Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом про встановлення порядку користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS], [ADDRESS] між нею та відповідачем, згідно якого просить передати [PERSON] в користування окрему жилу кімнату загальною площею 24,71 кв.м, жилою площею 14,4 кв.м під [ADDRESS], а окрему кімнату загальною площею 16,29 кв.м, жилою площею 9,5 кв.м під [ADDRESS] передати [PERSON] Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13 квітня 2013 року між позивачкою та [PERSON] і [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу згідно якого [PERSON] придбала у власність 18/100 ідеальних часток в 30/100 частин квартири [ADDRESS], [ADDRESS], що належала вищевказаним особам на праві власності. 13 квітня 2013 року [PERSON] видано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний № 2395468 про те, що за нею зареєстровано на праві приватної власності 18/100 частин квартири [ADDRESS],[ADDRESS], номер запису про право власності 655899, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 35689780000. Згідно п.1.3 вищезазначеного договору купівлі-продажу квартира [ADDRESS],[ADDRESS] загальна площа 132,8 кв.м, житлова площа 77,7 кв.м. Згідно п.2.1 продаж здійснена за домовленістю сторін в сумі 198000,00 гривень. З технічного паспорту вбачається, що кімната жилою площею 14,4 кв.м на плані квартири [ADDRESS]. В договорі купівлі-продажу і у витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності зазначена ідеальна частка розміром 18/100 частин квартири [ADDRESS], в зв'язку з чим позивач не може зареєструватись в квартирі [ADDRESS]. Відповідачка по справі на підставі договору міни від 24 квітня 2010 року є власником 12/100 ідеальних часток в 30/100 частинах квартири [ADDRESS],[ADDRESS] жилою площею 9,5 кв.м. В зв'язку з тією ж проблемою, а саме відсутності в договорі міни зазначеного номеру та розміру площі належної її кімнати, відповідачка в 2010 році звернулась до суду з позовною заявою про визначення порядку користування жилим приміщенням. Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 29 жовтня 2010 року даний позов задоволено, визначено порядок користування 30/100 частинами квартири [ADDRESS], [ADDRESS], згідно якого [PERSON] виділено в користування кімнату загальною площею 16,29 кв.м, жилою площею 9,5 кв.м [ADDRESS], а [PERSON], [PERSON] кімнату загальною площею 24,71 кв.м, жилою площею 14,4 кв.м [ADDRESS]. Після укладеного [PERSON] договору купівлі-продажу, між позивачкою та відповідачкою склався порядок користування спірною квартирою, згідно якого вона займає кімнату [ADDRESS] загальною площею 16,29 кв.м, жилою площею 9,5 кв.м, а я [PERSON] займаю кімнату [ADDRESS] загальною площею 24,71 кв.м, жилою площею 14,4 кв.м. Виходячи з зазначених вище обставин, позивач звернулась з даним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, надавши відповідні пояснення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином, відповідно до вручення поштового відправлення (а.с. 16), надала через канцелярію суду заяву, якою просить розглядати справу у її відсутність, визнавши позовні вимоги в повному обсязі, просила задовольнити позов (а.с. 17). Суд, з урахуванням думки представника позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи у відсутності відповідача, вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача на підставі ст. 224 ЦПК України. При вирішенні даного спору, суд виходить з наступного. Позивач просить ухвалити рішення, яким встановити наступний порядок користування жилими приміщеннями в квартирі [ADDRESS], [ADDRESS] між нею, та [PERSON], згідно якого передати [PERSON] в користування окрему жилу кімнату загальною площею 24,71 кв.м, жилою площею 14,4 кв.м під [ADDRESS], а окрему кімнату загальною площею 16,29 кв.м, жилою площею 9,5 кв.м під [ADDRESS] передати відповідачці по справі. Відповідно до Пленуму Верховного Суду України п.14 Постанови від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», в квартирі, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника цієї власності може бути встановлений порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Частинами 1, 2, 4 статті 174 ЦПК України встановлено: позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" з'ясовуючи після доповіді про обставини справи, чи підтримує позивач свої вимоги, чи визнає відповідач вимоги позивача та чи не бажають сторони укласти мирову угоду або звернутися для вирішення спору до третейського суду, головуючому необхідно уточнити, в якому обсязі та з яких підстав підтримується позов або в якій частині визнається позов, а якщо сторони мають намір укласти мирову угоду, то на яких конкретно умовах (стаття 173 ЦПК). У разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Визнання позову в даній справі є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позов визнано відповідачем, враховуючи дану обставину, наявні всі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Outcome: approved