Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

17 жовтня 2018 року [PERSON] звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до Смілянської міської ради Черкаської області, в якому просить визнати за ним право власності, в порядку спадкування за заповітом, на 1/2 частини земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер 7110500000:01:002:0068, розташованої за адресою: Черкаська область, м. Сміла, пров. Короткий, 8, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №123620, виданого Смілянською міською радою 19 липня 2004 року, що належала [PERSON], яка померла 01 лютого 2015 року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01 лютого 2015 року померла мати позивача [PERSON]. 11серпня 2010 року приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу [PERSON] було посвідчено заповіт [PERSON], яким остання усе своє майно заповіла позивачу. Вказаний заповіт на день відкриття спадщини не змінений та не скасований. 04 лютого 2015 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Смілянського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] На підставі заяви позивача приватним нотаріусом [PERSON] була заведена спадкова справа №8/2015. Спадщина після смерті [PERSON] складається з: 1/2 частки у праві власності на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями №8 по пров. Короткому в м. Сміла Черкаської області та 1/2 частки у праві власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер 7110500000:01:002:0068, розташовану за вказаною адресою. З метою оформлення права власності на спадкове майно за заповітом, яке залишилось після смерті матері, позивач 19 квітня 2018 року звернувся з відповідною заявою до приватного нотаріуса Смілянського міського нотаріуса округу [PERSON] В цей же день\~ нотаріусом було\~ видано позивачу свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом на 1/2 частку у праві власності на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями №8 по пров. Короткому в м. Сміла Черкаської області. В той же час у видачі позивачу свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на 1/2 частку у праві власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1000 га, кадастровий номер 7110500000:01:002:0068, яка розташована за адресою: Черкаська область, м. Сміла, пров. Короткий, 8, нотаріусом було відмовлено. Так, відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 26 березня 2018 року за №НВ-7106922892018, кадастровий номер 7110500000:01:02:0068, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; площа земельної ділянки 0,1000 га, власники земельної ділянки: [PERSON], частка у праві власності 1/2 (державний акт ЧРФ ДП «Центр ДЗК» від 19 липня 2004 року серії ЧР №123619), і [PERSON] частка у праві власності 1/2 (державний акт ЧРФ ДП «Центр ДЗК» від 19 липня 2004 року серії ЧР №123620). В той же час, на запит нотаріуса, Міськрайонне управління у Смілянському районі та м. Смілі ГУ Держгеокадарстру Черкаської області 13 квітня 2018 року повідомило, що громадянам [PERSON] та [PERSON] передано безкоштовно у спільну часткову власність земельні ділянки площею по 0,0500 га за адресою: Черкаська область, м. Сміла, пров. Короткий, 8. З огляду на те, що право спільної часткової власності на земельну ділянку посвідчується одним державним актом, який видається особі, уповноваженій співвласниками земельної ділянки, що обирається з їх числа, а список співвласників земельної ділянки зазначається в додатку до державного акту, нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на частку у вказаному вище спадковому майні. В той же час, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №123620, спадкодавцю на праві приватної власності належить земельна ділянка площею\~ 0,0500 га, яка розташована за адресою: Черкаська область, м. Сміла, пров. Короткий, 8.\~ Оскільки позивач не має можливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку,\~ він звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 листопада 2018 року відкрито загальне позовне провадження у вказаній справі та призначено підготовче судове засідання. 06 грудня 2018 року, за результатами підготовчого судового засідання, ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області підготовче провадження у вказаній цивільній справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою, в якій просить справу розглядати без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача Смілянської міської ради Черкаської області [PERSON] в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши всі обставини справи, вважає що позовна заява [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії І-СР №254750, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Смілі реєстраційної служби Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області 02 лютого 2015 року, [PERSON] померла 01 лютого 2015 року в м. Сміла Черкаської області, про що 02 лютого 2015 року складено відповідний актовий запис №84 (а.с.6). Згідно договору купівлі продажу, укладеного 27 листопада 1985 року між [PERSON] та [PERSON], остання придбала 1/2 частину будинку №8 по пров. Короткому, 8, в м. Сміла Черкаської області. Договір купівлі продажу посвідчений державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори 27 листопада 1985 року та зареєстрований за №4387 (а.с.76-77). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №123620, виданого головою Смілянської міської ради 19 липня 2004 року, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №273, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0500 га для індивідуального житлового будівництва, яка розташована по пров. Короткому, 8, в м. Сміла Черкаської області. При цьому, земельна ділянка площею 0,0500 га, власником якої являється [PERSON] становить 1/2 частини земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер 7110500000:01:002:0068, що розташована по пров. Короткий, 8, в м. Сміла Черкаської області, співвласником якої в розмірі 1/2 її частки являється [PERSON] (а.с.41). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 26 березня 2018 року за №НВ-7106922892018, кадастровий номер 7110500000:01:02:0068, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; площа земельної ділянки 0,1000 га, власниками земельної ділянки являються [PERSON], частка у праві власності 1/2 (державний акт ЧРФ ДП «Центр ДЗК» від 19 липня 2004 року серії ЧР №123619), і [PERSON] частка у праві власності 1/2 (державний акт ЧРФ ДП «Центр ДЗК» від 19 липня 2004 року серії ЧР №123620) (а.с.85-86). Відповідно до довідки №294/119-18, виданої начальником Міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Смілі Головного управління Держгеоркадастру у Черкаській області, рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області від 29 грудня 1997 року №1119 громадянам [PERSON] та [PERSON] передано безкоштовно у спільну часткову власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських споруд площею по 0,0500 га за адресою: пров. Короткий, 8, (кожному). Відповідно до вищевказаного рішення [PERSON] виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧР №123619, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі за №275 від 19 липня 2004 року на земельну ділянку площею 0,0500 га, яка розташована по пров. Короткому, 8, для індивідуального житлового господарства. [PERSON] виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧР №123620, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі за №273 від 19 липня 2004 року на земельну ділянку площею 0,0500 га, яка розташована по пров. Короткому, 8, для індивідуального житлового господарства. Відповідно до існуючої на даний час Класифікації видів цільового призначення, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2010 року за №1011/18306, цільове призначення земельних ділянок: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.81). Таким чином, після смерті 01 лютого 2015 року [PERSON] відкрилась спадщина на: 1/2 частки житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями №8 по пров. Короткому в м. Сміла Черкаської області та на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,0500 га, що становить\~ 1/2 частки земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер 7110500000:01:002:0068, розташованої за адресою: Черкаська область, м. Сміла, пров. Короткий, 8. Згідно свідоцтва про народження серії І-СР №497543, виданого Соколівочківською сільською радою Тальнівського району Черкаської області 19 грудня 1979 року, [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO] (а.с.65). Відповідно до свідоцтва про смерть серії V-ЯР №447651, виданого Митишівським сільським РАЦС Драбівського району Черкаської області 07 вересня 1967 року, [PERSON] батько позивача, помер 05 вересня 1967 року, про що 07 вересня 1967 року зроблений відповідний запис №12 (а.с.67). Відповідно до довідки №107843, виданої головою квартального комітету №9 Смілянської міської ради Черкаської області 04 лютого 2015 року, мати [PERSON], [INFO], - [PERSON] до дня смерті постійно проживала і була зареєстрована за адресою: [INFO], одна (а.с.59). Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст.1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Враховуючи, що [PERSON] являється сином [PERSON], яка померла 01 лютого 2015 року, суд приходить до висновку, що він є спадкоємцем останньої першої черги. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з копії спадкової справи №8/2015, наданої приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу [PERSON], після смерті 01 лютого 2015 року [PERSON] до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернувся позивач - [PERSON] син померлої. Інші особи, які мають намір прийняти спадщину після смерті [PERSON], з відповідними заявами до нотаріальної контори не звертались (а.с.56-102). Виходячи з викладеного, [PERSON] являється єдиним спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину після смерті [PERSON], яка померла 01 лютого 2015 року. Оскільки він у визначений законом строк звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, тому\~\~ вважається таким, що прийняв спадщину після смерті останньої. Відповідно до ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч.1 ст.1234 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати в майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Як вбачається з копії спадкової справи №8/2015, наданої приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу [PERSON], в ній хнаходиться заповіт [PERSON] від 11 серпня 2010 року, посвідчений приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу [PERSON], який зареєстрований в реєстрі за №2153 (а.с.62). Згідно вищевказаного заповіту, [PERSON] (інд. [NUMBER]), яка народилась 21 серпня 1936 року в м. Сімферополь АР Крим, проживає в [INFO], діючи добровільно і перебуваючи у здоровому розумі та ясній памяті, розуміючи значення своїх дій, попередньо ознайомлена нотаріусом з приписами цивільного законодавства, на випадок її смерті робить таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, на що вона за законом матиме право і що буде належати їй на момент смерті, заповіла [PERSON], [INFO] (а.с.62).\~\~ Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №39536811 від 04 лютого 2015 року, заповіт, складений [PERSON], [INFO], РНОКПП [NUMBER], посвідчений 11 серпня 2010 року та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №2153, номер у спадковому реєстрі 49759777, перебуває в стані «чинний» (а.с.73). На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] позивач по справі, являється єдиним спадкоємцем [PERSON], яка померла 01 лютого 2015 року, першої черги, який має намір прийняти спадщину, яка залишилася після останньої, та є єдиним спадкоємцем, якому вона заповіла за життя все своє майно, до якого входить, зокрема, вищевказані 1/2 частини будинку та спірна земельна ділянка.\~\~\~ Відповідно до ч.1 ст.68 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року №3425-XII, нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, здійснюється нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Відповідно до ч.3 ст.46 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року №3425-XII, неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії. 19 квітня 2018 року приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу Черкаської області [PERSON], [PERSON], [INFO], на підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу Черкаської області [PERSON] 11 серпня 2010 року, зареєстрованого в реєстрі за №2153, складеного [PERSON], яка померла 01 лютого 2015 року, видано свідоцтво про право на спадщину, а саме: на 1/2 частки у праві власності на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, що розташований по провулку Короткий №8 в місті Сміла Черкаської області. Спадкова справа №8/2015. Зареєстровано в реєстрі за №119 (а.с.98). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Смілянської міського нотаріального округу Черкаської області [PERSON] від 19 квітня 2018 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку у праві власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1000 га, кадастровий номер 7110500000:01:002:0068, розташовану по провулку Короткому №8 в м. Сміла Черкаської області (а.с.101-102). Як вбачається з вказаної постанови, підставою для відмови [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме: на 1/2 частку у праві власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1000 га, кадастровий номер 7110500000:01:002:0068, розташовану по провулку Короткому №8 в м. Сміла Черкаської області, що залишилась після смерті [PERSON], яка померла 01 лютого 2015 року, являється не визначення у державному акті серії ЧР №123620 від 19 липня 2004 року частки спадкодавця у земельній ділянці, яка знаходиться у спільній частковій власності (а.с.101-102). Відповідно до Закону України «Про державний земельний кадастр» та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», з 01 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Згідно листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності,\~ якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 4 ст. 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.\~\~ Згідно ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно\~ п.10 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до пункту "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України визначено, що\~ кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 15, 16, 181, 182, 334, 392, 1216, 1217, 1218, 1225, 1233, 1234, 1236, 1254, 1261, 1268, 1269 ЦК України, згідно ст.81, 125 ЗК України, Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року №3425-XII, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, згідно постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 та

Outcome: approved