Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

29 грудня 2016 року [PERSON] засобами поштового зв'язку звернувся до суду з позовом до Карабинівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, в якому просить суд визнати в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 4,0330 га, розташованої на території Карабинівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, за кадастровим номером [NUMBER] за [PERSON]. Позовна заява мотивована тим, що позивач є сином [PERSON], яка [INFO] року померла, та після її смерті залишилось спадкове майно, що складається з земельної ділянки площею 4,0330 га, розташованої на території Карабинівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, за кадастровим номером [NUMBER], яка належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку. На момент смерті позивач постійно проживав з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Крім позивача інших спадкоємців немає. У листопаді 2016 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право н спадщину після померлої мати, на підставі чого нотаріусом було заведено спадкову справу за № 59896595 та 19 грудня 2016 року позивачу було відмовлено у оформленні спадщини у зв'язку з тим, що він не має оригіналів правовстановлюючих документів на земельну ділянку. В судове засідання позивач, представник позивача не з'явились, представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовну заяву підтримав. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Третя особа у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, про причину неявки суду не повідомила. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-КИ № 654864, виданого відділом державної реєстрації смерті [PERSON] міського управління юстиції 05 листопада 2015 року, [INFO] року померла [PERSON], про що зроблений відповідний актовий запис №8388 05 листопада 2015 року. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], [PERSON]. 30 листопада 2016 року [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року, до Приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON]. Згідно копії паспорту [PERSON], лікарського свідоцтва про смерть № 91 від [INFO] року виданого комунальним закладом «[PERSON] цент первинної медико-санітарної допомоги № 6» місце проживання померлої [INFO] року [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS]. Згідно паспорту серії [NUMBER] місце проживання [PERSON], 01 грудня 1974 року, зареєстровано за адресою: [ADDRESS]. У відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач прийняв спадщину після смерті [INFO] року своєї матері [PERSON]. Відповідно до ст.1216, 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.1 ст.1258, ч.1 ст.1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 26 серпня 2004 року [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину ВАР 952996 виданого Другою Павлоградською держнотконторою р.№ 2299 від 22.12.2003 року, є власником земельної ділянки площею 4,0330 га у межах згідно з планом розташованої на території Карабинівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно інформаційної довідки Реєстр прав власності на нерухоме майно, Державний реєстр речових прав на нерухоме майно не містить відомостей щодо реєстрації права власності на вказане вище нерухоме майно. Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування"). Згідно листа приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з тих підстав, що позивачем не було надано оригіналу правовстановлюючого документа на нерухоме майно. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість визнання за позивачем права власності на земельну ділянку площею 4,0330 га, розташованої на території Карабинівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року.

Outcome: approved