Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 06.07.2020 року між ним та [PERSON] (який одночасно є єдиним засновником і керівником ПП «ВЕСТІФГРУП», тобто його кінцевим бенефіціарним власником), було укладено договір доручення, згідно з яким він уповноважив відповідача діючи від його імені придбати на його ім`я, розмитнити, перегнати чи перевезти та зареєструвати на його ім`я транспортний засіб Volvo XC60, 2017-2019 року випуску. [PERSON] надав рахунок на оплату, на який 15.06.2020 р. він перевів часткову оплату даного рахунку на суму 124273.97 грн., що підтверджується відповідною квитанцією. Однак не було погоджено всіх істотних умов договору та строк його дії. Договір про надання послуг з ПП «Вестіфгруп» залишився не укладеним та не виконаним, оскільки вищезазначений товар (автомобіль) поставлено не було, послугу розмитнення товару не надано, сплачені ним кошти не повернуті. [PERSON] не виходить на зв`язок. Відповідач заволодівши грошовими коштами, продовжує їх безпідставно у себе утримувати, чим порушує майнові права та інтереси позивача. Просив\~ стягнути із відповідача борг в сумі 124273 (сто двадцять чотири тисячі двісті сімдесят три) грн. 97 коп., трьох відсотків річних від простроченої суми в сумі - 4831 (чотири тисячі вісімсот тридцять одну) грн., а також інфляційні втрати в сумі - 12167 (дванадцять тисяч сто шістдесят сім) грн. 08 коп., а всього 141272 (сто сорок одну тисячу двісті сімдесят дві) грн. Представник позивача Куркевич О.В. в режимі відеозв`язку позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомлено. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає наступне. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до розробленого зразка платіжного доручення, а саме рахунку на оплату №0000043 від 12.06.2020 року на суму 157093.32 грн. згідно якого позивачу було запропоновано передати відповідачу грошові кошти для сплати ввізного мита за автомобіль, акцизного збору від вартості автомобіля, податку на додану вартість, збору в пенсійний фонд за придбання автомобіля, сервісного збору МВС за реєстрацію в сервісному центрі МВС, оплату за сертифікацію автомобіля, оплату послуг митного брокера за розмитнення автомобіля., оплату стоянки на митниці, позивачем [PERSON] здійснено оплату в сумі 124273.97 грн. на рахунок ПП «Вестіфгруп», що підтверджується копією квитанції № 0.0.1735631023.1 від 16.06.2020 року (а.с.5-6). Відповідно до ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Як передбачено умовами ч. 1, ч. 2 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1000 Цивільного кодексу України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя. А згідно з ч. 4 ст. 1004 цього Кодексу повірений зобов`язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. З копії квитанції № 0.0.1735631023.1 від 16.06.2020 року встановлено, що позивач [PERSON] \~\~ оплатив рахунок- фактуру №0000043 від 12.06.2020 року ПП «Вестіфгруп» на суму 124273.97 грн. на виконання умов основного договору. Однак ПП «Вестіфгруп» не було виконано умови договору. Відповідно до ч. 1ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Водночас, під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Відповідно до ч. 1ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтю 625 ЦК України розміщено у розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України. Отже, положення розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні (підрозділ 1 розділу ІІІ книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу ІІІ книги 5 ЦК України). Таким чином, дія ст. 625 ЦК України поширюється на всі види грошових зобов`язань незалежно від підстав їх виникнення (договір чи делікт), у тому числі й на позадоговірне грошове зобов`язання, що виникло на підставі ст. 1212 ЦК України. Тому у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3 % річних та інфляційні нарахування від простроченої суми відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі № 910/22034/15, від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-113цс14 та у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17, від 16 травня 2018 року у справі № 14-16цс18, а також у постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі №908/2552/17. Відтак, наявні законні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України інфляційних втрат та трьох відсотків річних, нарахованих на позадоговірне грошове зобов`язання, що виникло на підставі ст. 1212 ЦК України. Три відсотки річних за період з 15.06.2020 року по 01.10.2021 року (період, зазначений у позовній заяві) становлять 4831 грн., а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача три відсотки річних у сумі 4831 грн. Втрати від інфляції за вищевказаний період складають 12167.08 грн. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, та стягнення з відповідача на користь позивача отримані ним грошові кошти у розмірі 124273.97 грн., 3 % річних у сумі 4831 грн., інфляційні втрати у розмірі 12167.08 грн., а всього підлягає стягненню 141272 грн. За правилом, встановленим статтею 141 ЦПК України, суд здійснює розподіл судових витрат між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач як учасник бойових дій - звільнений від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір», а тому з огляду на результат розгляду справи суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави за ставкою, встановленою для позовних заяв майнового характеру. А тому, стягненню з відповідача у користь державного бюджету також підлягає судовий збір в розмірі 2270 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved