Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) в особі представника [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] (далі Відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, Рахівська міська рада про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття її з реєстрації місця проживання. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на підставі Договору дарування жилої квартири [PERSON] належить на праві приватної власності житлова квартира, що знаходиться за адресою: 90600, м. Рахів, вул. Хресто-Воздвиженська (колишня [PERSON])[ADDRESS]. Відповідач, [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO] (колишня [PERSON])[ADDRESS]. З громадянкою [PERSON] Позивач перебував у шлюбі, який між ними було розірвано 04.09.2008 року. З того часу за вказаною адресою Відповідач не проживає, останнє відоме місце проживання Відповідача смт. Тересва, вул. Чайковського, буд. № 7, Тячівського району, Закарпатської області, де проживають її батьки. Відповідач хоч і зареєстрована у вищевказаній квартирі, але не проживає в ній понад 9 років, тим самим будучи зареєстрованою у належній Позивачу квартирі та не проживаючи в ній фактично створює перешкоди у користуванні нею та порушує його права як власника. Так, зокрема, минулого року його синові, який проживає у вищезазначеній квартирі, не вдалося отримати субсидію на комунальні послуги через те, що Відповідач зареєстрована у зазначеній квартирі. Крім того, [PERSON] змушений сплачувати комунальні послуги з розрахунку на всіх зареєстрованих осіб, в т.ч. колишню дружину, яка там фактично не проживає. Також, він має подальші наміри відчужити квартиру, а наявність у ній зареєстрованих сторонніх осіб створює перешкоди у пошуках покупця, тощо. Враховуючи, що між власником житлової квартири та Відповідачем договір найму житла не укладався, членом моєї сім'ї вона вже не являється, за місцем своєї реєстрації Відповідач не проживає тривалий час, отже вважає, що [PERSON]В втратила право на користування квартирою\~№ 7 у будинку № 140 по вул. Хресто-Воздвиженська (колишня [PERSON]) в м. Рахів, Рахівського району, Закарпатської області. У зв'язку з наведеним просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування належним [PERSON] житловим приміщенням житловою квартирою розташованою за адресою м. Рахів, вул. Хресто-Воздвиженська (колишня [PERSON])[ADDRESS] та зняти її з реєстрації місця проживання в даній квартирі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, його представник надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена, шляхом публікації оголошення про виклик до суду в газеті "Новини Закарпаття" №91 від 09 грудня 2017 року. Представник Рахівської міської ради в судове засідання не зявився, в.о. міського голови [PERSON] 24.10.2017 року надав суду заяву про розгляд справи без участі представника ради, за наявними у справі документами. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Статтею 41 Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316,317,319,321 ЦК). За\~статтею 317 ЦК України \~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з положеннями\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Момент виникнення права на захист у власників житла пов'язаний з моментом виникнення права власності, оскільки тільки власник повною мірою може використати належні йому права на захист. Правочини про відчуження чи набуття у власність будинку підлягають обов'язковій державній реєстрації і, відповідно, право власності на будинок виникає саме з моменту державної реєстрації документів, що встановлюють це право. Відповідно до статті 150 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. З матеріалів справи слідує, що Позивачу, [PERSON], на праві приватної власності належить квартира №7 в будинку №140, що розташований по вул. Хресто-Воздвиженській, у місті Рахові, Закарпатської області. Таке право до нього перейшло за Договором дарування жилої квартири посвідченого приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу [PERSON] від 14.10.2002 року, який був зареєстрований в реєстрі за № 783. Реєстрація права власності на зазначене нерухоме майно проведена, у відповідності до чинного законодавства, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 94813288 від 17.08.2017 року. Позивач перебував у шлюбі з громадянкою [PERSON], однак шлюб між ними розірвано 04.09.2008 року, що засвідчено свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ФМ № 042403 від 07.09.2017 року. Згідно з довідкою виконавчого комітету Рахівської міської ради від 05.09.2017 року № 4043, [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO] (колишня [PERSON])[ADDRESS]. Згідно з довідкою виконавчого комітету Рахівської міської ради № 4242 від 15.09.2017 року та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 14.08.2017 року, складеним депутатом Рахівської міської ради [PERSON], слідує, що\~ громадянка [PERSON], [INFO],\~ хоча й зареєстрована за адресою: вул. Хресто-Воздвиженська (колишня [PERSON])[ADDRESS] в м. Рахів, але за вказаною адресою не проживає з 2008 року, тобто понад 9 років. Отже, судом в ході розгляду справи встановлено, що [PERSON] у спірному житловому будинку не проживає з 2008 року. [PERSON] з [PERSON] спільним побутом не пов'язані та не мають спільного бюджету. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 Цивільного кодексу України, відповідно до яких способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення та ін. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. З метою усунення будь-яких обмежень у здійсненні права власності на квартиру, що являється предметом позову, Позивач, має намір здійснювати власні майнові права безперешкодно, тому і звернувся до суду з даним позовом. Відповідач, [PERSON], являючись зареєстрованою в квартирі №7, що знаходиться в будинку №140, що розташованому по вул. Хресто-Воздвиженській, у місті Рахові, Закарпатської області, належній [PERSON] в цілій частині на праві приватної власності, є на даний час особою, яка втратила право на користування даним житловим приміщенням, оскільки, вже з 2008 року не проживає в ній, не веде з Позивачем спільного господарства, не має з ним спільного бюджету, в звязку із чим відповідно до частини 3 статті 64 Житлового кодексу УРСР не наділена правами і обов'язками, якими у даному випадку володіє Позивач, у відповідності до приписів зазначеної вище правової норми. Дані обставини унеможливлюють вільно, повно та безперешкодно володіти, користуватися та розпоряджатися нерухомим майном Позивачем, в тому числі, одержувати певні документи для нарахування субсидії, відчужувати зазначене майно тощо. Як убачається із матеріалів даної справи, громадянка [PERSON] втратила право користування житловими приміщеннями квартири №7, що знаходиться в будинку №140, що розташованому по вул. Хресто-Воздвиженській, у місті Рахові, яка належить [PERSON] на праві приватної власності, оскільки набула правового статусу особи, відносно якої сплив шестимісячний строк зберігання за нею даного жилого приміщення під час її тимчасової відсутності. Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382-ІV регулює правовідносини, пов'язані зі зняттям з реєстрації місця проживання. Згідно зі статтею 7 цього Закону, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, у тому числі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. \~ \~ \~ \~ Оскільки вирішити даний спір в порядку досудового врегулювання Позивачу не вдалося,\~ за таких обставин, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що реєстрацією Відповідача в житловому приміщенні чиняться перешкоди у здійсненні Позивачем права власності нерухомим майном, тому суд приходить до висновку, що Відповідача слід визнати такою, що втратила право користування жилими приміщеннями спірного будинку, знявши її з реєстрації місця проживання у даній квартирі. Питання про стягнення судових витрат Позивачем не ставилося.

Outcome: approved