Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

27 липня 2016 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Позов мотивований тим, що 27 листопада 2013 року о 17 годині [PERSON], з метою з'ясування особистих неприязних відносин, прийшов у його будинковолодіння по вул. Зарічна, 6 с. Павлівка Погребищенського району Вінницької області до належного йому магазину. Викликавши його з приміщення магазину на вулицю, затіяв сварку, під час якої став наносити йому удари кулаком в область обличчя та голови. Коли він, намагаючись втекти від [PERSON]. О.П., забіг на територію свого домогосподарства, [PERSON] наздогнав його і знову став наносити удари кулаками в потиличну ділянку голови та в обличчя. Внаслідок чого умисно заподіяв йому наступні тілесні ушкодження: закриту черепно- мозкову травму у вигляді струсу головного мозку, перелом кісток носа з наявністю ран слизової оболонки правого носового ходу, гематоми в потиличній ділянці, садна та синці на обличчі. Вказані тілесні ушкодження згідно висновку СМЕ №350 від 17.12.2013р., проведеної під час досудового розслідування в межах кримінального провадження, зареєстрованому СВ Погребищенського РВ УМВС України у Вінницькій області в ЄРДС за № 12013010270000443 від 27.11.2013р., відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я ( понад 6 діб і не більше 21 доби). Тобто відповідачем щодо нього було вчинено умисне кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України. 18 березня 2015 року вироком Погребищенського районного суду Вінницької області [PERSON] визнано винним у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення (злочину) щодо нього та призначено покарання у виді громадських робіт строком 240 год. Кримінальним правопорушенням [PERSON] завдав йому моральну шкоду, яка полягає у його тривалих фізичних моральних та психічних стражданнях, в тому числі фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з ушкодженням здоров'я, внаслідок нанесення відповідачем йому тілесних ушкоджень, моральних та душевних страждань, тривалих душевних переживань та психічних страждань, занепокоєнні, знервованості, страху, розпачі. Адже суспільно небезпечне посягання відповідача на його життя та здоров'я для нього було психотравмуючою стресовою ситуацією, внаслідок чого виникли негативні психотравматичні фактори, що призвели до негативних емоцій, переживань до його тривалих моральних та душевних страждань. Нанесенням відповідачем йому чисельних тілесних ушкоджень було заподіяно шкоду його здоров'ю і він вимушений був звертатися за медичною допомогою до Погребищенської районної лікарні та перебувати на лікуванні. Було порушено звичний спосіб його життя, оскільки він не міг займатися своєю підприємницькою діяльністю, працювати по домашньому господарству. Тривалий час він відчував головний біль та біль у місцях нанесення тілесних ушкоджень. Змушений був звертатися за медичною допомогою. Окрім того, відповідач в присутності інших осіб ображав його, обзивав нецензурними словами, принижуючи його честь, гідність та ділову репутацію. Він втратив душевний спокій, та до цього часу відчуває підвищений рівень тривоги, боязні повторного нападу відповідача. Згадування епізодів стресової ситуації - нападу відповідача на нього супроводжується почуттям пригніченості та розпачу. Для відновлення звичного способу його життя та здоров'я потрібні були тривалий час та лікування. Таким чином, він зазнав втрати немайнового характеру внаслідок вищезазначених моральних, душевних і фізичних страждань та зазначених негативних наслідків, заподіяних йому протиправними діями відповідача, між якими і моральною шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина відповідача. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 50000 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не погоджувався сплачувати позивачу моральну шкоду в розмірі 50000 грн., оскільки він ніде не працює, і не має змоги відшкодувати моральну шкоду у визначеному позивачем розмірі, згідний сплатити шкоду в розмірі 1500 грн. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просив суд не стягувати з [PERSON] моральну шкоду в більшому розмірі ніж 1500 грн. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що після побиття [PERSON] її чоловіка, [PERSON] вони вимушені були звернутися за медичною допомогою до Погребищенської районної лікарні та перебувати на лікуванні. Внаслідок нанесених йому тілесних ушкоджень погіршився його стан здоровя, турбує головний біль та високий тиск, постійне вживання ліків не допомагає. Було порушено звичний спосіб його життя, оскільки він не міг займатися своєю підприємницькою діяльністю, працювати по домашньому господарству. Заслухавши пояснення сторін, свідка та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що вироком Погребищенського районного суду від 18.03.2015р. [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин. Згідно вироку 27 листопада 2013 року о 17 годині [PERSON] з метою зясування особистих неприязних відносин, які виникли між його сімєю та сімєю [PERSON], прийшов до магазину приватного підприємця [PERSON], що розташований на території його будинковолодіння по вулиці Заріччя, 6, села Палівка, Погребищенського району, Вінницької області. Викликавши [PERSON] з приміщення магазина на вулицю, [PERSON] під час сварки став наносити йому удари кулаками в область обличчя і голови. Коли [PERSON] забіг на територію свого домогосподарства, [PERSON] наздогнав його і знову став наносити удари кулаками в потиличну ділянку голови та обличчя. Внаслідок цього, згідно висновку експерта № 350 від 17.12.2013 року, потерпілому [PERSON] заподіяні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, перелом кісток носа з наявністю ран слизової оболонки правого носового ходу, гематоми в потиличній ділянці, садна та синці на обличчі. Вказані ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів, можливо, 27.11.2013 року. За ступенем тяжкості закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, перелом кісток носа, належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (не більше 21 доби) розлад здоровя (а.с. 10-13). Внаслідок нанесених [PERSON] тілесних ушкоджень погіршився його стан здоровя, турбує головний біль та високий тиск (а.с.14-16). В кримінальному провадженні позивач має статус потерпілого та згідно зі ст. 127 КПК України має право на відшкодування (компенсацію) шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. На підставі ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Відтак, суд прийшов до переконання, що розмір моральної шкоди 50000 грн. позивачем не обґрунтований. Суд погоджується з тим, що діями [PERSON] позивачу заподіяні фізичні та душевні страждання, у нього погіршився стан здоровя, але виходячи з принципів розумності та справедливості визначає розмір моральної шкоди 3000 грн. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до положень статті 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved