Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк за участі третіх осіб: Балаклійського районного відділу Державної виконавчої служби Головного Управління Юстиції в Харківській області, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Руслана Олеговича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову вказув, що 05.05.2008 року між ним та відповідачем, був укладений договір б/н відповідно до якого він отримав кредитну картку зі строком дії до 06.10 року з встановленим початковим кредитним лімітом в розмірі 8000 грн. 02.07.2015 року відповідач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з нього суми у розмірі 22030,70 грн. та 243,60 судового збору. Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 11.09.2015 року в позові відмовлено. 02.02.2016 року відповідач знову звернувся до Балаклійського районного суду Харківської області з заявою про стягнення з нього процентів за користування кредитом з 31.10.2012 року по 31.10.2015 року за кредитним договором від 05.05.2008 року. Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 03.03.2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено в задоволенні позову. За заявою стягувача 14.12.2017 року Балаклійським РВ ДВС ГТУЮ в Х/о винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 55385247 з примусового виконання виконавчого документу. 18 серпня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. вчинено виконавчий напис про стягнення з нього на користь ПАТ КБ«ПриватБанк» 26 926,67 грн. заборгованості за кредитним договором та 1800 грн. - витрат за вчинення виконавчого напису. Вважає виконавчий напис таким, що не відповідає вимогам закону та є передчасним, оскільки нотаріус не переконався належним чином у безспірності розміру суми, що підлягає стягненню за виконавчим написом. Представник позивача - адвокат Корнієнко Н.В. надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Представник Балаклійського районного відділу ДВС ГТУЮ в Х/о в судове засідання не з`явився причина його неявки суду невідома, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд дійшов висновків про наступне. Судом встановлено, що 18 серпня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 11479, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором №б/н від 05 травня 2008 року в розмірі 26 926,67 грн, в тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 5381,50 грн, заборгованість за відсотками у розмірі 16260,02 грн., заборгованість з пені та комісії 3 526,74 грн., заборгованість по штрафам ( фіксована частина) у розмірі 500,00 грн., заборгованість по штрафам ( відсоток від суми заборгованості) у розмірі 1258,41 грн. 13.12.2017 року на адресу Балаклійського РВ ДВС ГТУЮ в Харківській області надійшла заява ПАТ КБ «ПриватБанк» № 201710251631 від 25.10.2017 року про відкриття виконавчого провадження. З повідомлення державного виконавця Балаклійського РВ ДВС Колотило В.Г. від 15.03.2018 року № 4383, вбачається, що Балаклійським РВ ДВС ГТУЮ в Х/о 14.12.2017 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 55385247 з примусового виконання виконавчого напису № 11479 від 18.06.2017 року, виданого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Швець Р.О. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суми 28 726,67 грн.. За матеріалів справи вбачається, що рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 11.09.2015 року в позові ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено в повному обсязі. Крім того, рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 03.03.2016 року в задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] відмовлено . Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, № 1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача. За встановлених обставин оспорюваний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved