Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що він є пенсіонером за віком, а відповідач доводиться йому сином. Він є непрацездатною особою похилого віку, має декілька хронічних хвороб, які потребують постійного вживання ліків та періодичного обстеження, які достатньо коштовні. Розмір пенсії, яку він отримує є недостатнім для забезпечення оплати харчування, комунальних послуг, лікування та оплати інших найнеобхідніших потреб. Відповідач має постійний дохід і може надавати матеріальну допомогу. Не бажає просити допомогу у сина, а бажає реалізувати своє право на отримання аліментів від відповідача в офіційному порядку. За позовом [PERSON], посилаючись на ст.ст.202-205 СК України, просить стягнути з відповідача на його користь аліменти у розмірі 1/12 частини його заробітної плати (доходу) щомісячно та стягнути додаткові витрати на лікування в розмірі 1/12 частини з усіх видів його доходів, починаючи з дня подачі позову до суду довічно. Сторони подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримує, просить задовольнити, відповідач позов визнає. Розгляд справи за відсутності сторін відповідає ст.158 ЦПК України. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст.202 СК України повнолітня дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Ст.203 СК України визначає, що дочка, син крім сплати аліментів зобов»язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. Відповідно до ч. 2 ст.205 СК України, при визначені розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та свої батьків. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] є сином [PERSON] (а.с.4). [PERSON] є пенсіонером (а.с.3) та отримує пенсію за віком. З наданих копій медичних документів та квитанцій (а.с.5-7) судом встановлено, що позивач хворіє та потребує стягнення на його користь додаткових витрат. Вирішуючи питання щодо заявленого позову, суд враховує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує чиїх-небудь прав, свобод та інтересів, інтересів інших осіб. У зв'язку із наведеним, з урахуванням вимог ч.4 ст. 174 ЦПК та ч.6 п.11 Постанова Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" № 14 від 18.12.2009 року, згідно якого за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом, суд вважає за необхідне прийняти визнання відповідачем позову та задовольнити позовні вимоги [PERSON] Оскільки задоволена вимога позивача про стягнення аілментів, який був звільнений від сплати судового збору при подачі заяви, з відповідача повинен бути стягнений в дохід держави судовий збір. Згідно ст.88 ЦПК України, судові витрати в сумі 243,60 грн., суд стягує з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, ст.ст. 4, 10, 11, 60, 174, 208, 209, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved