Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

16.09.2016 позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обгрунтовує тим, що з 01 вересня 1990 року з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований виконкомом Катеринівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №11. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя. З 22.07.2014 їхні шлюбні відносини фактично припинилися, спільне господарство не ведеться. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву в котрій просить розглянути справу без її участі, свої вимоги підтримує та не заперечує проти винесення заочного рішення . Позивач в судове засідання не з'явився, в позовній заяві вказано, що розгляд справи проводити без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення, та вказує, що строк на примирення не потрібено надавати. Відповідач в судове засідання двічі поспіль не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином - шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України» на сторінці Марківського районного суду Луганської області в розділі «Справи Кам'янобрідського районного суду Луганської області, оскільки відповідач знаходиться на території куди не здійснюється доставка поштової кореспонденції підприємствами поштового зв'язку через проведення АТО. Причини неявки відповідачем суду не повідомлені, заперечень на позовну заяву не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому зі згоди позивача суд суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення у справі., що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. 04.11.2016 згідно ст.225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи без виходу суду до нарадчої кімнати , з занесенням до журналу судового засідання. В силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] з 01 вересня 1990 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконкомом Катеринівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області 01.09.1990 про що складено актовий запис № 1 (а.с.6). Згідно сторінки 13 копії паспорту серії [NUMBER] виданого Сєвєродонецьким МВ УДМС України в Луганській області 16.12.2015 на ім'я [PERSON] вона зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.4) проте з 02.09.2015 вона взята на облік, як особа переміщена з тимчасово окупованої території по [ADDRESS] (а.с.5) Підсудність справи визначено ухвалою судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області (а.с.7) Таким чином судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.09.1990, проте з 22.07.2014 проживають окремо, спільне господарство не ведеться, дітей не має, а тому позивач вказує, що збереження шлюбу є неможливим. Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подачу заперечень проти позову суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів та виходить при цьому з наступного. Відповідно до статей 10, 11 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.09.1990, проте з 22.07.2014 проживають окремо, спільне господарство не ведеться, дітей не має, а тому позивач вказує, що збереження шлюбу є неможливим. Відповідач цього не спростував, а отже суд прийшов до висновку, що сім'я розпалася остаточно і її збереження неможливе, в зв'язку з чим вважає за необхідне задовольнити заявлений позов та розірвати шлюб. Згідно ч.2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилаеться судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає за доцільне [PERSON] залишити шлюбне прізвище "[PERSON]", оскільки вона не звернулася до суду з вимогою про зміну шлюбного прізвища. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією від 07.09.2016 про сплату судового збору в сумі 551 грн. 20 коп., у зв'язку із чим суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму судових витрат.

Outcome: approved