Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому вказав, що відповідач [PERSON] 28.07.2008 року позичив у нього грошові кошти в розмірі 30 000 доларів США, які зобов»ячався повернути через 10 днів - 07.08.2008 року, що підтверджується борговою розпискою. Крім того, 17.09.2009 року [PERSON] позичив у позивача грошові кошти в розмірі 31 200 доларів США, які зобов»ячався повернути 10.10.2009 року, про що була складена відповідна боргова розписка. Як зазначає позивач [PERSON] в рахунок погашення боргу повернув йому лише 11 200 доларів США. На даний час сума неповернутого боргу складає 50 000 доларів США. [PERSON] стверджує, що на його неодноразові вимоги щодо повернення боргу [PERSON] відповідає відмовою та ухиляється від спілкування, тому він вимушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу в розмірі 1 171 768,45 грн. (еквівалент 50 000 доларів США станом на день звернення до суду) та сплачений судовий збір у розмірі 3 654 грн. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій він вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим належним чином шляхом розміщення оголошення в газеті "Слобідський край» № 59 від 19 травня 2015 року про час і місце судового засідання, про що свідчить долучена до справи копія опублікованого в газеті оголошення, в судове засідання не з»явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Враховуючи письмову згоду позивача, відповідно до ст. ст. 224-226 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення боргу за борговою розпискою та понесених судових витрат підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Виходячи із змісту ст.60 ЦПК України, суд розглядає справу на підставі доказів, поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. [PERSON] отримав в борг від [PERSON] грошові кошти в розмірі 30 000 доларів США, про що 28.07.2008 року відповідачем була складена розписка. Згідно вказаної розписки, [PERSON] зобов'язався повернути отриману в борг суму коштів в розмірі 30 000 доларів США 07.08.2008 року. Крім того, [PERSON] отримав в борг від [PERSON] грошові кошти в розмірі 31 200 доларів США, про що 17.09.2009 року відповідачем була складена розписка. Згідно вказаної розписки, [PERSON] зобов'язався повернути отриману в борг суму коштів в розмірі 31 200 доларів США 10.10.2009 року. До вказаного часу відповідач повернув позивачу лише частину коштів у розмірі 11 200 доларів США, іншу частину боргу добровільно повертати відмовляється. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що випливають з договору позики. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або ж таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передачі коштів. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. В силу ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.509 ЦК України між сторонами виникло зобов'язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов'язку. В судовому засіданні встановлено, що відповідач отримав в борг від позивача грошові кошти в розмірі 61 200 доларів США, про що було складено дві розписки, як стверджує позивач відповідач повернув йому лише частину боргу в розмірі 11 200 доларів США, іншу частину боргу в сумі 50 000 доларів США у визначений в розписці час та на момент розгляду справи в суді не повернув, що відповідно до довідки НБУ станом на 10.04.2015 року становить 1 171 768,45 грн. Правові наслідки порушення зобов'язання передбачені ст.611 ЦК України, в якій зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. Встановивши обставини по справі, та з'ясувавши положення чинного законодавства України, яке регулює спірне питання, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, у зв"язку із задоволенням позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved