Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Виконавчого комітету Нетішинської міської ради про припинення сплати аліментів. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу у сторін народилося троє дітей син [PERSON] - [INFO] , донька [PERSON] - [INFO] , син [PERSON] - [INFO] . На даний час шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 09.03.2017 року, з позивача стягнуто аліменти на користь [PERSON] , на утримання сина [PERSON] - [INFO] , доньки [PERSON] - [INFO] , сина [PERSON] - [INFO] , в розмірі по 200 грн., на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 01.10.2018 року, розмір визначених раніше аліментів було збільшено та визначено стягувати з позивача аліменти на користь [PERSON] , на утримання сина [PERSON] - [INFO] , доньки [PERSON] - [INFO] , сина [PERSON] - [INFO] , в розмірі по 1000 грн., на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. На підставі вказаного вище судового рішення, Нетішинським міським судом Хмельницької області за заявою [PERSON] , був виданий виконавчий лист. З дати винесення рішень про стягнення аліментів та про збільшення розміру аліментів [PERSON] , в добровільному порядку сплачував аліменти на утримання дітей в розмірі визначеному судовими рішеннями. Разом з тим, в березні 2020 року ситуація кардинально змінилася, відповідач [PERSON] , потрапила до лікарні, а саме Комунального некомерційного підприємства "Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги" Хмельницької обласної ради» з психічними розладами здоров`я де перебуває на стаціонарному лікуванні. Їх спільні діти з березня місяця 2020 року проживають разом зі батьком (позивачем) в будинку його батьків, в [ADDRESS] . Позивач самостійно та власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати, лікувати та виховувати спільних з відповідачкою дітей, а також виконувати всі інші обов`язки покладені на нього законом та необхідні для належного утримання дітей. [PERSON] , офіційно не працевлаштований, постійного доходу не має, підприємницькою діяльністю не займається, ніякої державної та соціальної допомоги не отримує, але має неофіційні підробітки, однак в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, його доходів недостатньо для матеріального утримання спільних дітей та сплати аліментів визначених за судовими рішеннями, що ставить його у дуже скрутне матеріальне становище. Також позивач зазначає, що його позиція як батька спрямована на досягнення спільного інтересу між ним та відповідачкою щодо визначення якнайкращого матеріального, фізичного та духовного становища спільних дітей. Він не відмовляється сплачувати аліменти в подальшому на утримання спільних дітей коли перестануть існувати обставини які виникли на даний час, але і сплачувати їх зараз в тому розмірі який був визначений раніше згідно судових рішень не має жодної матеріальної можливості та не вбачає жодної правової підстави. Ухвалою суду від 03 серпня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі із викликом сторін. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило. В судове засідання позивач не з`явився, однак надав суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності та просив задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] , про дату, час та місце судового засідання, призначеного на 03.09.2020 року, повідомлена судом належним чином, однак судові повістки направлені судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку її місцем проживання повернуто до суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». 03 вересня 2020 року суд, встановивши, що місцезнаходження відповідачки не встановлено, та судові повістки про виклик до суду, повернулися з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою» та фактичне місце знаходження [PERSON] , невідоме, було здійснено виклик відповідачки через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, оголошення від 03.09.2020 року та повторно 22.09.2020 року. Відповідачці пропонувалось з`явитись в судове засідання, або надати відзив проти позову та докази, які є в наявності. У визначений законодавством термін відповідачкою [PERSON] , жодних дій щодо вищевказаного не вчинено, що за правилами ч. 11 ст. 128 ЦПК України свідчить про належне її повідомлення. З огляду на викладене, суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідачки на підставі наявних матеріалів справи з ухваленням заочного рішення. Представник третьої особи Служба у справах дітей Виконавчого комітету Нетішинської міської ради в судове засідання не з`явився, але надали суду заяву в якій просили розгляд справи проводити у відсутності їх представника. Також в даній заяві вказали, що вважають заявлені вимоги обгрунтованими та підтримують їх в повному обсязі. За нормою ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому згідно ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди позивача, розглянути позов за відсутністю відповідачів та ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Суд, дослідивши надані учасниками процесу докази, перевіривши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками неповнолітніх дітей [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - [INFO] . Даний факт стверджується оглянутим в судовому засіданні та долученими до справи копіями свідоцтв про народження. Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 09.03.2017 року, з позивача стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] - [INFO] , доньки [PERSON] - [INFO] , сина [PERSON] - [INFO] , в розмірі по 200 грн., на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 01.10.2018 року, розмір визначених раніше аліментів було збільшено та визначено стягувати з позивача аліменти на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] - [INFO] , доньки [PERSON] - [INFO] , сина [PERSON] - [INFO] , в розмірі по 1000 грн., на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. На підставі вказаного вище судового рішення, Нетішинським міським судом Хмельницької області за заявою [PERSON] , був виданий виконавчий лист. З березня 2020 року діти: син [PERSON] - [INFO] , донька [PERSON] - [INFO] , син [PERSON] - [INFO] проживають разом з батьком [PERSON] , що підтверджується актом обстеження від 27.07.2020 року. Заборгованість [PERSON] , по сплаті аліментів за період з червня по вересень 2020 року становить 11900,00 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості, яка видана начальником Володимирецького районного відділу ДВС. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язку щодо дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. А ст. 150 Сімейного Кодексу України прямо передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до ст.273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Отже, судом достовірно встановлено, що троє неповнолітніх дітей через хворобу матері переїхали жити до батька і продовжують проживати до теперішнього часу з ним, перебувають на його повному утриманні. Вказана обставина підтверджена вище наведеними та дослідженими в судовому засіданні доказами. Крім того, вказані обставини також не спростовуються жодним чином. Також при вирішенні питання щодо звільнення позивача від сплати аліментів на утримання дітей, судом також враховується і та обставина, що позивач на даний час не працевлаштований, однак повністю несе витрати з утримання дітей, без участі відповідача.

Outcome: approved