Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

24.10.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, відповідно до якого прохала суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт свого проживання на законних правових підставах та користування кімнатою [ADDRESS] з 24.07.2013 року з 03.10.1986 року. В обґрунтування позову зазначено, що на підставі розпорядження Полтавського електромеханічного заводу «Електромотор» 03.10.1986 року йому було надано для проживання кімнату [ADDRESS] . З цього часу він почав проживати за вказаною адресою та був зареєстрований за вказаною адресою, однак без зазначення номеру кімнати. Згідно з технічним паспортом надана кімната становить житлову площу - 15,9 грн. Ордер на вселення не зберігся. Видача дублікату ордеру неможлива за законом. Встановлення факту законного проживання та користування у вказаному житловому приміщенні необхідно для подальшої реалізації права на приватизацію житла, що і стало підставою звернення до суду із вказаним позовом. Позивач [PERSON] 27.01.2020 року надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. 03.12.2019 року від представника відповідача, Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради, надійшов відзив на позов, відповідно до якого представник прохав суд розглянути справу за його відсутності, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. 07.11.2019 року від представника третьої особи, КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2», до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2», проти позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі розпорядження за підписом керівника Полтавського електромеханічного заводу «Електромотор» № 4 від 03.10.1986 року [PERSON] надано дозвіл на вселення у гуртожиток у кімнату [ADDRESS] , як такому, що працює на заводі посаді токаря. Із паспорту громадянина України [PERSON] вбачається, що з 03.10.1986 року останній зареєстрований за адресою [ADDRESS] , однак без зазначення номеру кімнати. Рішенням двадцять першої сесії Полтавської міської ради сьомого скликання від 19.02.2019 р. прийнято у комунальну власність територіальної громади міста Полтава гуртожиток за адресою: [ADDRESS] , а Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради визначено управителем, виконавцем та/або замовником послуг з житлово-експлуатаційного обслуговування і утримання гуртожитку по [ADDRESS] . Згідно з листом КП «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради від 21.10.2019 р. № І2543, наданого на запит позивача, вбачається, що ордер на вселення останнього у вказану кімнату гуртожитку не зберігся. Видача дублікату ордеру не передбачена чинним законодавством. Встановлення факту проживання на законних правових підставах та користування кімнатою [ADDRESS] з 24.07.2013 року з 03.10.1986 року необхідне позивачу для реалізації ним права на приватизацію житла. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради №98 від 22.05.2019 р. затверджено, зокрема, акт приймання - передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, гуртожиток по [ADDRESS] з 22.05.2019 р. прийнято у комунальну власність міста. Рішенням Полтавської міської ради від 12.07.2019 р. залишено житловий комплекс гуртожитку за адресою: [ADDRESS] у статусі «гуртожиток», дозволено приватизацію його жилих та допоміжних приміщень. Згідно з технічним паспортом на кімнату № 305 гуртожитку, у якій проживає позивач, адресу гуртожитку зазначено - [ADDRESS] . Згідно із частиною другою статті 4 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» від 04.09.2008 № 500-VI (у редакції Закону України від 05.04.2017 №1999-VIII) громадяни та члени їхніх сімей, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію жилих приміщень у гуртожитках, що перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до цього Закону за рішенням місцевої ради. Приватизація жилих приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та прийнятих відповідно до нього нормативно-правових актів з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Мешканці гуртожитку, які на правових підставах, визначених цим Законом, проживають у гуртожитках, на які поширюється дія цього Закону (державної форми власності, а також у гуртожитках, включених до статутних капіталів товариств, у тому числі тих, що в подальшому були передані до статутних капіталів інших юридичних осіб або відчужені в інший спосіб), набувають право «а приватизацію жилих приміщень у таких гуртожитках після їх передачі у власність відповідної територіальної громади згідно з цим Законом та З огляду на вищевикладене позивач має перешкоди у реалізації свого житлового права, а саме прав на приватизацію житла, для чого необхідно встановити юридичний факт законного проживання та користування у визначеному житловому приміщенні. З огляду на встановленні судом обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність заявлених вимог.

Outcome: approved