Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, який мотивував тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він, будучи пасажиром мотоцикла, яким керував [PERSON], отримав тілесні ушкодження, що відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, а страхова компанія, в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність винуватця аварії [PERSON], відмовляється виплатити йому страхове відшкодування. Просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група ТАС» в особі ЦП Житомирської регіональної дирекції страхової компанії «ТАС» матеріальну шкоду за ушкодження здоров'я і лікування в сумі 13319,25 гривень, а також - з обох відповідачів моральну шкоду, яку він оцінює в 20000 гривень. Крім того, просив стягнути з [PERSON] понесені ним витрати на правову допомогу адвоката в сумі 1500 гривень та судові витрати по сплаті судового збору - 229,40 гривень. В судове засідання сторони не з'явились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином - судовими повістками, про що в справі містяться розписки про вручення. Позивач - направив до суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути без його участі. Вказав, що позов підтримує і просив його задовольнити, згоден на заочний розгляд справи. Від відповідача ПАТ «Страхова група ТАС» надійшло письмове заперечення в якому йдеться про невизнання позову через необґрунтованість та безпідставність позовних вимог. Просять відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі, який перевищує 2550,00грн. Відповідач [PERSON] причин неявки суду не повідомив, заперечень суду не надав і не скористався своїм правом участі у розгляді справи. За таких обставин суд проводить розгляд справи без фіксації технічними засобами, у відповідності до п.2 ст. 197 ЦПК України. Приймаючи до уваги згоду позивача на заочний розгляд справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши письмові матеріали справи у їх сукупності і давши їм оцінку, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18.07.2012 року близько 22.50 години, [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ-21063», державний номер [NUMBER], який належить [PERSON], рухаючись по вул.Кірова в м.Коростень в напрямку центра міста, та здійснюючи маневр повороту ліворуч на вул.Шевченка, своїми необережними діями створив небезпеку для руху, яка загрожувала життю та здоров'ю громадян. Перед зміною напрямку руху не переконався у безпеці своїх дій, створив перешкоду для інших учасників руху, перетнувши дорожню розмітку 1.3 виїхав на смугу зустрічного руху не надавши переваги в русі транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо, де скоїв зіткнення з мотоциклом "Yamaha YBR 125", державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався по вул. Кірова в зустрічному напрямку. Такими своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.п. 1.5; 2.3б; 2.9а; 8.7.3е; 8.10; 12.4; 16.3 Правил дорожнього руху України та скоїв дорожньо-транспортну пригоду. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир мотоцикла - відповідач по справі [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді: численних саден в проекції п'ясно-фалангового суглобу, по внутрішній поверхні верхньої треті правої гомілки і по передній поверхні нижньої треті правого гомілково-ступеневого суглобу, по одному синцю по внутрішній поверхні правого колінного суглобу в проекції правої п'яткової кістки, перелому першої п'ясної кістки справа з зміщенням, рани другого пальця правої кісті, рани з дефектом шкіри верхньої частини правої гомілки, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Вироком Коростенського міськрайонного суду від 18.04.2013 року [PERSON] засуджено за вчинення злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, який набув законної сили (а.с.5). На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність винуватця у заподіянні шкоди [PERSON] була застрахована у страховій компанії ПАТ «Страхова група «ТАС», Житомирського регіонального відділення, про що свідчить поліс обов'язкового страхування (а.с.4). Ліміт відповідальності за заподіяння майнової шкоди, згідно договору страхування, передбачений в сумі 100000 гривень. Форма і зміст вказаного договору страхування не суперечить вимогам закону. У відповідності до вимог ст.989 ч.1 п.5 ЦК України страховик належним чином був повідомлений про настання страхового випадку (а.с.6). За приписами ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату, однак до теперішнього часу завдана шкода не відшкодована. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про стягнення з ПАТ «Страхова група ТАС» в особі ЦП Житомирської регіональної дирекції страхової компанії «ТАС» матеріальної шкоди за ушкодження здоров'я і лікування є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Що стосується позовних вимог про стягнення з обох відповідачів моральної шкоди, суд приходить до висновку про необхідність задоволення цих вимог у повному обсязі. У відповідності до вимог п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо її завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Крім того, згідно ст.84 ЦПК України підлягають стягненню з [PERSON] витрати на правову допомогу адвоката, що стверджується наданою суду квитанцією (а.с.49). А також, згідно ст.88 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягають і судові витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved