Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищенаведеним позовом, просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в с. Заверещиця по вул. Січових Стрільців, 18 Городоцького району Львівської області в порядку спадкування за заповітом, посвідченим Повітненською сільською радою Городоцького району Львівської області 11.07.2002 року, після смерті батька [PERSON], що помер 28.01.2002 року. Позов мотивує тим, що 28.01.2002 р. помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в с. Заверещиця по вул. Січових Стрільців, 18 Городоцького району Львівської області. 11.07.2002 р. спадкодавець залишив заповіт, яким заповів вищевказаний житловий будинок йому. При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав на житловий будинок, нотаріус в такому відмовила, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. Натепер в інший спосіб\~ захисту свого порушеного права окрім\~ як звернення до суду\~ з зазначеною вимогою, він не може оформити в порядку спадкування право власності на вказаний житловий будинок. Позивач та представник позивача за\~ довіреністю, позовні вимоги підтримали, покликаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача - Повітненської сільської ради Городоцького району Львівської області в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, просив розглядати справу у відсутності представника, заперечень не мають. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] в судове засідання не явилася, 04.11.2016 року подала заяву, в якій вказала, що не претендує на спадкове майно та не заперечує щодо задоволення позовних вимог [PERSON], просила розглядати справу у її відсутності (а.с.58). Третя особа [PERSON] позов визнав, пояснив, що позивач є його братом, постійно проживав зі спадкодавцем, знає про заповіт, правовстановлюючих документів на будинок батьки не виготовили, оскільки батько був інвалідом, не ходив, за станом здоровя не зміг займатися оформленням документів. Дослідивши матеріали даної справи, заслухавши сторони, суд\~ встановив. Спір витікає з цивільних правовідносин. Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що відносини спадкування регулюються за правилами\~ЦК 2003 р., якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила\~ЦК\~1963 р., у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Оскільки [PERSON] помер 28.01.2002 р. до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після його смерті слід застосовувати положення Цивільного Кодексу України в ред. 1963 року. Так, ст. 524 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК України 1963 р., прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст. 525 зазначеного Кодексу, визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до\~ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Як вбачається із виписок по господарських книг (а.с.19-24) та довідки Повітненської сільської ради Городоцького району Львівської області [PERSON] прийняв спадщину після смерті батьків, оскільки постійно проживає та зареєстрований у спадковому будинку, але не оформив своїх спадкових прав нотаріально за відсутності правовстановлюючих документів (а.с.36). Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Відповідно до наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» з подальшими змінами та доповненнями не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди,прибудови до них, побудовані до 5 серпня1992 року. Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, який затверджено Наказом [PERSON] регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства 24.06.2011 N 91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації (додається). Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Як вбачається з копій паспорта та свідоцтва про народження серії І-СГ № 420939 від 06.08.1976 року, довідки, виданої виконавчим комітетом Повітненської сільської ради Городоцького району Львівської області № 400 від 12.03.2016 року, померлий [PERSON] був батьком [PERSON], позивача по справі, до дня своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO], разом з ним були зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.34,38,52,53). Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-СГ № 262421 від 02.02.2002 року [PERSON] помер 28.01.2002 р. (а.с.33). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, і зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в с. Заверещиця по вул. Січових Стрільців, 18 Городоцького району Львівської області. Вказане будинковолодіння складається з житлового будинку, вбиральні, огорожі. 11.07.2001 року [PERSON] залишив заповіт, який посвідчений сільським головою Повітненської сільської ради Городоцького району Львівської області [PERSON] на імя позивача по справі, [PERSON] Заповіт від імені [PERSON] не змінювався і не відмінявся, що стверджується відміткою голови Повітненської сільської ради Городоцького району Львівської області Г.В.Козак (а.с.10). Як видно із копії спадкової справи № 55/2016 р. (а.с.45-54) позивач [PERSON] звертався із заявою про прийняття спадщини 23.02.2016 року в Городоцьку державну нотаріальну контору, проте листом державного нотаріуса\~ від 04.03.2016 р.\~№ 248/01-16 йому було відмовлено за відсутності правовстановлюючих документів (а.с.36,54). З довідки № 15/149 від 22.03.2016 року виданої Городоцьким РВ ГУ ДСНС України у Львівській області видно, що спадковий житловий будинок, що в с. Заверещиця, вул. С.Стрільців, 18 Городоцького району Львівської області відповідає вимогам ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» (а.с.31). Той факт, що померлий [PERSON] був забудовником даного житлового будинку підтверджується копією Будівельного паспорта на забудову земельної ділянки, в який входять: виписка з рішення зборів уповноважених колгоспу „Заповіт Леніна Городоцького району Львівської області від 27.03.1984 року пр. № 3 «Про надання земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку в с. Заверещиця» (а.с.14); рішення виконавчого комітету Повітненської сільської ради народних депутатів Городоцького району Львівської області від 13 вересня 1984 року № 56 «Про затвердження рішення про виділення земельної ділянки гр.-ну [PERSON] для будівництва індивідуального житлового будинку в с. Заверещиця Городоцького району Львівської області на присадибній ділянці матері [PERSON]» (а.с.13); рішення виконавчого комітету Городоцької районної ради про дозвіл на будівництво в селі Заверещиця індивідуального житлового будинку від 21.03.1985 року № 80 [PERSON] (а.с.12); рішення комісії попереднього розгляду заяви [PERSON] по індивідуальному будівництву пропонує виконкому районної ради дозволити будівництво житлового будинку з с. Заверещиця Городоцького району Львівської області (а.с.15). 20.04.1985 року архітектурно-планувальною групою при районному архітекторі на підставі рішення виконкому Городоцької районної ради народних депутатів від 21.03.1985 року № 80 проведено в натурі відвід земельної ділянки [PERSON], про що складено Акт виносу з натуру меж земельної ділянки і розбивки будівель від 20.04.1985 року та дано дозвіл на право закладки фундаментів під індивідуальне будівництво та дано дозвіл на виконання будівельних робіт (а.с.16-18). За спадковим житловим будинком, який належав до дня смерті [PERSON], закріплена земельна ділянка площею 0,20 га, що стверджується довідкою виконкому Повітненської сільської ради Городоцького району Львівської області (а.с.35). Згідно погосподарських книг Повітненської сільської ради Городоцького району Львівської області за 1991-1995 р.р., 1996-2000 р.р., 2001-2005 р.р. головою двору був померлий [PERSON], а згідно виписок погосподарських книг за 2006-2010 р.р., 2011- 2015 р.р., 2016-2020 р.р. головою двору - позивач по справі, [PERSON] (а.с.19-30). Отже, вищенаведені докази досліджені в судовому засіданні підтверджують право власності батька позивача [PERSON] на житловий будинок, що в селі Заверещиця по вул. С.Стрільців, 18 Городоцького району Львівської області. Враховуючи наведені вище обставини, при прийнятті рішення суд враховує розяснення Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування та розяснення Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16.05.2013 року, які носять рекомендаційний характер, в тому, що умовою переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельні ділянки є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Як розяснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За життя, [PERSON] не отримав правовстановлюючі документи на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в с. Заверещиця по вул. Січових Стрільців, 18 Городоцького району Львівської області, що і зазначено в листі\~ нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, то для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майна. Відповідно до [PERSON] юстиції України від 21.02.2005р. №19-32/319, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку. Обставини, які б вказували, що [PERSON] при житті набув або володів житловим будинком в с. Заверещиця по вул. Січових Стрільців, 18 Городоцького району Львівської області неправомірно не встановлено. Зібрані докази в сукупності, дають підстави суду, вважити позов підлягаючим до задоволення, оскільки позивач фактично прийняв спадщину після смерті батька [PERSON], інших спадкоємців, які б на неї претендували немає, за такого суд переконаний в тому, що є підстави до визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved