overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

25.07.2014 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту визнання батьківства - [PERSON]. Заяву обґрунтовує тим, що його батьком є [PERSON], але оскільки батьки проживали в цивільному шлюбі тому в свідоцтві про його народження його прізвище записано відповідно до ч.1 ст. 135 СК України за прізвищем матері, а ім"я та по батькові за вказівкою матері. Батько все життя проживав разом з матір"ю та ними - двома синами яких він визнавав. Після смерті батька у спадок залишилась земельна ділянка яку юридично не може оформити із-за відсутності юридичного підтвердження родинних відносин. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву підтримала в повному обсязі, просить встановити факт визнання батьківства померлого [PERSON] відносно заявника [PERSON]. Заінтересована особа в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви не заперечують. Вислухавши представника заявника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви по слідуючих підставах. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER]. Згідно довідки Любомирської сільської ради заявник [PERSON] [INFO] дійсно знаходився у родинних відносинах з [PERSON] [INFO] як син з батьком та проживали разом в одному будинку. Згідно виписки з погосподарської книги Любомирської сільської ради склад двору слідуючий : [PERSON] - голова двору, [PERSON] -чоловік, [PERSON] - син, [PERSON] - син. Матеріалами справи та показами свідка [PERSON] доведено, що [PERSON] визнавав при житті своє батьківство відносно [PERSON]. Підставою для визнання батьківства за рішенням суду відповідно до ст. 128 ч.2 СК України є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства за рішенням суду відповідно до ч.4 ст. 128 СК України приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Надані заявником докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета доказування, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують факт визнання батьківства [PERSON] сина [PERSON]. Встановлення факту батьківства безпосередньо породжує юридичні наслідки і необхідне заявнику для оформлення спадщини. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про визнання факту батьківства підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

25.07.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO]. У позові вона вказала, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 23.07.2005 року. На даний час в провадженні суду перебуває справа про розірвання шлюбу. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач вказала, що син проживає з нею та повністю знаходиться на її утриманні, відповідач проживає окремо та ухиляється від утримання сина. [PERSON] вказала, що працює на посаді медичної сестри в Соколівській амбулаторії, отримує мінімальну заробітну плату, будь-якого іншого доходу не має. Посилаючись на те, що відповідач заробляє собі на життя працюючи неофіційно в столярному цеху в с.Соколово, має дохід, просила стягнути з [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно. У судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву, якою уточнила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] уточнений позов визнав, просив розглянути справу у його відсутність, про що надав відповідну заяву. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідив надані докази, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який 23.07.2005 року зареєстровано Чемужівською сільською радою Зміївського району Харківської області, актовий запис №9. (а.с.6) [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження, серії [NUMBER], виданим Соколівською сільською радою Зміївського району Харківської області 05.10.2005 року. (а.с.7) Малолітній син сторін проживає разом з матір'ю [PERSON] в [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Чемужівського сільського голови. (а.с.8) Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Встановлено, що відповідач працює слюсарем з ремонту БСМ у Казенному підприємстві "Зміївський ремонтний енергомеханічний завод" з погодинною тарифною ставкою 8-24 грн. Тому, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів у частці від заробітку. Стягнення аліментів з [PERSON] необхідно проводити з 25.07.2014 року. Судовий збір на користь держави необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

25.07.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 06 квітня 2013 року зареєструвала з ним шлюб. Від спільного проживання у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Із-за несумісності характерів, різних поглядів та відношення до життя, спільне проживання з ним стало неможливим. В судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила суду, що на протязі 11 місяців спільно з відповідачем не проживає, збереження шлюбу неможливе. Відповідач позов визнав, суду пояснив, що намагався зберегти сім'ю, проте між ними постійно виникали сварки та непорозуміння. На даний час вони проживають окремо. В судове засідання 04.11.2014 року не з'явився, просив розглядати справу за його відсутності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно 4. ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що зберегти сім'ю не бажає жоден із подружжя. Протягом строку, наданого судом для примирення відносини між подружжям не змінилися, вони продовжують проживати окремо, сімейні відносини зруйновано. Збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін, При наявних обставинах підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не знаходить. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

