Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

19 серпня 2016 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на незавершений будівництвом житловий будинок - готовність забудови 18 %, який розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Прибузька, 27 та на будівельні матеріали, які були використані в процесі будівництва вказаного будинку. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що 17.10.2009 року між нею та відповідачем було укладено попередній договір купівлі-продажу житлового будинку (з подальшим наміром укласти договір купівлі-продажу житлового будинку), відповідно до якого вона придбала у [PERSON] недобудований житловий будинок № 27 по вул. Прибузькій в м. Миколаєві. [PERSON] відповідно до умов договору за свій рахунок мала завершити будівництво будинку. В свою чергу [PERSON] зобов'язувалася підготувати необхідні документи для посвідчення основного договору купівлі-продажу житлового будинку, який мав бути укладений сторонами у строк до 01 жовтня 2012 року. Посилаючись на те, що вона повністю розрахувалась із відповідачкою за недобудований будинок і добудувала його за власні кошти, однак оформити своє право власності вона не може, оскільки відповідачка ухиляється від укладення основного договору, просила задовольнити позов. В судове засідання надійшла заява представника позивача про розгляд справи у її відсутність, в якій представник підтримав заявлені вимоги посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не зявилася, судом про дату і час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій визнала заявлені позовні вимоги.. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14.01.2005 року за відповідачкою [PERSON] визнано право власності на незавершений будівництвом житловий будинок № 27 по вулиці Прибузькій в м. Миколаєві. Як вбачається з довідки БТІ від 03.01.2017 р. 08.07.2005 р. було зареєстровано рішення Корабельного районного суду м. миколаєва від 14.01.2005 року згідно якого за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок незакінчений будівництвом (18 % готовності) за адресою : м. Миколаїв, аул. Прибузька, 27. 17 жовтня 2009 між [PERSON] та [PERSON] було укладено попередній договір, згідно якого сторони зобов'язувалися укласти договір купівлі-продажу житлового будинку, що розташований за адресою: м. Миколаїв, вулиця Прибузька, 27. (ас.10,11). На день укладення вказаного договору спірний будинок мав 18% готовності. Позивачка виконавши покладені на неї попереднім договором обов'язки сплатила за незавершений будівництвом житловий будинок грошові кошти та добудувала його за власний рахунок. Зазначене підтвердується, також, документами справи про придбання позивачкою матеріалів для будівництва будинку За таких обставин вбачається правомірність позовних вимог про визнання за [PERSON] права власності на незавершений будівництвом житловий будинок готовністю 18 % , за адресою : м. Миколаїв, вул. Прибузька, 27, так як право власності на незакінчений будівництвом вказаний будинок вже було визнано на підставі рішення суду за попереднім власником - [PERSON] П, відразу після рішення суду було довідкою БТІ засвідчено 18% готовності вказаного будинку і вказаний будинок позивачем було придбано у відповідача також з вказаним відсотком забудови. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, дозволу на виконання будівельних робіт, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва. Відповідно до постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" до завершення будівництва (створення) майна, а якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, то до моменту прийняття його до експлуатації, або якщо право власності на таке нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то до моменту державної реєстрації право власності на новостворене майно та об'єкт незавершеного будівництва не виникає (стаття 331 ЦК).; У зв'язку із цим до виникнення права власності на таке майно право власності існує лише на матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення) майна. За таких обставин вбачається висновок про праовомірність вимог стосовно визнання за позивачкою права власності на будівельні матеріали та інше обладнання, яке було використано створення решти будинку (окрім вже визнаного за позивачкою та за попереднім власником права власності на 18% вказаного будинку). Статтею 392 ЦПК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved