Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що [INFO] року помер батько [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок, розташований по [ADDRESS], спадкоємцем за законом якого є заявник. В даний час він бажає оформити спадкову праву, але не має такої можливості, у зв'язку з тим, що у дублікаті свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 01.03.1989 року виконавчим комітетом Полтавської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, міститься помилка, а саме: прізвище спадкодавця, як власника зазначено «[PERSON]», замість правильного «[PERSON]», У зв'язку з викладеним, просить встановити факт належності свідоцтва про право власності на житловий будинок [PERSON]. Заявник в судовому засіданні вимоги викладені в заяві підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Представник заінтересованої особи Полтавської сільської ради Кіровоградської області, в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без участі представника сільської ради, не заперечує проти встановлення факту. Заслухавши пояснення заявника, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого їх встановлення. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Полтавською сільською радою Компаніївського району Кіровоградської області 16 квітня 2015 року серія [NUMBER] (а.с.4). 18 березня 2016 року заявник звернувся до нотаріальної контори про отримання свідоцтва на про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований на території по [ADDRESS] після смерті [PERSON] та отримав відмову у зв'язку з розбіжністю в написанні прізвища спадкодавця в правовстановлюючих документах (а.с.9). Згідно копії дубліката свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 01.03.1989 року виконавчим комітетом Полтавської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, прізвище власника зазначено «[PERSON]» (а.с.10). Згідно архівної довідки №16346 виданої ОКП «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» власником житлового будинку по [ADDRESS] є «[PERSON] (а.с.8). Відповідно до довідки №63 виданої 19.01.2016 року виконкомом Полтавської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області [PERSON], [INFO] зареєстрований та постійно проживав з 1968 року по день смерті [INFO] року у власному будинку по [ADDRESS] з дружиною [PERSON], [INFO] (а.с.6). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що являється дружиною померлого [PERSON], [INFO]. Пояснила суду, що за життя чоловіка не звертали уваги, що в свідоцтві про право власності на житловий будинок ім'я та по батькові чоловіка зазначено не вірно, а саме «[PERSON]», а не «[PERSON]». Після смерті чоловіка під час оформлення спадщини сином [PERSON] було з'ясовано розбіжності в правовстановлюючому документі, чому виникла помилка - вважає, що під час виготовлення документу на право власності було значено прізвище та ініціали [PERSON], які були розтлумачені на власний розсуд, а не згідно паспорту чоловіка. В даному будинку вони прожили майже все своє життя. Аналізуючи докази, суд приходить до висновку, що при виготовлені свідоцтва про право власності на будинок, була допущена помилка в зазначенні імені по-батькові власника, де вказано «[PERSON]», замість належного [PERSON]»». Виходячи з вищезазначеного, суд вважає встановленим факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності на житловий будинок [ADDRESS] Згідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, що передбачено ст. 256 ЦПК України, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки. Підтвердження даного факту необхідно заявнику для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ч.7 ст. 235 ЦПК України при ухваленні рішення судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved