Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

30.10.2014р. Органом опіки та піклування Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради в інтересах дитини - [PERSON], [INFO], заявлено позов до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська до [PERSON] (третя особа: [PERSON]) про позбавлення батьківських прав (а.с. № 1-3). В обґрунтування позовних вимог зазначено, що малолітній [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні у справах дітей Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради, як дитина, що опинилася у складних життєвих умовах, так як його мати [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Батько дитини - [PERSON] помер [INFO]. З моменту його смерті мати часто покидала сина, залишаючи з бабусею [PERSON] Наразі, зовсім самоусунулася від виховання та матеріального забезпечення дитини. Хлопчик проживає з бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] (по лінії батька), які займаються його вихованням та забезпеченням. Також зазначили, що [PERSON] надала заяву управлінню - службі у справах дітей про те, що вона не проти позбавлення її батьківських прав. Представник позивача - Голик О.М.(діє на підставі довіреності від 16.04.2014р. - а.с. № 43) та третя особа - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Прокурор Прокуратури Дніпропетровської області - Пахомова К.О., повноваження якого підтверджені посвідченням від 02.07.2014р., в судовому засіданні вважала за можливе задовольнити позовні вимоги. Відповідачка [PERSON] в судові засідання по справі, які призначалися на 22.01.2015р. та 24.02.2015р., повторно не з'явилася, про дату, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, в справі є відповідні розписки, про причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення справи не надала (а.с. № 35, 41). За таких обставин, суд вважає, що справу на підставі ст. 169 ЦПК України можливо розглянути за відсутністю відповідачки, та з урахуванням тих обставин, що відповідачка надала 02.10.2014р. заяву, з якої вбачається, що вона згодна на позбавлення її батьківських прав по відношенню до сина, суд вважає, що є підстави для винесення рішення суду на загальних засадах ЦПК України. Суд, з'ясувавши думку представника позивача, прокурора, третьої особи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що малолітній [PERSON], [INFO], у вересні 2014р. взятий на облік Управлінням у справах дітей Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради, як дитина, що опинилася у складних життєвих умовах, згідно наказу Управління № 032 від 08.09.2014р. (а.с. № 4). Як вбачається з даного наказу, дитину поставлено на облік у зв'язку із тим, що мати - [PERSON], [INFO]. з дитиною не проживає, матеріально не забезпечує, батько [PERSON] - [PERSON] помер [INFO]. (а.с. № 10). [PERSON] проживає з бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] За відомостями Управління - служби у справах дітей Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради, які містяться, зокрема, у висновку про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав від 28.10.2014р. № 5-38-181 (а.с. № 18 - 20), [PERSON] без реєстрації шлюбу проживала з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] Відповідачка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS]. З сином [PERSON] мати не проживає з жовтня 2013р. Від дня смерті батька по жовтень 2013 року [PERSON] покидала сина з бабусею, а з жовтня 2013р. повністю самоусунулася від виховання та матеріального забезпечення сина. Хлопчик проживає з бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON], які займаються його вихованням. Співробітниками управління - служби у справах дітей здійснено обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] Згідно акту обстеження від 20.08.2014р. (а.с. № 9) умови проживання задовільні. У хлопчика є окрема кімната, є дитяче ліжко, шафа для одягу, одяг, іграшки, стілець, письмовий стіл, телевізор. У хлопчика з бабусею та дідусем теплі та дружні відносини Управлінням - службою у справах дітей опитані сусіди сім'ї [PERSON] - [PERSON], [INFO]., та [PERSON], [INFO], які пояснили, що останній раз бачили матір [PERSON] - [PERSON] майже рік тому. Хлопчика повністю забезпечують та займаються його вихованням [PERSON] та [PERSON] До дитини приїздять в гості його тітки (сестри [PERSON] - [PERSON] та [PERSON]). 04.09.2014р. [PERSON] було день народження, матір не привітала сина навіть по телефону (а.с. № 11, 13). Управлінням - службою у справах дітей була опитана також бабуся [PERSON] - [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS] яка пояснила, що вона говорила з онукою щодо виховання [PERSON], але [PERSON] не хоче навіть говорити на цю тему. Зі слів [PERSON], її онука не бажає займатися вихованням сина [PERSON] та влаштовує своє особисте життя (а.с. № 15). [PERSON] попереджена про відповідальність за невиконання батьківських обов'язків відносно [PERSON]. Вона не проти позбавлення її батьківських прав відносно сина [PERSON], так як дійсно не займається його вихованням та матеріальним забезпеченням, про що написала заяву (а.с. № 17). Враховуючи вищезазначене, позивач дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON], [INFO]. Суд зазначає, що відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Положеннями вищевказаної статті визначено основні положення з виховання дітей. Для здійснення цього завдання батьки наділяються батьківськими правами, тобто правом на особисте виховання своїх дітей. Батьківські права є в той же час і обов'язками батьків по вихованню дітей, тому що батьки не тільки володіють правом на виховання дитини, а й мають обов'язок її виховувати. Нездійснення ними своїх прав тягне за собою або повну їх втрату, або тимчасове позбавлення цих прав. Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.п. 15, 16 Постанови № 3 від 30.03.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як убачається із матеріалів справи малолітній [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні - службі у справах дітей Жовтневого району з вересня 2014р., як дитина, що опинилася в складних життєвих обставинах. З матеріалів справи судом не встановлено жодних намагань матері виховувати дитину та матеріально забезпечувати, піклуватися про її фізичний стан і духовний розвиток, готувати до самостійного життя. Більш того, із заяви матері від 02.10.2014р., наданої Управлінню - службі у справах дітей вбачається пряме та свідоме ігнорування своїми батьківськими обов'язками (а.с. № 17). Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітнього [PERSON], [INFO] Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, а позивач за законом був звільнений від оплати судових витрат при подачі позову, відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідачки на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved