Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

18 червня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей та сім'ї Броварської міської ради Київської області та просила суд: визначити місце проживання її дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], разом з нею, тобто їхньою матір'ю. Вимоги позову мотивувала тим, що 20 вересня 2006 року між нею та відповідачем, укладено шлюб, від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини у позивача з чоловіком не склались, у зв'язку з чим рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25 червня 2016 року шлюб між сторонами розірвано. Позивач зазначає, що діти проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Ще до розірвання шлюбу, з листопада 2015 року відповідач проживає кремо від них і сумісного господарства з ними не веде. В червні 2017 року відповідач [PERSON] забрав старшого сина [PERSON] проживати до себе без згоди позивачки та відмовляється повертати його матері, крім того, відповідач, без згоди позивачки, перевів сина [PERSON] з однієї школи в іншу. Позивачка винаймає житло, де створено належні умови для проживання дітей. Малолітній [PERSON], [INFO], навчається у школі з 01 вересня 2016 року та проживає з позивачкою. Позивачка офіційно працює та отримує заробітну плату. Старший син [PERSON], [INFO], має ознаки дитячого аутизму з якісними порушеннями рецидивного соціального взаємодія. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 10.04.2018 №1-18/320, враховуючи думку малолітнього сина [PERSON] проживати разом з матір'ю, та старшим братом [PERSON], орган опіки та піклування вважав за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] разом з матір'ю, [PERSON], проте відповідач відмовляється повертати позивачці старшого сина. Оскільки між сторонами існує спір щодо місця проживання дітей, позивачка звернулася до суду з позовом. 12 грудня 2018 року представник відповідача [PERSON] подав до суду відзив на позов в якому зазначив, що позовні вимоги визнаються відповідачем частково, а саме в частині визначення місця проживання [PERSON], [INFO], з позивачкою [PERSON] Позовні вимоги в частині визначення місця проживання [PERSON], [INFO], з матір'ю, відповідачем не визнаються. В червні 2017 року позивач виїхала з місця проживання на відпочинок, залишивши дітей з батьком. Після повернення з відпочинку вона забрала до себе меншого сина [PERSON], а [PERSON] залишився у батька. Коли [PERSON] перебував у червні 2018 року на відпочинку у бабусі та дідуся (батьків відповідача) в м. Ромни, то позивач приїхала в м. Ромни з метою відібрання у сина [PERSON] до себе, проте останній виразив категоричну незгоду їхати з матір'ю, тому залишився у бабусі та дідуся. Після зазначеного, малолітній [PERSON] залишився проживати з батьком, проти повернення до матері категорично заперечує. Відповідач не забирав сина до себе у позивача без її згоди, оскільки [PERSON] сам виявив бажання проживати з батьком та категорично відмовився повертатись до матері. Також відповідачем визнається та обставина, що 30.08.2017 року він забрав з ЗОШ № 2 документи на старшого сина [PERSON] та влаштував його на навчання до ЗОШ № 9. Така зміна навчального закладу сина [PERSON] було здійснена відповідачем виключно в інтересах сина, оскільки ЗОШ №9 є найбільш наближеною до їх місця проживання та є єдиною школою з інклюзивною формою навчання, яке є необхідним для нормального та гармонійного розвитку [PERSON]. Позивач на даний час не працює в ТОВ «ВП ПАРТНЕР», і взагалі не працювала в зазначеному ТОВ, а надана нею довідка є підробленою. З висновком органу опіку та піклування щодо визначення місця проживання обох дітей з матір'ю відповідач не погоджується, оскільки орган опіки та піклування посилається на врахування думки малолітнього сина [PERSON] проживати разом з позивачем та старшим братом [PERSON], бажання [PERSON] спілкуватись з молодшим братом та з нею, проте зазначених органом залишено без уваги думка [PERSON] про те, що він бажає проживати саме з батьком, а не з матір'ю. При такому проживанні він не матиме жодних перешкод для спілкування з братом та матір'ю і таке спілкування відбувається. Орган опіки посилається на можливість матері дітей більш забезпечити потреби дітей в матеріальному плані, проте такий висновок є хибним, оскільки як зазначалось вище довідка про доходи позивача є підробленою і будь-яких доходів позивач не має. Позивач [PERSON] з липня 2017 року винаймає однокімнатну квартиру [ADDRESS], в якій наявна зона для навчання та відпочинку дитини, малолітній забезпечений окремим спальним місцем, створено належні умови для проживання дітей. В той же час, малолітній [PERSON] проживає разом батьком в орендованій двокімнатній квартирі [ADDRESS], для малолітнього [PERSON] створені належні житлово-побутові умови проживання, навчання та виховання. Таким чином, умови для проживання [PERSON] у відповідача є кращими, оскільки він має окрему кімнату, а не зону для навчання та відпочинку дитини, яка мається в квартирі позивача немає. Висновок органу опіку та піклування щодо визначення місця проживання обох дітей з матір'ю, не є обов'язковим для суду, оскільки відповідно до цивільно-процесуального законодавства жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, зазначений висновок органу опіки і піклування не може мати переваги над іншими доказами. Саме на таке застосування норм процесуального права послався Верховний Суд в постанові від 06 вересня 2018 року в справі № 644/9094/16-ц. Крім того, просив врахувати також висновки Верховного суду в постанові від 04 квітня 2018 року в справі №756/2109/16-ц. Батьком малолітнього [PERSON] створені належні житлово-побутові умови проживання, навчання та виховання. [PERSON] опікується своїми дітьми, у разі необхідності бере з собою у офіс, поєднуючи виховання дітей з безпосередньою працею. Навчає дітей моральним та суспільним принципам. Місячний посадовий оклад [PERSON] становить 9400 грн. Крім цього, з 07 березня 2018 р. і на даний час [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого мають сина [PERSON], [INFO], який є братом [PERSON]. [PERSON] за час окремо проживання від матері повністю адаптувався до умов проживання в новій повноцінній сім'ї, де для нього створені належні умови для виховання і навчання, а визначення його місця проживання разом із батьком в повній мірі сприятиме його розвитку та інтересам. Внаслідок проблем зі здоров'ям, дитина навчається в інклюзивному класі. Батьки цікавляться навчанням, поведінкою дитини. Мама провідує дитину в школі, три дні на тиждень проводить з сином час після уроків, відвідує батьківські збори, підтримує зв'язок з класним керівником і батьківським комітетом. [PERSON] допомагає сину виконувати домашні завдання, щоденно супроводжує учня до школи і забирає після занять, постійно цікавиться в учителів результатами навчання і поведінки дитини. Батько входить до ініціативної групи батьків, яка займається організацією дозвілля своїх дітей. Учень приймає участь у всіх заходах в класі. Відповідно до рішення виконавчого комітету Броварської міської ради від 13.12.2017 року № 777, [PERSON] було визначено наступний порядок участі у вихованні сина [PERSON]: щовівторка з 15.00 год. до 19.00 год.; щосереди з 13.30 год. до 19.00 год.; перша, третя субота місяця з 10.00 год. до 18.00 год. неділі. Таким чином, вважає, що проживання з батьком відповідатиме інтересам [PERSON], сприятиме належним умовам його проживання, гармонійному розвитку та вихованню, належному матеріальному забезпеченню, оскільки [PERSON], як батько, бере активну участь у вихованні сина, відіграє головну роль у його розвитку. Відокремлення малолітнього [PERSON] від батька, враховуючи те, що він більше року проживає з ним, буде суперечити його інтересам, в той час, як урахування інтересів дитини має бути максимально можливим. При цьому тривалість часу, проведеного з батьком, є важливим чинником при визначенні інтересів цієї дитини. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково в частині місця проживання малолітнього сина [PERSON], [INFO], з позивачкою [PERSON] Щодо позовних вимог про визначення місця проживання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з матір'ю, відповідач та його представник заперечували та просили відмовити в задоволенні позову в цій частині посилаючись на заперечення викладені ними у відзиві. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім'ї Броварської міської ради Київської області Гайдаєнко С.П., в судове засідання не з'явився, в заяві до суду просив розглядати справу у відсутності їхнього представника, та при винесенні рішення суду врахувати висновок органу опіки та піклування від 10.04.2018 №1-18/320 та прийняти відповідне рішення суду. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], [INFO], мешканець за адресою: [ADDRESS], суду пояснив, що з позивачкою не знайомі, а з відповідачем підтримує дружні стосунки. Свідку відомо, що дитині подобається бути з його батьком, та проводити з ним час, він часто був у батька на роботі. Дитину бачив також біля школи і коли батько забирає його зі школи. Ще бачив коли батько брав сина на рибалку. Чому дитина не проживає з матір'ю свідкові невідомо. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], [INFO], мешканка за адресою: [ADDRESS], суду пояснила, що з позивачкою особисто не знайома, а з відповідачем знайома, колеги, мають дітей одного віку, тому постійно на роботі ведуть розмови про своїх дітей. Свідку відомо, що син [PERSON] більше року проживає з батьком. Коли, ще позивачка з відповідачем проживали разом, то дитина постійно була с татом на роботі. Дитина розказує, що не хоче жити з мамою, тому напевно з цієї причини вона проживає з батьком. Друга дружина відповідача нормальна адекватна жінка, турбується про дитину. В сім'ї відповідача нормальні відносини. Сім'я проживає в двокімнатній квартирі, в одній кімнаті батьки, в іншій діти. Вдома прибрано. Дитина звичайно потребує більше уваги. На даний час він став більше відкриватися, більше говорити, відкритий, йде на діалог з дітьми та спілкується з ними. Дитина на даний час відчуває себе комфортно. Був випадок, коли позивачка прибігла до офісу, де працює відповідач, та влаштувала там конфлікт з чоловіком, кричала як навіжена людина, кидалася на транспортні засоби, при цьому кричала «ти в мене позабирав