Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

21.11.2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Красноармійської міської Ради Донецької області, третя особа Управління Держземагенство в Красноармійському районі, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування у розмірі на конфігурації, зазначеній в технічній документації із землеустрою, виготовленою ТОВ «Вектор». 31.01.2014р. представник позивача [PERSON] уточнила позовні вимоги просила визнати за позивачем право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 0,1000 га, що призначена для обслуговування жилого будинку та господарських будівель та розташована по [ADDRESS], після смерті [PERSON], що померла [INFO] року, та належала їй на підставі державного акту серії ІІ-ДН № 079994, виданого 30.10.2000 року на підставі рішення виконкому Красноармійської міської ради від 18.10.2000 року № 588 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 03513. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] року відкрилася спадщина після смерті його матері [PERSON], яка померла в м.Красноармійську Донецької області, на належну їй 3/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] що належала спадкодавцеві на підставі: ? частина - Свідоцтва про право власності, нотаріально посвідченого Красноармійською державною нотаріальною конторою 26.12.1984 року, 1/4 частина - на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріально посвідченого 26.12.1984 року, реєстр № 2-5089 та на належну їй земельну ділянку площею 0,1000 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд за цією ж адресою, що належала спадкодавцеві на підставі Державного акту про право власності на землю серії ІІ-ДН № 079994, виданого 30.10.2000 року, виданого на підставі рішення виконкому Красноармійської міської ради від 18.10.2000 року № 588 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 03513. Спадкодавець заповіт не складала. 1/4 частина житлового будинку належить йому(позивачеві) на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріально посвідченого 26.12.1984 року, реєстр № 2-5089. Він є спадкоємцем першої черги після смерті спадкодавця та прийняв спадщину, у зв'язку з чим приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу заведена спадкова справа (номер у спадковому реєстрі 54301856, номер у нотаріуса 31-2013). 20.11.2013 року йому було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на 3/4 частину житлового будинку, реєстр № 1564. Для оформлення земельної ділянки, нотаріус надала запит до Держземагентства у Красноармійському районі про видачу витягу з Поземельної книги, витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку, а також витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. У зв'язку з тим, що державний акт, яким стверджується право власності спадкодавця на землю старого зразка та в ньому відсутній кадастровий номер, він змушений був виготовити технічну документацію на земельну ділянку. Після виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі він звернувся до державного кадастрового реєстратора для внесення відомостей. Рішенням державного кадастрового реєстратора № РВ-1400017312013 від 29.10.2013 року йому було відмовлено у внесені відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, у зв'язку з тим, що документи, які є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, не відповідають вимогам земельного законодавства, а саме, документація із землеустрою розроблена без дотримання вимог статті 120 Земельного Кодексу України. З цих обставин 20.11.2013 року нотаріус своєю постановою відмовив йому у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку. Вважає, що він має право в порядку спадкування визнати за собою право власності на земельну ділянку, яка належала на праві власності померлій [PERSON], за нижче наступних підстав: Його мати була власницею 3/4 частин житлового будинку та всієї земельної ділянки (право власності на землю виникло пізніше ніж право власності на житловий будинок), він є власником 1/4 частини житлового будинку. При приватизації земельної ділянки, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, він участі не приймав. Так як мати не була власницею всього будинку, то при приватизації йому повинно бути передано 1/4 частина земельної ділянки, що передбачено статтею 30 ЗК УРСР, який був чинний на час передачі матері у власність земельної ділянки. Зважаючи на те, що на сьогоднішній день рішення виконавчого комітету Красноармійської міської ради від 18.10.2000 року № 588 та державний акт про право власності на земельну ділянку серії ДН - № 079994 не порушують його права та законні інтереси, так як він є власником всього будинку (1/4 частини на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріально посвідченого 26.12.1984 року, реєстр № 2-50890, 3/4 частини - на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріально посвідченого 20.11.2013 року, реєстр № 1564), та являється єдиним спадкоємцем майна матері та має право на успадкування всієї земельної ділянки. Спадкодавець - його мати за життя набула право власності на земельну ділянку, яку він має право успадкувати. Однак, з часу отримання спадкодавцем державного акту до відкриття спадщини, суттєво змінилося законодавство в тому числі й порядок державної реєстрації права власності на земельну ділянку( в частості на час звернення до нотаріуса із заявою про видачу Свідоцтва про спадкування до 01.01.2013 року). Враховуючи викладене, він просить суд, визнати за ним право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 0,1000 га, що призначена для обслуговування жилого будинку та господарських будівель та розташована по [ADDRESS], після смерті [PERSON], що померла [INFO] року, та належала їй на підставі державного акту серії ІІ-ДН № 079994, виданого 30.10.2000 року на підставі рішення виконкому Красноармійської міської ради від 18.10.2000 року № 588 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 03513. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, в якій наполягав на задоволенні позовних вимог.(а.с.46, 54). Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала уточнені позовні вимоги просила їх задовольнити. Представник відповідача - Красноармійської міської Ради Донецької області, ті до суду не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, в якій підтримав позовні вимоги (а.с.28, 40). Представник третьої особи Управління Держземагенства в Красноармійському районі Суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено і це підтверджено матеріалами справи, що [INFO] року померла матір позивача [PERSON](а.с.9, 22). Після її смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну їй 3/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] що належала спадкодавцеві на підставі: ? частина - Свідоцтва про право власності, нотаріально посвідченого Красноармійською державною нотаріальною конторою 26.12.1984 року, 1/4 частина - на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріально посвідченого 26.12.1984 року, реєстр № 2-5089 та на належну їй земельну ділянку площею 0,1000 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд за цією ж адресою, що належала спадкодавцеві на підставі Державного акту про право власності на землю серії ІІ-ДН № 079994, виданого 30.10.2000 року, виданого на підставі рішення виконкому Красноармійської міської ради від 18.10.2000 року № 588 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 03513.(а.с.8, 13, 23) 1/4 частина житлового будинку належить позивачеві [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріально посвідченого 26.12.1984 року, реєстр № 2-5089.(а.с.8) Він є спадкоємцем першої черги після смерті спадкодавця та прийняв спадщину, у зв'язку з чим приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу заведена спадкова справа (номер у спадковому реєстрі 54301856, номер у нотаріуса 31-2013). 20.11.2013 року йому було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на 3/4 частину житлового будинку, реєстр № 1564.(а.с.24). З постанови приватного нотаріуса Красноармійського міського нотаріального округу [PERSON] вбачається, що [PERSON] відмовлено в задоволенні заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, що залишились після смерті його матері [PERSON], оскільки неможливо встановити склад спадкового майна, також [PERSON] не надано всіх необхідних документів для оформлення спадщини.(а.с.25) Як вбачається з довідки № 383/01.16 від 06.12.2013р., наданої приватним нотаріусом [PERSON], 29 березня 2013 року нею відкрито спадкову справу № 31-2013 після смерті [PERSON], що померла [INFO]р. Заяву про прийняття спадщини подав син спадкодавця [PERSON]. Інших заяв про прийняття чи відмову від спадщини не надходило.(а.с.40-41) Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Такими ж підставами є спадкування майна за законом відповідно до ст.1217 ЦК України. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно п. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 22 ЗК УРСР (в редакції, яка діяла на час видачі спадкодавцю державного акту), право власності на землю чи право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядною організацією меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та отримання документа, який посвідчує це право, яким в свою чергу є державний акт на право власності на земельну ділянку (ст.. 23 цього Кодексу). За ст.126 Земельного Кодексу України(зі змінами від 01.01.2013 року) право власності на земельну ділянку посвідчується не державним актом, а оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". У відповідності до ст. 37 Закону України «Про державний земельний кадастр», виправлення помилок можливо лише у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру, тобто в тих документах, які чинні з 01.01.2013 року. Відповідно до ч. 2 ст.152, ч. 1 ст. 155 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до абз.2 п.7 постанови Пленуму ВСУ від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч.З ст.152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (ст.16 ЦК України). Таким чином судом встановлено, що позивач [PERSON] - є спадкоємцем першої черги після смерті своєї матері [PERSON], спадщину прийняв, надавши заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що відповідає вимогам ст.1269 ЦК України, спірна земельна ділянка належали спадкодавцю на законних підставах, а тому суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими і їх слід задовольнити, визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 0,1000 га, що призначена для обслуговування жилого будинку та господарських будівель та розташована по [ADDRESS], після смерті [PERSON], що померла [INFO] року, тна належала їй на підставі державного акту серії ІІ-ДН № 079994, виданого 30.10.2000 року на підставі рішення виконкому Красноармійської міської ради від 18.10.2000 року № 588 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 03513.

Outcome: approved