Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

16 листопада 2015 року позивачі звернулись до суду з позовом, в якому зазначили, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] та батько позивачки [PERSON] - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, у тому числі на житловий будинок [ADDRESS]. У встановлений законом строк позивачка [PERSON] подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини та отримала свідоцтва про право на спадщину за законом за дві земельні ділянки. Однак, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім'я спадкодавця. Посилаючись на ці обставини, позивачки просять визнати за кожною з них право власності в порядку спадкування за законом по 1/2 частці житлового будинок [ADDRESS], який належав [PERSON] Під час розгляду справи позивачка [PERSON] та представник позивачки підтримали позов та просили його задовольнити. Позивачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала. Представник Надеждинської сільської ради Саратського району Одеської області, якого належним чином повідомили про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] та її представника, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до пунктів 1, 4 Прикінцевих та перехідних положень діючого ЦК України цей кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 1 січня 2004 року. Згідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. Таким чином, час і підстави виникнення права власності на житловий будинок у спадкодавця визначаються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, а підстави спадкування зазначеного майна визначаються законом, який діяв на час відкриття спадщини, тобто згідно з положеннями книги шостої ЦК України (в редакції 16 січня 2003 року). Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття спадкодавцем права власності на житловий будинок. Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затверджена наказом Міністерства юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 р. N 45/5, яка діяла на час виникнення правовідносин щодо права власності на спірний будинок, та втратила чинність згідно з наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року N 18/5), визначала, що підтвердженням належності житлового будинку (частки будинку) відчужувачу, розмір будинку та земельної ділянки, на який він розташований, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської, селищної сільської ради народних депутатів. Як видно з технічного паспорту, спірний будинок з господарськими будівлями був збудований до 1940 року (а.с. 15-21), до введення в дію діючого ЦК України. Факт належності будинку [PERSON] підтверджується випискою з погосподарської книги Надеждинської сільської ради Саратського району Одеської області (а.с.26). Згідно звіту про незалежну оцінку ринкової вартості від 19 жовтня 2015 року, ринкова вартість зазначеного житлового будинку складає 32427 гривень (а.с. 11-25). Довідка № 1088 від 10 листопада 2015 року Надеждинської сільської ради Саратського району Одеської області підтверджує, що будинок придатний для проживання, відповідає санітарним та технічним нормам (а.с. 28). Ст.1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частина 2 ст.1223 ЦК України передбачає, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Ст. 1261 ЦК України встановлює, що у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно частин 1, 4, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частина 1 ст.1269 ЦК України визначає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER]та свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданих Надеждинською сільською радою Саратського району Одеської області, позивачка [PERSON], є дочкою, а позивачка [PERSON] є дружиною [PERSON] (а.с.6,36). [PERSON] до дня своєї смерті проживав в [ADDRESS], та помер [INFO]. Вказані обставини підтверджуються довідкою Надеждинської сільської ради та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8, 59). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] (а.с.15-22). Заповіту спадкодавець [PERSON] не залишив, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с.49), а тому відповідно до ч.2 ст.1223 ЦПК України право на спадкування одержують спадкоємці за законом першої черги. Позивачка [PERSON], як спадкоємець за законом першої черги, прийняла спадщину, тому що у встановлений законом строк подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини та отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на: земельну ділянку площею 4,55 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцеві на підставі державного акту серії [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим приватним нотаріусом Саратського районного нотаріального округу Одеської області 06 листопада 2012 року за реєстровим номером № 3149; земельну ділянку площею 8,4470 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцеві на підставі державного акту серії [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим приватним нотаріусом Саратського районного нотаріального округу Одеської області 06 листопада 2012 року за реєстровим номером № 3151. Вказані обставини підтверджуються копією спадкової справи (а.с.52-93) та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с.53, 54). Позивачка [PERSON], [INFO], на час відкриття спадщини була малолітньою, а тому за правилами ч.4 ст.169 ЦПК України вона вважається такою, що прийняла спадщину. З відповіді нотаріуса вбачається, що він відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] через відсутність правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок (а.с.29). Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Оскільки позивачі, як спадкоємці за законом першої черги, прийняли спадщину, що відкрилась після смерті батька та чоловіка [PERSON], тому суд вважає необхідним позов задовольнити, визнавши за кожною з позивачок право власності по 1/2 частці за кожною на належний спадкодавцеві житловий будинок з господарськими будівлями.

Outcome: approved