Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

16 вересня 2020 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у її користь на неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень щомісячно. Позов обґрунтовується тим, що сторони перебувають у шлюбі з 07.02.2012 року. У шлюбі народились діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тобто ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Офіційний дохід у відповідача відсутній, інших дітей на утриманні не має. Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та повне підтримання позовних вимог. В свою чергу від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та про повне визнання позовних вимог. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши письмові заяви сторін та докази, які наявні в матеріалах справи у їх сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно з копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно з частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною 2 статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Таким чином, суд звертає увагу на те, що відповідно до норм міжнародних актів та СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх неповнолітніх дітей, зобов`язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати їм достатній рівень фізичного і духовного розвитку. Згідно із ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. На ті ж самі обставини посилається Пленум Верховного Суду України в абзаці третьому п. 17 своєї постанови від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". Згідно ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначальним в даному спорі про стягнення аліментів є законодавчо встановлений обов`язок обох батьків утримувати дітей. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Враховуючи наведене, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог, оскільки визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб. Оскільки в даній справі має місце визнання відповідачем позовних вимог до початку розгляду справи по суті, то з відповідача має бути стягнутий до державного бюджету судовий збір у розмірі 420,40 грн. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved