Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

26 квітня 2018 року [PERSON] та [PERSON] (далі - Позивачі) звернулись з позовом до Княжицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, треті особи без самостійних вимог Києво-Свягошинська районна державна нотаріальна контора, [PERSON], [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно - 8/25 частин житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться в [ADDRESS] (далі - спадкове майно). Свої вимоги мотивують тим, що після смерті [PERSON] у позивачів виникло право на спадкове майно на підставі складеного нею 01 листопада 1991 року заповіту, яким спадкодавець заповіла позивачам все своє майно в рівних частинах. Однак, вони не можуть реалізувати свої спадкові права та оформити право власності на спадкове майно через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, яке спадкодавець не оформила за свого життя після смерті своєї матері - [PERSON]. З цієї причини, а також через відсутність підтвердження родинних відносин [PERSON] з [PERSON] державним нотаріусом було відмовлено у видачі позивачам свідоцтв про право на спадщину за заповітом. За заявою позивачки факт родинних відносин [PERSON] з [PERSON] був встановлений рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.04.2015 у справі № 369/3187/15. Однак, правовстановлюючий документ на спадкове майно позивачі не можуть надати через те, що спадкоємець його не оформила і можливість його оформлення на [PERSON] втрачена у зв'язку з її смертю. Відповідач відзиву на позов не надав. Треті особи пояснень щодо позову не надали. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 26.04.2018 р. головуючим суддею у справі визначено [PERSON] 02 травня 2018 року суддею винесено ухвалу про відкриття провадження, призначено підготовче засідання на 30.05.2018 року. У підготовче засідання 30 травня 2018 року учасники справи не з'явились, про дату час, місце засідання повідомлені належним чином. Державний нотаріус Яхно М.Є. надіслав суду клопотання (вх. № 18364 від 29.05.2018 р.) про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори. 30 травня 2018 року представник позивачів подав через канцелярію суду клопотання про витребування матеріалів спадкової справи. Ухвалою суду від 30.05.2018 року з Києво-Святошинської районної нотаріальної контори витребувано належно завірено копію спадкової справи № 297/1996 до майна померлої [PERSON]. У зв'язку з неявкою учасників справи та їх представників 30.05.2018 року підготовче засідання відкладено на 30.07.2018 року. У підготовче засідання 30 липня 2018 року учасники справи не з'явились, про дату час, місце засідання повідомлені належним чином. 30 липня 2018 року представник позивачів подав через канцелярію суду клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів. У зв'язку з неявкою учасників справи та їх представників 30.07.2018 року підготовче засідання відкладено на 15.08.2018 року. У підготовче засідання 15.08.2018 року учасники справи не з'явились, про дату час, місце засідання повідомлені належним чином. Державний нотаріус Яхно М.Є. надіслав суду клопотання (вх. № 30029 від 29.08.2018 р.) про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори. У зв'язку з неявкою учасників справи та їх представників 15.08.2018 року підготовче засідання відкладено на 23.10.2018 року. Державний нотаріус Яхно М.Є. надіслав суду клопотання (вх. № 35260 від 05.10.2018 р.) про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори. 23 жовтня 2018 року до суду з Києво-Святошинської районної нотаріальної контори надійшла належно завірена копія матеріалів спадкової справи № 297/1996 до майна померлої [PERSON]. У підготовче засідання 23.10.2018 року учасники справи не з'явились, про дату час, місце засідання повідомлені належним чином. 23 жовтня 2018 року Ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 08 листопада 2018 року. У судове засідання 08.11.2018 року учасники справи не з'явились, про дату час, місце засідання повідомлені належним чином. Суд вважає за можливим вирішити справу без участі учасників справи за наявними матеріалами. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. При розгляді справи судом встановлено, що [INFO] року померла громадянка України [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08.01.1987 року. На день смерті [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS], що підтверджується Довідкою Княжицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 248 від 22.06.2018 року та погосподарськими книгами 1996-2000 рр. о/р [NUMBER], 1991-1995 рр. о/р [NUMBER], 1986-1990 рр. о/р [NUMBER]. На день смерті [PERSON] за вказаною адресою була зареєстрована та фактично проживала її донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується Довідкою Княжицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 248 від 22.06.2018 року та погосподарськими книгами 1996-2000 рр. о/р [NUMBER], 1991-1995 рр. о/р [NUMBER], 1986-1990 рр. о/р [NUMBER]. Інших осіб, які спільно проживали з [PERSON] на момент її смерті, судом не встановлено. Факт родинних відносин [PERSON] з [PERSON] як доньки й матері встановлений рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.04.2015 у справі № 369/3187/15. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно - 8/25 частин житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться в [ADDRESS]. Частка житлового будинку 8/25 зареєстрована за [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 04.08.1994 року, виданого виконкомом Княжицької сільської ради на підставі рішення від 26.12.1992 року №116 (зареєстровано в БТ1 від 01.12.1994 року за реєстраційним №205 в реєстраційній книзі № 1). Вказана обставина підтверджується довідкою комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» від 06.04.2018 року №505. Таким чином, [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] шляхом вступу в управління і володіння спадковим майном. Своїм заповітом від 01 листопада 1991 року, посвідченим секретарем виконавчого комітету Княжицької сільської ради Шинкаренко\~О.О., зареєстрованим в реєстрі за №66, все своє майно [PERSON] заповіла в рівних частках позивачам по справі - [PERSON] і [PERSON]. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року. На день смерті [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS], що підтверджується Довідкою Княжицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 248 від 22.06.2018 року та погосподарськими книгами 1996-2000 рр. о/р [NUMBER], 1991-1995 рр. о/р [NUMBER], 1986-1990 рр. о/р [NUMBER]. Позивачі стверджують і матеріалами справи це твердження не спростоване, що [PERSON] за життя юридично не оформила своїх спадкових справ. 19 жовтня 1996 року позивачі подали до Києво-Святошинської державної нотаріальної контори спільну заяву про прийняття спадщини після померлої [INFO] року [PERSON]. На підставі вказаної заяви в Києво-Святошинській районній державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа №297/1996. В матеріалах спадкової справи відсутні заяви інших спадкоємців про прийняття спадщини після померлої [INFO] року [PERSON]. Позивачі стверджують і матеріалами справи це твердження не спростоване, що спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині, що відкрилась після смерті [PERSON], немає. У спадковій справі міститься довідка Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» від 27 листопада 2014 року №956, згідно якої право спільної часткової власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано: 15/25 частин за [PERSON], 2/25 частини за [PERSON], 8/25 частини за [PERSON]. Частка житлового будинку 8/25 зареєстрована за [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 04.08.1994 року, виданого виконкомом Княжицької сільської ради на підставі рішення від 26.12.1992 року №116 (зареєстровано в БТ1 від 01.12.1994 року за реєстраційним №205 в реєстраційній книзі № 1). Загальна площа будинку становить 141,5 кв. м., житлова - 67,5 кв. м. Домоволодіння складається з наступних будівель та споруд: житловий будинок літ. «А», сарай літ. «Б», літ. «В», літ. «Г», літ. «Ж» та літ. «И», погріб літ. «Е», літня кухня літ. «З», навіс літ. «Й», погріб під літ. «Й», вбиральня літ. «К», огорожа 10-11, 16, колодязь 15. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, 24 лютого 2015 року позивачі подали до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори спільну заяву про видачу свідоцтва на 8/25 часток житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд (по 4/25 часток кожному), що знаходяться в [ADDRESS]. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.02.2015 року за №385/02-31 державного нотаріуса Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Яхно М.Є. позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно та відсутністю підтвердження родинних стосунків [PERSON] з [PERSON] Положеннями статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК), статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Виходячи із змісту норм Цивільного кодексу УРСР(1963 року), чинного на момент відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом (ст. 524 ЦК). При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ст. 529 ЦК). Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст. 548 ЦК). Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ст. 549 ЦК). Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст. 525 ЦК). Суд приходить до висновку, що [PERSON], фактично вступивши в управління і володіння спадковим майном, яке належало її матері [PERSON], прийняла спадщину як спадкоємиця першої черги за законом і набула спадкове майно з моменту відкриття спадщини. Відсутність документального оформлення факту набуття спадкового майна не позбавляє особу права на таке майно. Встановлений рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.04.2015 у справі № 369/3187/15 факт родинних відносин [PERSON] з [PERSON], як доньки й матері, є в даній справі преюдиційним фактом і не підлягає повторному доказуванню. У свою чергу, позивачі також своєчасно прийняли спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON], подавши державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини за заповітом. Однак, оформитисвоє право на 8/25 частки житлового будинку не мають можливості через відмову нотаріуса у видачі свідоцтв про право на спадщину. Заповіт [PERSON] від 01 листопада 1991 року оформлений належним чином і посвідчений уповноваженою посадовою особою (як передбачено ст. 3 чинного на момент оформлення Закону Української РСР "Про державний нотаріат"). Даний заповіт не скасовано та не анульовано, про що свідчить відмітка секретаря виконавчого комітету Княжицької сільської ради Фазлєєвої Л.О. на вищезгаданому заповіті. Статтею 328 ЦК передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 392 ЦК дозволяє визнавати право власності у разі, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі відсутності документа, що його засвідчує. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачами права власності на спадкове майно не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб. За таких умов Суд вважає, що обраний позивачами спосіб захисту порушеного права є правомірним та ефективним, а тому позовна вимога про визнання права власності в порядку спадкування підлягає задоволенню. Суд оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вирішив справу на підставі вищевикладених норм матеріального права,

Outcome: approved