Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

20 квітня 2015 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від заробітної плати щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову, і до закінчення навчання чи до досягнення ним 23-х років, мотивуючи свої вимоги тим, що дитина продовжує навчання, знаходиться повністю на її утриманні та потребує матеріальної допомоги. У поданий суду письмових заявах позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, а відповідач позов визнав, просили справу розглядати без їх участі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З урахуванням вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України та роз'яснень пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірваний 08 серпня 2001 року, що підтверджується копією свідоцтва про розлучення серії [NUMBER] від 08.08.2001. Після розірвання шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON](а.с. 3). Від шлюбу сторони мають спільного сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Відповідно до довідки від 14 листопада 2014 року № 046/250, [PERSON].є студентом 1 курсу денної форми навчання історичного факультету Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Закінчує навчання 30 червня 2018 року (а.с. 5). Відповідно до вимог ч. ч. 1 та 3 ст. 199 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дітей, якщо ті продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Виходячи із зазначених правових норм, що регулюють дані спірні правовідносини, фактичних обставин справи, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає за необхідне їх задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 20 квітня 2014 року, відповідно до вимог ст. 191 Сімейного Кодексу України, та до закінчення навчання - 30 червня 2018 року, але не більш ніж до досягнення [PERSON] 23 років. Суд визнає необхідним застосувати п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи викладене,

Outcome: approved