Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

27 березня 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та пені за прострочення їх сплати. В обґрунтування своїх вимог вказала, що відповідно до рішення Краматорського міського суду від 30.04.2009 року, з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, щомісяця, починаючи з 18.03.2009 року та до повноліття дитини, тобто до 21.05.2016 року. Відповідачем рішення суду про стягнення аліментів виконувалося не регулярно і не в повному обсязі. 21.05.2016 року нарахування аліментів було завершено, оскільки дочка досягла повноліття. Відповідно до розрахунку державного виконавця заборгованість по сплаті аліментів відповідача станом на 21.05.2016 року становить 49613,15 грн.. Просить стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] РФ, на її користь заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 49613,15 грн. та пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 15406,08 грн.. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Просили позов задовольнити повністю. Позивачка у судове засідання не зявилась, належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимогу підтримує повністю, не заперечує проти заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду не зявився за невідомої суду причини, хоча про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений за місцем реєстрації, судовою повісткою. При таких обставинах суд визнає неявку відповідача неповажною, вважає за можливе слухати справу у відсутності відповідача, ухвалити заочне рішення. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.4 ст.194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.4 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору - судом. Судом встановлено, що рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 30.04.2009 року з [PERSON], [INFO], який народився в м. Хабаровську, на користь [PERSON], стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, щомісяця, починаючи з 18.03.2009 року та до повноліття дитини, тобто до 21.05.2016 року, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.6). Позивачем предявлено виконавчий лист до виконання, до Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Відповідно до розрахунку Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області заборгованість по аліментам [PERSON] становить 49613,15 грн. (а.с.8). Постановою старшого державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального упраління юстиції у Донецькій області від 02.02.2017 року, виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки Ірини 21.05.1998 року, у розмірі 1/4 починаючи з 18.03.2009 р., закінчено. Згідно зі ст. 196 СК України та роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у п. 22 постанови від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Суд вважає, що вказана заборгованість по аліментам виникла з вини відповідача, який, достовірно знаючи про наявність судового рішення про стягнення з нього аліментів на користь позивачки, про розмір аліментів, що підлягає сплаті, про період виконання обов'язку по сплаті аліментів, тобто будучи обізнаним про свій обов'язок сплачувати аліменти за рішенням суду, добровільно аліменти не сплачував, внаслідок чого утворилась вищезазначена заборгованість. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність нарахування пені відповідно до ст.196 СК України на суму заборгованості по аліментам. Згідно із правовою позицією, викладеною Верховним Судом України у постанові від 01.07.2015 року по справі № 6-94цс15, яка відповідно до вимог ч.1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України, неустойка (пеня) за один місяць розраховується так: заборгованість по аліментам за місяць помножена на 1% пені та помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума пені визначається шляхом складання нарахованої пені за кожний із прострочених платежів за кожний місяць. Враховуючи наведене, загальний розмір пені становить 15406,08 грн. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення з [PERSON] заборгованості по сплаті аліментів та пені за прострочення їх сплати підлягають задоволенню. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 650,19 грн..

Outcome: approved