Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до ТзОВ «Будівельна компанія «Сервус», третя особа - ГУ ДСНС України в Одеській області про захист прав споживачів, відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок пожежі, уточнивши позовні вимоги просять суд: визнати надання неправдивої інформації про властивості будівельних матеріалів, з яких був побудований будинок ТзОВ «БК «Сервус», та внаслідок чого будинок був знищений вогнем за адресою: ділянка [NUMBER], СТ «Січневець-3», Сонячний район, смт. Затока, Одеська область такою, яка ввела в оману позивача - [PERSON]; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «СЕРВУС» на користь [PERSON] заподіяну майнову шкоду у розмірі 3 045 382 грн.; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «СЕРВУС» на користь [PERSON] заподіяну моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «СЕРВУС» на користь [PERSON] заподіяну моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «СЕРВУС» на користь [PERSON] сплачені кошти за проведення незалежної оцінки по визначенню матеріального збитку, завданого позивачам, у розмірі 7430 грн. 00 коп.; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «СЕРВУС на користь [PERSON] сплачене за проведення судової будівельно-технічної експертизи Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України відповідно квитанції в розмірі 2116,8 грн.; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «СЕРВУС» на користь [PERSON], [PERSON], [PERSON] судові витрати, згідно квитанцій в розмірі 4555,71 грн. Позивачі [PERSON], [PERSON], адвокат [PERSON], який також є представником [PERSON], в судовому засіданні уточнений позов підтримали в повному обсязі та просили суд задовольнити. Представник відповідача - ТзОВ «Будівельна компанія «Сервус» в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, в наданих запереченнях проти позову просить справу розглянути у відсутність відповідача, в задоволенні позовних вимог - відмовити. Представник третьої особи - ГУ ДСНС України в Одеській області - Федоровський В.В. в судовому засіданні позов підтримав, та заявив клопотання про залучення до справи письмових пояснень з приводу позовних вимог. Дослідивши матеріали справи та всі надані докази, заслухавши пояснення сторін, суд прийшов до наступного. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №674070 від 16.11.2007 року, [PERSON] є власником земельної ділянки [NUMBER], СТ «Січневець», смт. Затока, м. Білгород-Дністровський Одеської області загальною площею 0,0395 га, на підставі договору купівлі-продажу від 20.08.2007 року, бланк серії ВЕХ №098159, реєстраційний №6189, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] 02.02.2012 року [PERSON] уклав з ТзОВ «Будівельна компанія «Сервус» в особі директора Якиміва О.М. договір №14.02.12 на виконання робіт (послуг) з будівництва будинку. Для будівництва будинку 28 травня 2012 року [PERSON] отримав будівельний паспорт №? 60 (а.с.33 т.1) та повідомив інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області про початок виконання будівельних робіт (а.с.43-44 т.1). За вищевказаним договором передбачається, що ТОВ «БК«СЕРВУС» виконує будівельні роботи з матеріалів позивача - [PERSON], проте у дійсності матеріали для будівництва поставляло ТОВ «БК «СЕРВУС», що підтверджується наявним в матеріалах справи рахунком-фактурою на будівельні матеріали № СФ-0000021 від 14 лютого 2012 року на суму 100 224,00 (сто тисяч двісті двадцять чотири гривні 00 копійок) грн., згідно якого постачальником будівельних матеріалів було ТОВ «БК «СЕРВУС». Розрахунок за матеріали здійснювала дружина позивача - [PERSON], яка розрахувалась готівковими коштами 15.02.2012 року у розмірі 12590,00 доларів США, про що свідчить відповідний напис на рахунку № СФ-0000021 від 14 лютого 2012 року. (а.с.45 т.1) Також, 14 травня 2012 року дружина позивача [PERSON], оплатила рахунок № СФ-0000092 від 10 травня 2012 року за будівельні матеріали, постачальником згідно якого був ТзОВ «БК«СЕРВУС», в розмірі 76550,00, що підтверджується відповідною квитанцією, в якій зазначено, що отримувачем коштів є ТзОВ «БК«СЕРВУС». (а.с.47 т.1) 18 червня 2013 року був виданий технічний паспорт на садовий (дачний) будинок на ім'я позивача [PERSON] 03 вересня 2013 року о 08 год. 41 хв. до підрозділів МНС України надійшло повідомлення про загорання двоповерхового дачного будинку позивача. Пожежа була ліквідована о 12 год. 50 хв. Згідно з Актом про пожежу, пожежею було знищено двоповерховий будинок позивача та надвірна споруда. (а.с.54 т.1) На підставі вищезазначених обставин, була подана заява до Білгород-Дністровського МРВ ГУ МВС України в Одеській області щодо пожежі, відомості про яку внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань. (а.с.57 т.1) 23 вересня 2013 року слідчим Білгород-Дністровського МРВ ГУ МВС України в Одеській області Карахметченко О.О. був проведений додатковий огляд місця події і складений відповідний протокол. (а.с.58-61 т.1) Відповідно до вищевказаного протоколу, всередині приміщень відбулося часткове загорання плит OSB, якими були виповнені внутрішні перегородки, а також часткове загорання пінополістиролу білого кольору, яке має товщину 12 см. Крім того, після пожежі знайдені фрагменти мінеральної вати пінополістиролу та горючих будівельних матеріалів. Під час огляду місця події спеціалістом дослідницько-випробувальної лабораторії були вилучені 12 (дванадцять) зразків плит OSB, якими були виповнені зовнішні стіни та внутрішні перегородки двоповерхового будинку позивача, а також зрізи дерев'яних балок, у кількості 50 (п'ятдесят) штук, якими були виповнені будівельні конструкції даху. Дані зрізи були зроблені для встановлення вогнезахисної обробки конструкції. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] пояснив, що при виборі ТзОВ «Будівельна компанія «СЕРВУС» позивач керувався тим, що основною діяльністю компанії є будівництво будинків під ключ за канадською технологією. За цією технологією ТзОВ «БК«СЕРВУС» використовує тільки два основних матеріали: пресовані плити OSB та спінений пінополістирол. Строк експлуатації таких будинків досягає до 100 років. Крім того, на офіційному сайті ТзОВ «БК«СЕРВУС» в мережі Інтернет, за адресою http://servusbud.com.ua/?page_id=1109, детально описано переваги будівництва саме з SIP-панелей. Серед переваг наведено що матеріали, використовувані при виготовленні каркаса гіпоалергенні і екологічно безпечні для здоров'я людини; вони не схильні до процесів гниття і цвілі, а так само, не вражаються комахами. Більш того, на сайті одеського представництва ТзОВ «БК«СЕРВУС» за адресою http://servusbud.od.ua/, в розділі відео, знаходяться матеріали щодо випробування вогнем шляхом підпалу будинку з SIP-панелей. За ст. 65 ЦПК України, речовими доказами є предмети матеріального світу, що містять інформацію про обставини, які мають значення для справи. Речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи. В судовому засіданні в якості доказу по справі був оглянутий диск з вищевказаним відеоматеріалом, який демонструє переваги панелей, оброблених просочувальними (вогнестійкими) сумішами поряд з тими, що не оброблені, шляхом випробування частин будинку вогнем, в результаті чого частина будинку, побудована з оброблених вогнестійкими сумішами панелей не згоріла, тоді як інша - навпаки. Позивачі [PERSON], [PERSON], адвокат [PERSON] від імені [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що працівники ТзОВ «БК«СЕРВУС» наглядно продемонстрували їм вогнестійкість SIP-панелей, які вони використовують при будівництві. Саме переконання позивачів у вогнестійкості матеріалів, які ТзОВ «БК «СЕРВУС» використовує при будівництві будинку, мало вирішальне значення при виборі позивачами будівельної компанії. Суд вважає, що ТзОВ «БК «СЕРВУС» при наданні рекламної інформації про негорючість використовуваних у будівництві SIP-панелей та переконанні позивача [PERSON] у їх вогнестійкості, ввели останнього в оману, з наступних підстав. Згідно Протоколу №014-ГГ(003)-2013 дослідно-випробувальної лабораторії ГУДСНС України в Одеській області експериментального визначення групи горючості зразків плит типу «USB», які використовувались у SIP-панелях, з яких були виконані зовнішні стіни та внутрішні перегородки двоповерхової будівлі, яка знаходилась на ділянці [NUMBER] СТ «Січневець-3», розташованій на території Затоківської селищної ради, за адресою: Одеська область, смт. Затока, Сонячний район, відповідно до п.7 ДСТУ Б В 2.7-19-95, надані зразки відносяться до групи горючості Г4, тобто до матеріалів підвищеної горючості. (а.с.72-74 т.1) В Протоколі №058-ВДК(54)-2013 дослідно-випробувальної лабораторії ГУДСНС України в Одеській області зазначено, що згідно вимог п. 5.7 ГОСТу 30219-95 п'ятдесят зразків (100%) вогнезахищеної деревини, відібраних з дерев'яних конструкцій даху та перекриття двоповерхового дачного будинку, який знаходився на ділянці [NUMBER] СТ «Січневець-3» на території Затоківської селищної ради, за адресою: Одеська область, смт. Затока, Сонячний район, не володіють вогнезахисним ефектом (підтримують самостійне горіння і тління після видалення джерела вогню). Вогнезахисна обробка проведена неякісно. (а.с.75-77 т.1) Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч.1 ст.143 ЦПК України, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. З метою повного та всебічного з'ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та потребують спеціальних знань, ухвалою суду від 10.02.2014 року по справі була призначена судова будівельно-технічна експертиза. Відповідно до висновку № 558 судової будівельно-технічної експертизи, складеного 18.04.2014 року, в матеріалах справи є Звіт по визначенню ринкової вартості робіт та матеріалів, що необхідні для відновлення двоповерхового садового (дачного) будинку, загальною площею 144,9 кв.м. в садівничому товаристві «Січневець-3» на ділянці [NUMBER] території Затоківської селищної ради, Сонячного району, м. Білгород-Дністровський, Одеської області та 6-ти телевізорів марки Supra STV-LC3225 WL Black після пожежі для усунення матеріального збитку (прямого збитку), заподіяного власнику майна від 08.11.2013 р., згідно якого вартість відновлення двоповерхового садового будинку, розташованого за вищевказаною адресою, яка вираховується методом кошторисної вартості відновлення, складає 1 522 691 грн. Технічно несправний стан садового будинку, розташованого за адресою: ділянка [NUMBER], СТ «Січневець-3», Сонячний район, смт. Затока, Одеської області, викликаний пожежею, що підтверджується «Атом про пожежу» від 03.09.2013 р. Таким чином, враховуючи вищевикладене, слідує, що ТзОВ «Будівельна компанія «СЕРВУС» роботи, згідно договору № 14/02/12 від 14.02.2011 (фактично 14.02.2012 р., згідно додатку додаток № 1а) та № 14.02.2012 від 02.02.2012 р. (Розробка проекту будівництва житлового будинку, надання якісних будівельних матеріалів, спорудження каркасу житлового будинку (фактично будинку в цілому), виконала не якісно та не добросовісно, наслідком чого має місце факт відхилення від проектної і діючої на території України нормативної документації. Згідно розділу 8 «Протипожежні заходи» робочого проекту ТзОВ «Будівельна компанія «СЕРВУС» будівництва двоповерхового дачного будинку, який знаходився на ділянці [NUMBER], СТ «Січневець-3», Сонячний район, смт. Затока, Одеської області, пожежна безпека забезпечується обробленням всіх дерев'яних конструкцій даху будівлі просочувальним сумішами, що містять антиперін та антисептик, застосуванням не горючих оболонок електропроводів і кабелів, виконанням заземлення. Як вже зазначалося вище, в ході проведених випробувань встановлено, що зазначені зразки конструкції не якісно оброблені або взагалі не оброблені. Крім того, в ході судового розгляду справи представники відповідача визнали, що будівельні матеріали, з яких побудовано дачний будинок, ніякими протипожежними засобами не оброблялись, також з'ясувалось, що їх обробка просочувальними сумішами технологічно неможлива. Слід також зазначити, що в судовому засіданні в якості спеціаліста був допитаний майор служби ЦЗ Державної служби України з надзвичайних ситуацій [PERSON], який зазначив, що причиною загорання будівлі є відсутність обробки панелей вогнестійкими сумішами. Таким чином, вищевикладене спростовує інформацію, представлену на офіційному сайті компанії в якості демонстративного відео, а також надану безпосередньо [PERSON] як замовнику щодо вогнестійкості використовуваних у будівництві SIP-панелей. Відповідно до ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Згідно з Витягом ВСУ з Судової практики з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів (2009-2012 рр.) від 01.02.2013 року, відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 Закону № 1023-XII споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). При вирішенні спорів про захист прав споживачів слід ураховувати, що тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов'язання, в тому числі й за спричинену шкоду, лежить на продавцеві (виготівникові). До фактів, які підлягають доказуванню у справах про захист прав споживачів, насамперед, слід віднести: чи мало місце придбання продукції (замовлення послуги); чи надавалась інформація про товар (послугу) і яка саме; відомості про властивості товару та відповідність їх потребам споживача та вимогам встановлених нормативів; чи мало місце використання товару; чи мало місце заподіяння шкоди, що завдана життю, здоров'ю або майну споживача. Правові наслідки порушення права споживача на інформацію визначені у ч. 7 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року. Зокрема, згідно з п. 1 цієї норми у разі, коли надання недоступної, недостовірної, неповної або несвоєчасної інформації про продукцію та про виробника (виконавця, продавця) спричинило придбання продукції, яка не має потрібних споживачеві властивостей, споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування завданих йому збитків. Якщо ж протягом гарантійного строку було виявлено істотний недолік, який виник з вини виробника товару (продавця, виконавця), підтверджений за необхідності висновком експертизи, то споживач має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; заміни товару на такий же або аналогічний, із числа наявних у продавця (виробника), товар. Згідно ч.8 ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів», збитки, завдані споживачеві недобросовісною рекламою, підлягають відшкодуванню винною особою у повному обсязі. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» № 5 від 12.04.1996 року, у справах за позовами про захист прав споживачів, порушених внаслідок недостовірної або неповної інформації про товар (роботу, послугу) чи недобросовісної його реклами, суд має виходити з припущення, що споживач не має спеціальних знань про властивості та характеристики товарів (робіт, послуг). Відповідно до ст.18 Закону (1023-12) продавець, виготівник, виконавець зобов'язані своєчасно надавати споживачеві необхідну достовірну інформацію про товар (роботи, послуги) у доступній наочній формі, яка б забезпечувала можливість компетентного вибору. Надання інформації у технічній документації, на етикетці, тощо іноземною мовою без перекладу в зазначеному вище обсязі слід розцінювати як відсутність необхідної інформації. Аналогічне положення міститься у ч. 9 ст. 15 Закона України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року. Згідно п. 14 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» № 5 від 12.04.1996 року, роз'яснити судам, що відповідно до статей 15, 16, 17, 18 Закону ( 1023-12 ) шкода, заподіяна життю, здоров'ю або майну споживача: товарами (роботами, послугами), які містять конструктивні, виробничі, рецептурні чи інші недоліки; або у зв'язку з використанням виконавцем речей, матеріалів, обладнання, приладів, інструментів, пристосувань, інших засобів, необхідних для виконання даних робіт чи надання послуг, незалежно від знання ним їх властивостей; або внаслідок реалізації товарів (робіт, послуг) без додержання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки життя, здоров'я споживачів та їх майна; або у зв'язку з придбанням споживачем товарів (робіт, послуг) через ненадання йому необхідної, доступної та достовірної інформації, яка б забезпечила можливість компетентного вибору, - підлягає відшкодуванню у повному обсязі, якщо нормою законодавства не передбачено більш високої міри відповідальності, а за наявності такої норми - у встановленому нею обсязі. Право вимагати відшкодування зазначеної шкоди належить кожному потерпілому споживачеві, незалежно від того, чи перебував він у договірних відносинах з виготівником (виконавцем, продавцем), і зберігається протягом встановленого строку служби (терміну придатності), а якщо його не встановлено, - протягом десяти років з часу виготовлення товару (прийняття роботи, послуги). Відповідно до ч. 2 ст. 230 ЦК України сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину. Обман має місце тоді, коли одна сторона навмисно вводить в оману іншу сторону правочину стосовно властивостей і якостей речі. За таких обставин, суд приходить до висновку, що надання неправдивої інформації про властивості будівельних матеріалів, з яких був побудований будинок ТзОВ «БК«Сервус», було застосуванням обману у відношенні до [PERSON], та мало наслідком знищення внаслідок пожежі будинку за адресою: ділянка [NUMBER], СТ «Січневець-3», Сонячний район, смт. Затока, Одеська область. За таких обставин, збитки заподіяні позивачу внаслідок цього, підлягають стягненню на його користь з відповідача. Як зазначено у висновку експертизи, вартість відновлення двоповерхового садового будинку, який було знищено внаслідок пожежі, вираховується методом кошторисної вартості відновлення, та складає 1 522 691 грн., тож у відповідності до положень ч. 2 ст. 230 ЦК України підлягає стягненню з відповідача на користь [PERSON] 3 045 382 гривень (1 522 691 х 2). Щодо вимог позивачів [PERSON], [PERSON] про стягнення з відповідача на їх користь моральної шкоди в розмірі 50 000 гривень на кожного, то суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" в редакції від 27.02.2009 р. вбачається, що обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Позивачі [PERSON], [PERSON] є членами родини позивача [PERSON], а саме батьками його дружини (що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтв про народження та про укладення шлюбу), приймали активну участь в будівництві будинку, його влаштуванні, та в день, коли сталася пожежа, вони знаходились в будинку. До прибуття рятувальних підрозділів, вони власними силами намагалися погасити пожежу. У зв'язку з усіма цими подіями, [PERSON], [PERSON] пережили шок, наслідком якого стало значне погіршення здоров'я (що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про хворобу, витягами з історії хвороби), а також постійне нервове напруження та душевні страждання. Оскільки судом встановлено, що у зв'язку із наданням неправдивої інформації відповідачем стосовно якості та характеристик SIP-панелей, чим було завдано позивачеві значних матеріальних збитків та було пошкоджено його майно, суд приходить до висновку, що вимога про стягнення з відповідача на користь [PERSON], [PERSON] моральної шкоди в розмірі 50 000 грн. на кожного, є цілком обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON], [PERSON], [PERSON] в повному обсязі, врахувавши при цьому підвищення курсу долара США, а відповідно й підвищення цін на ліки, будівельні матеріали, та інші речі, витрати на які здійснили та здійснюватимуть в майбутньому позивачі, у зв'язку із знищенням будинку пожежею. У відповідності до положень ч.1 ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним та підтверджені документально судові витрати, що складають 14102,51 гривень.

Outcome: approved