Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

21.11.2003 року позивач [PERSON] розірвала шлюб із відповідачем [PERSON], про що було зроблено відповідний запис за №86 відділом реєстрації актів цивільного стану, Теплицького районного управління юстиції. Від цього шлюбу у них є неповнолітня дитина, [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу проживає з позивачкою та знаходиться на повному її у триманні. 12.08.2007 року позивач [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], про що виконкомом Петрашівської сільської ради, Теплицького району Вінницької області видано свідоцтво про шлюб, актовий запис №6. Від цього шлюбу у них народилася донька, [PERSON], [INFO]. Доньки [PERSON] та [PERSON] проживають разом із позивачкою в [ADDRESS] та перебувають на моєму утриманні. За рішенням Теплицького районного суду, Вінницької області та виданого ним виконавчого листа від 09.12.2003 року відповідач, [PERSON], зобов'язаний був сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше ? частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 24 листопада 2003 року і до її повноліття. Однак, відповідач належним чином рішення суду не виконує, тривалий час ухиляється від сплати аліментів у встановленому законом порядку, сплачує аліменти не в повному обсязі, внаслідок чого станом на 01.07.2014 року утворилася заборгованість у розмірі 24 842,26 грн., згідно розрахунку Відділу державної виконавчої служби Бершадського районного управління юстиції за період з 2003 року по 01.07.2014 року. В даний час позивач не має змоги самостійно утримувати та забезпечувати належний матеріальний стан сім'ї. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, однак злісно ухиляється від батьківського обов'язку, чим заподіює шкоди інтересам дитини, тому я змушена звернутися до суду з даним позовом. На підставі наданого розрахунку ВДВС Бершадського РУЮ заборгованості [PERSON] по аліментам на користь позивача на утримання дочки [PERSON], [INFO], станом на 01.07.2014 року, позивачем проведено розрахунок неустойки (пені) за період з 1 липня 2010 року по 31 липня 2014 року за прострочення сплати аліментів відповідачем у період з 1.06.2010 року по 1.07. 2014 року, розмір якої становить 121 771,63 грн. Однак, розмір неустойки (пені) за період з 2003 року по 01.06.2010 року на підставі вищезазначеного розрахунку ВДВС розрахувати неможливо, тому 24.07.2014 року [PERSON] була надіслана заява до ВДВС Бершадського РУЮ про надання їй окрім інших документів, розрахунку заборгованості зі сплати аліментів відповідача у розгорнутому вигляді (помісячно) за період з 2003 року по 2014 рік, для проведення розрахунку неустойки (пені ) за весь цей період. Крім того дочка [PERSON] хворіє. Згідно обстеження у науково-практичному медичному центрі «Ексімер» м. Києва проведеного у листопаді 2010 року, їй встановили діагноз: «Непостоянное частично аккомодационное косоглазие, гиперметропия слабой степени обоих глаз; Сложный гиперметропический астигматизм левого глаза» (рос.). У період з 26.10.2010 р. по 04.11.2010 року було проведено курс апаратного лікування підвищеної ефективності №10 та рекомендовано очкова корекція постійно, раціональний зоровий режим, динамічний нагляд окуліста. В зв'язку з цим у 2010 році позивачем були понесені наступні витрати: на медичні послуги, проведення обстеження, курсу лікування та придбання ліків та окулярів в розмірі - 5 309, 00 грн. (80,00 + 437,00 + 81,00 + 1986,00 + 285,00 +2090,00 + 350,00), а також на переїзд до м. Києва в розмірі - 315,66 грн. (77,80 + 77,80 +80,03 +80,03), що в сумі складає 5 624,66 грн. Відповідач добровільно не хоче сплачувати понесені позивачем затрати на лікування дитини, лише одноразово сплатив як аліменти у більшому розмірі (1000 грн. замість 378,72 грн.) за липень 2010 року, тому позивач вважає, що має право просити суд стягнути з відповідача одноразово додаткові витрати на доньку у розмірі 2 812,33 грн. (5 624,66 : 2), що є половиною понесених [PERSON] витрат на лікування доньки. За таких обставин позивач була вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Просила суд стягнути з відповідача на користь [PERSON] заборгованість по аліментам на утримання дитини в розмірі 24842 гривень, а також понесенні нею судові витрати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Про розгляд справи неодноразово повідомлявся належним чином та завчасно. Причини його неявки суду не відомі, письмових клопотань, заперечень за позовом та заяви про розгляд справи у його відсутність до суду від нього не надходило. Тому суд враховуючи дані обставини приходить до висновку провести заочний розгляд справи на підставі ст.224 ЦПК України. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки він відповідає вимогам закону та підтверджується матеріалами справи, а саме:свідоцтвом про одруження, про розірвання шлюбу (а.с.7,8), свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.10) довідкою про склад сім'ї (а.с.11) виконавчим листом про стягнення аліментів від 09.12.2003 року виданим Теплицьким районним судом, Вінницької області (а.с.15), а також розрахунком заборгованості за аліментами виданим відділом ДВС Бершадського РУЮ (а.с.17) Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Таким чином, виходячи зі змісту ст. 196 СК України , суд відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України встановив факт заборгованості за аліментами та встановив наявність вини особи відповідача, який зобов'язувався сплачувати аліменти за рішення суду. Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. За ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення , суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved