Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

1.Стислий виклад позицій сторін. Позивач звернулася до суду 23.07.2018р. з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], який зареєстрований 26.02.2016 року виконавчим комітетом Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, актовий запис № 01. Від вказаного шлюбу вони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Спільне життя у них не склалося, шлюбні відносини між ними припинено, проживають окремо з квітня 2017 року, спільне господарство не ведеться, примирення між ними неможливе, наміру на збереження сім'ї немає. Позивач в судовому засіданні на позові наполягала, просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище набуте нею під час державної реєстрації шлюбу- "[PERSON]". Відповідач про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, то за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Позивач надала свою згоду на заочний розгляд справи. 2.Заяви, клопотання інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 06.08.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено по справі підготовче судове засідання. 06.09.2018 року ухвалою суду закрито підготовче судове засідання, призначено справу до судового розгляду. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось. 3.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилалася як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, надані сторонами, суд встановив на їх підставі такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. У судовому засіданні встановлено, що 26.02.2016 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, актовий запис № 01. Від вказаного шлюбу вони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Спільне життя у них не склалося, шлюбні відносини між ними припинено, проживають окремо з квітня 2017 року, спільне господарство не ведеться, примирення між ними неможливе, наміру на збереження сім'ї немає. 4.Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права. Доводи позивача, викладені в позовній заяві, суд вважає обґрунтованими з наступних підстав. У відповідності до вимог ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі доказів, поданих учасниками і витребуваних судом, позивачі розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов'язати його прийняти заходи до примирення. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В матеріалах цивільної справи достатньо доказів, які підтверджують те, що шлюб [PERSON] та [PERSON] не може бути збережений, оскільки зазначені факти свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що має істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В роз'ясненнях Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача [PERSON] розірвавши шлюб з відповідачем [PERSON] Підстав для відмови у задоволенні таких вимог суд не вбачає. Оскільки позивач просить суд залишити за нею прізвище, яке було набуте під час державної реєстрації шлюбу - «[PERSON]», суд, залишає за останньою прізвище, набуте нею під час державної реєстрації шлюбу «[PERSON]». 5.Судові витрати. Згідно з пунктом 1 частини другоїстатті 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, то витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави. На підстав викладеного,

Outcome: approved