Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

28 квітня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Межівської районної державної адміністрації в Дніпропетровській області, третя особа без самостійних вимог: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання права на земельну частку (пай). В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що згідно наказу № 12 від 01 серпня 1994 року він був прийнятий в члени АТ «Мрія» Межівського району Дніпропетровської області на посаду інженера-будівельника. 10 липня 1995 року був звільнений із членів АТ «Мрія» згідно поданої заяви за ст. 38 КЗпП. Державний акт на право колективної власності на землю було видано АТ «Мрія» с. Антонівське Межівського району Дніпропетровської області 26 січня 1995 року. Додатком № 1 до державного акту є список громадян-членів КСП. Він у цьому списку відсутній з невідомих причин. Позивач просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) у розмірі 5.39 умовних кадастрових гектарів із земель запасу Богданівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, який встановлений для члена АТ «Мрія» с. Антонівське Межівського району Дніпропетровської області; судові витрати покласти на нього. В судове засідання позивач не зявився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність. На задоволенні позову наполягає. Представник відповідача Межівської районної державної адміністрації проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи без самостійних вимог - Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області у судове засідання не зявився, надавши письмові пояснення по справі, в яких зазначено, що Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області має право розпоряджатися лише земельними ділянками державної форми власності і не має право на виділення земельних часток (паїв). Отже, виділення земельної частки (паю) позивачу, у разі задоволення позову, повинно здійснюватись саме відповідачем Межівською районною державною адміністрацією. Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно записів у трудовій книжці [PERSON] був прийнятий в члени АТ «Мрія» Межівського району на посаду інженера-будівельника 01 серпня 1994 року, а звільнений за власним бажанням 10 липня 1995 року (а.с.8). Державний акт на право колективної власності на землю було видано акціонерному товариству «Мрія» 26 січня 1995 року серія ДП Мж № 006 (а.с.10). [PERSON] з невідомих йому причин не був внесений до списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства. Так, за змістом ст. ст. 22, 23 Земельного Кодексу України (в редакції 1991 року) та Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: - перебування в членах КСП на час паювання; - включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; - одержання КСП цього акта. Відповідно до цього, право на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі права власності на землю конкретному КСП, членом якого вони є. Статтею 7 цього ж Закону передбачено, що обєктом права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, гроші та майнові внески його членів. Вироблена ними продукція, одержані доходи, майно придбане на законних підставах…. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач зважаючи на дату паювання у господарстві 26 січня 1995 року, будучи членом АТ «Мрія» мав право на отримання земельної частки (паю) під час паювання земель відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95. Згідно пункту 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» земельні відносини, субєктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а обєктами землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5 ЗК України). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК України, статтею 152 ЗК України, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування. Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них субєкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства. Згідно довідки № 849 від 20.09.2016 року, наданої виконкомом Богданівської сільської ради, розмір середньої частки (паю) на території Богданівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області становить 5.39 умовних кадастрових гектара. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved