Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Старобільського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Луганській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, виселення з житлового приміщення та скасування записів про реєстрацію особи, у якому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], та зобов'язати Старобільський районний сектор Управління Державної міграційної служби України в Луганській області зняти відповідача з реєстрації у вказаному будинку. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що йому на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] зареєстрований в ньому, але не проживає. Вважає, що відповідач порушив право його (позивача) власності, перешкоджає йому володіти, користуватися належним йому будинком. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився. В своїй письмовій заяві позов підтримав в повному обсязі і просить суд розглянути справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Про причини неявки до суду не повідомив. Своїх заперечень суду не надав. Від нього не надійшло заяви про відкладення розгляду справи. Представник відповідача - Старобільського РС УДМС України в Луганській області у судове засідання не з'явився. У своїй письмовій заяві просив справу розглянути за його відсутності та винести рішення на розсуд суду. Справа розглянута у відсутності сторін на підставі наявних доказів. Дослідивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків: Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Факт належності будинку [ADDRESS], позивачу [PERSON] підтверджується копією рішення Старобільського районного суду від 02.10.2014 року. Те, що відповідач [PERSON] зареєстрований у вказаному в позові будинку підтверджується довідкою Старобільської міської ради № 102 від 05.09.2014 року, копією домової книги. Відповідно до положень ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до вимог ч.2 ст.107 Житлового кодексу України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Питання реєстрації знаходяться у веденні Старобільського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Луганській області відповідно до вимог ст.ст.6, 7,8,9,10, 11 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" Однак, без письмової заяви відповідача Старобільський районний сектор Управління Державної міграційної служби України не може зняти його з реєстрації за вказаною адресою. Згідно до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Суд вважає, що виходячі з наданих доказів і враховуючи принципи справедливості, змагальності, розумності, законності, та враховуючи інтереси позивачки позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321, 386- 388, 390-391, 405 ЦК України, ст.ст.72, 107 Житлового кодексу України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 7 Закону України від 11.12.2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved