Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

31 березня 2017 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON], заінтересована особа [PERSON] районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області із заявою про встановлення факту народження. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 24 жовтня 2015 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від цього шлюбу 30 січня 2017 року у них народилися син та донька, що підтверджується медичними свідоцтвом про народження №163 та №164, виданих Донецьким республіканським центром охорони материнства та дитинства, Донецької Народної Республіки 02 березня 2017 року. Зазначений вище документ, відповідно до ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є недійсним і не створює правових наслідків. В звязку з недійсністю медичних свідоцтв про народжень дітей, заявник позбавлена права реалізувати їхні права та обовязки. Провести реєстрацію народження сина та доньки в заінтересованої особи не має можливості, що підтверджується відповідними листами №215/14.36-46 та №216/14.36-46 від 16 березня 2017 року. Причиною цьому є те, що медичні свідоцтва про народження, видані Донецьким республіканським центром охорони материнства та дитинства, Донецької Народної Республіки 02 березня 2017 року на території, яка не підконтрольна Україні. В звязку з недійсністю медичних свідоцтв про народження дітей заявник позбавлена можливості реалізувати їхні права та обовязки. Провести реєстрацію народження сина та доньки в заінтересованої особи не має можливості. Заявник просить суд встановити факт народження сина [PERSON] та доньки [PERSON], [INFO] в Донецькому республіканському центрі охорони материнства та дитинства, Донецької області, Україна, батьком яких являється [PERSON], а матірю [PERSON] У судове засідання [PERSON] та її представник не зявилися, останній надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. На задоволенні заяви наполягає в повному обсязі та просить піддати рішення негайному виконанню. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надано суду заяву про розгляд справи без їх участі, заперечень проти заяви немає. Одночасно просять конкретно прописати відомості, які необхідно зазначити в актовому записі при державній реєстрації народження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити з огляду на наступні встановлені факти та обставини. Під час вивчення документів по справі, їм надано відповідну оцінку. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії II-АН №769811, виданого відділом ЗАГС адміністрації Матвєєво-Курганського району, Ростовської області 24 жовтня 2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24 жовтня 2015 року, актовий запис №203. [PERSON] районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області №215/14.36-46 та №216/14.36-46 від 16 березня 2017 року свідчить про те, що з причини того, що медичні свідоцтва про народження, видані Донецьким республіканським центром охорони материнства та дитинства, Донецької Народної Республіки 02 березня 2017 року, [PERSON] відмовлено у державній реєстрації. Судом також оглянуті надані заявником документи «Медицинские свидетельства о рождении №163 и №164, выданные «Донецким республиканским центорм охраны материнства и детства», Донецкой Народной Республики 02 марта 2017 года» в яких зазначено, що у [PERSON] народилися 30 січня 2017 року хлопчик, вагою 750,0 грам, та дівчинка вагою 800,0 грам в м.Донецьк, Донецької області, Донецької Народної Республіки. Ці документи не приймається судом, як докази, через їх неналежність у звязку з обставинами, викладеним нижче. Згідно з п.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Ч.2 ст.9 будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином судом встановлено, що медичні свідоцтва про народження №163 та №164, яке видані Донецьким республіканським центром охорони материнства та дитинства, Донецької Народної Республіки 02 березня 2017 року (органом, який створений та діє у порядку не передбаченому законом), є недійсними і не створюють правових наслідків, що позбавило [PERSON] яка є громадянином України, можливості отримати свідоцтво про народження її сина та доньки. Згідно зі ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати народження дітей у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року. Згідно п.п.2 п.1 Розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма N 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за N 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма N 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за N 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року N 9;\~ б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше. Медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу заповнюється лікарем, під наглядом якого перебуває новонароджений, і засвідчується підписом керівника закладу охорони здоров'я та круглою печаткою закладу; в) акт, складений відповідними посадовими особами (капітаном судна, командиром, начальником потяга тощо) за участю двох свідків і лікаря або фельдшера (якщо лікар або фельдшер були на транспортному засобі), у випадку народження дитини на морському, річковому, повітряному судні, у потязі або в іншому транспортному засобі. У разі відсутності лікаря або фельдшера державна реєстрація народження проводиться на підставі вказаного акта та медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма N 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть), у разі мертвонародження. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог [PERSON] щодо встановлення факту народження сина та доньки, оскільки це не можливо без відповідного рішення суду, а тому заявлені вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Судові витрати, понесені заявником у відповідності до ч.7 ст.235 ЦПК України необхідно віднести за рахунок заявника. З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе встановити факт, про який зазначає заявник у своїй заяві. Ч.2 ст.256 тільки у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч.ч.1,2,4 ст.2571 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved