Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

21 вересня 2016 року позивач Органу опіки та піклування Шевченківської районної у місті Дніпропетровську ради звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська в інтересах дитини [PERSON] до [PERSON], третя особа Управління-служба у справах дітей Шевченківської районної у м. Дніпропетровську ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначив, що 21 серпня 2015 року Управлінням-службою у справах дітей Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради була взята на облік дитина [PERSON], [INFO], як така, що опинилась в складних життєвих обставинах, в зв'язку з тим, що мати дитини [PERSON] вихованням, утриманням дитини займається не в повній мірі, зловживає алкогольними напоями, дитина харчується не повноцінно, з нею не гуляють на вулиці. Дитина разом з матір'ю мешкає та зареєстрована за адресою [ADDRESS]. Згідно інформації КЗ освіти «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 342» Дніпропетровської міської ради дитина з березня 2015 року заклад взагалі не відвідувала. Спеціалістами Управління-служби у справах дітей було обстежено умови проживання за вказаною адресою, встановлено, що електропостачання відключене за борги, в квартирі відсутні холодильник та телевізор. 24 травня 2016 року в квартирі сталася пожежа, в цей час в квартирі нікого не було. Матір та бабусю дитини бачили вже після пожежі, вони були в стані алкогольного сп'яніння. Згідно інформації, отриманої з відділення поліції [PERSON] спільно з дитиною [PERSON] мешкають за місцем проживання бабусі [PERSON] - [ADDRESS]. Під час проведення рейдового заходу 30.06.2016 року на ж/м Тополя була виявлена дитина [PERSON], яка бродяжила. Зі слів дитини, вона з матір'ю проживає в напівпідвальному приміщенні, дівчинка була брудна і голодна. Працівниками поліції була розшукана мати [PERSON], яка перебувала у нетверезому стані. Дитина була направлена до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Барвінок» ДМР», де перебуває до цього часу. За час перебування дитини у центрі мати її відвідувала кілька разів. На підставі чого, позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно її дитини [PERSON], [INFO]. Стягнути аліменти з відповідача у розмірі 1/4 долі зі всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на користь державного закладу, опікуна, піклувальника, прийомних батьків чи батьків-вихователів, де буде виховуватися дитина. Позивач в судове засідання не з'явився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву, у якій просив розглядати справу у його відсутність, позов підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Третя особа в судове засідання не з'явилась, причину неявки не повідомила. Згідно зі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2017 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідач [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER]. Відомості про батька внесені відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Згідно акту про пожежу від 24.05.2016 року, пожежа сталася в квартирі за адресою [ADDRESS]. Пожежею знищено домашні речі, меблі, два віконних блоки. Згідно листа начальника управління-служби у справах дітей Шевченківської районної у м. Дніпропетровську ради Ровної В.Д. від 01.07.2016 року малолітня [PERSON] з 30.06.2016 року перебуває в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей «Барвінок». Дитина була взята на облік управлінням-службою у справах дітей, як така, що опинилась в складних життєвих обставинах, з 21.08.2015 року. Мати дитини [PERSON] не в повному обсязі виконує свої обов'язки, зловживає спиртними напоями. 24 травня 2016 року в квартирі, де проживали мати і дитина, сталася пожежа. Згідно листа управління-служби у справах дітей Самарської районної у м. Дніпропетровську ради, мати з дитиною переїхали за адресою [ADDRESS]. Під час проведення рейдового заходу 30.06.2016 року на ж/м Тополя була виявлена дитина [PERSON], яка бродяжила. Зі слів дитини, вона з матір'ю проживає в напівпідвальному приміщенні, дівчинка була брудна і голодна. Працівниками поліції була розшукана мати [PERSON], яка перебувала у нетверезому стані. Згідно пояснення [PERSON] від 30.06.2016 року, вона випила і лягла спати. Коли прокинулась, у квартирі було три жінки, які забрали дитину. На сьогоднішній день вирішується питання з обміном квартири, після чого вона забере дитину і зобов'язується зайнятися її вихованням і утриманням. Згідно довідки завідувача КЗО ДНЗ № 342 Крупеніної О.В., з березня 2015 року дитина дошкільний заклад не відвідує. За час відвідування закладу освіти [PERSON] залюбки гралась у групі, е хотіла повертатись додому. Приводили та забирали дівчинку мама або бабуся, своєчасно, але не завжди у тверезому стані. В зимовий період дитина була одягнена дуже легко, не по сезону. Адміністрація КЗ соціального захисту центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Барвінок» листом від 18.04.2017 року повідомила, що дитина [PERSON] перебуває в закладі з 10.08.2016 року по теперішній час. За час перебування в центрі мати доньку відвідувала 11.11.2016, 13.11.2016, 19.01.2017 року, ніякої матеріальної допомоги дитині не надавала, лише солодощі. З адміністрацією та психологами центру не спілкувалася, успіхами доньки не цікавилась. Таким чином, судом встановлено, що протягом більш ніж півроку відповідачка лише тричі з'явилась до закладу, де перебуває її донька, не цікавилась її здоров'ям та успіхами у відповідальних осіб центру. Відповідно до висновку № 13/15-314 від 14.09.2016 року, орган опіки та піклування Шевченківської районної у місті Дніпропетровську ради як вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її дитини [PERSON], [INFO]. У ст. ст. 3, 6 Конвенції "Про права дитини" (20 листопада 1989 року), ратифікованої постановою Верховної Ради України 27.02.1991 року, зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до вимог ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Відповідно до ст. 165 Сімейного Кодексу України право звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інших заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Викладені обставини дають суду підстави задовольнити позов щодо позбавлення відповідача батьківських справ, оскільки відповідач тривалий час ухиляється від виховання та матеріального утримання дитини, з нею постійно не спілкується, не проявляє відносно неї належної батьківської турботи, і позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати інтересам дитини. На підставі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На час винесення судом рішення до ч. 2 ст. 182 СК України були внесені зміни Законом України від 17.05.2017 року № 2037-VIII, та викладено в наступній редакції «розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». З урахуванням зазначеного, зважаючи на необхідність всебічного захисту інтересів дитини [PERSON], суд прийшов до висновку про можливість задоволення вимог позивача в повному обсязі та стягнення аліментів у розмірі, передбаченому ч.2 ст. 182 СК України в редакції ЗУ № 2037-VIII від 17.05.2017 року.

Outcome: approved