overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

19.02.2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому вказав, що підставою представництва служби у справах дітей у суді є те, що [PERSON], [INFO], є малолітньою і самостійно не може захистити свої права. Рішенням Борівського районного суду №2/614/303/13 від 30.10.2013 р. [PERSON] позбавлено батьківських прав. Розпорядженням голови Борівської РДА від 12.11.2013 р. №378 [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської обл. опікуном над малолітньою [PERSON] призначено [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Позивач вказує, що встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на аліменти, пенсії, інші соціальні виплати, а також на відшкодування шкоди у зв'язку з втратою годувальника. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі заяви до суду і до досягнення нею 18 річного віку. В судовому засіданні позивачі підтвердили вищевикладене та підтримали позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, шляхом надсилання судової повістки за адресою реєстрації згідно довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Харківській обл. відповідно до ст.74 ЦПК України. Таким чином, зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки в суді встановлено що батьком [PERSON], [INFO], являється [PERSON] (а.с.3). Згідно копії рішення Борівського районного суду від 30.10.2013 р., [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно його малолітньої дочки [PERSON] (а.с.4-5). [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, що підтверджується копією розпорядження Борівської РДА від 12.11.2013 р. (а.с.6). [PERSON] призначено опікуном малолітньої [PERSON], що підтверджується копією рішення №08/95 Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської обл. від 11.12.2013 р. (а.с7). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 ч.2 СК України "мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим , ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку...". Відповідно до ч.2 ст.247 СК України, встановлення опіки та піклування права дитини на аліменти, пенсії, інші соціальні виплати, а також на відшкодування шкоди у зв'язку з втратою годувальника. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З урахуванням викладеного, згідно ст. ст. 180, 181 ч.3, 182ч.2, 247 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

19.02.2014 року позивач звернувся до суду з позовом і свої доводи обґрунтовує тим, що 11.10.2012року ПАТ КБ "Приватбанк" і відповідач, [PERSON] уклали кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 4387,93грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. За станом на 09.02.2014року сума заборгованості, включаючи відсотки за користування кредитом склала: сума основного боргу 4209,61грн., заборгованості по процентам - 984,72грн., штраф ( фіксована частина) - 500грн. та штраф ( процентна складова ) - 519,63грн., штраф - 5198,29грн. Загальна сума заборгованості складає 11.412,25грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але надав заяву слухати справу без його участі, на позові наполягає. Відповідач до судового засідання не з'явився, але надав листа слухати справу без її участі, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та ПАТ КБ «Приват Банк» уклали кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 4387,93гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. За станом на 09.02.2014року сума заборгованості, включаючи відсотки за користування кредитом склала: сума основного боргу 4209,61грн., заборгованості по процентам - 984,72грн., штраф ( фіксована частина) - 500грн. та штраф ( процентна складова ) - 519,63грн., штраф ( згідно п.2.2 генеральної угоди) - 5198,29грн. Загальна сума заборгованості складає 11.412,25грн. Тому, суд стягує з відповідача заборгованість перед банком у сумі 11.412,25грн. На підставі ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 243,60грн. судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

19.02.2014 року позивач звернувся до суду з позовом і свої доводи обґрунтовує тим, що 12.09.2006року ПАТ КБ "Приватбанк" і відповідач, [PERSON] уклали кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 1086,47грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. За станом на 11.02.2014року сума заборгованості, включаючи відсотки за користування кредитом склала: сума основного боргу 754,64грн., заборгованості по процентам - 6825,72грн., заборгованість по комісії - 102,69грн., пені - 12994,67штраф ( фіксована частина) - 500грн. та штраф ( процентна складова ) - 1033,89грн. Загальна сума заборгованості складає 22.211,61грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але надав заяву слухати справу без його участі, на позові наполягає. Відповідач до судового засідання не з'явився, але надав листа слухати справу без його участі, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» уклали кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 1086,47гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. За станом на 11.02.2014року сума заборгованості, включаючи відсотки за користування кредитом склала: сума основного боргу 754,64грн., заборгованості по процентам - 6825,72грн., заборгованість по комісії - 102,69грн., пені - 12994,67штраф ( фіксована частина) - 500грн. та штраф ( процентна складова ) - 1033,89грн. Загальна сума заборгованості складає 22.211,61грн. Тому, суд стягує з відповідача заборгованість перед банком у сумі 22.211,61грн. На підставі ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 243,60грн. судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

19.02.2014 року року позивач звернувся до суду з даним позовом, пояснюючи, що згідно з укладеним між банком та відповідачем [PERSON] кредитним договором DOXRRX86300596 від 13.01.2007 року, останньому був наданий кредит у розмірі 1166,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 10.02.2014 року відповідач має заборгованість у розмірі 30015, 03 грн, яку сплатити у добровільному порядку відмовився, просить суд стягнути з нього заборгованість примусово. Представник позивача Козка С.А, у судове засідання не з,явився, але надав заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутністю, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з"явився, належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 526 ЦК України, обов"язки повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Матеріалами справи встановлено, що 13.01.2007 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір DOXRRX86300596 від 13.01.2007 року, згідно якого останньому був наданий кредит у розмірі 1166,00грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 10.02.2014 року заборгованість складає 30015, 03 грн., яку необхідно стягнути з останнього на користь позивача. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 300,15 грн. На підставі ст. 526 ЦК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

19.02.2014 року ТОВ «Краматорськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу за опалення та підігрів води, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ТОВ "Краматорськтеплоенерго" здійснювало поставку теплової енергії та гарячого водопостачання відповідачам, які є власниками квартири [ADDRESS]. Відповідачі не вносили плату за теплову енергію та гаряче водопостачання з 01.06.2010 року і станом на 01.11.2013 року у них утворилася заборгованість по оплаті в розмірі 2256,84грн. До теперішнього часу заборгованість відповідачами не погашена, тому просить її стягнути на користь позивача. Крім того просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача судові витрати в сумі 243,60грн. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав судові заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, на заявлених вимогах наполягав та просив їх задовольнити. Вивчивши всі матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані та мешкають за адресою [ADDRESS], та є власниками. Правовідносини по позову регулюються Законами України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про теплопостачання». Суд бере до уваги саме ці Правила, бо у термін за який позивач заявив позов діяли саме ці Правила. Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені законом. Відповідно до ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/ тарифів та показань засобів обліку або нормами, затвердженими в установлено порядку. Згідно ст.ст.156, 162 Житлового кодексу України, власник зобов'язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги по встановленому у законному порядку тарифам. Згідно з випискою з особового рахунку за період з 01.06.2010 року по 01.11.2013 року заборгованість відповідачів складає 2256,84грн., яка підлягає стягненню у повному обсязі. Крім того, у відповідності зі ст.88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

19.02.2015 року [PERSON] звернулася до суду з цією заявою, вказувала, що для отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) після померлої [INFO] матері [PERSON] необхідно встановити факт прийняття спадщини; вказувала, що в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини вона фактично вступила в управління і володіння спадковим майном; письмово просила розглядати справу за її відсутності (а.с.12, 13). Представник Губницької сільської ради Гайсинського району в судове засідання не з`явився, письмово заявлені вимоги визнав, просив справу розглянути без нього (а.с.11) Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій осіб, які беруть участь у справі та досліджених доказів, суд визнає за необхідне заяву задовольнити повністю з таких міркувань. Встановлено, що [INFO] внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить земельна частка (пай) розміром 2,29 в умовах кадастрових гектарах із земель колективної власності КСП "Південний Буг" с. Губник Гайсинського району Вінницької області, яка належала на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) члену колективного сільськогосподарського підприємства серії ВН № 0225691 від 19.11.1996 року (.а.с.5). Відповідно до довідки Губницької сільської ради Гайсинського району № 111 від 16.02.2015 року спадкоємиця [PERSON] фактично вступила в управління земельною часткою (пай) (а.с.6) Згідно вимог ст. 547 ЦК України (в редакції 1993 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки встановлені обставини свідчать, що після смерті [PERSON] спадщину прийняла до свого фактичного управління в шестимісячний строк з часу її відкриття спадкоємиця за законом [PERSON], то через відсутність іншого визначеного законом порядку, факт прийняття спадщини необхідно встановити рішенням суду, - для отриманням заявницею у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

