overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 10000 грн., трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 289 грн. 52 коп. та збитків в зв»язку з інфляцією в сумі 330 грн., посилаючись на те, що відповідач 21 червня 2012 року позичив у нього грошові кошти в сумі 10000 грн., зобов»язуючись повернути їх до 21 червня 2013 року. Однак, до цього часу борг так і не повернув. В судове засідання позивач не з"явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, направивши на адресу суду заяву, в якій просить розглянути дану справу за його відсутності в порядку заочного розгляду, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з"явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 21 червня 2012 року [PERSON] позичив [PERSON] 10000 грн., які відповідач зобов»язувався повернути до 21 червня 2013 року. На підтвердження укладення договору позики [PERSON] написав відповідну розписку. Однак, до цього часу борг так і не повернуто. Відповідно до вимог ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку стягнути зі [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики в сумі 10000 грн., три проценти річних від простроченої суми в розмірі 289 грн. 52 коп. та збитки в зв»язку з інфляцією в сумі 330 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 3996 грн. 50 коп., трьох процентів від простроченої суми в розмірі 119 грн. 90 коп., збитків в зв»язку з інфляцією в сумі 19 грн. 98 коп., а всього: 4136 грн. 38 коп., посилаючись на те, що відповідач 28 липня 2012 року позичив у нього 500 доларів США, які зобов»язувався повернути до 25 грудня 2012 року. Однак, до цього часу борг так і не повернув. В судове засідання позивач не з"явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, направивши на адресу суду заяву, в якій просить розглянути дану справу за його відсутності в порядку заочного розгляду, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з"явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 28 липня 2012 року [PERSON] позичив [PERSON] 500 доларів США, які відповідач зобов»язувався повернути до 25 грудня 2012 року. На підтвердження укладення договору позики [PERSON] написав відповідну розписку. Однак, до цього часу борг так і не повернуто. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики в сумі 3996 грн. 50 коп., проценти від простроченої суми в розмірі 119 грн. 90 коп., збитки в зв»язку з інфляцією в сумі 19 грн. 98 коп., а всього: 4136 грн. 38 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 6500 доларів США, що еквівалентно по курсу Національного банку України 74100 грн., та процентів від суми позики за період з 28 вересня 2011 року по 7 травня 2014 року в сумі 1695,1 долара США, що еквівалентно по курсу Національного банку України 19324 грн. 14 коп., посилаючись на те, що відповідач 27 вересня 2011 року позичив у нього вказані грошові кошти під 10% річних, зобов»язуючись повернути їх до 31 грудня 2011 року. Однак, до цього часу борг так і не повернув. В судове засідання позивач не з"явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, направивши на адресу суду заяву, в якій просить розглянути дану справу за його відсутності в порядку заочного розгляду, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з"явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до вимог ст. 1048 ч. 1 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Судом встановлено, що 27 вересня 2011 року [PERSON] позичив [PERSON] 6500 доларів США під 10% річних, які відповідач зобов»язувався повернути до 31 грудня 2011 року. На підтвердження укладення договору позики [PERSON] написав відповідну розписку. Однак, до цього часу борг та проценти від суми позики так і не повернуто. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики в сумі 6500 доларів США, що еквівалентно по курсу Національного банку України 74100 грн., проценти від суми позики за період з 28 вересня 2011 року по 7 травня 2014 року в сумі 1695,1 долара США, що еквівалентно по курсу Національного банку України 19324 грн. 14 коп., та судовий збір в сумі 934 грн. 24 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07 квітня 2008 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Амір-К» було укладено Договір № 407/ПЗ про надання безпроцентної позики терміном на 90 днів починаючи з квітня 2008 року на суму 90 000 грн. 10 вересня 2012 року між ТОВ «Амір-К» та [PERSON] було укладено Договір відступлення прав за Договором № 407/ПЗ про надання безпроцентної позики, за яким позивач як новий кредитор набув права вимоги залишку заборгованості за Договором № 407/ПЗ про надання безпроцентної позики в розмірі 29 000 грн. на тих же умовах, тобто по 1 000 грн. щомісячно. Про зміну кредитора у зобов'язанні за Договором № 407/ПЗ про надання безпроцентної позики боржник [PERSON] був повідомлений. Однак свої зобов'язання [PERSON] не виконує Оскільки боржник допустив неодноразове порушення зобов"язання, це змусило його звернутися з даним позовом, в якому просить стягну ти з [PERSON] на його користь суму боргу у розмірі 29 000 ( двадцять дев"ять тисяч ) гривень , суму судового збору в розмірі 290 гривень, а всього 29 290 гривень.. В судовому засіданні представник позивача за договором № 00006 про надання правових (юридичних, адвокатських) послуг від 28 січня 2014 року [PERSON] підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила суд задовольнити позов.. В судовому засіданні представник відповідача за договором № 11/03-14 про надання адвокатських послуг [PERSON] заперечувала проти позовних вимог та є такими що не підлягають задоволенню, оскільки не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, у їх задоволені просила відмовити. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, пояснення представника відповідача, всебічно дослідивши та проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки від суми несплачених аліментів в сумі грн. 08 коп. за період з 1 грудня 2013 року по 30 листопада 2014 року, посилаючись на наявність заборгованості відповідача по сплаті аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач не з"явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, направивши на адресу суду заяву, в якій просить розглянути дану справу за його відсутності в порядку заочного розгляду, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з"явилась, повідомлена про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 6 березня 2009 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26 січня 2009 року і до повноліття дитини. Заборгованість відповідача за вказаним рішенням суду станом на 1 грудня 2014 року становить 40725 грн. 21 коп., що підтверджується довідкою Другого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції №40424 від 9 грудня 2014 року. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки за період з 1 грудня 2013 року по 30 листопада 2014 року становить в сумі 17233 грн. 08 коп., яка і підлягає стягненню з з [PERSON] на користь [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], про усунення перешкод в користуванні власністю, посилаючись на те, що позивачеві на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS], на підставі свідоцтва виданого 14.06.2012 року, приватним нотаріусом [PERSON], реєстровий №986. У належному йому житловому будинку зареєстрований відповідач по справі, який за місцем реєстрації не проживає, особистих речей не має, плату за комунальні послуги не здійснює, не є членом його сім»ї. Реєстрація відповідача в належному позивачеві житловому будинку створює перешкоди у здійсненні права в повному обсязі володіння, користування та розпорядження власністю, у зв"язку з чим позивач звернувся до суду з позовом. У судове засідання позивач не з"явився, від представника позивача надійшла заява, у якій вона позов позивача підтримала, просила суд розглядати справу за їхньої відсутності на підставі наявних у справі доказів, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з»явився, повідомлявся належним про місце та час розгляду справи, однак, судові повістки за місцем реєстрації не отримував, згідно ст.74 ч.5 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Суд вважає можливим заочно розглянути справу за відсутності відповідача у справі, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні та обгрунтовані, отже, позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно свідоцтва про право власності, виданого 14.06.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], реєстровий №986, [PERSON] належить житловий будинок, що розташований за адресою : будинок [ADDRESS], що підтверджується копією технічного паспорту, виданого Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації від 05.12.2007 р., в якому зазначено, що власником житлового будинку, за вищевказаною адресою є [PERSON], що також підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав ТОВ ЗМБТІ від 22.06.2012 р. Згідно акту, складеного депутатами Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, від 23.02.2014 року, відповідач по справі [PERSON], який зареєстрований за адресою : [ADDRESS], не проживає за зазначеною адресою з 2009 року. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] , в якому просить визнати право власності на земельні ділянки розміром : 0,13га (державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER]) , земельну діялнку площею 0, 51га (державний акт серія [NUMBER]) та площею 1,05га (державний акт серія [NUMBER]) для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться на території Карпилівської сільської ради Сарненського району Рівненської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] . [PERSON] заявою від 01.04.2015 року позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати у його відсутність. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] заявами від 26.03.2015 року позовні вимоги визнали, просять справу розглядати у їх відсутність. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 07 жовтня 2009 року [PERSON] склала заповіт, яким розпорядилась на користь позивача усім належним їй майном на випадок своєї смерті. [INFO] [PERSON] померла, про що Карпилівською сільською радою було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 07 травня 2013 року . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яку [PERSON] як спадкоємець за заповітом прийняв, оскільки проживав разом з заповідачем на час її смерті, що підтверджується довідкою Карпилівської сільської ради №266 від 03.02.2015 року. До спадкового майна спадкодавця відноситься її право власності на три земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0.13 га- Державний акт серії [NUMBER]; 0.51 га- Державний акт серії [NUMBER]; 1.05 га- Державний акт серії [NUMBER]. Державний нотаріусСарненської державної ноаріальної контори Рівненської області Соколовська М.В. постановою від 18.02.2015 року відмовила у видачі свідоцтва про право на земельні ділянки, як об»єкти спадщини, оскільки відсутня технічна документація про нормативну грошову оцінку даних земельних ділянок. Відповідно до листа Управління Держземагенства у Сарненському районі Рівненської області від 24. 0-2. 2015 року станом на 01.01.2015 року вартість земельної частки (паю) бувшого КСП «Промінь» з урахуванням кофіцієнтів індексації та враховуючи середній розмір паю по господарвтсу -2.25 умовних кадастрових гектарів становить 16609,14 грн. Наведене дає суду вважати, що є підстави визнання права власності на земельні ділянки за заповітом за [PERSON]. В той же час суд встановив, що позивачем до заяви доданий документ, що підтверджує сплату судового збору в сумі 166 грн. 09 коп. , тобто в меншому розмірі, ніж визначено Законом України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір", яким передбачена ставка за подання до суду позову майнового характеру в сумі одного відсотку ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає суму 243,60 грн., а тому вказана різниця у сумі 77 грн. 51 коп. підлягає додатковому стягненню з [PERSON]. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 392, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та Будеївської сільської ради Кодимського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], померлого 03.01.2017 року. Позивач являється спадкоємцем після померлого, але своєчасно не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Причину пропуску вважає поважною, вказуючи, що не звернувся до нотаріальної контори, оскільки не знав про існування заповіту, складеного на його імя. В судове засідання позивач не з'явилася, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявилися, надавши до суду письмові клопотання про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнають повністю. Оскільки всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В п. 24 Постанови № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" Пленум Верховного Суду України дав розяснення, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження обставин справи. Виходячи з наведеного, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] , про зменшення розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, але не більш ніж до досягнення 23 років, який обґрунтовував тим, що відповідно до виконавчого листа № 1630/722/2012, виданого 03.07.2012 Чутівським районним судом Полтавської області з нього стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , і до досягнення нею повноліття. Крім того, на підставі судового наказу виданого 06.03.2020 Чутівським районним судом Полтавської області по справі № 550/238/20 з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно на період його навчання, але не більш ніж до досягнення 23 років. Після винесення вищевказаних судових рішень матеріальне становище позивача погіршилося, оскільки він ніде не працює, земельних ділянок у його користуванні від яких можна отримати дохід немає, а також змінився його сімейний стан - він перебуває у цивільному шлюбі з [PERSON] та утримує спільну доньку [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим [PERSON] звернувся до суду із позовом про зменшення розміру аліментів, в якому просив суд зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на утримання повнолітньої дитини [PERSON] з 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно до 1/6 частини його заробітку (доходу), і до закінчення сином навчання, але не довше, ніж до досягнення 23 років. Позивач надав заяву, в якій позов підтримав і просив його задовольнити, а справу розглянути без його участі. Відповідач надав заяву, у якій позов визнав повністю та проти задоволення позову не заперечував, справу просив розглянути у його відсутності. Третя особа надала заяву, у якій проти задоволення позову не заперечувала, справу просила розглянути у її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, з`ясувавши позицію сторін, приходить до висновку, що визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймає визнання відповідачем позову та приходить до висновку про ухвалення рішення про задоволення позову з покладенням судових витрат на позивача. Враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд, відповідно до приписів ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", у даному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при подачі позову.

Outcome: approved