Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 15 березня 2013 року, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського районного управління юстиції Закарпатської області, запис № 94 від 15.03.2013 року, посилаючись на те, що сумісне подружнє життя виявилось невдалим, втратилося порозуміння. Вказує, що подальше збереження сім'ї неможливе, спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, з'явилися різні погляди на життя, шлюбні відносини продовжувати не бажає, а тому просить шлюб між ним та відповідачем розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, надавши суду письмову заяву (вх. № 7155 від 25.10.2018 року) про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, на примирення позивач не погоджується, просить позов задовольнити, шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву (вх. № 7154 від 25.10.2018 року) про розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує, проти розірвання шлюбу не заперечує, просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище, яке носила у шлюбі "[PERSON]". Дослідивши матеріали справи та доводи позовної заяви, враховуючи, що учасниками справи заявлено клопотання про розгляд справи у їх відсутності, суд вирішує справу за наявними у справі матеріалами та доходить наступного висновку. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України - позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 березня 2013 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського районного управління юстиції Закарпатської області, запис № 94 від 15.03.2013 року (оригінал свідоцтва про шлюб додано до матеріалів справи (а.с. 4). Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України - шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України - шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 112 СК України - суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З огляду на вищенаведене, на підставі встановлених доказів в судовому засіданні, з'ясувавши, що проживання спільним подружнім життям та збереження сім'ї стало неможливим, сім'я існує формально, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, а також зважаючи на те, що відповідач позов визнає і це не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів сторін, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими, підставними, які слід задовольнити, шлюб між позивачем та відповідачем слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України - особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд зважає на те, що відповідач бажає після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке носила в шлюбі, а тому доходить висновку, що вимога підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 ч.1 Перехідних положень (розділ ХІІІ) ЦПК України - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Outcome: approved