Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

19 серпня 2019 року [PERSON] , звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітніх дітей, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 19 березня 2014 року у шлюбі з відповідачем не перебуває. За рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 19.03.2014 шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу мають малолітніх дітей дочку - [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] , які проживають разом зі нею та перебувають повністю на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України обов`язку утримувати своїх дітей. Це зокрема, виявилося, в тому що відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на їх утримання, а саме: на придбання одягу, продукти харчування, медикаментів тощо. Діти повністю знаходяться на її утриманні. Добровільно виділяти кошти на утримання дітей [PERSON] відмовляється, інтересами дітей не цікавиться. Відповідач, [PERSON] має добрий стан здоров`я, перебуває в Літинській виправній колонії № 123 має постійний заробіток. Він не зобов`язаний до виплати аліментів будь-кому, крім їхніх спільних дітей, тому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в частці 1/3 від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилась, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. (а.с. 26) Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у встановлений судом строк, відзив на позовну заяву не подав (а.с. 15, 20-22), в силу чого, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, що регламентується ч. 4 ст. 223 ЦПК України. З`ясувавши позицію позивача та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 2 і 3 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Беззаперечно доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 4, 5), але добровільно не виконує свого законного обов`язку по утриманню малолітніх дітей, інших утриманців не має. Оскільки відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обов`язку по утриманню дітей, чим порушує права позивача і її малолітніх дітей, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня звернення позивача до суду і до повноліття дітей. Такий розмір стягування аліментів суд виходячи із засад розумності, добросовісності і справедливості, що не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивача, малолітніх дітей та відповідача. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі п. 3 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Отже, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати в розмірі 768, 40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved