Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

[PERSON] , звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просив, стягнути на його користь із відповідача 11 869 гривень відшкодування матеріальної шкоди і 10 000 гривень відшкодування моральної шкоди. Мотивуючи позовну заяву тим, що 24 травня 2017 року, в обідню пору він рухався власним автомобілем марки «Москвич 2137», д.н.з. [NUMBER] , в напрямку м. Вінниці зі сторони м. Немирова, маючи намір здійснити розворот на повороті на с. Гунька Немирівського району. Завчасно - біля 200 метрів - перестроївшись у лівий ряд (є в наявності дві полоси руху в одному напрямку), включивши лівий поворот, доїхавши до переривчастої лінії розмітки, переконався у відсутності зустрічних транспортних засобів, та почав здійснювати розворот. Його автомобіль майже здійснив маневр розвороту, в цей час в ліву сторону його автомобіля здійснив наїзд інший автомобіль-бус марки «Рено», який рухався в попутному напрямку. Зіткнення відбулось вже на зустрічній полосі руху. Саме порушення водієм автомобіля марки «Рено» ряду пунктів Правил дорожнього руху України послужило безпосередньою причиною даної дорожньо-транспортної пригоди, зокрема: - п. 10.1 - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. - п. 10.3 - у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. - 12.3 - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди належний мені автомобіль був технічно пошкоджений. По даному факту дорожньо-транспортної пригоди працівниками Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області проведено розслідування. Відповідно до Висновку № 4648/17-21 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу від 14 серпня 2017 року, проведеної Вінницьким відділенням КНДІСЕ, вартість матеріального збитку завданого позивачу під час ДТП пошкодженням його автомобіля марки «Москвич-2137», д/н [NUMBER] , складає 11 869 гривень. На оплату за проведення автотоварознавчого дослідження ним було проплачено суму у розмірі 712.80 гривень. Таким чином, розмір матеріальної шкоди становить 11 869 гривень. Позивач звернувся до особи, внаслідок вини якої заподіяна йому значна шкода, а саме відповідача [PERSON] з метою врегулювати можливість і спосіб відшкодування йому завданої шкоди. Однак, від нього він почув відмову і пропозицію звернутись до суду. Крім цього, пошкодженням автомобіля, позивачу було завдано також і значної моральної шкоди. Пошкоджений аварією належний йому автомобіль був єдиним засобом для пересування його сім`ї. Після ДТП, в зв`язку із пошкодженням автомобіля, він не міг матеріально допомагати своїм рідним, близьким, які цього потребують, що завдало позивачу також значних додаткових моральних страждань. Розмір моральної шкоди позивач оцінює у сумі 10 000 гривень. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі з мотивів наведених в позовній заяві, та просили його задовольнити. В судовому засіданні відповідач та представник відповідача позов не визнали та заперечували проти його задоволення. Відповідач подав до суду відзив, відповідно до якого позов не визнав, та вказує на те, що саме водій «Москвича 2137» [PERSON] , порушив ПДР і саме з його вини сталася ДТП, оскільки він здійснив розворот з правої крайньої полоси, не впевнився, що це буду безпечно для інших учасників дорожнього руху, не створить ї перешкод та небезпек. Суд заслухавши учасників, досліди матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до висновку експертного авто товарознавчого дослідження з визначення матеріального збитку внаслідок пошкодження транспортного засобу від 14.08.2017 № 4648-21, встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику в результаті пошкодження автомобіля М-2137 д.н. [NUMBER] складає: 11 869 грн. (а.с. 10-14), відповідно до висновку про результати розгляду звернення особи про дорожньо-транспортну пригоду від 24.05.2021, відповідно до якого, в результаті проведеної перевірки було встановлено, що автодорогу державного значення сполученням Стрій-Тернопіль-Кіровоград-Знамянка біля с. Гунька, здійснювали перевірку дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 24.05.2017р. біля 14.10 год. за участю водія [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , який керуючи автомобілем «Москвіч» д.н.