19.02.2015 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, заінтересована особа Шляхівська сільська рада Балтського району Одеської області, про встановлення факту родинних відносин, вказавши, що [INFO] року померла його мати [PERSON]. [INFO] року померла його тітка [PERSON], яка була сестрою його матері. Після смерті тітки залишився спадок у вигляді земельної частки (паю). Коли він звернувся в нотаріальну контору для оформлення права на спадщину, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки немає даних, що померла [PERSON] являється його тіткою. Посилаючись на викладене, заявник просив суд встановити факт родинних відносин між ним та його померлою тіткою [PERSON] Заявник в судовому засіданні заяву підтримав. Представник заінтересованої особи Шляхівської сільської ради Балтського району Одеської області в судове засідання не з'явився, надіславши до суду лист про розгляд справи у його відсутність, у якому зазначив , що заперечень по справі не має. Вислухавши заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення родинних відносин громадян. Згідно свідоцтва про народження заявника (а.с.-6) його матір'ю є [PERSON], яка померла [INFO] року. Даний факт підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть (а.с.- 7). Як вбачається із запису акта про смерть(а.с.-29), [INFO] року померла [PERSON] Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили у судовому засіданні, що заявник був племінником [PERSON], яка була рідною сестрою його матері [PERSON] Відповідно до сертифікату на право на земельну частку ( пай ) № 0563537 [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 6,32 у.к.г. із земель СВАТ "Прогрес", с. Плоске Балтського району Одеської області. Оскільки встановлення факту родинних відносин тягне для заявника юридичні наслідки - оформлення права на спадщину, належить винести рішення про встановлення факту родинних відносин між заявником та його померлою тіткою. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

19.02.2016 року лікар-психіатр Погребищенської центральної районної лікарні [PERSON] звернулася із заявою до суду про надання [PERSON] амбулаторної психіатричної допомоги, вказуючи на те, що він має тяжкі психічні розлади, внаслідок чого виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього особисто та оточуючих. В судовому засіданні лікар-психіатр [PERSON], просила суд постановити рішення про надання [PERSON] амбулаторної психіатричної допомоги без його згоди, оскільки добровільно від такого лікування він відмовляється, проте має тяжкі психічні розлади, внаслідок чого є емоційно нестійким і його неадекватна поведінка є небезпечною для оточуючих та нього самого. Народні засідателі Андрійчук В.В. та Братанюк Л.Є., в судовому засіданні не заперечували проти задоволення заявлених вимог. З'ясувавши обставини справи та заслухавши думку прокурора, яка не заперечувала проти задоволення заяви, дослідивши матеріали справи, суд уважає можливим вжити невідкладних спеціальних заходів для лікування [PERSON]. Вимоги заяви є обґрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] має тяжкі психічні розлади і відповідно до ст. 12 Закону України "Про психіатричну допомогу" йому може бути надана примусова амбулаторна допомога без його згоди з метою запобігання шкоди його здоров`ю та уникнення небезпеки для оточуючих.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

19.02.2016 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 09.07.2012 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 15000 грн. зі сплатою 27,60 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 31.12.2015 року по кредиту, процентам за користування ним, а також штрафні санкції в загальній сумі 21296,31 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У зв'язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 09.07.2012 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 15000,00 грн. зі сплатою 27,60 % річних (2,5 % в місяць) на суму залишку заборгованості за кредитом, обслуговування якої здійснюється за тарифами і правилами банку. (а.с. 8-34) Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 31.12.2015 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту - 14661,00 грн.; по відсоткам за користування кредитом - 5145,01 грн.. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 990,30 грн. (а.с. 6, 7) Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором з урахуванням штрафних санкцій в загальній сумі - 21296,31 грн., а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

19.02.2020 року [PERSON] звернувся до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що уклав шлюб з відповідачкою 30.10.1993 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя не склалося через сварки та суперечки. Шлюбні стосунки остаточно припинені; спільне господарство ними не ведеться. Відповідачка відмовляється добровільно розривати шлюб в органах РАЦС. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя та примирення між ними неможливе. Ухвалою суду від 20.02.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін з особливостями, передбаченими ст. 279 ЦПК України. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 23.03.2020 року провадження в даній цивільній справі було зупинено для примирення подружжя. Ухвалою суду від 23.09.2020 року поновлено провадження у справі. Позивач надав заяву, в якій підтримав заявлені вимоги, просив розірвати шлюб. Відповідачка надала заяву про визнання позову; з наслідками визнання позову ознайомлена. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 30.10.1993 року Котовською сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області між сторонами було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 04. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. На розірвання шлюбу в органах РАЦСу відповідачка не погоджується. Відповідно до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені остаточно. Шлюб носить формальний характер. Наданий судом строк для примирення позитивних результатів не дав. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому відповідачці після розірвання шлюбу слід залишити прізвище " [PERSON] ". Позивачем про відшкодування судового збору не заявлено.

Outcome: approved