Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою, в якій просить встановити факти перебування його на утриманні [PERSON], який помер 13.11.2000 року та [PERSON], яка померла 03.04.2001 року та їх проживання однією сім'єю на час смерті вказаних осіб. Заява обґрунтована тим, що на початку 90-х років він з матірю переїхали проживати до її тітки [PERSON] та її чоловіка [PERSON]. Так як інших родичів у вказаних осіб не було, вони заявника та його матір мали за свою сімю. Мати заявника не завжди мала постійну роботу, тому фактично вказані вище особи, яких він вважав своїми рідними бабусею та дідусем, самостійно утримували та виховували [PERSON], а також допомагали його матері. 13 листопада 2000 року помер [PERSON], а 03.04.2001 року [PERSON]. Через відсутність інших родичів, які б спілкувались з останніми, їх хоронила мати заявника та понесла витрати повязані з поминанням. Усе спадкове майно, яке залишилось після смерті вказаних осіб, фактично прийняв заявник, так як це відповідало дійсній волі померлих. Однак, досягши повноліття, та маючи бажання оформити спадщину, [PERSON] зіткнувся з тим, що не має можливості оформити спадщину, так як відсутні документи, які б підтверджували перебування його на утриманні спадкодавців. Дана заява надійшла до суду 04.03.2019 року, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, була передана для розгляду судді Хмель Р.В. Ухвалою від 06.03.2019 року відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання на 26.03.2019 року. Заявник [PERSON] через канцелярію суду надав письмову заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за його відсутності. Лісниченський сільський голова, як представник заінтересованої особи також надав заяву про визнання вимог [PERSON] та розгляд справи без участі представника сільської ради. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів. П.2 ч. 1 вказаної статті визнає, що до таких фактів належить - перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до ст. ст. 293, 315 ЦПК України та роз'яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", із змінами та доповненнями, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно п.8\~цієї ж Постанови, - встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. З витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть вбачається, що 13 листопада 2000 року в с. Вовчок Бершадського району Вінницької області у віці 87 років помер [PERSON]; 03.04.2001 року в с. Вовчок Бершадського району Вінницької області у віці 76 років померла [PERSON]. Відповідно до довідки Лісниченської сільської ради №988 від 19.11.2018 року вбачається, що Після смерті [PERSON] та [PERSON] їх спадкоємцем є [PERSON], який разом з матір'ю постійно проживав разом з померлими в одному житловому будинку. З письмових показів свідків [PERSON] та [PERSON], які є логічними, послідовними та узгоджуються між собою вбачається, що дійсно заявник проживав разом з [PERSON] та [PERSON] в одному житловому будинку до дня смерті кожного з них та перебував на їх утриманні. Надані докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета доказування, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують факти, встановлення яких просить заявник. Відсутні дані, які б свідчили про наявність спору про право у даних правовідносинах. Отже, заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved