Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

27.04.2021 до суду надійшла вказана позовна заява, в обґрунтування якої вказано, що позивач у березні 2021 року після чергових утримань із її заробітної плати дізналась про відкриття виконавчого провадження №62907782 з виконання виконавчого напису №9308 від 08.07.2020, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, про стягнення з неї на користь ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» заборгованості на загальну суму 39968 грн. 00 коп., яка виникла за договором №1506063 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 15.11.2019 з усіма додатками і додатковими угодами, укладеного між нею та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА». Відповідно до інформації, що розміщена на офіційному сайті Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), рішенням Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату №1 від 18.02.2021 Міністерством юстиції України анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане 26.12.2011 за №8679 на ім`я [PERSON] . Позивач вказує, що спірний виконавчий напис приватний нотаріус вчинив за відсутності нотаріально посвідченого договору №1506063 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 15.11.2019 та всупереч Постанови КМУ «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». При цьому позивач заперечує проти права вимоги ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», оскільки останнє не зверталось до неї з повідомленням про усунення порушень, а розмір заборгованості не підтверджено документально. З метою встановлення підсудності справи цьому суду 28.04.2021 був зроблений запит до відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Тернівської районної у місті ради. Відповідь надійшла до суду 12.05.2021. Ухвалою від 28.04.2021 забезпечено позов шляхом зупинення стягнення за оскаржуваним виконавчим написом. Ухвалою суду від 17.05.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, а також задоволено клопотання позивача про витребування доказів. У судовому засіданні 10.06.2021 було оголошено перерву до 08.07.2021 для направлення учасникам справи копії ухвали та позовної заяви з додатками. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутністю та про підтримку позовних вимог (вх.№11731 від 10.06.2021). Ухвалою від 08.07.2021 відкладено розгляд справи на 27.07.2021, окільки у суду відсутні відомості про виконання ухвали від 17.05.2021 в частині витребування доказів Житомирським обласним державним нотаріальним архівом та приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С.. 13.07.2021 від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти заявлених вимог заперечував, посилаючись на правомірність вчиненого нотаріусом виконавчого напису, оскільки нотаріусу були надані документи, що підтверджують наявність і безспірність заборгованості позивача, а також кредитний договір. Позивач у позовній заяві не спростував належними і допустимими доказами наявність заборгованості за кредитним договором, що свідчить про законність вчинення нотаріусом виконавчого напису. (вх.№13865 від 13.07.2021). Враховуючи, що відповідач скористався своїм правом на подачу відзиву, де виклав свою позицію щодо заявлених позовних вимог, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами. Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Договору №1506063 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 15.11.2019, що укладений між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] , Товариство зобов`язалось надати Клієнту грошові кошти в сумі 12000грн. на умовах строковості, зворотності, платності, з метою покриття побутових витрат Клієнта, а Клієнт зобов`язався повернути Позику та сплатити проценти за користування Позикою. Позика видавалась на 30 днів. Договір діє до повного виконання Клієнтом своїх зобов`язань за договором. Сторони погодили наступну фіксовану процентну ставку за користування Позикою: знижена процентна ставка становить 1,35% від суми Позики за кожен день користування Позикою (492,75% річних); стандартна процентна ставка становить 1,80% від суми позики за кожний день користування позикою (675,00% річних) (а.с.21-22). Відповідно до розрахунку ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» станом на 22.05.2020 за Кредитним договором №1506063 від 15.11.2019 заборгованість позивача [PERSON] за період із 12.02.2020 по 22.05.2020 склала 39168 грн.. в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 12000грн.; прострочена заборгованість за процентами - 25152 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями - 2016 грн.. Виконавчим написом, вчиненим 08 липня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, зареєстрованого в реєстрі за №9308, стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» заборгованість, що виникла за Кредитним договором №1506063 від 15.11.2019, який укладений між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] .. Строк платежу по Кредитному договору настав, Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості здійснюється за період з 12 лютого 2020 року по 22 травня 2020 року. Сума заборгованості складає 39168грн. в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 12000грн.; прострочена заборгованість за процентами - 25152 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями - 2016грн.. За вчинення виконавчого напису - 800 грн.. Виконавчий напис набрав чинності 08 липня 2020 року зі строком пред`явлення до виконання - 1 рік (а.с.20). Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича від 31.08.2020 відкрито виконавче провадження №62907782 з виконання вищевказаного виконавчого напису (а.с.18-19). За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. У статті 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з підпунктами 1.1, 1.2 пункту 1, підпунктами 3.1, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (п.п. 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суду не надано доказів, що при вчиненні напису нотаріус отримував від стягувача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. З наявних у справі матеріалів вбачається, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису керувався тільки розрахунком заборгованості з відміткою стягувача про дату та суму, що підлягає стягненню, наданою відповідачем, що не може бути доказом безспірності заборгованості за кредитним договором. Будь-які інші документи на підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу не надавалась. Натомість, безумовним фактом, який свідчить про небезспірність заборгованості за кредитним договором, є та обставина, що розмір заборгованості був визначений самостійно відповідачем і існує тільки в складених відповідачем документах, які позивачем не визнані та із ним не узгоджені. Крім того, з тексту оспорюваного виконавчого напису від 08.07.2020 встановлено, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999р. за № 1172. Відповідно п. 2 Переліку (із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 (справа №826/20084/14), яку залишено без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017., визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. При прийнятті постанови 22.02.2017 колегією суддів застосовано вимоги положення п.10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 №7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно з яким визнання акта суб`єкта владних повноважень не чинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати не чинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Відповідно до ст.124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Верховний Суд (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29.01.2019 у справі № 910/13233/17), розглядаючи позовну заяву про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню зазначив наступне: "Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Наявність в змісті виконавчого напису номерів рахунків боржника в установах банків (для юридичних осіб) є обов`язковим. Вчинення виконавчого напису за кредитним договором є незаконним (таке право не передбачено законом), оскільки Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 (залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14), визнав незаконною та не чинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в тому числі за кредитними договорами". Таким чином, оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою про непогашення заборгованості виключено з переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Отже, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису від 08.07.2020 не врахував, що станом на 08.07.2020 Постановою КМУ №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» не передбачалось вчинення виконавчих написів про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних договорів. Норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам, укладеним у простій письмовій формі є не чинними, а тому нотаріус повинен був відмовити кредитору у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм Закону України «Про нотаріат». Аналогічні висновки містяться у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц, від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17, які відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд враховує при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. Укладений між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року в справі № 172/1652/18. Відповідач доводи позивача про те, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не спростував. При цьому відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у сумі 908 грн. та заяви про забезпечення позову в сумі 454 грн.. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved