Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті його батька [PERSON], який помер [INFO] року в м. Антрацит Луганської області. В обґрунтування заяви зазначив, що [INFO] року у м. Антрацит Луганської області помер його батько [PERSON], [INFO], громадянин України, який проживав за адресою: Україна, Луганська область, м. Антрацит. На момент смерті батька та видачі лікарського свідоцтва про смерть (не встановленого зразка) на території м. Антрацит вже проводилась антитерористична операція. Державні та комунальні установи, що розташовані на території її проведення, були відключені від Державного реєстру відомостей про народження фізичної особи, її походження, про шлюб, розірвання шлюбу, про зміну імені, про смерть. 10 березня 2017 року він звернувся до Дніпровського районного у м. Кам'янське відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській областідля внесення державної реєстрації смерті батька [PERSON] та отримання свідоцтва про смерть. Проте йому було відмовлено в проведені державної реєстрації смерті батька. Встановлення факту смерті потрібно йому для прийняття спадщини після померлого батька та отримання свідоцтва про право на спадщину. Представник Дніпровського районного в м. Кам'янське відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився. До судового розгляду справи від начальника відділу надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи. В судовому засіданні [PERSON] підтримував свою заяву та допитаний як свідок, згідно 184 ЦПК України, пояснив, що він, його мати та батько [PERSON] були зареєстровані у [ADDRESS]. В 2014 році він разом з дружиною та донькою переїхали в м. Дніпродзержинськ, де проживають до теперішнього часу. Батьки залишилися проживати у м. Антрацит за місцем своєї реєстрації, тобто на території, яка не підконтрольна органам влади України. [INFO] року йому зателефонувала сестра та повідомила про смерть батька від серцевого нападу. Він їздив на поховання батька до м. Антрацит. На підтвердження факту смерті в м. Антрацит було видане лікарське свідоцтво про смерть, яке не є дійсним на території України. Свідоцтво про смерть батька він та родичі не отримували. Він звертався до Дніпровського районного у м. Кам'янське відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про державну реєстрацію факту смерті батька та про видачу свідоцтва про смерть на підставі лікарського свідоцтва про смерть, виданого медичним закладом м. Антрацит. Проте у реєстрації актового запису про смерть було відмовлено. Встановлення факту смерті батька та його реєстрація державними органами влади України необхідна для отримання свідоцтва про смерть [PERSON], отримання допомоги на поховання та прийняття спадщини після померлого батька. Вислухавши заявника, вивчивши матеріали справи, та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Факт смерті громадянина України підлягає державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України. Внесення до Реєстру запису про смерть та наступна видача свідоцтва про смерть є підставою для настання правових наслідків пов'язаних зі смертю, серед яких вступ у спадщину, що залишилась після померлого, можливість встановлення опіки над його дітьми, що залишились без батьківського піклування та інші. Згідно п.1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно розділу V вищевказаних Правил, підставою для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024. Якщо державна реєстрація смерті проводиться на підставі рішення суду про оголошення особи померлою або встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, надісланого судом, свідоцтво про смерть оформлюється та видається заявнику під час його звернення до органу державної реєстрації актів цивільного стану. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], уродженець м. Антрацит Луганської області, є громадянином України, зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується його паспортом громадянина України № [NUMBER] (а.с. 7-8). Згідно довідки від 02 березня 2017 року № 680794 про взяття на обліку внутрішньо переміщеної особи (а.с. 10), [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 9). Згідно медичного свідоцтва про смерть № [NUMBER], виданого [INFO] року Центральною міською поліклінікою Антрацитівської центральної міської багатопрофільної лікарні (а.с. 4), [PERSON], [INFO], який проживав у [ADDRESS], помер [INFO] року, причина смерті: хронічна серцева недостатність ІІБ-ІІІ, атеросклеротичний кардіосклероз, ішемічна хвороба серця. Як пояснив в судовому засіданні [PERSON], свідоцтво про смерть батька ні він, ні його мати не отримували. Дніпровський районний у м. Кам'янське відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відмовив [PERSON] у державній реєстрації факту смерті його батька [PERSON], оскільки заявником для підтвердження факту смерті було пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 3). Згідно частин 1 та 2 ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Частиною 1 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», передбачено, що внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами на тимчасово окупованій території, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом, є недійними і не створюють правових наслідків. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з ч.1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], громадянин України, уродженець м. Антрацит Луганської області, який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], помер [INFO] року у м. Антрацит Луганської області. Встановлення юридичного факту смерті [PERSON] необхідно для державної реєстрації акту цивільного стану про смерть з метою офіційного визнання і підтвердження державою факту смерті та для забезпечення реалізації прав заявника на прийняття спадщини, що залишилась після померлого та отримання відповідних соціальних і пенсійних виплат. На підставі викладеного,

Outcome: approved