overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

28 січня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до Глобинського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій просить суд винести рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. Свій позов позивачка обґрунтувала тим, що вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 25 вересня 2010 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Заявою до суду позивач [PERSON] просить справу розглядати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує і прохає суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення про отримання повістки, про причини своєї неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 169, 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 січня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Як з'ясовано, 25 вересня 2010 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 401. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Відповідач не надає допомоги на утримання спільної неповнолітньої дитини, яка проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Про способи виконання обов'язку утримувати дитину в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини аліменти присуджуються у частці від доходу її батьків і або у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня подання позову. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На цій підставі з [PERSON] в дохід держави стягується 243 грн. 60 коп., згідно ставки встановленої п.п.1 п.1 ч.2 статті 4 Закону України "Про судовий збір".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

28 січня 2015 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивачка вказала, [PERSON], [INFO], є її з відповідачем донькою. Відповідач добровільно належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Посилаючись на викладене, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд, на підставі п.1 ст.224 ЦПК України, наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 10 серпня 2010 року. Дитина проживає з матір'ю, що підтверджується довідкою № 2 від 27 січня 2015 року, що видана ОСББ "Успіх-1". Відповідач заперечень проти позову не надав. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, у порядку, передбаченому ч.3 ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 243,60 грн. у доход держави від сплати якого, при зверненні до суду із цим позовом, позивачка звільнена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

28 січня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, який підтримав повністю, просив його задовольнити, в судове засідання не з"явився, просив справу розглянути у його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, але був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не заперечував проти розгляду справи у його відсутності. Судом встановлено, що [INFO] року в с. Ставки м. Красний Лиман Донецької області помер батько позивача - [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки (паю) площею 4,3839 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Краснолиманської міської ради Донецької області. (а.с.10-13). Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є його син - позивач (а.с.8, 23). Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Стаття 1270 ЦК України вказує, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців. Позивач своєчасно не звернувся до нотаріальної контори у звязку з тим, що добросовісно помилявся у строках та підставах звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а також, маючи скрутне матеріальне становище, не мав можливості нести витрати по документальному оформленню права на спадщину. Тому позивач пропустив строк для прийняття спадщини, в результаті чого постановою державного нотаріуса Краснолиманської державної нотаріальної контори від 18 грудня 2014 року йому було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини(а.с.15). Частина 3 статті 1272 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що в судовому засіданні добуто достатньо доказів тому, що позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин. З наведених підстав суд знаходить позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

28 січня 2020 року ПАТ КБ " Приватбанк" звернувся до Долинського районного суду Івано-Франківської обасті з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 12562.09 грн. за кредитним договором б/н від 01 березня 2017 року. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі\~5000\~гривень у\~вигляді встановленого\~кредитного ліміту\~на \~картковий рахунок зі\~сплатою відсотків\~за користування\~кредит. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на сайті складає між ним та банком договір про надання послуг. \~ \~ \~ \~Однак він порушував зобов`язання щодо своєчасності та повноти повернення отриманих коштів, внаслідок чого і виникла зазначена заборгованість. Ухвалою Долинського районного\~ суду\~Івано-Франківської\~області від\~29\~січня 2020 року матеріали позовної заяви передано в порядку ст. 32 ЦПК України на розгляд до Болехівського міського суду за підсудністю з тих міркувань, що відповідач проживає по [ADDRESS] . 04 березня 2020 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено до підготовчого засідання. 23 березня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання, в якому просить засідання проводити у його відсутності (а.с.40). Такі дії не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, згідно якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився та не подав відзив на позов, про дату, час і місце цього засідання був повідомлений у встановленому законом порядку (а.с. (а.с.71, 80, 83, 88). Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховуючи згоду представника позивача, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

28 травня 2014 року заявник Єнакієвська міська рада звернувся до суду із заявою про передачу спадкового майна у вигляді квартири [ADDRESS], яка залишилась після смерті [PERSON], який помер [INFO], до комунальної власності територіальної громади міста Єнакієве. В обґрунтування своїх вимог заявник пояснив, що після смерті [PERSON] залишилась спадщина: квартира [ADDRESS]. У померлого немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, а тому просив суд передати спадщину до комунальної власності територіальної громади міста Єнакієве в особі Єнакієвської міської ради. У судовому засіданні представник заявника підтримав заявлені вимоги з підстав, викладених у заяві. Суд, вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO], актовий запис № 39 від 06 січня 1999 року (а.с. 4), і після його смерті залишилась спадщина: квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Згідно повідомлення Другої Єнакіївської державної нотаріальної контори, спадкові справи після смерті [PERSON] не заводились, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с. 14). Відповідно до чинного на той час Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, не передбачено визнання спадщини відумерлою. Стаття 524 ЦК Української РСР 1963 року, передбачає, якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден зі спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Згідно з вимогами п. 2 ст. 555 ЦК Української РСР, якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом ні заповітом, спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави. Відповідно до ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" ради - представницькі органи місцевого самоврядування України. В місті Єнакієве представницьким органом територіальної громади є Єнакієвська міська рада. Судом, встановлено, що спадкоємців після смерті [PERSON] ні за заповітом, ні за законом немає, після відкриття спадщини минуло понад п'ятнадцять років і за цей час ніхто не заявив про свої спадкові права на вищезазначену квартиру, а тому у суду є всі підстави для передачі квартири у власність територіальної громади міста Єнакієве в особі Єнакіївської міської ради.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

28 травня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, зазначивши, що 09 серпня 2006 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівка Донецької області, актовий запис № 274. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Позивачка у судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність, посилалася на ті ж самі обставини, що зазначені у позові, просила задовольнити позов. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 09 серпня 2006 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівка Донецької області, актовий запис № 274, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с. 5). Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], батьком в свідоцтві про народження дитини записаний відповідач у справі. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження дитини ( а.с. 2). Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів родини, а також інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює, та отримує доходи, непрацездатних членів родини та інших утриманців не має. На підставі викладеного з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісяця, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., відповідно до Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року № 3674-VI. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

28 травня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що 23 листопада 2002 року уклала шлюб з [PERSON], актовий запис № 51. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя в сторін не склалося, протягом чотирьох років вони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують. Позивачка утворила нову сім'ю з іншим чоловіком, з яким проживає вже два роки. [PERSON] вважає, що примирення неможливе та просить суд розірвати шлюб, укладений з [PERSON], дітей залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу змінити прізвище на дошлюбне "[PERSON]". Позивачка свої вимоги підтримала, надавши до суду письмову заяву, на розірванні шлюбу наполягала, а справу просила слухати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, оскільки від позивача та відповідача надійшли заяви про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази доходить наступного. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 23 листопада 2002 року між позивачкою та відповідачем укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березнегуватського районного управління юстиції у Миколаївській області, про що складено відповідний актовий запис № 51 ( а.с.5). Від шлюбу сторони мають двох дітей, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які яка проживають разом з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім'ї, виданою Березнегуватською селищною радою Миколаївської області (а.с.6, 7, 8). Шлюбно - сімейні відносини між сторонами фактично припинені, позивачка утворила нову сім'ю з іншим чоловіком і на примирення не згодна. Таким чином, суд доходить висновку, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими, це суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення. На підставі викладеного вище, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, суд доходить висновку про можливість задоволення позову про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

28 травня 2014 року представник ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з цивільним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] суму боргу за кредитним договором № б/н від 05.06.2006 року у сумі 12581,77 гривень, а також судовий збір в розмірі 243,60 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, він направив до суду заяву в якій просив справу слухати за його відсутності в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити і не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка направив до суду заяву в якій вказала, що не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача та просить справу слухати за її відсутності в судовому засіданні. Згідно положень ст.174 ЦПК України в разі визнання позову відповідачем, суд, за наявності законних підстав постановляє рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою 05.06.2006 року укладено кредитний договір № б/н про надання кредиту у розмірі 4120,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно умов кредитного договору погашення заборгованості повинно здійснюватись у встановленому банком (позивачем) порядку, а саме: щомісяця в період сплати, позивальник (відповідачка) повинен надати банку (позивачу) грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов договору. Однак, у порушення умов кредитного договору, відповідачка свої зобов'язання не виконувала в повному обсязі, у зв'язку з чим станом на 30.04.2014 року виникла заборгованість по поверненню кредиту у сумі 12581,77 грн., з яких: 1. заборгованість за кредитом - 3048,80 грн.; 2. заборгованість по процентам за користування кредитом - 8695,74 грн.; 3. штраф (фіксована частина) - 250,00 грн.; 4. штраф (процентна складова) - 587,23 грн.. Згідно зі ст.ст.525,526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 гривень. Таким чином, у відповідності до ст.ст.526,549,550,554,1054 ЦК України, суд вважає що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

28 травня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання, в розмірі ј частини від усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на одну особу щомісячно, на період навчання до 31.07.2022 року. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач у добровільному порядку відмовляється утримувати її на період навчання. Ухвалою суду від 19.06.2020 відкрито провадження та справа призначена до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відповідачу надіслано копію позовної заяви з додатками, надано час для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання сторони не з`явились, позивач просить провести засідання за її відсутності, відповідач у поданій заяві визнав позов у повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Частиною 1 статті 199 СК України передбачено, що у випадку коли повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом, на підставі дослідження змісту свідоцтва про народження (копія якого додана до позовної заяви) встановлено, що батьком позивача є відповідач в даній справі. З паспорту позивача вбачається, що на час звернення до суду мала повні 18 рік, тобто, є повнолітньою особою. З наданої довідки вбачається, що позивач навчається в Сумській філії Харківського національного універтитету внутрішніх справ. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову, не суперечить закону та не порушує прав інших осіб.

Outcome: approved