Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

20 вересня 2018 року [PERSON] та [PERSON] звернулись з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 93600 гривень, моральної шкоди в розмірі 5000 гривень, витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 7000 гривень та витрати на оплату звіту експерта в розмірі 1500 гривень. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що 06 грудня 2017 року о 15:35 год. [PERSON], на 60 км. автодороги Р-06 Ульянівка-Миколаїв, керуючи автомобілем «ГАЗ 2705» державний номерний знак [NUMBER], порушив вимоги п.2.3 «а»,«б» ПДР, а саме, під час руху не слідкував за технічним станом транспортного засобу, внаслідок чого допустив відрив коліс задньої осі з лівого боку, які продовжили самостійний рух на смугу зустрічного руху та допустили зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21104» державний номерний знак [NUMBER], який рухався в зустрічному напрямку під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, пасажир автомобіля «ВАЗ 21104» державний номерний знак [NUMBER], [PERSON] отримала тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких. 11 червня 2018 року постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито за закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Внаслідок ДТП належний йому автомобіль «ВАЗ 21104» державний номерний знак [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень. Згідно зі звітом про незалежну оцінку майна від 15 серпня 2018 року вартість матеріального збитку, заподіяного внаслідок ДТП на дату оцінки становить 93600 гривень. Повідомлення про ДТП зареєстровано в журналі єдиного обліку № 8915 від 06 грудня 2017 року, відомості за даним фактом були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та почато досудове розслідування по кримінальному провадженню № 12017150110003280. Кримінальне провадження № 12017150110003280 від 06 грудня 2017 року за ч.1 ст. 286 КК України постановою слідчого первомайського ВП ГУ НП в Миколаївській області від 13 квітня 2018 року закрито, у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Однак майнова шкода завдана відповідачем позивачу відшкодована не була. В судове засідання позивачі та їх представник не з'явились, надали суду заяву, в якій просять розглядати справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, а саме, просять стягнути з відповідача майнову шкоду, спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 93600 гривень, моральну шкоду в розмірі 5000 гривень, витрати на оплату звіту експерта в розмірі 1500 гривень та 3000 витрат на правничу допомогу адвоката. Витрати на правничу допомогу за участь у судових засіданнях у розмірі 4000 грн. не підтримують. Не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України». За таких обставин відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та постановити заочне рішення, про що постановлена відповідна ухвала. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. Судом встановлено, що 06 грудня 2017 року о 15:35 год. [PERSON], на 60 км. автодороги Р-06 Ульянівка-Миколаїв, керуючи автомобілем «ГАЗ 2705» державний номерний знак [NUMBER], порушив вимоги п.2.3 «а»,«б» ПДР, а саме, під час руху не слідкував за технічним станом транспортного засобу, внаслідок чого допустив відрив коліс задньої осі з лівого боку, які продовжили самостійний рух на смугу зустрічного руху та допустили зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21104» державний номерний знак [NUMBER], який рухався в зустрічному напрямку під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, пасажир автомобіля «ВАЗ 21104» державний номерний знак [NUMBER], [PERSON] отримала тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких /а.с. 16-23, 25/. 11 червня 2018 року постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито за закінченням строку накладення адміністративного стягнення /а.с. 25/. Згідно звіту про незалежну оцінку майна, власником якого є [PERSON] ФОП [PERSON] від 15 серпня 2018 року /а. с. 29/ внаслідок ДТП належний [PERSON] автомобіль «ВАЗ 21104» державний номерний знак [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень. Вартість матеріального збитку, заподіяного внаслідок ДТП на дату оцінки становить 93600 гривень /а.с. 29-57/. Кримінальне провадження № 12017150110003280 від 06 грудня 2017 року за ч.1 ст. 286 КК України постановою слідчого первомайського ВП ГУ НП в Миколаївській області від 13 квітня 2018 року закрито, у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення /а.с. 13-15/. Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, у позивачів з'явились підстави для пред'явлення майнових вимог до відповідача про відшкодування заподіяної ним майнової шкоди. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До збитків, ч.2 п.1 вказаної статті відносить витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Відповідно до ч. 2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як закріплено в ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача [PERSON] про стягнення майнової шкоди у розмірі 93600 грн. підлягають задоволенню. В силу ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно п. 1, п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов'язана з розміром цього відшкодування (ч. 3 ст. 23 ЦК України). Внаслідок дій [PERSON], позивач [PERSON] отримала легкі тілесні ушкодження та душевні і моральні страждання з даного приводу. Згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Оцінюючи викладене, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, в частині стягнення моральної шкоди, в розмірі 5000 грн. Вирішуючи питання про відшкодування судових витрат, суд враховує, що позивачі відмовились від позовних вимог щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн. та просять суд стягнути з відповідача на їх користь тільки 3000 гривень витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Так як відповідно до квитанції № 50 від 19 вересня 2018 року [PERSON] сплачено на рахунок адвоката Коробкової О.О. 3000 гривень за консультації, запити, позовну заяву, які суд вважає підлягають стягненню з відповідача на користь позивачів в рівних частках, оскільки підтверджені доказами наявними в матеріалах справи /а.с. 60/. Крім того, на підставі ст. 139 ЦПК України, з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню 1500 грн. витрат на оплату звіту експерта, які підтверджені квитанцією №59 від 15 серпня 2018 року /а.с. 28/. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, та оскільки позивачі звільнені від сплати судового збору, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 1640, 80 грн.

Outcome: approved