overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

17.01.2016 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Летичівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис\~№ 2, в\~якому у них народилася донька: Євангеліна, [INFO]. У звязку з тим, що між подружжям почали виникати непорозуміння, сварки та скандали, що привело до припинення сімейно-шлюбних відносин, позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Ухвалою Летичівського районного суду від 17.11.2017 року сторонам надано строк на примирення шість місяців, однак примирення між сторонами не настало. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, проте подала до суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримала і не заперечує проти заочного вирішення справи, оскільки в наданий судом строк примирення між ними не настало, не проживають разом близько двох років. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час дату та місце розгляду справи належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив, заяв не подавав. \~ \~ \~ \~Справу розглянуто відповідно до змісту ст. 280 ЦПК України, яка передбачає заочне вирішення справи в разі неявки відповідача належним\~ чином\~ повідомленого\~ про\~ дату, час і місце\~ судового засідання,\~ який не повідомив\~ причини\~ неявки, не подав\~ відзив і позивач не заперечує проти заочного вирішення справи,\~ на підставі наявних у справі доказів. \~\~\~Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до\~свідоцтва про\~шлюб серії\~І-БВ\~№ 142576\~ року\~ [PERSON]\~та [PERSON]зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Летичівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис\~№ 2, і дружині присвоєно прізвище «Гринчишина». Зясувавши фактичні взаємини подружжя, припинення сімейно-шлюбних відносин, окреме проживання протягом двох років, в наданий судом строк примирення між подружжям не настало, що вказує на неможливість збереження сімї подружжя «Гринчишинів», тому суд приходить до висновку, що їх шлюб необхідно розірвати. Спору щодо місця проживання доньки немає. Після розірвання\~шлюбу позивачу повернути дошлюбне прізвище "Качуровська". На підставі наведеного, ст. ст. 105,110 - 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

17.01.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що 27.11.2008 року зареєстрував з нею шлюб. Від спільного проживання у них народилися син [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим. Спільне життя не склалося та вони вирішили розлучитися за спільною згодою. В зв'язку із вказаним виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. В судове засідання [PERSON] не з'явився. В поданій до суду заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, позов підтримав, не заперечив відносно заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, відзив та заяви про розгляд справи без її участі не надсилала, про причини неявки суд не повідомила. Із письмової згоди позивача суд ухвалив заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 280 ЦПК України. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинено, сім'я розпалася, шлюб носить формальний характер. Позивач визнає, що збереження шлюбу суперечить його інтересам. Відповідач в судове засідання не з'явилася, що свідчить про небажання зберегти сім'ю. При таких обставинах збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

17.01.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 04.12.1977 року він з відповідачкою зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З відповідачкою сімейні відносини припинилися з листопада 1994 року, спільного господарства вони не ведуть. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, поновлювати шлюбні відносини не бажає, на примирення не згоден, тому просив суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Виходячи з викладеного, суд вбачає за можливе розглянути справу по суті за відсутності належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи сторін. Дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 04.12.1977 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, актовий запис №81. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З матеріалів справи слідує, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, не бажають примиритись, що свідчить про дійсність їх намірів щодо розірвання шлюбу та дає підстави для задоволення позову. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає за необхідне залишити відповідачці прізвище " [PERSON] ". Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

17.01.2020 року позивач АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Закарпатського обласного управління АТ "Ощадбанк" звернувся до Воловецького районного суду Закарпатської області з вищезазначеним позовом. Зважаючи на складність даної справи, суд вважає за необхідне проголосити вступну і резолютивну частини рішення, а складення рішення в повному обсязі відкласти.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

17.01.2020 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач не надає допомоги на утримання їх спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Тому, просить суд стягнути аліменти в розмірі по 1/4 частки доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, від її представника надійшла заява, в якій просять справу розглянути у їх відсутність, позовні вимоги підтримують. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов не подав, тому суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутність, на підставі доказів, що містяться в матерілах справи та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. [PERSON] являється батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 статті 182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В порушення вимог ст.180 СК України, відповідач не допомагає утримувати своїх дітей, добровільно не надає матеріальної допомоги на їх утримання, хоча повинен, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

17.02.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 17 жовтня 1992 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що у них з відповідачкою життя не склалось, подружні стосунки припинені через різні характери та погляди на подружнє життя, ведення домашнього господарства, на ґрунті чого в сім'ї постійно виникали суперечки та непорозуміння, що призвело до подружньої зради і подальше сумісне проживання та збереження сім'ї стало неможливим, а тому просить суд позов задовольнити. В судове засідання сторони не з'явилися, але від них поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно поданих заяв позивач позов підтримує, відповідачка позов визнає. За таких обставин, суд, відповідно до ухвали судді від 05.03.2014 року проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 жовтня 1992 року (а.с.5). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с.7,8). Подружні стосунки припинені, сторони наполягають на розлученні, миритись не бажають. Причиною розпаду сім'ї стали суперечки та непорозуміння, що виникали на ґрунті різних характерів і поглядів на подружні стосунки та ведення домашнього господарства. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.51 Конституції України, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України. Згідно ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і "в разі його розірвання". Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить їх інтересам та інтересам їхніх неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

17.02.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 15.09.2012 року. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Оскільки син проживає з нею, а відповідач не надає матеріальної допомоги, позивачка просила стягнути з нього на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 від всіх доходів відповідача. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, суду надала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом належним чином були повідомлений про час та місце слухання справи, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе, згідно ст. 224 ч.1 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб ( а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO], що відповідно підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] в якому батьком дитини вказаний відповідач - [PERSON] (а.с.2). Неповнолітній син проживає разом з матір"ю по [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім'ї вуличного комітету від 10.02.2014 року (а.с. 8 ). Відповідно до ст. 180, ч 3 ст. 181 СК України батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, та кошти на їх утримання присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька, або у твердій грошовій сумі. Отже, оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що [PERSON], який є батьком неповнолітньої дитини зобов'язаний до його утримання, тому вважає можливим визначити розмір аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно та до досягнення дитини повноліття. Виходячи з положень ст. 79 СК України час з якого слід присудити аліменти визначається з дня пред'явлення позову, тобто з 17.02.2014 року. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. В силу ст. 80, 88 ЦПК України з відповідача на користь держави також підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 гривень та витрати на правову допомогу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

17.02.2015 р. Жовківським районним судом Львівської області було ухвалено рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Однак, при постановленні рішення, судом не вирішено питання про розподіл судових витрат. Позивач в судовому засіданні вказала, що відмовляється від вимоги щодо стягнення судових витрат з відповідача в її користь. Відповідач в судовому засіданні підтримав думку позивачки. Відповідно до ст. 220 ч. 1 п. 4 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У п. 20 постанови "Про судове рішення у цивільній справі" від 18.12.2009 № 14 Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. Як вбачається з позовної заяви, позивач звернувся до суду та просив постановити рішення, яким розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], укладений 11 серпня 2007 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції (актовий запис № 2377), прізвище після розірвання шлюбу змінити з [PERSON] на [PERSON] та судові витрати покласти на відповідача. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин суд прийшов до переконання, що з відповідача в користь позивача слід стягнути 243,60 грн. судового збору, сплаченого позивачем при подачі даного позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

17.02.2015 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 14557,08 грн. шкоди, спричиненої безобліковим користування електроенергією, яке було виявлено 28.12.2014 року працівниками філії ПАТ "Миколаївобленерго" Первомайського району під час перевірки оселі відповідача за адресою вул. Кодимська, 4 в с. Катеринка Первомайського району Миколаївської області, а саме: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів до електричної мережі що не є власністю енергопостачальника схованою електричною проводкою з порушенням схеми обліку поза приладу обліку, що не можливо виявити під час проведення контрольного огляду приладу обліку, в зв'язку з чим був складений акт В 3661 та нарахована шкода за період з 28.12.2011 року по 28.12.2014 року на суму 14557,08 грн. Також позивач просить стягнути судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю і просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав і проти його задоволення не заперечував. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст.61 ч.1 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі викладеного, суд знаходить що позов про стягнення шкоди по акту В 3661 від 28.12.2014 року «Про порушення Правил користування електричною енергією для населення» в сумі 14557,08 грн. доведений і підлягає задоволенню згідно ст. ст. 638, 639 ЦК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

17.02.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини -[PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач до судового засідання не з*явилась, але подала заяву в якій просила справу розглянути без її участі та позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з*явився, але подав заяву в якій просив справу розглянути без його участі та позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши заяву позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки він визнаний відповідачем, це визнання ним позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб тому що: Відповідач по справі є батьком своєї неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.7), дитина знаходився на утриманні матері - позивача [PERSON] (а.с.8,9), відповідач допомоги на утримання своєї неповнолітньої дитини не надає, має постійний заробіток, працює в ВАТ"Чайка"-водієм. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. З огляду на досліджені в судовому засіданні докази щодо матеріального стану сторін та стану їх здоров*я ( а.с.10) суд вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином є всі підстави для задоволення позову у повному обсязі. Крім того згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 551,20 грн., а також на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць.

Outcome: approved