Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свій позов обґрунтовує тим, що проживала з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу. У спільному житті у сторін народилась одна дитина: дочка - [PERSON] , [INFO] . Вказує, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не бере жодної участі у вихованні та утриманні дитини, яка знаходиться на її повному утриманні. Зазначає, що відповідач працює в Польщі і має значні прибутки, а тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дочки. З врахуванням вище викладеного, позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини, в твердій грошовій сумі, в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дочкою повноліття. Ухвалою суду від 10 жовтня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. До початку судового засідання представник позивач подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду, в тому числі через розміщення судового оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило. За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що у спільному житті у сторін одна дитина: дочка - [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Із до свідоцтва про народження дитини вбачається, що [PERSON] являється батьком останньої (а.с. 4). Судом також встановлено, що сторони проживають окремо, неповнолітня дитина проживає разом з матір`ю - позивачкою [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідно д ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними. Однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Із матеріалів справи, судом встановлено, що відповідач офіційно не працевлаштований, отримує дохід із заробітків за кордоном, інших дітей на утриманні не має. Інших доказів, що підтверджують непрацездатність, поганий стан здоров`я відповідача, суду не надано. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, а також, те що обов`язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дочки [PERSON] в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 768,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved