Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

23 листопада 2015 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України, в якій просить суд встановити факт, що вона [PERSON], [INFO], уродженка с. Гільці Чорнухинського району Полтавської області, постійно проживала на території України з часу свого народження - [INFO] (на момент проголошення незалежності України 24.08.1991 року, та на момент набрання чинності ЗУ «Про громадянство України» 13.11.1991 року) і по теперішній час. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до свідоцтва про народження вона ([PERSON]І.) народилася [INFO] у с. Гільці Чорнухинського району Полтавської області в Україні (Українська РСР). Факт постійного її проживання на території України підтверджується довідкою виконкому Охтирської міської ради №716 від 18.11.2015 року, згідно якої вона ([PERSON]І.) дійсно проживала разом зі своєю бабусею [PERSON] та батьком [PERSON] за адресою вул. Короленка, 71 м. Охтирка з 1988 року і проживає за даною адресою по теперішній час. Вказаний факт має юридичне значення для встановлення належності її ([PERSON]І.) до громадянства України і можливість реалізації нею своїх громадянських прав щодо отримання паспорту громадянки України. [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала та просить встановити факт її постійного проживання на території України станом на момент проголошення незалежності України 24.08.1991 року та станом на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» - на 13.11.1991 року. Представник заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби України в Сумській області в особі Охтирського міськрайонного сектору в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявниці, представника заінтересованої особи, покази свідків, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 256 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано Законом України Про громадянство України, Указом Президента України від 27 березня 2001 р. № 215/2001 Питання організації виконання Закону України Про громадянство України, яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень. Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» - громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України»(13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Згідно пп. а, б п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 р. № 215/2001 - встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття і батьки яких належать до категорій, зазначених у підпункті "а" цього пункту. Згідно п. 10 Порядку - для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3\~Закону належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію свідоцтва про народження; в) один із таких документів: - довідку, що підтверджує факт постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; - довідку, що підтверджує факт постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника, з якими особа в неповнолітньому віці постійно проживала, або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; - документ, що підтверджує факт перебування особи в неповнолітньому віці на вихованні у державному дитячому закладі України за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року; - копії паспортів батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника - громадян колишнього СРСР з відміткою про прописку, що підтверджує факт їх постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. У разі відсутності у батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про те, що за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року ця особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР і відповідно постійно проживала, проживала на території України (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); - судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; - судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого законного представника, з яким особа в неповнолітньому віці постійно проживала на території України, або факту їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. Якщо документи про встановлення належності до громадянства України подає особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року була неповнолітньою та проживала в Україні не з батьками (одним із них), а з іншим законним представником, подається також копія документа про встановлення опіки чи піклування. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON], будучи в неповнолітньому віці, постійно проживала на території України станом на 24.08.1991 року та станом на 13.11.1991 року, що підтверджується наступними доказами. Згідно свідоцтва про народження серії 1-КЕ № 219532 [PERSON] народилася 02.06.1988 року в с. Гільці Чорнухинського району Полтавської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 14. Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні показали, що [PERSON] з моменту народження та станом на 24.08.1991 року та станом на 13.11.1991 року постійно проживала разом зі своєю бабусею [PERSON] та батьком [PERSON] по вул.. Короленка, 71 в м. Охтирка Сумської області. В 2012 році [PERSON] померла, а [PERSON] продовжує постійно проживати за даною адресою. Згідно довідки виконкому Охтирської міської ради Сумської області від 18.11.2015 року [PERSON] дійсно проживала зі своєю бабою [PERSON] та батьком [PERSON] з 1988 року і по теперішній час за адресою: вул. Короленка, 71 м. Охтирка Сумської області. Згідно будинкової книги на домоволодіння по вул. Короленка, 71 м. Охтирка баба заявниці [PERSON] [PERSON] станом на 24.08.1991 року та станом на 13.11.1991 року була власницею даного домоволодіння та була прописана за даною адресою. Крім того, в даному домоволодінні також був прописаний батько заявниці [PERSON] Таким чином, у судовому засіданні доведено, що [PERSON], будучи в неповнолітньому віці, постійно проживала на території України станом на 24.08.1991 року та станом на 13.11.1991 року. Враховуючи викладене, суд вважає, що необхідно встановити факт постійного проживання [PERSON], [INFO], на території України станом на 24.08.1991 року та станом на 13.11.1991 року, так як встановлення даного факту має юридичне значення для встановлення її належності до громадянства України. На підставі викладеного, ст.1, 3 Закону України Про громадянство України від 18.01.2001 р., Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 р. № 215/200,

Outcome: approved