Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

23 липня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельний пай. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно - земельний пай, площею 4,48 га, розташований на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. [PERSON]був виданий сертифікат на право на земельний пай серії ДП № 0147523 від 05.06.1997 р. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її син [PERSON], але не встиг оформити своє право власності на вищевказаний земельний пай, так як помер [INFO]. 19.07.2013р. [PERSON] у приватного нотаріуса [PERSON], склав заповіт, згідно якого йому переходять всі права на земельну ділянку, площею 4.48 га, розташований на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. 23.07.2014р. він звернувся до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадкове майно на земельну ділянку, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва у зв'язку з тим, що ним не надано правовстановлюючого документу на право власності померлого [PERSON] на земельну ділянку, на підставі чого позивач просить визнати за ним право на земельну ділянку (пай), площею 4,48 га, розташовану на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району, в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO]. В судове засідання позивач з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав вказаних в позовній заяві. Додатково суду пояснив, що спадкодавець за життя не встиг в повному обсязі пройти процедуру виділення земельної ділянки в натурі та оформлення правовстановлюючих документів . Представник відповідача в судове засідання з'явився, проти задоволення позову не заперечував. Надалі надав суду заяву з проханням розглянути справу без участі представника ради, проти позову не заперечував (а.с. 20). Третя особа - [PERSON], в судове засідання з'явилася, проти задоволення позову не заперечувала. Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, третю особу, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2013р., визнано за [PERSON], [INFO], в порядку спадкування за законом, право на земельну ділянку (пай), площею 4,48 га, що розташована на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району та належала померлої [INFO] [PERSON], на підставі Сертифікату серії ДП №0147523, виданому за Розпорядженням Верхньодніпровської районної державної адміністрації від 22 травня 1997 року за №378-р. (а.с. 4-6). Розпорядженням голови районної державної адміністрації від 23.09.2013р. за №Р-349 гр. [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у розмірі земельної частки (паю), площею 4,48 в умовних кадастрових гектарах, пай № 478 згідно схеми поділу на земельні частки (паї) земель КСП "Заріччя", за межами населених пунктів на території Зарічанської сільської ради на підставі Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2013р.(а.с.10). 09 липня 2013 року [PERSON] склав Заповіт в якому на випадок смерті зробив розпорядження: належну йому земельну ділянку, площею 4,48 га., що розташована на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Верхньодніпровського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №843 (а.с.7) [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 13 січня 2014 року виконавчим комітетом Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (а.с. 9). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із права на вищевказану земельну ділянку (пай). 23 липня 2014 року позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23 липня 2014 року, державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Малашова Г.В. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв'язку з тим, що позивачем не надано правовстановлюючого документу на земельну ділянку (пай) (а.с.8). За відомостями Верхньодніпровської державної нотаріальної контори, після померлого [INFO] гр. [PERSON], заяву про прийняття за заповітом подав гр. [PERSON] (а.с.19). Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (чч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України). Згідно зі ст.ст. 1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтями 1268, 1269 ЦК України, передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.ст. 1233, 1234, 1235, 1236 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Враховуючи вищевикладене, а також те що, спадкодавець набув право на спірну земельну ділянку (пай), почав процедуру виділення земельної ділянки в натурі та оформлення правовстановлюючих документів, але не встиг в зв'язку зі смертю, що не є підставою для позбавлення спадкодавця права на земельну ділянку; спадкодавець розпорядився своїми правами щодо земельної ділянки, склавши заповіт; відповідач та донька спадкодавця проти задоволення позовних вимог не заперечували, інших спадкоємців судом не встановлено, то позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Обов'язок суду вирішити питання про розподіл судових витрат передбачений ст. ст. 214, 215 ЦПК України. При цьому суд зазначає, що норми ст. ст. 88, 214, 215 ЦПК України, носять імперативний характер та не можуть бути змінені за згодою сторін (за виключенням випадків укладання мирової угоди). Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Outcome: approved