з. [NUMBER] , який здійснював розворот на перехресті біля с. Гунька, при закінчені розвороту автомобіль «Рено Мастер», д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в попутному напрямку та здійснив зіткнення в ліву частину автомобіля «Москвич». Так, як водії [PERSON] та [PERSON] звернулись з письмовою заявою в яких просять не розглядати дане повідомлення так, як від оформлення дорожньо-транспортної пригоди відмовляється, від медичної допомоги також відмовляється, судитись ні з ким не бажають, претензій ні до кого не має, розгляд повідомлення про ДТП припинений (а.с. 15). Так за клопотанням позивача [PERSON] та на підставі ухвали Немирівського районного суду Вінницької області від 27.02.2019, у вказаній справі було призначено судову автотехнічну експертизу (а.с. 88-89), відповідно до висновку експерта за результатами проведення автотехнічної експертизи: 1. в даній дорожній обстановці водій [PERSON] повинен був керуватись технічними нормами вимог п 12.3 Правил дорожнього руху України, текст норм яких наведений у дослідницькій частині; 2. водій [PERSON] в даній дорожній обстановці не мав технічної можливості запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді шляхом термінового гальмування з зупинкою автомобіля РЕНО до смуги руху автомобіля Москвич М-2137 шляхом виконання ним норм вимог п. 12.3 Правилі дорожнього руху України; 3 в заданій дорожній ситуації в діях водія автомобіля "РЕНО", державний номерний знак, [NUMBER] [PERSON] невідповідностей технічним нормам вимог ПДР України, які б знаходились у причинному зв`язку з виникненням події даного ДТП, не вбачається; 4. в даній дорожній обстановці водій [PERSON] повинен був керуватись технічними нормами вимог н 12.3 Правил дорожнього руху України, текст норм яких наведений у дослідницькій частині; 5 в заданій дорожній ситуації водій [PERSON] мав технічну можливість запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді шляхом виконання ним норм вимог п. 10.4 Правил дорожнього руху України; 6.7. в заданій дорожній ситуації в діях водія автомобіля МОСКВИЧ М-2137 д.н.з. [NUMBER] [PERSON] вбачається невідповідність технічним нормам вимог п. 10.4 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходились у причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП (а.с. 90-98). 23.12.2020 в судовому засіданні позивач надав суду висновок транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи по факту ДТП з участю автомобілів Renault-Master [NUMBER] та Москвич -2137 [NUMBER] № 1-10/20, проведеним судовим експертом ТОВ «Столичне бюро судових експертиз» Головіном А.М., за клопотанням представника позивача адвоката Деркача В.Г., на замовлення позивача [PERSON] .. Відповідно до висновку вказаної експертизи ведених в дослідницькій-частині даного висновку, і небезпечна, і аварійна дорожні ситуації в даному випадку були створені одноособовими діями водія автомобіля Renault-Master [PERSON] , які суперечили вимогам п.п.1.5, 2.36), 11.4, 12.3,13.1, 14.6а) ПДР. Отже, як встановлено, у вказаній справі наявні два висновки експерта, які суперечать один одному. Відповідно до ч. 2 ст. 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам). Однак, сторони в судовому засіданні, заперечували проти призначення повторної експертизи. Відповідно до ст. 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому, підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187,1188 ЦК України. Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Частиною першою статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, схему дорожньо-транспортної пригоди, приходить до висновку, що саме порушення водієм [PERSON] вимог п.п. 10.4 Правил дорожнього руху України стоїть в причинному зв`язку з вказаною ДТП. Відповідно до вказаного пункту ПДР України, водій перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку. Вказане, на думку суду, підтверджується схемою ДТП, фото таблицею до вказаної схеми, характером пошкоджень, які отримали транспортні засоби. За вказаних обставин, суд не приймає до уваги висновок експерта №1-10-20 від 26.10.2020 року, так як саме дії водія [PERSON] , який здійснював поворот ліворуч не з крайнього лівого положення проїзної частини, створили перешкоду для руху водієві [PERSON] та стали причиною ДТП. Враховуючи вищевикладене, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст.13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення. Відповідно до п. 2 ч. 2ст.141ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача у разі відмови в позові, отже, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню судові на оплату правничої допомоги, що документально підтверджені у сумі - 3000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved