Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

29.05.2019 року позивач звернувся до суду з даним позовом і просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком [ADDRESS] . В обґрунтування свої вимог позивач вказав, що є власником житлового будинку [ADDRESS] . Відповідач є колишньою дружиною, зареєстрована за вказаною адресою, але понад один рік не проживає за вказаною адресою, тому позивач просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування даним будинком. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час, місце розгляду справи була повідомлена в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом опублікування оголошення про її виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки не повідомила, відзив на позов не подала. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи у відсутність їхнього представника. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч.2 ст.247 ЦПК України. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що даний позов підлягає до повного задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] згідно договору про забудову від 25.12.1969 року (а.с.10). На підставі вказаного договору за позивачем зареєстровано домоволодіння по [ADDRESS] Шевченківським виробничим відділком комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» (а.с.8). З 20.03.1971 року [PERSON] та\~ [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду від 12.07.2013 року, яке набрало законної сили 22.07.2013 року шлюб між сторонами розірваний (а.с.25). Згідно положень ч.2 ст. 114 СК України\~ у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє колишніх членів сім`ї\~ права користування займаним приміщенням. Таким чином суд встановив, що до 22.07.2013 року відповідач була членом сім`ї позивача. [PERSON] зареєстрована у будинку позивача, що підтверджується записами у будинковій книзі та довідкою про склад сім`ї, виданою виконавчим комітетом Корсунь-Шевченківської міської ради 29.05.2019 року (а.с.16-23). Згідно довідки КП «ВЖ РЕУ» від 28.05.2019 року [PERSON] зареєстрована в будинку [ADDRESS] , але за місцем реєстрації не проживає з 2013 року (а.с.24). Вимоги позивача про зняття з реєстрації відповідач ігнорує і у такий спосіб без поважних причин відсутня за місцем реєстрації. Жодних інших домовленостей між відповідачем та позивачем щодо користування будинком не встановлено. Відповідно до ст.\~41, 55\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 321\~ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391 ЦК України\~передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, приватна власність громадян охороняється законом і її захист здійснюється судом, а тому власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права. Відповідно до приписів ч.2.ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Стаття 7 цього ж Закону передбачає, що однією з підстав для зняття з реєстрації місця проживання є рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, враховуючи, що відповідач з 2013 року без поважних причин відсутня у житлі позивача, приймаючи до уваги, що інших домовленостей між сторонами немає, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає до повного задоволення шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням позивача. Суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 768,40 грн відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved