Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

28.04.2020р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до ТОВ «Алекскредит» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якій позивач визначив третіми особами приватного нотаріуса Броварського районного округу Київської області Колейчика В.В., приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. (а.с. 1-6). Ухвалою судді від 29.04.2020р. позовну заяву було залишено без руху і позивачеві був наданий строк на усунення її недоліків (а.с. 28). Ухвалою судді\~від 07.05.2020р.\~ позивачці\~відмовлено у\~задоволенні заяви\~про звільнення\~від сплати\~судового збору\~(а.с.\~32). 25.06.2020р. позивачкою усунуто недоліки шляхом сплати судового збору (а.с. 38-40), тому ухвалою судді\~від 21.07.2020р.\~відкрито провадження\~у цивільній\~справі,\~розгляд справи\~призначений у\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~без повідомлення\~сторін,\~витребувано у\~приватного нотаріуса\~Броварського районного\~нотаріального округу\~Київської області\~Колейчика В.В.\~матеріали нотаріальної\~справи щодо\~вчинення виконавчого\~напису про\~стягнення з\~ [PERSON] \~на користь\~ТОВ «Алекскредит»\~грошових коштів (а.с. 41). Також ухвалою судді від 21.07.2020р. повернута заяву позивачки про забезпечення позову (а.с. 42). Враховуючи те,\~що протягом\~встановленого часу\~до суду\~не надійшов\~відзив відповідача,\~ухвалою судді\~від 08.09.2020р.\~здійснено перехід\~до розгляду\~справи в\~порядку спрощеного\~провадження з\~викликом (повідомленням)\~сторін (а.с. 51). В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що їй стало відомо з постанови приватного виконавця Дорошкевич В.Л. про те, що відкрито виконавче провадження № 61836553 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика В.В. про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «Алекскредит». При цьому, зазначила, що кредитний договір між нею і ТОВ «Алекскредит» ніколи не укладався. У зв`язку з чим, приватний нотаріус Колейчик В.В. не міг дотриматися вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих напис нотаріусів» при вчиненні спірного виконавчого напису через неукладення між ТОВ «Алекскредит» та позивачем кредитного договору та неподання ТОВ «Алекскредит» оригіналу кредитного договору. З цього слідує, що на час вчинення виконавчого напису у розпорядження нотаріуса не було надано всіх необхідних документів, які підтверджують безспірність заборгованості, тобто, спірний виконавчий напис вчинено з порушенням норм Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих напис нотаріусів». Також звертає увагу на те, що ТОВ «Алекскредит» не направляло їй жодних листів з вимогою про усунення порушення стосовно зобов`язання із зазначенням у листі вимоги стислого змісту порушених зобов`язань, у зв`язку з чим позивач був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості оспорити вимоги ТОВ «Алекскредит» або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Позивачка вважає вказаний виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню таким, що не підлягає виконанню, оскільки у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості є безспірним. На підставі викладеного просила позовні вимоги задовольнити. 08.10.2020р. до суду надійшов відзив на позовну заяву за підписом директора ТОВ «Алекскредит» Єгорова В.П., у якому відповідач не погодився з позовною заявою, вважав її необґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. зазначив, що всі документи, що підтверджують безспірність вимог були надані відповідачем нотаріусу. Претензія направлена позивачу 25.03.2020р. (трек-номер для відстеження листа 0337010394982). Позивач не обґрунтувала незгоду з розрахунками заборгованості. Також не погодився із розміром витрат на правову допомогу, вважав їх неспівмірними з предметом спору. На підставі викладене, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Позивач [PERSON] 19.10.2020р. надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, звернула увагу на те, що кредитний договір не посвідчений нотаріально. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. у справі №826/20084/14 визнано незаконною і нечинною постанову КМУ №662 від 26.11.2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою передбачалось вчинення виконавчих написів про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних договорів (а.с. 62-63). Представник відповідача ТОВ «Алекскредит» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи. У відзиві просив справу розглядати без участі представника. Треті особи\~в судове\~засідання не\~з`явилися,\~про дату\~та час\~розгляду справи\~повідомлені належним\~чином, про причини неявки суду не повідомили, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталися (а.с. 44-45, 47, 68-70). Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Вирішуючи справу, суд виходить із такого. Судом установлено,\~що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. відкрито виконавче провадження № 61836553 на підставі виконавчого напису приватного нотаріусу Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика В.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованості (а.с. 7). Указані обставин відповідачем - ТОВ «Алекскредит» не заперечуються у відзиві. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.02.2012р. за № 282/20595 (далі Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості\~чи іншої\~відповідальності боржника\~-\~це обов`язкова\~умова вчинення\~нотаріусом виконавчого\~напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 10.10.2018р. по справі № 61-10285св18. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Третя особа - приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. на запит суду не надав матеріали нотаріальної справи з вчинення спірного виконавчого напису. Крім того, вчиняючи виконавчий напис приватний нотаріус Колейчик В.В. не врахував, що Постановою КМУ №662 від 26.11.2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» не передбачалось вчинення виконавчих написів про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних договорів. Вказані обставини підтверджуються постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. у справі №826/20084/14, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017р. За таких обставин, визначена відповідачем заборгованість не може вважатися безспірною. Отже, позивачка [PERSON] довела належними доказами невідповідність спірного виконавчого напису вимогам ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України"). Таким чином, суд приходить до висновку, що внаслідок вчинення оспорюваного виконавчого напису не забезпечено справедливий баланс інтересами позивача та суспільства, що не відповідає нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат по підготовці справи до розгляду в сумі 5\~000,00 грн. Позивач на підтвердження розміру понесених витрат надав суду копію договору про надання юридичних послуг № 21/04 від 21.04.2020р., укладений з фізичною особою-підприємцем [PERSON] , акт приймання передачі надання послуг № 1 від 22.04.2020р. копію прибуткового ордеру № 26 від 22.04.2020р. про сплату вартості послуг за договором в сумі 5000 грн. (а.с. 13 - 16). Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура (ст.131-2 Конституції України). Згідно до ст. 6 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Повноваження адвоката, як представника, підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (ч. 4 ст. 62 ЦПК України) Сам факт надання фізичною особою-підприємцем [PERSON] , який має вищу юридичну освіту (а.с. 17), проте не є адвокатом, який здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені Законом України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, позивачу юридичних послуг з підготовки процесуальних документів до суду, не може слугувати підставою для стягнення понесених позивачем витрат на отримання юридичних послуг, як судових витрат понесених на професійну правничу допомогу, а тому витрати понесені [PERSON] на отримання юридичних послуг не підлягають розподілу в порядку ст.ст.137, 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Втім, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн.. (а.с. 39-40). На підставі викладеного,

Outcome: approved