25.07.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.08.2014 року вона уклала шлюб з відповідачем зареєстрований органом РАЦС Володимиро-Іллінської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області, актовий запис № 6. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї є те, що позивач з відповідачем не зійшлись характерами, не мають спільних поглядів на життя, подружні стосунки, ведення спільного господарства та інтересів. Сімя фактично розпалась. Позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання неодноразово не зявляється, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, що вбачається з поштових повідомлень, заяви про розгляд справи у його відсутності від нього не надходило. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Дані правовідносини відносяться до сімейних правовідносин і регулюються нормами сімейного законодавства: ст. 105 ч. 3, 110 ч. 1, 112, 115 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких за заявою одного із подружжя за наявності підстав, шлюб може бути розірваний у судовому порядку. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії І-КГ № 088099 від 21.08.2014 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після чого набула прізвище - "Гончарук". Позивач категорично вказує, що подальше спільне життя неможливе, сімя фактично розпалась. Сукупність наведених доказів приводить суд до висновку що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, згідно ст. 110-112, 115 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

25.07.2017 року позивач звернулася до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб між ним і відповідачем, стверджуючи, що шлюбні відносини в них фактично припинені, оскільки вони разом не проживають , збереження шлюбу неможливо, між ними досягнута домовленість про місце проживання і утримання дітей :[PERSON],[INFO], [PERSON] , [INFO], Петра [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], які проживають з позивачем. Сторони у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про слухання справи за їхньою відсутністю, просять задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, строку для примирення не надавати. Суд, розглянувши позовні вимоги, дослідивши надані докази та матеріали, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно матеріалів справи, шлюб між сторонами був зареєстрований 18 жовтня 1998року Червоноармійською сільською радою Болградського району Одеської області (свідоцтво про шлюб [NUMBER], видане 18.10.1998 року, актовий запис №24, дошлюбне прізвище позивача "Саломатіна") (а.с.6). Від цього шлюбу сторони мають дітей: - [PERSON], [INFO] народження (свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER], від 24.04.2000 року, видане Червоноармійською сільською радою Болградського району Одеської області, а/з 22, [PERSON], [INFO] народження (свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER], від 08.07.2001року, видане Червоноармійською сільською радою Болградського району Одеської області, а/з 38, [PERSON], [INFO] народження (свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER], від 24.09.2007 року, видане Червоноармійською сільською радою Болградського району Одеської області, а/з 27, [PERSON], [INFO]. народження (свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER], від 21.05.2009 року, видане Червоноармійською сільською радою Болградського району Одеської області, а/з14, та [PERSON], [INFO]. народження (свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER], від 08.02.2013 року, видане ВК Червоноармійської сільської ради Болградського району Одеської області. а/з 07 ( а.с. 7-11). Сторони стверджують, що спору між ними про місце проживання дітей немає, оскільки вони проживають з матір'ю - позивачем. Сторонам надавався ухвалою суду строк для примирення, але вони просили заявою більше не надавати їм строку для примирення, бажаючи розірвання шлюбу. Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, наполягання сторін на задоволенні позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, оскільки вони продовжувати шлюбні відносини не бажають, позивач стверджує у заяві, що сторони фактично не проживають разом, відповідач не заперечує проти задоволення позову, спору між сторонами про місце проживання та утримання дітей, наразі, немає. Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання їх права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи зазначене, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу, що не суперечить вимогам законодавства України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

25.07.2019 [PERSON] (далі - заявник) звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, - факту належності їй заповіту [PERSON] від 16.08.2007, який посвідчено Першою чернігівською державною нотаріальною конторою, реєстровий № 5-1579. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в заповіті [PERSON] , яка померла [INFO] і була прабабусею заявника, невірно записано власне ім`я заявника як спадкоємця майна - « [PERSON] » замість " [PERSON] ", що натепер є перешкодою в оформлення права на спадщину в нотаріальній конторі. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала та наполягала на задоволенні. Представник заінтересованої особи не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Допитана судом в якості свідка [PERSON] показала, що 1968 року вона проживала в одному будинку з [PERSON] , яку добре знала як сусідку; свідок підтвердила, що [PERSON] була прабабусею заявника по лінії матері. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи і показаннями свідка [PERSON] , які в сукупності узгоджуються між собою, підтверджується, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була прабабусею заявника по лінії її матері. 16.08.2007 [PERSON] склала заповіт на користь заявника, який посвідчено Першою чернігівською державною нотаріальною конторою, реєстровий № 5-1579. У заповіті власне ім`я заявника як спадкоємця майна записано з помилкою - « [PERSON] » замість « [PERSON] », що натепер є перешкодою в оформленні заявником права на спадщину [PERSON] в нотаріальній конторі. За таких обставин, права заявника підлягають захистові в судовому порядку шляхом встановлення факту належності їй заповіту [PERSON] , що має юридичне значення. Виходячи з вищевикладеного, подана заява підлягає задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

25.07.2019 року АТ "Миколаївобленерго" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за необліковану електричну енергію. В позовній заяві позивач посилається на те, що відповідач за місцем свого проживання [ADDRESS] , здійснив самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, електропроводки до електромережі енергопостачальника відкритою електропроводкою, без порушення схеми обліку, без укладання договору та відкриття особового рахунку, і використовуючи без обліку та оплати електроенергію заподіяла позивачу майнову шкоду, розмір якої за період з 13.05.2016 року по 13.05.2019 року становить 60403,34 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився. Подав заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в тому числі в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Відзив на позов не подав. У зв`язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідач має у користуванні жиле приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] . 13.05.2019 року представниками позивача в займаному відповідачем жилому приміщенні виявлене самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, електропроводки до електромережі енергопостачальника відкритою електропроводкою, без приладу обліку, без укладання договору та відкриття особового рахунку. Таким чином, в порушення вимог правил роздрібного ринку електричної енергії затвердженої постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року №321 в період з 13.05.2016 року по 13.05.2019 року відповідачем здійснювалось споживання електроенергії без обліку та оплати. Виходячи з розрахунку здійсненого на підставі Методики обчислення розміру відшкодування збитків завданих електропостачальнику внаслідок порушення споживачем правил користування електроенергією для населення, затвердженої Постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006 р., завдана позивачу майнова шкода за вищевказаний період складає - 60403,34 грн. Згідно ст.ст. 22, 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями юридичній особі відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже з відповідача на користь позивача слід стягнути розмір майнової шкоди в повному обсязі, а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

25.08.2007 року виконкомом Пологівської сільської ради Пологівського району, Запорізької обл. був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER]. Подружжя має доньку [PERSON]., [INFO].. В період спільного життя між позивачем та відповідачем склалися неприязні стосунки, вони втратили повагу одне до одного в зв'язку з чим припинили шлюбні стосунки та разом не живуть. 31.03.2014 року [PERSON]. пред'явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судове засідання сторони не явилися, але подали заяви в яких просять: розірвати шлюб, справу розглянути без них Крім того позивач просить залишити їй прізвище "[PERSON]". Вивчивши матеріали справи та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст., ст. 105, 110 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

25.08.2015 року ПАТ "Дельта Банк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 007-14071-290411 від 29.04.2011 року станом на 21.07.2015 року у розмірі 9617 грн. 97 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, просить розглядати справу без його участі та повністю підтримує позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про необхідність повного задоволення позову з підстав, передбачених ч.ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а саме відповідно до ст. ст. 526, 527 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В силу ч. 3 ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

25.08.2015 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що 27 серпня 2013 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Саратського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 83. Мають неповнолітню доньку Аріану, [INFO], яка проживає разом з позивачкою. В січні 2015 року їх сімя фактично розпалася так, як вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. За таких обставин позивачка вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем неможливо, тому просила шлюб розірвати. У дане судове засідання позивачка, будучи належним чином повідомлена про день та час слухання справи не зявилася. Надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, не заперечувала проти постановлення заочного рішення суду. Після розірвання шлюбу просила залишити їй призвіще "Колесниченко" (а.с. 18). Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату та час слухання справи, на неодноразові виклики до суду не зявлявся, у дане судове засідання також не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, в зв'язку з чим, згідно ст.ст. 224-225 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу заочно, на підставі наявних доказів (а.с. 10,17). Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд вважає, що між сторонами склались правовідносини, які виникають із сімейного законодавства і повязані з розірванням шлюбу, тому необхідно керуватися Сімейним кодексом України. Згідно до ст. 24, ч. 3 ст. 105, ст. 112 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Як видно із копії свідоцтва про шлюб сторони дійсно знаходяться у шлюбі з 27 серпня 2013 року (а.с. 4). Від спільного подружнього життя мають неповнолітню доньку Аріану, [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с. 5). Враховуючи характер сімейних відносин сторін, суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 113, 114 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved