Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

16 травня 2018 року адвокат [PERSON], що діє в інтересах позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до Сергіївської сільської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Вимоги мотивовані тим, що 26 травня 2017 в м. Суми помер батько позивача - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,4427 га, розташованої на території Сергіївської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 395826 від 22 серпня 2007 року. За життя [PERSON] склав заповітне розпорядження, яким заповів своє майно, а саме належну йому земельну ділянку, загальною площею 4,44 га, розташованої на території Сергіївської сільської ради сину [PERSON]. Маючи намір прийняти спадщину після смерті батька, позивач звернувся до державного нотаріуса, але йому було відмовлено, оскільки пропущений встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. Своєчасно позивач спадщину не прийняв у звязку із офіційним працевлаштуванням за кордоном, а також останньому не було відомо про факт смерті батька. На даний час позивач не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом і вільно розпоряджатись спадковим майном, так як пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини. Посилаючись на те, що позивач не може реалізувати своє право на спадщину за заповітом, представник позивача просить визначити [PERSON] додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після батька [PERSON], який помер 26 травня 2017 року. \~ \~ \~ \~В підготовче засідання позивач [PERSON] не зявився. Адвокат, що діє в його інтересах [PERSON] надав до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність (а. с. 35, 37 ). Представник відповідача Сергіївської сільської ради Білопільського району Сумської області в підготовче засідання не зявився. Сільський голова письмовою заявою повідомив, що позов підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу без участі представника сільської ради (а. с. 29). Представник третьої особи Сумської міської\~державної нотаріальної\~контори Сумської\~області у підготовче засідання також не зявився, будучи належним чином сповіщеним про час, день та місце розгляду справи (а. с. 28). У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 1 ст.\~206\~ЦПК передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини. Статтями 15 та 16\~ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За загальними правилами про спадкування, передбаченими ст. 1216, 1218, 1220 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно із п. 24\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України.\~ За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). Судом встановлено, що батьком [PERSON], [INFO], є [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-БП № 330816 (а. с. 11). Відповідно до заповіту, посвідченого державним нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори 03 вересня 2011 року, [PERSON] своє майно, а саме належну йому частину квартири № 279, що знаходиться в будинку № 39 по вулиці Курській в місті Суми, заповів [PERSON], [INFO], а належну йому на праві власності земельну ділянку, загальною площею 4,44 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Сергіївської сільської ради Сумської області, пай № 297, заповів [PERSON], [INFO] (а. с. 8). Другою Сумською державною нотаріальною конторою 03 вересня 2011 року внесено реєстраційний запис заповіту, про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а. с. 9). [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Сергіївської сільської ради Білопільського району Сумської області, загальною площею 4,4427 га згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 395826, виданого 22 серпня 2007 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 липня 2007 року № 1420, ВЕТ 104175, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 1168 (а. с. 10). [PERSON] помер 26 травня 2017 в м. Суми, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БП № 288391 (а. с. 7). Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. У відповідності до інформаційних довідок Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області від 19 травня 2018 року та Сумської міської державної нотаріальної контори від 21 травня 2018 року, спадкова справа після [PERSON], який помер 26 травня 2017 року, не заводилась, будь-яка інформація у спадковому реєстрі відсутня (а. с. 26, 31). Зі змісту письмового розяснення, виданого Сумською міською державною нотаріальною конторою Сумської області від 103 травня 2018 року № 1821/02-17 вбачається, що оформлення спадщини після [PERSON], який помер 26 травня 2017 року, не вдається можливим у звязку з пропущеним строком для подання заяви про прийняття спадщини (а. с. 14). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивач має право на спадщину після смерті батька [PERSON] за заповітом, однак він не може реалізувати його у звязку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини, отже право останнього підлягає захисту в судовому порядку. Визначаючи спадкоємцю додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. У відповідності до розяснень, що містяться в абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Зі змісту правової позиції ВСУ у справі № 6-1320цс17 до поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини відноситься необізнаність спадкоємця про відкриття спадщини та про наявність спадкового майна. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини після спадкодавця у звязку із офіційним працевлаштуванням за кордом у Польщі та не був повідомлений про факт смерті батька (а. с. 12-13). Суд вважає, що позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини після спадкодавця з поважних причин, у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного

Outcome: approved