Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

19 червня 2018 року позивач звернулась в суд з позовом до Колпитівської сільської ради Локачинського району Волинської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] року помер її батько - [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS]. 22 травня 2001 року [PERSON] склав на ім'я позивача заповіт, посвідчений секретарем Колпитіської сільської ради Локачинського району. Як спадкоємець за заповітом позивач прийняла спадщину. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудам їй було відмовлено приватним нотаріусом Локачинського районного нотаріального округу Волинької області у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. 19 липня 2018 року від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Не заперечує проти постановлення заочного рішення у справі. Представник відповідача через канцелярію суду також подав заяву від 19 липня 2018 року про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову. Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, оглянувши матеріали спадкової справи № 344/2003 до майна померлого [PERSON], суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23 червня 2003 року (а.с.8). Після його смерті залишилось спадкове майно, зокрема, житловий будинок, що розташований по [ADDRESS], що підтверджується довідкою Колпитівської сільської ради Локачинського району № 550 від 11 грудня 2003 року та копією виписки з погосподарської книги № 2 за 2017 рік (а.с. 10,11). Відповідно до заповіту від 22 травня 2001 року, що посвідчений секретарем Колпитівської сільської ради Локачинського району, та зареєстрований в реєстрі за № 150, спадкодавець [PERSON] спадкове майно, зокрема житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами заповів своїй дочці [PERSON] (а.с.9). Родинні відносини [PERSON] і спадкодавця підтверджуються копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] від 12 серпня 1977 року та копією свідоцтва про одруження від 16 жовтня 1999 року, з якого вбачається, що після одруження позивачу присвоєно прізвище "[PERSON]" (а.с.6,7). Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 червня 2018 року вбачається, що [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Локачинського районного нотаріального округу з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що належав [PERSON], однак їй відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки нею не подано відповідних правовстановлюючих документів на будинок (а.с. 20). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно зі ст. 1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, іхніх преставників. Враховуючи зазначене, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення повністю у підготовчому судовому засіданні. Таким чином, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] переходить до позивача [PERSON] як спадкоємця за заповітом і за нею необхідно визнати право власності на вказаний житловий будинок з гоcподарськими будівлями та спорудами. У зв'язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 496,29 грн. Решту судових витрат в сумі 496,29 грн., за клопотанням позивача, слід залишити за [PERSON].

Outcome: approved