Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

29 липня 2021 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.07.2021 року, вказана справа передана до розгляду судді Березівського районного суду Одеської області Панчишина А.Ю. [PERSON] , звернулася з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 05 травня 2020 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Центральним районним у м. Миколаєві відділом реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що зроблено відповідний актовий запис за №200. Від шлюбу мають малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . На обґрунтування позову позивачка посилалася на те, що після народження дитини відносини між нею та відповідачем вкрай погіршились. Причиною стало те, що відповідач став зловживати спиртними напоями та зневажливо ставитись до неї. Саме з цього приводу між ними постійно виникали сварки, у ході яких чоловік принижував [PERSON] та висновків не робив. Спиртні напої вживав регулярно, як у робочі, так і у вихідні дні. В нетверезому стані він поводив себе агресивно. Сторони не могли найти порозуміння щодо ведення домашнього господарств та виховання дитини. З цього часу сварки відбувались регулярно і намагання позивачки щодо збереження сім`ї виявились марними. [PERSON] продовжував вживати спиртні напої, на зауваження та прохання не реагував. Усе це негативно впливало на стан здоров`я позивачки та розвиток дитини, 07 квітня 2021 р. вона з дитиною переїхала до місця проживання своїх батьків у с. Ряснопіль, Березівського району, Одеської обл. Сім`я розпалась і кожен з подружжя живе своїм життям. Подальше спільне проживання суперечить інтересам позивачки та інтересам дитини. У зв`язку з вищевказаним [PERSON] просить суд задовольнити заяву та розірвати шлюб між нею та [PERSON] . Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON] . Крім того, просить стягнути з відповідача на її користь судовий збір в сумі 908 грн. Ухвалою суду від 29.07.2021 року відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 25.08.2021 року о 15:30 год. У судове засідання 25.08.2021 року з`явилась представник позивача [PERSON] , позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених в заяві, проти винесення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач не з`явився, при цьому, про час та дату судового засіданні був повідомлений належним чином, що вбачається з телефонограми, зареєстрованої в журналі телефонограм Березівського районного суду Одеської області за №137. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою представника позивача суд приймає рішення при заочному розгляді справи, згідно положень ст.ст.280-282 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 2 ст. 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Частиною 1 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У судовому засіданні встановлено наступне. 05 травня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Центральним районним у м. Миколаєві відділом реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 200. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище чоловіка - « [PERSON] » Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Після народження дитини відносини між [PERSON] та [PERSON] вкрай погіршились. Причиною стало те, що відповідач став зловживати спиртними напоями та зневажливо ставитись до позивачки. Саме з цього приводу між сторонами постійно виникали сварки, у ході яких відповідач принижував позивачку та висновків не робив. Спиртні напої вживав регулярно, в нетверезому стані поводив себе агресивно. Подружжя не могло найти порозуміння щодо ведення домашнього господарств та виховання дитини. З цього часу сварки відбувались регулярно і намагання позивачки щодо збереження сім`ї виявились марними. [PERSON] продовжував вживати спиртні напої, на зауваження та прохання не реагував. Усе це негативно впливало на стан здоров`я позивачки та розвиток дитини. 07 квітня 2021 р. подружжя припинило шлюбні відносини та перестало вести спільне господарство, [PERSON] разом з малолітнім сином переїхала до місця проживання своїх батьків у с. Ряснопіль, Березівського району, Одеської області. Сім`я розпалась і кожен з сторін живе своїм життям. Позивачка втратила почуття любові та поваги до відповідача. Фактично шлюбні стосунки подружжя припинені, що свідчить про те, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги пояснення представника позивачки, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно до роз`яснень п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11 суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Оскільки при реєстрації шлюбу позивачці було присвоєно прізвище чоловіка - « [PERSON] », то вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Станом на теперішній час спір про поділ майна та місце проживання дитини між подружжям - відсутній. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Вимога в частині стягнення з відповідача на користь позивачки судового збору в розмірі 908,00 грн. підлягає задоволенню, так як на підтвердження сплаченого судового збору позивачем додано до позовної заяви квитанціюТВБВ № 10015/0404 філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" № 151 від 20.07.2021 року.

Outcome: approved