дітей». Свідок при цьому випадку була присутньою і також намагалася заспокоїти позивачку, проте вона не реагувала, не бажала нікого слухати, а навпаки почала кричати і на неї. Позивачка прокоментувала пояснення свідка [PERSON] та зазначила, що до 2017 року відповідач не виявляв взагалі ніякого бажання забрати проживати до себе їхніх двох неповнолітніх дітей, виявив таке бажання лише тільки тоді, коли вона в 2017 році повідомила відповідачу про її намір поділити спільне нажите майно за час їхнього подружнього життя. Після чого, її колишній чоловік забрав старшого сина без згоди позивачки до себе, перевів його до іншої школи і не повертає його матері. Щодо конфлікту, який стався на роботі у відповідача, позивачка пояснила, що був такий випадок, коли відповідач забрав дітей на відпочинок, відвіз їх на 10 днів на море, при цьому вимкнув всі телефони, а позивачка не змогла до них додзвонитися, хвилювалася, думала, що щось трапилося з дітьми. Проте, коли довідалась, що колишній чоловік повернувся з відпочинку, вона прийшла до нього на роботу запитати в нього навіщо він так вчинив, тоді саме, можливо на емоціях в збудженому стані розмовляла з відповідачем з цього приводу. Допитаний в судовому засіданні неповнолітній свідок [PERSON], [INFO], в присутності головного спеціаліста - психолога Гайдаєнко С.П., суду пояснив, що йому 12 років, він проживає з батьком, на суд приїхав разом з батьком. Розповів ситуацію, яка сталася 01 лютого 2019 року, коли [PERSON], друга мама, кинула в нього книжку, вона була проти, щоб папа допомагав йому вчити уроки. Говорила папі, що із-за цього він зовсім не займається з іншими дітьми. У нього є менший брат [PERSON], коли він до мами приїздить, йому там подобається, він любить свого братика [PERSON], в нього 08 квітня день народження. Мама говорила погані речі про бабусю. Вважав, що йому краще буде жити з батьком. Брат [PERSON] до нього не приходить. Його ніхто не ображає вдома, коли з мамою проживав також ніхто не ображав. Чи розповідає папа щось погане про маму, дитина відповіла «не знаю». Чому проживає з батьком, а не з мамою на даний час, не зміг пояснити. На вихідних він бачиться з мамою, бо багато уроків. Вдома він спить з [PERSON] в одній кімнаті, а тато з [PERSON] в іншій. Був випадок коли він телефонував батькові пізно ввечері, коли перебував у мами, розповів батькові, що він сам був з братом вдома без мами, двері зачинені, а мами немає, тоді вона пізно пришла. Позивачка прокоментувала пояснення дитини щодо відсутності її вдома, заначивши, що в той час вона ходила в магазин за водою. Головний спеціаліст Служби у справах дітей та сім'ї Броварської міської ради Київської області, психолог - Гайдаєнко Світлана Петрівна суду пояснила, що дитина має розлади аутичного спектру, тому і відповідь дитини слід сприймати враховуючи його діагноз. Під час допиту тиску на дитину не було, проте він хвилювався, весь час поглядував на батька, крім того, зауважила, що стереотипність поведінки даної дитини важно міняти місце проживання, існує звикання до одного місця проживання. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача, психолога та свідків, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 20 вересня 2006 року між [PERSON] та [PERSON], укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 606. Після реєстрації шлюбу позивачці надано прізвище - «[PERSON]» (а.с. 8). Згідно рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25 червня 2016 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON], який зареєстровано 20.09.2006 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 606 - розірвано. Після розірвання шлюбу позивачці змінено прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с. 8). Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: сина - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, батьками дітей яких є: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с. 6-7). Позивачка є громадянкою Білоруської Республіки, про що свідчить Паспорт цієї країни [NUMBER], виданий Залізнодорожним РОВД м. Вітебська 22.06.2018 (а.с. 43). Законність перебування на території України позивачки підтверджує Посвідка на постійне проживання серії [NUMBER] від 05.02.2010, видана Роменським ВМ УМВС України в Сумській області (а.с. 9). Згідно копії договору оренди квартири від 20 липня 2017 року, вбачається, що [PERSON], як (орендар) уклала договір оренди квартири за адресою: [ADDRESS], з (орендодавцем) [PERSON] з метою проживання її та членів її сім'ї, а саме: дітей [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO], погодивши між собою права та обов'язки, орендну плату та розрахунки, відповідальність та розгляд спорів, а також, внесення змін, доповнень, та розірвання договору (а.с.10-11). Згідно довідки ТОВ «ВП ПАРТНЕР» від 20.03.2018 за №20/03 вбачається, що [PERSON], дійсно працює в TOB "BP ПАРТНЕР" з 01 серпня 2017 року, на даний момент займає посаду: економіст з фінансової роботи, дохід за період з 01.08.2017 по 31.01.2018 - склав 60 000,00 грн. (а.с.12). Згідно копії рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 10.04.2018 №256 вбачається, що виконком міської ради

Outcome: approved