Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

27 січня 2015 року позивачка, [PERSON] звернулася до суду з позовом до Лошковецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] померла її далека родичка [PERSON] , постійна жителька с.Лошківці Дунаєвецького району. ЇЇ чоловік помер [INFO]. 16 лютого 2010 року померла склала заповіт на корить позивачки на все своє майно, який посвідчила в Лошковецькій сільській раді Дунаєвецького району, заповіт не змінювала і не скасовувала. В липні 2014 року в нотаріальній конторі отримала свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки, які належали померлій. Неоформлене спадкове майно складається з домоволодіння, розташованого в [ADDRESS], в якому на даний час проживає. На ім'я померлої свідоцтво про право власності на домоволодіння не видавалося. Оформити спадщину не може через відсутність правовстановлюючих документів і тому звернулася до суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву, в якій позов підтримує повністю, просить справу розглядати без її участі. Відповідач: представник Лошковецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області в судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій позов визнає повністю і просить справу розглядати без його участі. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. До маси спадкового майна після смерті [PERSON] входить житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією технічного паспорту на будівлі особистої власності, зведеним актом вартості будівель і споруд та довідками Лошковецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області. Відповідно до ст.1223 ЦК України позивачка є спадкоємцем за заповітом, посвідченим Лошковецькою сільською радою Дунаєвецького району 16.02.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за №2, яка прийняла спадщину, що підтверджується копіями свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.07.2014 року про отримання в спадщину після смерті [PERSON] земельної ділянки площею 0,25 га. для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та земельної ділянки площею 0,144 га. для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться в [ADDRESS] та витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 36316098 від 14.01.2014. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15 липня 2014 року нотаріус Дунаєвецького районного нотаріального округу не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований в [ADDRESS], який залишився після смерті [PERSON], померлої [INFO], на ім'я позивачки в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок. Згідно з довідкою Дунаєвецького КП "Інвентарбюро" від 11 липня 2014 року акт про завершення будівництва житлового будинку в [ADDRESS] не складався, свідоцтво про право власності на домоволодіння Дунаєвецькою районною радою не видавалося на ім'я [PERSON]. Як вбачається з виписки з погосподарської книги за 1953-2013 роки, виданої Лошковецькою сільською радою Дунаєвецького району Хмельницької області, житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] у сільській раді зареєстрований з 1953 року за померлою [PERSON], 1927 року народження, яка і є головою домогосподарства, рік забудови будівель 1930 рік, для ведення господарства та будівництва виділено біля домоволодіння земельну ділянку розміром 0,40 га., що підтверджується доданими довідками. Виникнення права власності у спадкодавця [PERSON] регулювалось зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, померла [PERSON] своє право власності в БТІ не оформила. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Тому, [PERSON] набула право власності на житловий будинок в [ADDRESS]. Відповідно до ч.4 ст. 25, п. 11 ч. 4 ст. 346 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті; право власності припиняється у разі смерті власника, у зв'язку з чим позивач позбавлений можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на спадкове майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). За таких обставин позов слід задовольнити та визнати за позивачкою [PERSON] право власності на жилий будинок з належними до нього господарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO].

Outcome: approved