Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що він зареєстрований та проживає в [ADDRESS]. На сьогоднішній день крім нього у зазначеній квартирі зареєстровані та мешкають його дружина [PERSON], донька [PERSON] та сестра [PERSON], також в квартирі зареєстровані його колишня дружина [PERSON] та донька [PERSON], які з лютого 1998 року виїхали з вказаної квартири та проживають за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] не проживають у спірній квартирі понад шість місяців, в зв'язку з чим, на думку позивача, вони втратили право користування вказаним жилим приміщенням. Позивач просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартирою [ADDRESS] (а.с.4-5). [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із зустрічним позовом в якому просять вселити їх в квартиру [ADDRESS], посилаючись на те, що відповідач [PERSON] та його дружина [PERSON] створили нестерпні умови для їх проживання у спірній квартирі та змусили їх виїхати з неї. Після чого змінили замок на вхідних дверях, ключі не надають, чим перешкоджають їм проживати у квартирі (а.с.36-38). Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Зустрічний позов не визнав надав письмові заперечення проти нього (а.с.47-48). Представник відповідачів позов не визнала, підтримала зустрічний позов та просила його задовольнити. Треті особи [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені, надали письмові заяви про розгляд справи без їх участі. Представник третьої особи Іллічівської міської ради Одеської області в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву в якій просить розглянути справу без його участі (а.с.74-75). Вислухавши пояснення позивача, представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, а зустрічний позов [PERSON], [PERSON] слід залишити без задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS] позивач [PERSON] зареєстрований з 28 серпня 1982 року, [PERSON] була зареєстрована в квартирі з 14 вересня 1983 року після реєстрації шлюбу з [PERSON] Крім того в спірній квартирі зареєстровані доньки позивача [PERSON], [PERSON], його сестра [PERSON] та дружина [PERSON] (а.с.11). [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 14 квітня 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, мають спільну дочку [PERSON], [INFO] (а.с.8, 12). Як стверджує позивач, [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає з лютого 1998 року тому, що переїхала разом з дочкою [PERSON] на постійне мешкання до своєї матері за адресою: [ADDRESS], де вони і мешкають по теперішній час. В силу статей 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" від 12 квітня 1985 року №2 передбачено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК Української РСР), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду тощо) суд може продовжити пропущений строк. Таким чином, під час вирішення питання про втрату членом сім'ї наймача права на користування жилим приміщенням з'ясуванню підлягають термін його відсутності та поважність причин такої відсутності. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначав, що [PERSON] та [PERSON] з 1998 року не проживають у спірній квартирі. Заперечуючи проти позову, відповідачі посилаються на перешкоджання їм у проживанні у спірній квартирі з боку позивача. Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 19 грудня 2001 року були задоволені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про вселення в квартиру [ADDRESS] (а.с.40-41). [PERSON] та [PERSON] стверджують, що, незважаючи на рішення суду про вселення, [PERSON] продовжував створювати їм нестерпні умови для проживання в спірній квартирі, вчиняв сварки, змінив замки та не надав ключі від вхідних дверей, в зв'язку з чим вони були вимушені проживати за іншою адресою. Згідно довідки №03-1386 від 07 лютого 2013 року у відділі державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області за період з 01.01.2010 року по 07.02.2013 року не перебували на примусовому виконанні виконавчі документи про вселення [PERSON] та [PERSON] в квартиру [ADDRESS] (а.с.106). До Іллічівського МВ зі скаргами та заявами про перешкоду вселення та проживання в квартирі [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] також не звертались (а.с.107). [PERSON] звернулась з заявою до Іллічівського МВ про те, що [PERSON] не впускає її в квартиру, лише тоді, коли [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання її та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] не мали наміру вселятися та проживати постійно в спірній квартирі, а мають мету лише утримати за собою житло. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні відповідачі не надали суду доказів того, що з 2001 року позивач створював їм перешкоди у користуванні квартирою. Факт не проживання відповідачів [PERSON] та [PERSON] понад встановленого законом строку в квартирі [ADDRESS], підтверджується письмовими заявами сусідів та актом обстеження від 24 вересня 2012 року, складеними та завіреними начальником ЖЕД-2 м.Іллічівська, Одеської області (а.с.49-56). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт не проживання в спірній квартирі [PERSON] та [PERSON] з 1998 року. Крім того, судом встановлено, що відповідач [PERSON] має інше житло (а.с.108). Так, згідно договору дарування від 29 грудня 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за №7760, [PERSON] подарувала [PERSON] квартиру [ADDRESS] (а.с.117). Згідно ст.107 ЖК України, наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сім'ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Враховуючи, що відповідачі не проживають за адресою своєї реєстрації понад встановленого законом строку, суд дійшов висновку, що [PERSON] та [PERSON] втратили право користування житловим приміщенням за місцем реєстрації, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: approved