Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій послався на те, що 03.07.2013 року між ним та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу легкового автомобілю марки HONDA, 2003 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER]. На підтвердження укладення договору [PERSON] надав [PERSON] колючі та технічний паспорт на автомобіль, а також оригінал договору купівлі-продажу, вказаний договір нотаріально посвідчений не був, однак сторони підписавши даний договір дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору. Оформлення договору - купівлі продажу нотаріально потребувало додаткових коштів, яких у [PERSON] на той час не було, тому в усному порядку з [PERSON] домовився здійснити нотаріальне посвідчення договору купівлі - продажу належного йому автомобіля пізніше. 03.07.2013 року [PERSON] відповідно до договору, передав [PERSON], грошові кошти у розмірі 4 000 доларів США за придбання автомобілю, марки HONDA, 2003 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], а [PERSON] отримав ключі від автомобіля, оригінал технічного паспорту на автомобіль, в свою чергу [PERSON] зобов'язалась нотаріально оформити у подальшому договір купівлі-продажу, з того часу [PERSON] почав користуватися вказаним автомобілем. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги позову підтримує у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, клопотань щодо розгляду справи у його відсутності або про відкладення судового засідання не подавав. Заперечень на позов не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення фактичних відносин сторін, суд, зі згоди позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи згоду позивача та відсутність відповідачів, суд постановляє заочне рішення. Судом встановлено, що дійсно, 03.07.2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу легкового автомобілю марки HONDA, 2003 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER]. На підтвердження укладення договору [PERSON] надав [PERSON] колючі та технічний паспорт на автомобіль, а також оригінал договору купівлі-продажу, вказаний договір нотаріально посвідчений не був, однак сторони підписавши даний договір дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору. 03.07.2013 року [PERSON] відповідно до договору, передав [PERSON], грошові кошти у розмірі 4 000 доларів США за придбання автомобілю, марки HONDA, 2003 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], а [PERSON] отримав ключі від автомобіля, оригінал технічного паспорту на автомобіль, з того часу [PERSON] почав користуватися вказаним автомобілем. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності" передбачена можливість розгляду судами справ про визнання права власності на майно. Відповідно до ст.ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов'язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов'язку щодо першої сторони. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст.ст. 655, 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом. До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Відповідно до ч.1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 та 2 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом Згідно ст. 204 Цивільного Кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ст. 207 ч. 1 Цивільного Кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до ч.2 ст. 219 ЦК України, суд може визнати правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. Відповідно до ч. 8 ст. 110 ЦПК України позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів. На підставі викладеного,

Outcome: approved