Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

28.03.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача 50% суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 49500,00 грн., виплаченої позивачем в якості відшкодування майнової шкоди, завданої з вини відповідача. Представник позивача до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Судова повістка відповідачу надсилалася за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, про поважні причини неявки до суду відповідач не повідомив, відзив не подав. З письмової згоди представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Між [PERSON] та Товариством з додатковою відповідальністю Страховою компанією «Альфа-Гарант» було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів автомобіля [NUMBER] на період з 16.08.2016 року по 15.08.2017 року, що підтверджується копією полісу № АК/0675041, розмір франшизи 1000,00 грн. (а.с. 26). Договір страхування було укладено із застосуванням п. 13.2 ст. 13.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідно до якого розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, інвалід II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об'єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. 22 вересня 2016 року, о 14.40 год., [PERSON] в м. Чернігові на перехресті вул. 1-го Травня вул. Седнівська, керував автомобілем [NUMBER], рухаючись по вул. 1-го Травня проїхав перехрестя з вул. Седнівська на заборонений сигнал світлофора червоний, в наслідок чого трапилось зіткнення з автомобілем [NUMBER]. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, потерпілих немає. [PERSON] порушив п. 8.7.3 (е) ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 28.10.2016 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с. 32). Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.. Таким чином, вина відповідача у дорожньо-транспортній пригоді, яка спричинила пошкодження транспортного засобу є доведеною. 05.12.2016 року оцінювачем [PERSON] було складено ЗВІТ № 93-D/24/0 яким встановлено, що матеріальний збиток власнику колісного транспортного засобу - автомобіля [NUMBER] внаслідок ДТП, що сталося 22 вересня 2016 року становить 133667,17 грн. з урахуванням ПДВ та 111389,31 грн. без урахування ПДВ (а.с. 45-72). 16.03.2017 року Страховою компанією «Альфа-Гарант» було здійснено розрахунок страхового відшкодування та комісією прийнято рішення щодо затвердження страхового акту та виплати страхового відшкодування, складено страховий АКТ № ЦВ/16/3243, яким встановлено, що розмір страхового відшкодування, який підлягає виплаті за шкоду заподіяну власнику автомобіля [NUMBER] внаслідок ДТП, що сталося 22 вересня 2016 року з вини відповідача [PERSON] складає 99000,00 грн. (а.с. 73-74). 16.03.2017 року Страховою компанією «Альфа-Гарант» на користь [PERSON] було сплачено 99000,00 грн., що підтверджується оригіналом платіжного доручення № ID-91401 від 16.03.2017 року (а.с. 6). 15.08.2017 року позивачем на адресу відповідача було надіслано регресну вимогу про повернення 49500,00 грн. , як 50 % від суми, яка була сплачена як страхове відшкодування за полісом № АК/675041 (а.с. 75-77). Відповідно до ст. 2 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 13.2 ст. 13.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідно до якого розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, інвалід II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об'єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. Відповідно до п.п. «д» п. 38.2.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Таким чином, оскільки при укладенні договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів власником автомобіля [NUMBER] [PERSON] було застраховано свою відповідальність за шкоду заподіяну майну та здоровю третіх осіб із пільгою 50% при сплаті страхового платежу, за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу, а 22 вересня 2016 року вищезгаданим автомобілем керував [PERSON], позивач набув право регресної вимоги 50 % сплаченого страхового відшкодування до відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Оскільки відповідачем, до закінчення розгляду справи, повністю задоволено позовні вимоги у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 140 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1762,00 грн. у відшкодування сплаченого судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved