Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

22.11.2018 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим по вул. Мічуріна б.27 в смт. Донець Балаклійського району Харківської області. В обгрунтування заявлених вимог у позовній заяві вказав, що на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.01.2001 року [PERSON]Ш.о., [PERSON], [PERSON] є власниками в рівних частках по 1/3 кожному житлового будинку № 27 по вул. Мічуріна в смт. Донець Балаклійського району Харківської області. Відповідач [PERSON] є чоловіком доньки позивача [PERSON] та його зятем, який по теперішній час є зареєстрованим у вказаному будинку, однак в ньому фактично не проживає з вересня 2014 року, його особисті речі відсутні, звязків з ним не підтримують. Фактичне місце проживання та засоби звязку відповідача позивачу не відомі. 12.11.2018 року комісією під головуванням заступника голови Донецької селищної ради [PERSON] та спеціаліста ІІ категорії селищної ради [PERSON] був складений Акт обстеження матеріально-побутових умов про не проживання відповідача [PERSON] за місцем реєстрації з листопада 2014 року. При обстеженні речі відповідача були відсутні і його самого у будинку виявлено не було. Реєстрація відповідача у будинку перешкоджає позивачу розпоряджатися ним та негативно впливає на його бюджет. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Треті особи у судове засідання не зявились, причина їх неявки суду невідома, про час та місце слухання справи повідомлялися. У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.01.2001 року [PERSON]Ш.о., [PERSON], яка змінила прізвище на [PERSON] та [PERSON], яка змінила прізвище на [PERSON], є власниками в рівних частках по 1/3 кожному житлового будинку № 27 по вул. Мічуріна в смт. Донець Балаклійського району Харківської області. Із копії посвідки на постійне проживання серії ХР № 27345, довідки про склад сімї, виданої Донецькою селищною радою Балаклійського району Харківської області 01.11.2018 року № 02-26/1313, копії будинкової книги, вбачається, що за адресою: Харківська область Балаклійський район смт. Донець вул. Мічуріна б.27 зареєстровано місце проживання відповідача [PERSON]. З акту від 12.11.2018 року складеного заступником Донецького селищного голови [PERSON], спеціалістом ІІ категорії селищної ради [PERSON], в присутності свідків: [PERSON] та [PERSON], вбачається, що [PERSON] зареєстрований, але фактично не проживає за адресою: [INFO] з листопада 2014 року. Відповідно до положень ч.1 ст.383\~ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 ст.405\~ЦК України передбачено, що член власника сімї втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В правових позиціях, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від.12.04.1985 року з наступними змінами "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами\~Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або членів його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно зясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, тощо) суд може продовжити пропущений строк. Таким чином, обовязковою умовою для визнання особи такою, що втратила право користування житлом, є її відсутність в житловому приміщенні протягом року без поважних причин . Із змісту позову вбачається, що відповідач не проживає в спірному будинку з 2014 року з власної волі, його речі за місцем проживання відсутні, а позов пред'явлено до суду у листопаді 2018 року. Відповідач не проживає у будинку позивача більше року з власної волі, а своєю реєстрацією у житлі порушує права позивача як власника на користування та розпорядження майном, захист, якого передбачений\~ст. 391 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved