Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог вказав про те, що у період з грудня 2010 року по 01.08.2019 року він перебував у трудових відносинах з відповідачем. 01.08.2019 року його було звільнено з роботи за угодою сторін на підставі п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. При звільнені з ним своєчасно не було проведено розрахунку, а належні позивачу суми відповідач виплатив у повному обсязі лише 21.08.2019 року. У зв`язку з тим, що позивачу при розрахунку не була виплачена заробітна плата і розрахункові суми, він змушений звернутися до суду з даним позовом і просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, тобто з 02.08.2018 року по день остаточного розрахунку 21.08.2019 року в розмірі 34783,00 грн, виходячи з середньоденного заробітку позивача 2484,50 грн., а також витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. До початку судового засідання від представника позивача - адвоката Терещенка В.В. надійшло клопотання, в якому він просить справу розглянути у його відсутність та відсутність позивача. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Відзив на позовну заяву представник відповідача не подав, але подав до суду довідку про розмір середньоденної заробітної плати позивача, яка складає 2484,50 грн. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши письмові докази у справі, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем (а.с. 9, 10). 01.08.2019 року позивача було звільнено з роботи за угодою сторін на підставі п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України (а.с. 10). При звільнені з відповідачем не було проведено повного розрахунку, не виплачена заробітна плата. З наданої позивачем на підтвердження позовних вимог виписки по особовому рахунку позивача, виданою 06.11.2019 року Сумським відділенням № 2 АТ «СБЕРБАНК» (а.с. 14) вбачається, що остаточний розрахунок у розмірі 40\~000,00 грн. відповідач провів з позивачем 21.08.2019 року. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не виплатив позивачу заробітну плату у повному обсязі в день його звільнення, тобто 01.08.2019 року. Зазначені вище докази підтверджують порушення відповідачем строків виплати всіх сум, що належать від підприємства в день звільнення, встановлених ст. 116 КЗпП України та наявність, станом на 21.08.2019 року, заборгованості перед позивачем по виплаті всіх сум, що належать від підприємства в день звільнення. Згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999р. при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівником, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ №100 від 08.02.1995р. Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку №100, середньомісячна заробітна плата обчислюється? виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якої пов`язана відповідна виплата. Згідно п.8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до довідки № 79/15-160 від 06.12.2019 року, наданої Дочірнім підприємством "Завод обважнених бурильних та ведучих труб", розмір середньоденної заробітної плати позивача складає 2484,50 грн. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02.08.2019 року по 21.08.2019 року включно у розмірі 34\~783,00 грн., виходячи з наступного розрахунку: 2\~484,5 грн. (середньоденна заробітна плата) х 14 (кількість робочих днів) = 34\~783,00 грн., з послідуючим утриманням з цієї суми всіх податків і обов`язкових платежів. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 768,40 грн. Що стосується заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов наступного висновку. Згідно зі ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У відповідності з ч. 3 ст. 137 ЦПК України позивачем було надано суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних його представником адвокатом Терещенком В.В. та здійснених позивачем витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір таких витрат дорівнює 3 000,00 (три тисячі) грн., які були сплачені позивачем на банківський рахунок свого представника, що підтверджується відповідним платіжним документом, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с. 15). На думку суду, вказана сума відповідає умовам договору про надання правової допомоги від 22.10.2019 року № 03/10/2019 та додаткам до нього, а також обсягу виконаних представником позивача робіт (наданих юридичних послуг). Ухвалюючи рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд також приймає до уваги, що зі сторони відповідача клопотання про зменшення їх розміру заявлено не було. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved