Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

17 серпня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому вказав, що він є інвалідом 2 групи довічно і отримує пенсію, проте цих коштів йому не вистачає на харчування, одяг, оплату комунальних послуг та лікування. Відповідачі по справі є рідними дітьми позивача, однак матеріальної допомоги позивачу не надають, хоча таку можливість мають, та не спілкуються із ним. У звязку із цим, позивач, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути аліменти на його утримання з [PERSON] та [PERSON] по 4000 грн. з кожного довічно, а з [PERSON] аліменти в розмірі 1000 грн. довічно. В судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовні заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав частково та вказав, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на користь позивача щомісячно в розмірі 1000 грн. довічно. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що заявлені позовні вимоги визнає та не заперечує проти стягнення на користь позивача аліментів в розмірі 1000 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. В судовому засіданні 26.09.2018 року зазначав, що заявлені позовні вимоги визнає частково та вказував, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на користь позивача щомісячно в розмірі 1000 грн. довічно подала заяву про слухання справи у її відсутності. Заслухавши учасників процесу, всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], є рідним батьком відповідачів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження та копіями паспорта громадянина України. Позивач є пенсіонером і перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію за віком в сумі 1692,48 грн., що підтверджується довідкою від 14.08.2018 року та копією посвідчення. Пенсію, яку отримує позивач, не вистачає йому для задоволення мінімальних життєвих потреб. Обов'язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків закріплений вст. 51 Конституції України. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов'язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов'язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. В силу ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Пункт 21 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~3\~від 15\~травня 2006\~року "Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів" містить роз'яснення, що обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202), не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обовязків щодо них. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Свідченням такої потреби є отримання матір'ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо. У звязку з тим, що позивач не працює та отримує лише пенсію в розмірі 1692,48 гривень, йому не вистачає коштів для забезпечення своїх мінімальних життєвих потреб. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладені обставини справи та те, що позивач є пенсіонером, тобто в правовому розумінні непрацездатною особою, бо досяг загального пенсійного віку та є інвалідом 2 групи, суд дійшов висновку про те, що він потребує утримання від своїх дітей. Проте, виходячи з принципів змагальності, всебічності та повноти з'ясування обставин справи, розумності та справедливості, часткового визнання позовних вимог відповідачами [PERSON] та [PERSON], та визнання відповідачем [PERSON] заявлених позовних вимог до неї повністю, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягувати з відповідачів на користь позивача щомісячно по 1000 грн. з кожного довічно. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved