Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

25 жовтня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року померла мати її чоловіка [PERSON] - [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 3,836 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Кальченківської сільської ради Білопільського району та належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю. Спадщину після смерті [PERSON] своєчасно прийняв її син [PERSON], але за життя юридично не оформив. [INFO] року [PERSON] помер. Вона своєчасно прийняла спадщину після смерті чоловіка та оформила свої права на частину спадкового майна. На даний час [PERSON] має намір оформити свої спадкові права на вказану вище земельну ділянку, однак зробити цього не може у зв'язку з тим, що відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на землю, оскільки вказаний державний акт був втрачений. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] просить суд її позовні вимоги задовольнити. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з'явились, останній направив суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Кальченківської сільської ради Білопільського району в судове засідання не з'явився, сільський голова Лопатка О.Б. направив суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти позову не заперечують. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи - Білопільської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, державний нотаріус Ковальова Л.Б. направила суду заяву про розгляд справи без її участі. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] року народився чоловік позивача [PERSON], його матір'ю в свідоцтві про народження записана [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а. с. 13). 02 червня 1973 року [PERSON] уклав шлюб з позивачем по справі [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а. с. 13). [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (а. с. 14). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все її майно, в тому числі на земельну ділянку загальною площею 3,836 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Кальченківської сільської ради, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 17 грудня 1999 року (а. с. 20). Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно із ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визначалось, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як вбачається з довідок виконкому Кальченківської сільської ради Білопільського району від 10 серпня 2016 року №374-02-20/1 та 23 листопада 2016 року №467-02-20/1, [PERSON] до дня своєї смерті [INFO] року була зареєстрована та проживала одна за адресою: [ADDRESS]. Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Кальченківської сільської ради не посвідчувався. [PERSON] здійснив поховання своєї матері [PERSON], фактично прийняв спадщину, але юридично не оформив (а. с. 15, 42). Відповідно до листа Білопільської районної нотаріальної контори від 03 листопада 2016 року №1576/01-16 спадкова справа після [PERSON], яка померла [INFO] року, не заводилась (а. с. 30). Тобто судом встановлено, що [PERSON] своєчасно прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], вступивши в управління та володіння спадковим майном матері. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а. с. 16). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі на вказану вище земельну ділянку, яку він фактично прийняв у спадщину після смерті своєї матері [PERSON], яка померла [INFO] року, але юридично не оформив належним чином. Як вбачається із свідоцтв про право на спадщину за законом частину спадкового майна, яке залишилося після [PERSON], успадкувала його дружина [PERSON], яка є громадянкою іншої держави (а. с. 18, 19). На даний час позивач [PERSON] має намір оформити свої спадкові права на спірну земельну ділянку, але у зв'язку з тим, що оригінал державного акту на право приватної власності на землю втрачений, що підтверджується матеріалами справи, вона позбавлена можливості це зробити (а.с. 5). Пунктами 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України встановлено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 3 статті 1296 ЦК України встановлено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 при вирішенні спору щодо спадкування прав на майно, яке знаходиться за кордоном, або за участю іноземця, необхідно з'ясовувати, чи існує договір про правову допомогу з цією країною, і чи в цьому договорі не передбачені інші правила щодо спадкування, ніж в українському законодавстві. У разі розбіжностей застосовуються норми міжнародного договору. Право на успадкування нерухомого майна, згідно зі статтею 71 Закону України "Про міжнародне приватне право", регулюється законодавством країни, на території якої знаходиться це майно. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 4 ст. 81 ЗК України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Тобто, вказане положення ЗК України, допускає, що земельні ділянки сільськогосподарського призначення іноземці, а також особи без громадянства мають право набувати у власність, проте лише у спадщину, і протягом року зобов'язані їх відчужити, оскільки успадковані земельні ділянки сільськогосподарського призначення не можуть перебувати у приватній власності осіб без громадянства або іноземних громадян. У разі невиконання цієї вимоги настають передбачені п. «д» ст. 143 ЗК України наслідки, а саме: право власності на земельну ділянку може бути примусово припинене за рішенням суду. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] право власності на земельну ділянку загальною площею 3,836 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved