Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

19 липня 2018 року позивач [PERSON], що зареєстрована за адресою: [ADDRESS], звернулась до суду з цим позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визначити їй, [PERSON], [INFO], додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась [INFO] року після смерті [PERSON] терміном один місяць з дня набрання рішенням законної сили. Вказаний позов обґрунтований тим, що після смерті матері позивача - [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 2,9957 га, що розташована на території Деркачівської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчено за померлою державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданим 25.10.2004 Недригайлівською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження голови Недригайлівської райдержадміністрації від 26.04.2004 за № 194. При зверненні до нотаріуса для оформлення спадкових прав, позивачу було фактично відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку шляхом надання роз`яснення щодо неможливості видачі вказаного свідоцтва у зв`язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини, а також рекомендовано звернутись до суду для захисту своїх прав як спадкоємця. Про таку необхідність вона раніше не знала, оскільки не орієнтується в цивільному законодавстві. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку немає, майновий спір відсутній, відумерлою спадщина не визнавалась. Викладені обставини вважає поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Позивач [PERSON], та її представник [PERSON] у судове засідання не прибули, останній подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розгляд справи провести без його участі (а.с.32). Представник Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, відповідача по справі, у судове засідання не прибув, але надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглядати справу без його участі (а.с.29). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України справу розглянуто за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У зв'язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази. Згідно зі ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідачів), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, пересвідчившись, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилась [INFO] року в селі Деркачівка, Недригайлівського району, Сумської області, що підтверджується копією паспорта серії [NUMBER], виданого 04 липня 1996 року Недригайлівським РВ УМВС України в Сумській області (а.с.5). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками позивача зазначені: в графі «батько» - [PERSON], в графі «мати» - [PERSON], а вона зазначена як «[PERSON]» (а.с.11). 07 листопада 1962 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила своє дівоче прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.10). [INFO] року в с. Деркачівка, Недригайлівського району Сумської області, померла мати позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). Після смерті матері позивача [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,9957 га, що розташована на території Деркачівської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчено за померлою державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданим 25.10.2004 Недригайлівською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження голови Недригайлівської райдержадміністрації від 26.04.2004 за № 194 (а.с.8), яку позивач на час розгляду справи бажає оформити за собою. З копії довідки, виданої виконавчим комітетом Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області 17.07.2018 за вих. № 2-181, вбачається, що [PERSON], [INFO], до дня смерті [INFO] року постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS]. На момент смерті була зареєстрована одна. Інші спадкоємці - [PERSON] (позивач по справі). Заповіт від імені [PERSON] у виконкомі Деркачівської сільської ради Недригайлівського району Сумської області не посвідчувався (а.с.9). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не заводилась (а.с. 24-26). При зверненні позивача до нотаріуса щодо питання оформлення спадщини, їй фактично було відмовлено в цьому, оскільки можливості видати свідоцтво про право власності на спадщину немає у зв`язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини, а також рекомендовано звернутись до суду для захисту своїх прав як спадкоємця. Так, суд доходить висновку про відсутність спадкоємців, які б прийняли спадщину, як за законом, так і за заповітом, в тому числі неповнолітніх та непрацездатних, після смерті [PERSON]. Відповідно до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб (лист Верховного Суду України від 01.04.2014 року «Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України»). Відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. За матеріалами справи судом встановлено, що між сторонами склалися правовідносини з питання спадкування. За загальними положеннями про спадкування, чинними на час виникнення спірних відносин, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1220, частина перша статті 1222, частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Статтею 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON], на час відкриття спадщини із спадкодавцем не проживала, із заявою про прийняття спадщини у визначений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк до нотаріуса не звернулась. Відповідно до вимог частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Ураховуючи те, що в законодавстві не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи. Таким чином, наведене вище свідчить про те, що позивач є спадкоємцем за законом і мала намір прийняти спадщину, яка відкрилась після померлої [INFO] року матері [PERSON], від неї як спадкоємець не відмовилась. Відповідно до статті 1277 ЦК України, спадщина може бути визнана відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини і може перейти у власність територіальної громади, належним відповідачем по даній справі є Вільшанська сільська рада Недригайлівського району Сумської області (Деркачівський старостинський округ), на території якої знаходиться вказане спадкове майно. У теперішній час спір про спадкове майно відсутній і спадщина не визнана відумерлою. За викладеного, зважаючи на визнання відповідачем позову, яке приймається судом, оскільки не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що причини, на які посилається позивач, що завадили їй вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, є поважними, а тому позов є обґрунтованим, і з метою поновлення порушених прав позивача на спадщину після померлої [INFO] року матері [PERSON] підлягає задоволенню. Достатнім для подання позивачем [PERSON] заяви про прийняття спадщини суд вважає надання їй строку терміном один місяць. Вимога про стягнення з відповідача витрат по сплаті судового збору, позивачем не заявлялась. На підставі викладеного,

Outcome: approved