Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що вони є власниками [ADDRESS], в якому зареєстровані [PERSON] та [PERSON], які не проживають у будинку з 1998 року, речей в будинку їх немає. Вони виїхали до Росії, там одружилися та проживають. Місце їх фактичного проживання їм відомо, однак добровільно виписатися відповідачі не бажають, а тому вказаний спір не можливо вирішити в позасудовому порядку. За таких обставин позивачі просять визнати відповідачів таким, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] та представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримали та дали пояснення аналогічні за змістом позовної заяви, просили позов задоволити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлені у встановленому законом порядку, про причини неявки не повідомили, відзив не подали. За таких обставин розгляд справи проводиться заочно у відсутності відповідачів [PERSON] та [PERSON], проти чого позивачі та їх представник не заперечує. Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності власником 1/4 будинку [ADDRESS] є [PERSON]. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності власником 3/4 будинку [ADDRESS] є [PERSON]. Як вбачається з довідки Золочівського МВЖКП № 689 від 19.07.2018 р., будинкової книги для прописки громадян в будинку [ADDRESS] зареєстровані: позивачка [PERSON] та відповідачі [PERSON], [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У пункті 39 ППВССУ від 07.02.2014 N 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" зазначено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина 1статті 405 ЦК). Таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК. Як вбачається з актів обстеження матеріально-побутових умов від 14.09.2016 р., 16.09.2017 р., 14.09.2017 р.,15.02.2018 р. складеними депутатом Золочівської міської ради Львівської області Джулою В.Б., у будинку позивачів відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані, однак не проживають. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачі зареєстровані, але протягом 18 років не проживають у вищевказаному будинку, а позивачі у зв'язку з їх реєстрацією позбавлені можливості повною мірою володіти, користуватись та розпоряджатися вищезазначеним будинком, чим обмежуються їх права як власників згаданого об'єкта нерухомості. На підставі ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved