Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 22 січня 2020 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до про зняття арешту з ј частини квартири [ADDRESS] , який був накладений 27.08.2009 року державним виконавцем в межах виконавчих проваджень про стягнення з [PERSON] коштів. На обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.07.1999 року квартира [ADDRESS] належала на праві спільної часткової власності [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] [INFO] помер дід позивача [PERSON] , [INFO] баба позивача [PERSON] , [INFO] мати позивача [PERSON] .. Будучи єдиним спадкоємцем за законом, що прийняв спадщину, позивач не може оформити спадщину на спадкову частину квартири, що належала його матері, оскільки на нею накладено арешт. Однак у зв`язку із накладеним арештом позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на частину квартири. На час звернення до суду із зазначеним позовом у Державній виконавчій службі виконавчі провадження щодо стягнення коштів з померлої [PERSON] відсутні, на даний час можливості зняти арешт інакше ніж за рішенням суду неможливо, з огляду на що позивач просить його вимоги задовольнити. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, а вимоги викладені у позові задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Комунального підприємства Хмельницької міської ради управляючої муніципальної компанії «Дубове» подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності щодо задоволення позовних вимог не заперечив. Представник третьої особи на стороні відповідача Першого відділу ДВС м. Хмельницького подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності. 2.Фактичні обставини встановлені судом за зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що постановою державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 27.08.2009 року було накладено арешт на квартиру [ADDRESS] та оголошено заборону на його відчуження №2519/7-09. На підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.07.1999 року квартира [ADDRESS] належала на праві спільної часткової власності [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [INFO] помер [PERSON] , [INFO] померла [PERSON] , [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про смерть. Позивач, будучи спадкоємцем за законом позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, у зв`язку із чим звернувся до Першого відділу ДВС міста Хмельницького щодо скасування такого арешту, однак у зв`язку із тим, що інформація про стан виконавчих проваджень, які перебували на виконанні у 2009 році не збереглася рекомендували звернутися із відповідними вимогами до суду. З листа Першого відділу ДВС міста Хмельницький від 13.11.2019 року вбачається, що згідно Автоматизованої системи виконавчих проваджень щодо стягнення з [PERSON] на виконанні у Першому відділ Державної виконавчої служби міста Хмельницького не виявлено, та арешт може бути скасований тільки за рішенням суду. 3. Мотивована оцінка кожного аргументу наведеного учасниками справи, порушення права. Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що накладеним арештом на нерухоме майно, що належало померлій боржнику [PERSON] він позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, у зв`язку із чим порушуються його права як спадкоємця, зважаючи на відсутність виконавчих проваджень у Державній виконавчій службі. Відповідач визнав обставини, на які посилається як на обґрунтування вимог позивач, та не заперечив щодо задоволення позову. Суд, погоджується із доводами позивача з огляду на наявні у справі докази. 4. Норми права які застосував суд, мотиви їх застосування. Ст.391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В силу ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до 1.ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу ст.1269 цього Кодексу спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Згідно ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-XIV, в редакції на час виникнення спірних правовідносин звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації . Згідно вимог ст.58 цього Закону арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження. Питання зняття арешту з майна, врегульовано ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII, зокрема, ч.2 передбачено, що у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Підстави для зняття арешту державним виконавцем визначені ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. Ч.5 ст.59 Закону України №1404-VIII від 02.06.2016 року надано право суду знімати арешт в інших випадках. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-XIV виконавче провадження підлягає закінченню у випадках: 1) визнання відмови стягувача від примусового виконання рішення суду; 2) визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником про закінчення виконавчого провадження; 3) смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, якщо виконання їх обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, 4) скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 5) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника при виконанні рішення про передачу їх стягувачеві, або знищення речі, яка мала бути передана стягувачеві в натурі; 6) закінчення передбаченого законом строку для даного виду стягнення; 7) передачі виконавчого документа ліквідаційній комісії у разі ліквідації боржника - юридичної особи або арбітражному керуючому у разі визнання боржника банкрутом; 8) фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом; 9) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, або на письмову вимогу стягувача; 10) направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби; 11) повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 76 цього Закону; 12) якщо рішення фактично виконане, відповідно до пункту 8 частини першої цієї статті, під час виконання рішення Європейського суду з прав людини. Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований. Відповідно до ст.38 Закону №606-XIV у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту накладеного на майно боржника. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків передбачених цим Законом. Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника. Ст.40 Закону №1404-VIII від 02.06.2016 року також передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Аналізуючи зазначені норми, право власності є непорушним, та визначають права власника майна вимагати усунення будь яких порушень свого права у спосіб, який власник вважає прийнятним в тому числі і про зняття з нього арешту або іншого обтяження. Спадкове майно, на яке державним виконавцем накладено арешт складається із ј частини квартири [ADDRESS] , не може бути отримано у власність позивачем у встановленому законом порядку, у зв`язку із чим права його порушені та підлягають захисту шляхом зняття відповідного арешту, з огляду на відсутність виконавчого провадження щодо [PERSON] , та не вирішення державним виконавцем питання про припинення чинності накладеного арешту. Судові витрати по справі становлять 840 грн 80 коп., які відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved