Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що в період спільного проживання з відповідачем [INFO] у них народився син [PERSON] Після припинення відношень, син залишився проживати з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити та справу розглядати у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явися, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. На підставі ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилалась разом з копіями відповідних документів разом з розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення в порядку, передбаченому п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, на адресу місця проживання, що зареєстроване у встановленому законом порядку. На адресу суду надійшли поштові повідомлення з відміткою про не вручення відповідачу судової повістки з копіями відповідних документів, в зв`язку з відсутністю адресату за місцем реєстрації. Враховуючи вказані факти, згоду позивача, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~постановити заочне рішення, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~, ч.1ст.6\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»). У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У ході розгляду справи проведено наступні процесуальні дії. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 04.08.2021 року справу залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 27.08.2021 року по справі відкрито провадження, справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (з викликом сторін) Суд, на підставі наданих доказів по справі, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини. Судом встановлено, що під час спільного проживання у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 16.08.2016 року Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №325. (а.с.5) Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 08.12.2020 року Чорноморським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), судом встановлено, що [PERSON] після укладення шлюбу, змінила прізвище на [PERSON] . (а.с.4) Згідно акту про встановлення факту постійного проживання від 27.08.2021 року, син [PERSON] , 2016 року народження, проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та перебуває на її утримані. Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права і суд, застосувавши їх, оцінивши та дослідивши докази по справі, приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. За ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною другою ст. 182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку П. 17 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15.05.2006\~року №\~3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу\~України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Ст. 191 ч. 1 СК України, передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд, встановивши, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON] , який на теперішній час проживає з матір"ю та знаходиться на її утриманні, прийшов до висновку,\~що на\~користь [PERSON] \~на утримання\~сина [PERSON] \~з відповідача\~слід стягнути\~аліменти в\~розмірі ј\~частини всіх\~видів його\~заробітку (доходу)\~щомісячно,\~ але\~не менше\~ніж 50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 03.08.2021 року і до досягнення сином повноліття. В зв"язку з задоволенням позову на підставі \~ст.141\~ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 908,00 грн, так як позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674. На підставі наведеного та ст. 180, 181, 184, 191 СК України,

Outcome: approved