помер 15 лютого 2016 року, була надана довідка б/н від 20 жовтня 1993 року житлово будівельним кооперативом «Енергетик» м. Миколаївка, про те, що ним здійснено внесення пайового внеску в повному обсязі та що він має право оформити право власності на кооперативну двокімнатну квартиру, що розташована за адресою: Донецька область , м. Миколаївка, М. Словянськ [ADDRESS]. [PERSON], який діяв від імені [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Миколаївської державної нотаріальної контори Донецької області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Але постановою державного нотаріусу , було відмовлено [PERSON] який діяв в інтересах [PERSON] у вчинені нотаріальних дій, оскільки був відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно квартиру [ADDRESS]. З матеріалів справи вбачається, що 15 серпня 2016 року у Миколаївській державній нотаріальній конторі було заведено спадкову справу № 71/2016 до майна [PERSON], померлого 15 лютого 2016 року. З наданої спадкової справи вбачається, що [PERSON] є не єдиним спадкоємцем першої черги. Спадкоємцями померлого [PERSON] є син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Дочка померлого [PERSON] [PERSON], своєю заявою зареєстрованою в реєстрі № 4-3575 18 серпня 2016 року відмовилася від спадкового майна свого померлого батька Відповідно ст.ст.1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із положеннями ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Для спадкоємця, що прийняв спадщину, виникають як майнові права, так і обов'язки. До майнових прав належить, зокрема, право власності. Відповідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно із роз'ясненнями Постанови Пленуму ВССУ від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина пята статті), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Частина 1ст. 55 Конституції України передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. Згідно із ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Згідно із п. 1 ч. 2ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Згідно п. 1 ч. 2ст. 16ЦПК України,визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Відповідно ч. 4ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті у зв'язку з чим, на даний час, неможливо оформити право власності на спірний житловий будинок належний померлій, що дало б можливість позивачам отримати в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця. Відповідно ч. 1 п. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника та ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Згідно зі ст. 15 Закону України «Про власність», що діяв на той момент, член житлово-будівельного кооперативу, що виплатив пай набував право власності на квартиру. Відповідно до приписів ст. 384 ЦК України, член житлово-будівельного (житлового ) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу і розпорядження квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного ( житлового ) кооперативу стає її власником. Таким чином, вказані документи свідчать про те, що за життя [PERSON], як член Житлово-будівельного кооперативу «Енергетик» повністю розрахувався за надану йому у користування квартиру, а саме сплатив всі пайові внески. Відповідно до приписів статті 182 ЦК України право власності на нерухоме майно, перехід права власності, підлягають державній реєстрації. \~Згідно статей 331, 334 ЦК України, якщо правовласності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Однак, у даному випадку момент ( підстава ) набуття права власності спадкодавця [PERSON] на квартиру у ЖБК виник саме під час повного внесення ним пайових внесків на квартиру, а саме 20 жовтня 1993 року, як це зазначено у довідці ЖБК «Енергетик». Вказане узгоджується із розясненнями постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності ті інших речових прав», де у пункті 6 зазначено, що суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент ( підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариств ( стаття 18 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ). Суди повинні розмежувати право на спадщину як майнове право ( обєкт спадкування ) та виникнення права власності на спадкове майно як на обєкт нерухомого майна. Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку , передбаченому законом.. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими документами є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення в нього права власності на нерухоме майно. ( стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ). Оскільки здійснити державну реєстрацію нерухомого майна на теперішній час неможливо у звязку зі смертю власника цього нерухомого майна, то спадкові права позивача підлягають судовому захисту. Аналізуючи всі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку,що померлий спадкодавець [PERSON] правомірно набув право власності на квартиру,за яку повністю сплатив пайові внески в ЖБК, але не зареєстрував це право власності в державному органі реєстрації речових прав, що є перешкодою для отримання позивачем свідоцтва про право на цю квартиру у порядку спадкування за законом після смерті власника цього нерухомого майна,а тому позов [PERSON] про визнання за ним права власності у порядку спадкування після смерті [PERSON] на квартиру на квартиру [ADDRESS]підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved