Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у вихованні їх малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свої вимоги він мотивує тим, що з відповідачкою перебував у шлюбі, який розірвано судом. Вони мають малолітнього сина [PERSON] який після їх розлучення проживає з матір'ю - відповідачкою. Після розірвання шлюбу відповідачка почала створювати йому штучні перешкоди задля того, щоб усунути його від виховання та спілкування сина. Вона не відчиняє двері квартири та не відповідає на його телефонні дзвінки, коли він намагається побачити сина. Мирно врегулювати спір не вдалося попри те, що він, позивач, звертався з заявою до комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Олександрійської міської ради, яка визначила порядок спілкування з сином та участі у його вихованні, - це рішення відповідачка не виконує. Він просить зобов'язати відповідачку не чинити йому перешкоди у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною, визначити побачення з дитиною один раз на тиждень з 12 год. до 15 год. щосуботи. За законом він має право на безперешкодне спілкування з дитиною. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з наведених вище підстав та пояснив, що відповідачка продовжує чинити йому перешкоди у вихованні сина та спілкуванні з ним, не пояснюючи при цьому мотиви своїх дій. Його, позивача, мати та бабуся [PERSON], через суд домоглася пробачень з останнім. Встановлено час побачень: щосуботи з 9 год. до 12 год. Він вважає, що враховуючи інтереси дитини, бажано було б, щоб він міг бачитися з сином теж щосуботи, починаючи з 12 до 15 год. Він, позивач, не вчиняє жодних дій, які б перешкоджали нормальному розвитку дитини і не налаштовує сина проти його матері. Представник органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей Олександрійської міської ради Омельяненко О. В. не заперечує проти позову та пояснила, що є рішення комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Олександрійської міської ради про встановлення днів та часу побачень батька та сина. Через те, що відповідачка не виконує це рішення, позивач має відстоювати свої права у суді. Відповідачка на повторний виклик в судове засідання не з'явилася, причин своєї неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності та заперечень проти позову не подала. Вислухавши пояснення позивача, його представника [PERSON], представника ради опіки та піклування, свідка [PERSON], думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Суд встановив, що батьками малолітнього [PERSON], [INFO], є сторони у справі. Вони розлучилися та проживають окремо. Їх малолітній син проживає з матір'ю - відповідачкою. Остання чинить перешкоди у спілкуванні батька з сином. Від виконання рішення засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Олександрійської міської ради від 12 квітня 2012 р. щодо надання побачень батьку з дитиною ухиляється . Згідно ч.1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею (ч.2 ст. 157 СК України). Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини( ч.3 ст. 157 СК України). Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод( ч.1 ст. 159 СК України). При цьому суд відповідно до ч.2 ст. 159 визначає способи участі одного із батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання, тощо). Відповідно до ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 р. дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Конвенція ООН «Про права дитини» закріпила принцип верховенства інтересів дітей у всіх діях щодо них, незалежно від того, якими органами чи установами ці дії здійснюються. При вирішенні даного спору суд виходить із пріоритету інтересів дитини та бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідачка, яка в судове засідання не з'явилася, заперечень проти позову та доказів того, що спілкування позивача з дитиною перешкоджає нормальному розвитку дитини, не надала. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що її онук [PERSON] проживає з відповідачкою, яка його виховує. Щосуботи, з 9 год. до 12 год., вона спілкується з онуком, забираючи його до себе додому. Вона проживає разом із сином [PERSON], батьком дитини, який на законних підставах теж бажає спілкуватися з дитиною. [PERSON], напевне, через неприязні відносини з останнім не бажає цього. Суд дійшов висновку, що перешкоди, які чинить відповідачка щодо участі позивача у вихованні їх малолітнього сина [PERSON], необхідно усунути у спосіб, про застосування якого просить позивач. Позивач просить не стягувати судові витрати з відповідачки, що є його правом, а тому вони йому не компенсуються.

Outcome: approved