Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

[PERSON] 30 січня 2017 року звернувся до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що з 08 жовтня 2007 року він працював підземним гірничим робітником у відокремленому підрозділі «Шахта Новодружеська» ПАТ «Лисичанськвугілля». Відповідно до наказу № 609-к від 12 вересня 2016 року його було звільнено за власним бажанням у зв'язку з переходом на пенсію. На час звільнення утворилася заборгованість по зарплаті у розмірі 23 755 грн. 42 коп. Тому просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі та середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 19 419 грн. 75 коп. Позивач у судовому засіданні уточнив позовні вимоги в частині заборгованості по зарплаті, яку він частково отримав, тому просить стягнути вказану заборгованість відповідно до довідки відповідача у розмірі 12 572 грн. 61 коп. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнав. Вислухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне уточнені позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Згідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП УРСР, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ч. 1 ст. 117 цього Кодексу, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП УРСР, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Докази, які надані суду, свідчать про наступне. Згідно трудової крижки [PERSON] (а. с. 7), останній працював на посаді підземного гірничого робітника у відокремленому підрозділі «Шахта Новодружеська» ПАТ «Лисичанськвугілля» з 08 жовтня 2007 року по 12 вересня 2016 року. В довідці відокремленого підрозділу «Шахта Новодружеська» ПАТ «Лисичанськвугілля» від 06 грудня 2016 року за № 236 (а. с. 8) вказано, що заборгованість по заробітній платі підприємства перед [PERSON] станом на 07 грудня 2016 року складає 23 735 грн. 42 коп. Відповідно до нової довідки відповідача та наданого сторонами розрахунку, частина заборгованості по зарплаті сплачена, залишилася не сплаченою заборгованість по зарплаті 12 572 грн. 61 коп. Сторони також погодилися з розрахунком середнього заробітку за час затримки з виплати заробітної плати станом на 25 січня 2017 року у розмірі 19 419 грн. 75 коп., яка підлягає стягненню на користь позивача з відповідача з урахуванням утримання з заробітної плати обов'язкових платежів. [PERSON] не побажав рахувати середню заробітну плату на день вирішення спору у суді. Оскільки позивач за законом звільнений від сплати судового збору, він на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача у розмірі, передбаченому ст. 4 Закону України "Про судовий збір" - 1 600 грн. Рішення суду в частині стягнення заборгованості по заробітній платі в межах платежів за один місяць підлягає негайному виконанню (середньоденна заробітна плата у розмірі 143 грн. 85 коп.* 30 днів = 4 315 грн. 50 коп.).

Outcome: approved