Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

24 травня 2017 року [PERSON] та її представник [PERSON] звернулися в суд із заявою про оголошення померлим [PERSON], посилаючись на те, що в середині 2010 року син заявниці [PERSON] виїхав у невідомому напрямку, додому по місцю проживання не повертається, його місце знаходження невідоме. Рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 02.07.2015 року [PERSON] визнаний безвісно відсутнім з 01.01.2012 року. Оголошення [PERSON] померлим заявниці необхідно для державної реєстрації його смерті та оформлення спадщини. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву підтримав, посилаючись на вищенаведені обставини та просив суд її задовольнити. Свідок [PERSON] - колишня дружина [PERSON] в суді підтвердила, що її бувший чоловік виїхав у невідомому напрямку ще у середині 2010 року, додому по місцю проживання не повертається, його місце знаходження невідоме, у 22.06.2015 року вона зверталася в суд із заявою про оголошення [PERSON] безвісно відсутнім, про що судом було винесено рішення. Представник Воловецького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Суд, вислухавши представника заявника, свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 234 ч.2 п.3 суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є матір'ю [PERSON] ( свідоцтво про народження серії ІУ-ФМ №281566 (а.с.5). Відповідно до довідки Верб'язької сільської ради №904 від 27.04.2017 року [PERSON] із 07.10.2010 року по теперішній час зареєстрований в [INFO]. На даний час за місцем реєстрації [PERSON] не проживає, місце його перебуванння невідоме. ( а.с. 12). Як вбачається із рішення Воловецького районного суду Закарпатської області від 02.07.2015 року, [PERSON] визнаний безвісно відсутнім з 01.01.2012 року (а.с.11). Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті, згідно ст. 47 ЦК України. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Виходячи із встановлених судом обставин, оцінивши докази у справі за правиламист. 212 ЦПК України, враховуючи те, що в місці постійного проживання [PERSON] за адресою: с. Завадка, вул. Центральна, №186 Воловецького району, понад три роки немає відомостей про місце його перебування, суд приходить до висновку, що заява є підставною та підлягає до задоволення. Судом роз'яснено заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Згідно ч.3 ст.46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. На підставі ст.46 ЦК України,

Outcome: approved