Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

30 серпня 2017 року до суду надійшла заява, у якій заявник просить визнати спадщину - нерухоме майно - житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] відумерлою та передати відумерлу спадщину - нерухоме майно - житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] територіальній громаді м. Славутича Київської області. Заявник посилався на те, що [PERSON] на праві приватної власності належала зазначена квартира, у якій було зареєстровано місце її проживання. [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадкова справа № 3/2014 за заявою громадянина Російської Федерації [PERSON], який є спадкоємцем за заповітом на нерухоме майно в АР Крим, проте спадкоємців на зазначену квартиру немає. Статтею 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Ухвалою суду від 13 вересня 2017 року залучено до участі у справі [PERSON] як заінтересовану особу. Представник заявника підтримала заяву і просила її задовольнити, пославшись на те, що після смерті [PERSON] ніхто не звернувся за оформленням спадщини, у її квартирі ніхто не проживає, комунальні послуги не оплачує. Тому з метою передачі цієї квартири у власність територіальної громади просить визнати спадщину відумерлою. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. До канцелярії суду подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. [PERSON], як заінтересована особа, заяву підтримала, посилаючись на те, що вона відмовилась з особистих причин від прийняття спадщини за заповітом у вигляді житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] і наміру приймати спадщину в неї немає. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши надані докази, вважає правильним задовольнити заяву з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 22.01.1998 року, виданого на підставі наказу генерального директора ВП «Чорнобильська АЕС» за № 34-пр. від 22.01.1998 року, [PERSON] було передано у приватну власність квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] (а. с. 16- 17). Право власності [PERSON] на вказане нерухоме майно зареєстровано 04.10.1999 року комунальним підприємством АРБ Славутицьке міське бюро технічної інвентаризації, номер запису 18/12 в книзі 57-09-30/6-28, що підтверджено довідкою КП АРБ Славутицької міської ради Київської області № 99 від 25.04.2017 року (а. с. 15). [INFO] року [PERSON] померла в м. Славутичі, що підтверджено витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про її смерть від 14.03.2017 року (а. с. 8). Згідно довідки ф.3 від 27 квітня 2017 року, виданої комунальним підприємством "Житлово-комунальний центр", [PERSON]. була власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], та була там зареєстрована. На вказаній площі ніхто не проживає. Заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг станом на 01.04.2017 року складає 14911,43 гривень (а. с. 11). Копією особового рахунку по квартирі від 17.08.2017 року підтверджено, що оплата за комунальні послуги не проводиться, заборгованість станом на 01.08.2017 року складає 15507,37 гривень (а. с. 27). З листа Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області № 275/01-16 від 28.04.2017 року вбачається, що після смерті 12.12.2013 року [PERSON] відкрилася спадкова справа № 3/20014 за заявою громадянина Російської Федерації [PERSON], який є спадкоємцем за заповітом на нерухоме майно в Криму. Спадкоємців на квартиру в м. Славутичі Київської області не має (а. с. 24). Як видно із спадкової справи № 3/2014 [PERSON], померлої [INFO] року, 11 квітня 2006 року державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області посвідчено заповіт [PERSON], згідно якого вона заповіла належну їй квартиру [ADDRESS], [PERSON] (а. с. 41). Спадкоємцю за заповітом [PERSON] 20.06.2014 року було направлено повідомлення про відкриття спадкової справи, яке вона отримала 28.06.2014 року, про що свідчить її підпис в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення(а. с. 39). З пояснень заінтересованої особи [PERSON] вбачається, що вона відмовилася особистих причин від прийняття спадщини за заповітом у вигляді однокімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] і приймати її не бажає. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч. 1 ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 2 цієї статті часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). За правилом ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або його основної частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна (ч. 2 цієї статті). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до правила ч. 1 ст. 1217 цього Кодексу якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини (ч. 2 цієї статті). Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини (ч. 3 цієї статті). Відповідно до ст. 274 ЦПК України заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду органом місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 278 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. Як встановлено судом, спадкодавцеві [PERSON] належало на праві власності нерухоме майно - квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], яка померла [INFO] року. Після смерті [PERSON] у її квартирі ніхто не проживає, її не утримує, спадкоємець за заповітом [PERSON] з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк з дня смерті [PERSON] не звернулася. Спадкоємці за законом у [PERSON] відсутні, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк з дня її смерті із заявою про прийняття спадщини не зверталися. За таких обставин заява Славутицької міської ради Київської області є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved