Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив визнати його батьком [PERSON] , який народився [INFO] , в місті Берислав, Херсонської області, та внести відповідні зміни до його актового запису про народження, зазначивши позивача в графі « [PERSON] ». Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що у період з жовтня 2015 він мав інтимні стосунки з [PERSON] , які, за її ініціативою, на початку 2016 року були припинені. Згодом йому стало відомо, що [INFO] [PERSON] народила сина - [PERSON] . Наприкінці 2017 року, під час випадкової зустрічі з відповідачкою він помітив схожість дитини з ним, після чого просив її визнати його батьківство, але проти цього вона категорично заперечувала, пояснивши, що у неї був інший чоловік, який і був записаний батьком дитини при реєстрації її народження. Однак, будучи небайдужим до долі рідної дитини, не зважаючи на невизнання відповідачкою факту його батьківства, він почав допомагати їй матеріально, забезпечував всім необхідним, проти чого остання не заперечувала, а згодом [PERSON] залишила дитину на виховання позивачу, оскільки сама постійно була у від`їздах. Також, за згодою відповідачки був проведений тест ДНК, за результатами якого батьківство [PERSON] підтвердилося на 99,99998%. Разом з тим, оскільки відповідачка заперечує проти подачі спільної заяви про визнання батьківства до органів РАЦС, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав з даним позовом. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав з підстав, викладених у ній, на її задоволенні наполягав. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення заяви [PERSON] не заперечувала. Підтвердила, що біологічним батьком її дитини - [PERSON] , [INFO] , дійсно, є [PERSON] , але, оскільки на час народження їх сина, стосунки були припинені, а вона проживала з іншим чоловіком, батьком [PERSON] був записаний відповідно до ст. 135 СК України [PERSON] . Останній помер [INFO] , а тому вона проти задоволення позову не заперечує, оскільки підтверджує спорідненість [PERSON] та [PERSON] , а також визнає, що дитиною опікується на теперішній час саме позивач. Представник заінтересованої особи - Бериславського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, проте, у письмовій заяві, наданій до канцелярії суду, проти задоволення заяви не заперечував, справу просив розглядати у свою відсутність, його неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду справи. Заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. За вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом встановлено, та вбачається з матеріалів справи наступне. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] , в м. Берислав, актовий запис №131, його матір`ю записано [PERSON] . Під час проведення реєстрації народження дитини [PERSON] відомості про батька в актовому записі були внесені органом реєстрації актів цивільного стану на підставі ч. 1 ст.135 СК України (за вказівкою матері), в результаті чого в графі актового запису « [PERSON] » зазначений « [PERSON] ». Згідно експертного висновку про біологічне батьківство по справі № 8657908 від біологічне батьківство передбачуваного батька [PERSON] відносно дитини [PERSON] не може бути виключено, вірогідність батьківства 99,99998%, Судово-медичні експертизи і дослідження з використанням ДНК-аналізу проводяться відповідно до Правил проведення судово-медичних експертиз у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи і виконуються лікарями та судово-медичними експертами-імунологами. При проведенні експертних досліджень керуються Методичними рекомендаціями «Використання ДНК аналізу у судово-медичних експертизах речових доказів та експертизах спірного батьківства ( материнства, підміни дітей), розробленими фахівцями Національної бюро судово-медичної експертизи МОЗ України». Згідно із п. 3 Методичних рекомендацій батьківство вважається доведеним, якщо його ймовірність складає не менше 99,99%. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.10.2019 року по справі №382/2559/16-ц зазначено, що тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична) експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) складає 99,999999 %). Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ. Факт кровної спорідненості позивача із дитиною не заперечує і відповідачка по справі, підтвердивши в судовому засіданні викладені вище обставини. Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. Враховуючи викладене, зважаючи на повне визнання відповідачкою позову та підтвердження того факту, що позивач дійсно є батьком дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved