Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

29.10.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на його утримання, в якій просить стягнути аліменти у розмірі 1/4 частин з усіх доходів на його утримання, оскільки останній продовжує навчання. В обґрунтуванні позову вказує, що відповідач по справі є його батьком. З 28.02.2020 року позивач навчається на денній формі на ІІІ курсі Криворізького професійного будівельного ліцею, термін навчання по 28.06.2021 рік. Позивач отримує стипендію у розмірі 490 грн., оскільки [PERSON] навчається на денній формі на третьому курсі Криворізького професійного будівельного ліцею, термін навчання з 28.02.2020 по 28.06.2021, працювати та отримувати інший заробіток він не може. У зв`язку з даними обставинами він був вимушений звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/4 від усіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення 23-х років. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.11.2020 року у справі відкрито провадження та призначено судове засідання на 04.12.2020, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 04.12.2020 розгляд справи було відкладено на 27.01.2021. 27.01.2021 справу було знято з розгляду на 01.03.2021. Ухвалою суду від 01.03.2021 розгляд справи було відкладено на 25.03.2021. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просить суд розглядати справу у його відсутність та відмовити в задоволені позовних вимог. 09.02.2021 від відповідача надійшов відзив, в якому зазначає, що [PERSON] навчається та отримує стипендію у розмірі 490 грн., крім того неофіційно працює у пекарні де отримує зарплату. Також зазначає, що на його утриманні перебуває мати [PERSON] , оскільки її пенсія складає 1800 грн., цих грошей не вистачає ні на харчування, ні на сплату комунальних платежів. На підставі вищевикладеного в задоволенні позову просить відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Суд, сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів, встановив, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, а.с. 9. Довідка № 282 від 08.09.2020 року підтверджує, що [PERSON] навчається на денній формі на ІІІ курсі Криворізького професійного будівельного ліцею, термін навчання до 28.06.2021 року, а.с. 10. Позивач отримує стипендію у розмірі 490 грн., що підтверджується Довідкою про доходи від 07.09.2020 № 120, - а.с.11. Будь-яких інших доходів не має, на підтвердження чого надано Відомості з Криворізької Північної державної податкової інспекції та довідки з управління обслуговування громадян Тернівського відділу обслуговування громадян у м.Кривий Ріг Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, - а.с. 12,13. [PERSON] зареєстрований та проживає з матір`ю [PERSON] за адресою : [ADDRESS] , - а.с. 34. [PERSON] отримує пенсію у розмірі 1844,91 грн.. Оцінка суду. Згідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Згідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Також згідно п.20 постанови Пленуму ВСУ 15.05.2006 N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частиною першою статті 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно до частини третьої статті 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви (ч.1 ст.79 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність обов`язку щодо утримання повнолітньої дитини обох батьків, працездатність відповідача, наявність на його утриманні матері, яка є пенсіонеркою, тому заявлений позивачем розмір аліментів є дещо завищений. За таких обставин, враховуючи можливість відповідача надавати допомогу, потребу дитини в допомозі у зв`язку з навчанням, з урахуванням наявних в справі доказів про матеріальний стан відповідача, суд вважає необхідним частково задовольнити позов і стягувати [PERSON] аліменти у розмірі 1/5 частини від усіх видів його доходу на користь [PERSON] , який продовжує навчання, починаючи з 29.10.2020 року до закінчення навчання, але не більше як до досягнення сином 23 років. Твердження відповідача про неможливість надавати допомогу, а також те що позивач працює та отримує заробітну плату є недоведеними, тому судом до уваги не беруться. Також, суд зазначає, що згідно практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ст. 264\~ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача в дохід держави повинно бути стягнуто судовий збір по справі у розмірі 840,80 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі ст.ст. 180,188, 199 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved