Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

25 січня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на все належне йому майно, зокрема на земельну ділянку площею 2,71 га, що розташована на території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області та належала померлому на підставі державного акту на землю. За життя [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповів позивачу. На даний час позивач має намір прийняти спадщину, що залишилась після смерті [PERSON], але при зверненні до нотаріуса було встановлено, що ним пропущений шестимісячний строк для звернення із заявою про прийняття спадщини. Причиною пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини позивач зазначив скрутне матеріальне становище, відсутність коштів для оформлення спадщини на час відкриття спадщини, юридичну необізнаність. Посилаючись на викладене, [PERSON] просив суд визначити йому додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини тривалістю в два місяці. У судове засідання [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] не з'явилися, остання направила суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача - Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився, сільський голова [PERSON] направив суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечують. Представник третьої особи - Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області в судове засідання не з'явився, завідувач нотаріальної контори Ковальова Л.Б. направила суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а. с. 4). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все його майно. Як вбачається з державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 31 травня 1999 року, на підставі рішення VIІІ сесії 23 скликання Річківської сільської ради від 30 квітня 1999 року [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,71 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Річківської сільської ради (а. с. 5). Також судом встановлено, що 17 січня 1998 року [PERSON] склав два заповіти, посвідчені секретарем виконавчого комітету Річківської сільської ради Білопільського району та зареєстровані в реєстрі за №148 та №149, якими земельний пай площею 2,97 умовних кадастрових гектарів, належний йому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER], а також все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповів [PERSON], позивачу по справі (а. с. 6). 22 січня 2002 року [PERSON] склав ще один заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Річківської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за №63, яким належну йому компенсацію за перебування в роки війни в Німеччині теж заповів [PERSON] (а. с. 7). З довідок виконкому Річківської сільської ради Білопільського району від 05 липня 2016 року та від 06 лютого 2017 року вбачається, що [PERSON], який помер [INFO], на день смерті був зареєстрований однин в [ADDRESS]. Заповіти від імені [PERSON] виконкомом Річківської сільської ради посвідчені 17 січня 1998 року за №148 та №149, 22 січня 2002 року за №63. Заповіти не змінювалися та не відмінялися (а. с. 8, 18). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1235 ЦК України визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 2 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. На даний час [PERSON] має намір прийняти спадщину за заповітом, що залишилася після смерті [PERSON], однак внаслідок пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини він зробити цього не може. Частиною 3 статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. З довідки Білопільської районної державної нотаріальної контори від 01 лютого 2017 року №82/01-16 вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON], який помер [INFO] не заводилась (а. с. 17). Позивач на час відкриття спадщини мав скрутне матеріальне становище, у зв'язку з чим не міг своєчасно подати заяву нотаріусу, яка є платною, тому ним був пропущений шестимісячний строк для звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Суд вважає причини пропуску шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачем поважними, а тому йому необхідно визначити додатковий строк тривалістю в два місяці з дня набрання чинності рішенням суду. також при цьому суд враховує і те, що відповідач позов визнав повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved