Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

[PERSON] , 23.11.2020 року, звернулась з позовом до суду в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з часу подачі заяви і до повноліття дітей. Позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що 15.12.2011 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . В шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Під час перебування в шлюбі стосунки між ними були складними. Постійно виникали сварки та непорозуміння, що призвело до того, що на даний час їх сім`я розпалася. Малолітні діти проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання покладеного на нього обов`язку щодо утримання дітей. Усі обов`язки, щодо утримання та виховання дітей вона несе самостійно. В судове засідання позивачка подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просили позов задовольнити з підстав, зазначених в ньому. Відповідач в судове засідання не з`явився, направив заяву в якій просить справу слухати у його відсутність , проти задоволення позову не заперечує. Відзив на позов суду не подавав. У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 15.12.2011 року Городоцькою сільською радою Ружинського району, Житомирської області ( а.с.7). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Зарудинецькою сільською радою, Ружинського району , Житомирської області та [PERSON] , [INFO] згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Городоцькою сільською радою, Ружинського району , Житомирської області (а.с.8-9). Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач та відповідач є працездатними особами, тому мають рівні можливості щодо належного матеріального забезпечення спільних дітей. Отже, суд дійшов висновку, що за обставин, які склалися, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягає задоволенню. Зважаючи на те, що обов`язок утримувати малолітню дитину до її повноліття є рівною мірою обов`язком як батька, так і матері, а також, враховуючи встановлений розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та з урахуванням заявлених позовних вимог, визнання позовних вимог відповідачем, суд стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з часу подачі заяви і до повноліття дітей . Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки відповідач по початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги повністю, а позивачка при подачі позову до суду відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" була звільнена від сплати судового збору, тому суд,

Outcome: approved