Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

15 вересня 2015 року до суду звернуся [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON] про повернення земельної ділянки та стягнення безпідставно отриманого доходу. В обґрунтування позову позивач зазначав, що є орендарем земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 4.92 га., що розташована в межах території Довгопристанської сільської ради на підставі договору оренди землі від 15.01.2015 року, зареєстрованого реєстраційною службою Первомайського МРУЮ Миколаївської області про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. 15 червня 2015 року комісією в складі повноважних працівників Довгопристанської сільської ради був складений Протокол засідання комісії з питань агропромислого комплексу, земельних ресурсів, соціального розвитку села, охорони навколишнього середовища, екології про розгляду заяви про самовільне зайняття відповідачем земельної ділянки, якою позивач правомірно користується. Комісією було виявлено посіви озимої пшениці площею 1.42 га., озимого ячменю площею 0.28 га., ярого ячменю площею 0.55 га. та соняшнику 2.67 га. а також встановлено, що вказану земельну ділянку засіяв відповідач по справі [PERSON] Згідно договору оренди землі позивач зобовязаний в строк до 01 грудня виплачувати орендну плату, яка і була ним виплачена у розмірі 3009.77 грн. До збирання врожаю, позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернення земельної ділянки, проте відповідач не зважав на це, а навпаки погрожував розправою. У звязку з чим позивач звернувся до правоохоронних органів, про що йому 13.07.2015 року була видана довідка про прийняття і реєстрацію заяви. Оскільки у 2015 році позивач був позбавлений можливості користуватись спірною земельною ділянкою, то вважає, що має право на відшкодування збитків, заподіяних внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Відповідно до довідки сільгоспуправління №42/18.1-14 від 10.09.2015 року врожайність зібраних відповідачем культур та їх вартість по Первомайському району становила: пшениця озима 35.4 ц/га. вартістю 3125.50 грн./т., ячмінь озимий 31.3 ц./га. вартістю 2610.50 грн./т, ячмінь ярий 29.9 ц/га. вартістю 2610.50 грн.т. Таким чином відповідач отримав дохід від зібраного врожаю 27040 грн. 54 коп. Земельна ділянка площею 2.67 га. що засіяна соняшником, повинна бути повернена з посівами. В ході розгляду справи позивач в особі представника [PERSON] уточнив та збільшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача безпідставно отриманий дохід від збирання врожаю соняшника з розрахунку мінімальної вартості 1 га. соняшника 8100 грн. 48228 грн. 21 коп. Від позовних вимог про повернення земельної ділянки відмовився оскільки на час розгляду справи відповідач звільнив її, зібравши врожай соняшнику. Та просив стягнути судові витрати по справі в сумі 974 грн. 40 коп. Ухвалою суду до участі у справі залучені в якості третіх осіб: власник спірної земельної ділянки [PERSON] та Довгопристанська сільська рада Первомайського району Миколаївської області. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представника відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Суду пояснила, що відповідач [PERSON] дійсно за усною домовленістю з власником земля [PERSON] з 2012 по 2014 рік користувався спірною земельною ділянкою, обробляв її та засіював сільськогосподарськими культурами. В 2014 році зібрав врожай, та більше землю не обробляв, сільськогосподарські культури не засіював. Представник третьої особи за дорученням [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечує, суду пояснила, що відповідач [PERSON] дійсно з 2012 року користувався земельною ділянкою, що на праві власності належить [PERSON] На спірній земельній ділянці відповідач вирощував сільськогосподарські культури. Неодноразово починаючи з 2013 року по 2015 рік відповідача було усно повідомлено, про те, щоб він більше не обробляв земельну ділянку зібрав врожай та звільнив земельну ділянку, оскільки власник [PERSON] землі мала намір в 2014 році укласти договір оренди землі з [PERSON] В 15 січня 2015 року [PERSON] уклала договір оренди землі з [PERSON] та передала спірну земельну ділянку в користування. За усної домовленості земельну ділянку [PERSON] передали в серпні 2014 року. Однак відповідач [PERSON] не звільняв земельну ділянку та продовжував її використовувати, за що в 2015 році передав власнику землі [PERSON] орендну плату за користування землею. За 2014-2015 рік орендну за землю плату приніс також позивач [PERSON] Представник третьої особи Довгопристанської сільської ради за дорученням [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечує. Суду пояснила, що [PERSON] користувався земельною ділянкою яка перебуває у власності [PERSON] за усною домовленістю з 2012 року. В червні 2015 року до сільської ради звернувся [PERSON] з заявою, що [PERSON] самовільно обробляє земельну ділянку, що перебуває у нього в оренді на підставі договору оренди землі від 15 січня 2015 року. До сільської ради неодноразово запрошувався [PERSON], для зясування даної обставини. 15 червня 2015 року комісія з питання агропромислового комплексу земельних ресурсів, соціального розвитку села, охорони навколишнього середовища, екології виїхала на місце та здійснила перевірку спірної земельної ділянки, якою будов встановлено, що [PERSON] самовільно засіяв землю. Суд, заслухавши сторони, допитаного в якості свідка позивача [PERSON] відповідно до ст.. 184 ЦПК України, дослідивши матеріали справи дійшов слідуючого. \~\~\~\~Згідно ст.ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. \~\~\~\~Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. \~\~\~\~Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~\~\~\~Статтею ст.60 ЦПК України визначено обов'язок кожної сторона довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. \~\~\~\~За положеннями ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~\~\~\~Способи захисту прав на земельну ділянку визначені ст.152 ЗК України, згідно якої власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. \~\~\~\~Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. \~\~\~\~Згідно із ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. \~\~\~\~За положеннями ч.4 ст.373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. \~\~\~\~Згідно ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. \~\~\~\~По справі встановлено, що на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 084817, виданого 16.06.2004 року Первомайською райдержадміністрацією Миколаївської області [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка загальною площею 4,92 гектари, кадастровий №4825481200:05:000:0620, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована в межах території Довгористанської сільської ради. 24.04.2004 року Довгористанською сільською радою Первомайського району Миколаївської області на підставі акту було встановлено межі зазначеної земельної ділянки в натурі та передано межові знаки під охорону та зберігання [PERSON] 15 січня 2015 року [PERSON] уклала договір оренди вище зазначеної земельної ділянки з [PERSON] строком на \~\~7 років. 25 травня 2015 року на підставі акту приймання передачі земельної ділянки в натурі (на місцевості) дана земельна ділянка була передана [PERSON] Судом встановлено, що з 2002 року дану земельну ділянку обробляв та засіював сільськогосподарськими культурами за згодою власника [PERSON] на час розгляду справи в суді [PERSON] земельною ділянкою не користується, дане підтвердили в судовому засіданні сторони. Про те, що в 2015 році спірною земельною ділянкою користувався [PERSON] свідчить протокол Довгопристанської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 15 червня 2015 року, де на засіданні комісії з питань агропромислового комплексу земельних ресурсів, соціального розвитку села, охорони навколишнього середовища було розглянуто питання по заяві [PERSON] щодо самовільного обробітку земельної ділянки [PERSON] та встановлено, що при виїзді на спірну земельну ділянку виявили посіви соняшника 2.67 га., озимої пшениці 1.42 га., ярого ячменю 0.55 га., озимого ячменю 0.28 га. Комісією встановлено, що дані культури без згоди власниці земельної ділянки [PERSON] та орендаря [PERSON] засіяв [PERSON] Про факт самовільного зайняття спірної земельної ділянки [PERSON] в 2015 році також свідчать пояснення третіх осіб та прокази свідка [PERSON] який суду пояснив, що неодноразово звертався з проханням до [PERSON] звільнити спірну земельну ділянку з моменту укладення договору оренди землі, оскільки саме з ним власник землі уклала договір оренди, на що отримав відмову, довідка Первомайського МВ УМВС про прийняття і реєстрацію заяви по факту самовільного збирання врожаю на спірній земельній ділянці. Суд вважає дані докази достовірними та допустимими. Іншого судом не встановлено. Згідно із\~Законом України "Про державний контроль за використанням та охороною земель"\~під самовільним зайняттям земельної ділянки розуміється будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. З огляду на це дії відповідача підпадають під ознаки самовільного зайняття земельної ділянки, оскільки в нього відсутні будь-які правові підстави користування вказаною ділянкою. Відповідно до ст.156 ЗК України, Позивач має право на відшкодування збитків, заподіяних внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Відповідно до ст. 1214 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. \~\~\~Що стосується розміру завданих збитків за незаконне користування земельною ділянкою, то суд вважає розрахунок позивача обґрунтованим, підтвердженим довідками статистичної інформації щодо урожайності по Первомайському районі в 2015 році, та приймає його до уваги. Відповідно до довідки сільгоспуправління врожайність зібраних відповідачем культур по Первомайському району становила: -пшениці озимою 35,4 ц/га; -ячменю озимого 31,3 ц/га; -ячменю ярого 29,9 ц/га; -соняшнику 22,3 ц/га Згідно з довідкою № 42/18.1-14 від 10.09.2015 р. та відповідно до інформаційного бюлетеня незалежної громадської Експертної ради з питань цінової ситуації на аграрному ринку на 22 жовтня 2015 року, вартість вказаних культур становила: -пшениці озимої 3125,50 грн./т. -ячменю озимого 2610,50 грн./т. -ячменю ярого 2610,50 грн./т. -соняшнику 8100 грн./т. Дохід: пшениця озима 3125,50 х 3,54 = 11064,27 грн. -ячмінь озимий 2610,50 х 3,13 = 8170,87 грн. -ячмінь ярий 2610,50 х 2,99 = 7805,40 грн. -соняшник 8100 х 5,9541 = 48 228,21 грн Всього: 75 268,75 грн. (сімдесят пять тисяч двісті шістдесят вісім грн. 75 коп.) грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного Кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Згідно п. 2 ч. 3 ст. 1212 захист прав власника майна здійснюється шляхом витребування майна з чужого незаконного володіння, що передбачено ст. 387 ЦК України. На підставі ст. 1213, Позивач мав право на витребування від Відповідача безпідставно набутого майна в натурі. Яке і було йому повернуто Відповідачем в ході розгляду справи. Крім того, Пленум Верховного суду України в Постанові № 7 від 16.06.2004 року зазначає, що Відповідно до статей 90, 95, 212 ЗК самовільно зайняті земельні ділянки повертаються їх власникам або землекористувачам з передачею останнім незібраного врожаю без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. З урахування викладеного позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved