Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

26.11.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO] року, відкрилась спадщина, і вона є спадкоємицею першої черги за законом, оскільки її мати [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини, а сестра [PERSON] вже прийняла спадщину; інші спадкоємці відсутні. Згідно договору розподілу спадкового майна від 12.06.2013 року спадкове майно було розділено між позивачем та її сестрою [PERSON], на підставі якого вони отримали свідоцтва про право власності на спадщину за законом. До складу розділеного спадкового майна увійшла земельна ділянка площею 0,10 га для ведення особистого селянського господарства. Пізніше, на підставі рішення від 29.09.2011 року Станишівської сільської ради було затверджено проект землеустрою та змінено цільове призначення зазначеної земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських булівель та споруд, також змінився і розмір земельної ділянки на 0,0799 га; землевпорядною організацією ділянці було присвоєно кадастровий номер [NUMBER]. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину позивач на неї не змогла, оскільки за життя померлий [PERSON] не здійснив державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку. З огляду на наведені обставини просить суд визнати право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву до канцелярії суду, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить суд розглянути справу за її відсутності (а.с.19). Відповідач Станишівська сільська рада Житомирського району Житомирської області подала до суду заяву про розгляд справи у відсутність її представника; позов визнали в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечували (а.с. 18). Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України суд вважає, що рішення по справі можливо постановити за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 05.07.2012 року Виконавчим комітетом Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, про що зроблений актовий запис № 33 (а.с.13). Із копії довідки № 349/01-16, виданої 19.06.2015 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Доброльожою В.В., та копії свідоцтва про народження позивача вбачається, що позивач є спадкоємицею першої черги права на спадкування після смерті свого батька [PERSON] (а.с.10, 24). Згідно копії договору про поділ спадкового майна від 12.06.2013 року, який посвідчений приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Доброльожою В.В., встановлено, що позивач успадкувала, зокрема, земельну ділянку площею 0,10 га кадастровий № [NUMBER] (а.с.9). Факт виділення померлому [PERSON] земельної ділянки розміром 0,10 га для ведення особистого селянського господарства в с. Станишівка підтверджується копією виписки з рішення Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 30.11.2006 року «Про передачу у власність земельних ділянок» (а.с.12). Згодом відбулася зміна цільового призначення вищевказаної земельної ділянки, яка належала померлому [PERSON], а саме: «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд», а також змінився розмір земельної ділянки на 0,0799 га, що підтверджується копією виписки з рішення Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 29.09.2011 року «Про затвердження громадянам проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок загальною площею 1,5955 га в с.Станишівка та надання дозволу на виготовлення державних актів на право власності на землю» (а.с. 11). Як вбачається з Витягу №НВ-1802263392016 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29.01.2016 року (а.с.27-29) [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0,0799 га з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер - [NUMBER], що розташована за адресою: [ADDRESS] За таких обставин, в силу ст. 328 ЦК України суд визнає, що [PERSON] за свого життя правомірно набув право власності на дану земельну ділянку, оскільки незаконність набуття права власності не випливає із закону та прямо не встановлена судом. 19.06.2015 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Доброльожою В.В. було винесено постанову №348/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку у зв'язку з відсутністю документів, які посвідчують державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку площею 0,0799 га (а.с. 4). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У ст.ст. 81, 131 Земельного кодексу України зазначається, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі і в порядку спадкування. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, подавши заяву у нотаріальну контору, а спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З довідки № 349/01-16, виданої 19.06.2015 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Доброльожою В.В., вбачається, що позивач є спадкоємицею за законом після смерті [INFO] року свого батька [PERSON] (а.с.10). Також зазначеною довідкою підтверджується той факт, що [PERSON] - дружина померлого, від прийняття спадщини відмовилась, [PERSON] - дочка померлого, спадщину прийняла. У відповідності до ст. 1225 ЦК України та згідно п. 10 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом, в даному випадку копією договору про поділ спадкового майна. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання за позивачем права власності на спірну земельну ділянку розміром 0,0799 га в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved