Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

22.09.2021 року адвокат Проць Тетяна Василівна звернулась до суду з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] , треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Галицький відділ Державної виконавчої служби у місті Львові Західного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), [PERSON] про зняття арешту. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [PERSON] та [PERSON] належить на праві приватної спільної сумісної власності квартира [ADDRESS] . Право власності на зазначену квартиру було набуте в порядку приватизації 07.12.2009 року. Позивачеві випадково стало відомо, що 20.11.2007 року, на підставі постанови АА783016 від 13.11.2007 року державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ, було накладено арешт на вищезазначену квартиру. Власницею згаданої квартири зазначено [PERSON] . Проте, зазначена інформація не відповідає дійсності, а арешт на квартиру було накладено безпідставно та неправомірно. Державним виконавцем було помилково накладено арешт на квартиру, яка не належить боржникові ні на праві власності, ні на правах володіння чи користування. Разом з тим, накладений арешт порушує права позивача, обмежує його, як співвласника майна, в частині розпорядження належною йому та [PERSON] , на праві спільної сумісної власності квартирою. Просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 23.09.2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом адвоката Проць Тетяни Василівни в інтересах [PERSON] до [PERSON] , треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Галицький відділ Державної виконавчої служби у місті Львові Західного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), [PERSON] про зняття арешту та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, відзив на позовну заяву у встановлений строк до суду не подала. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується матеріалами справи. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, встановив наступне. Частиною першою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів, за загальним правилом, визначені частиною другою статтею 16 ЦК України, а саме - визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. [PERSON] та [PERSON] належить на праві приватної спільної сумісної власності квартира [ADDRESS] . Право власності на зазначену квартиру було набуте в порядку приватизації 07.12.2009 року, що підтверджується долученими позивачем до матеріалів позовної заяви копією свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 07.12.2009 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серія ССТ №657887 від 18.01.2010 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №271434090 від 20.08.2021 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №271432538 від 20.08.2021 року. 20.11.2007 року, на підставі постанови АА783016 від 13.11.2007 року державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ, було накладено арешт на квартиру [ADDRESS] . Згідно з інформаційною довідкою з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 20.11.2007 року, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ №АА783016 від 13.11.2007 року, було накладено арешт на квартиру [ADDRESS] (реєстраційний номер обтяження 6066640 від 20.11.2007 року), власницею якої зазначено [PERSON] . Відповідно до норм Житлового кодексу та Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», сім`я позивача скористались своїм правом на приватизацію квартири [ADDRESS] . Зазначене підтверджується копією витягу з розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради народних депутатів від 02.09.1997 року №1054, свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 07.12.2009 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серія ССТ №657887 від 18.01.2010 року. [PERSON] є невідомою для позивача та членів його сім`ї особою, в квартирі [ADDRESS] , ніколи не проживала, власницею згаданої квартири ніколи не була. Даний факт підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки №112 від 13.01.2009 року, відповідно до якої в квартирі зареєстровано 2 осіб: [PERSON] та [PERSON] ; довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки №856 від 06.09.2021 року, відповідно до якої в квартирі зареєстровано 3 осіб: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , копією будинкової книги для прописки громадян, що проживають в квартирі [ADDRESS] . 03.09.2021 року позивач звертався із заявою до Галицького ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ (м. Львів) про скасування постанови № АА783016 від 13.11.2007 року державного виконавця Галицького ВДВС Пиць А.А. та зняття арешту з квартири [ADDRESS] . У зазначеній заяві позивач також просив надати інформацію про стан виконавчих проваджень №64106029 та № 60162099, а також копії їх матеріалів. Копія даної заяви міститься у матеріалах справи. 13.09.2021 року Галицьким ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ (м. Львів) було розглянуто заяву позивача та повідомлено останнього, що відновлення відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження неможливе з технічних причин, а у відповідності до вимог ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є не порушником. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 16 ЦК України встановлено, що власник має право вимагати відновлення свого порушеного права, в даному випадку - звільнення з-під арешту майна, яке належить йому на праві власності. Згідно роз`яснень, викладених в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 № 6, вимоги особи, які ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Крім того, Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні; позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до п.1 ч.2 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація обтяжень проводиться, зокрема, на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили . На теперішній час позивач не має можливості розпоряджатися своїм майном, оскільки, згідно відомостей Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна на квартиру накладено арешт, який порушує право позивача розпоряджатися ним на власний розсуд. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, дотримуючись положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок - судових витрат, понесених позивачем, у зв`язку із сплатою судового збору.

Outcome: approved