overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

17 грудня 2015 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом. В заяві послалася на те, що від цивільного шлюбу з відповідачем має\~ малолітніх синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ,\~ які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей на її користь в розмірі 1/2 частини усіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з моменту подачі заяви й до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що з 2011 проживала з відповідачем однією сім"єю без реєстрації шлюбу, від якого у них народилося двоє малолітніх дітей. З липня 2015 року відповідач був мобілізований для проходження військової служби. До листопада 2015 року він надавав кошти на утримання дітей, після цього відмовляється, посилаючись на особисті проблеми. Вона ніде не працює, перебуває у декретній відпусці, отримує 1000 грн. соціальної допомоги при народженні дитини, інших доходів та господарства немає. Цих коштів на утримання дітей не вистачає. Відповідач в судове засідання не з"явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та завчасно, клопотань про відкладення розгляду справи через неможливість явки не заявляв. Заперечень щодо стягнення аліментів на утримання дітей не надіслав. На підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши докази по справі, суд встановив слідуюче. Між сторонами склалися сімейні правовідносини з приводу виконання обов`язку по утриманню неповнолітньої дитини. Сторони є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що стверджено свідоцтвами про народження дітей (а.с.2,3). Як вбачається з довідки Червонозірської сільської ради Снігурівського району № 1118 від 28.12.2015 року діти проживають разом з позивачкою у с.Червона Зірка. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає. Згідно довідки військового комісара Снігурівського районного військового комісаріату №2955 від 24.12.2015 року з 18 червня 2015 року призваний на військову службу за мобілізацією, а тому розмір стягуваних з нього аліментів має визначатись у частці від його заробітку. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Так як вимог даного закону відповідач не дотримується, то є правомірною вимога позивачки про стягнення аліментів, однак в розмірі 1/3 частки доходу відповідача, виходячи з вимог розумності та справедливості. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст.88 ч.3 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

17 грудня 2018 року [PERSON] звернувся в суд із заявою, заінтересована особа головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, про встановлення факту належності йому архівних довідок про заробітну плату для обрахування пенсії № Г-476 від 02.08.2018 року та Г-475 від 02.08.2018 року, виданих Старокостянтинівським районним трудовим архівом Хмельницької області. В обґрунтування посилався на те, що головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відмовило йому в оформленні права на пенсію, оскільки в наданих заявником архівних довідках про стаж роботи та заробітну плату за 1977 рік та 1979-2005 рокив колгоспі ім. Ілліча, ЗАТ «Колос», ТОВ «Іква» с.Миролюбне-2 не вказано його по батькові «[PERSON]», як у паспорті та інших документах. Така невідповідність є перешкодою для зарахування стажу роботи заявника за вказаний період та призначення йому пенсії. Заявник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судовому засіданні при вирішенні справи покладається на думку суду. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що в 1977 році та 1979-2005 роках заявник працював в колгоспі ім. Ілліча, ЗАТ «Колос», ТОВ «Іква» с. Миролюбне-2. Проте в архівній довідці № Г-476 від 02.08.2018 р. не зазначено його по батькові, а в архівній довідці Г-475 від 02.08.2018 р. зазначено його прізвище, ім'я та по батькові «[PERSON]». Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у суді доказами: архівними довідками Г-476 від 02.08.2018 року та Г-475 від 02.08.2018 року; трудовою книжкою [PERSON] серії [NUMBER]; паспортом [PERSON] серії [NUMBER]. Згідно з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд може встановлювати факти належності особі документа про трудовий стаж. Суд дійшов висновку, що для зарахування [PERSON] стажу роботи для призначення пенсії необхідно встановити факт належності йому архівних довідок № Г-476 від 02.08.2018р., Г-475 від 02.08.2018р., виданих Старокостянтинівським районним трудовим архівом Хмельницької області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

17 грудня 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 28 липня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововолинського МУЮ Волинської області, актовий запис №222. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28 липня 2015 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] В шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося, причиною цьому стала різниця у поглядах на сімейне життя та обов'язки подружжя. Зазначила, що відповідач не бажає брати на себе обов'язки по матеріальному забезпеченню сім'ї. Крім того, зазначає, що відповідач обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 , ч.2 ст.289, ч.2 ст.310 КК України і на даний час утримується в ДУ "Луцький СІЗО". З 2017 року вона не підтримує стосунків з чоловіком, сім'я розпалася і подальше її збереження суперечить її інтересам. Оскільки шлюб носить формальний характер, кожен з них живе своїм життям та інтересами, просить розірвати шлюб між нею і відповідачем в судовому порядку. Зазначає також, що між ними досягнуто згоди щодо місця проживання їх спільної дочки [PERSON] У підготовче засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити (а.с. 22). У підготовче засідання відповідач [PERSON] не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій позов визнав, просив розірвати шлюб (а.с. 26). Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та наявність законних підстав, шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] суд розриває. Відповідно до ст.113 ЦПК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Також, враховуючи те, що до початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов, а позивач при подачі позову до суду судовий збір не сплатила, суд, відповідно до вимог ст.141, ст.142 ЦПК України, стягує з відповідача [PERSON] в дохід держави 50% судового збору, що становить 384,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

17 грудня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] , зареєстрований 15 березня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис - № 226, посилаючись на неможливість збереження сім`ї. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити прізвище " [PERSON] ". Зазначає, що від шлюбу з відповідачем має дочку: [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 18 грудня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. До підготовчого засідання відзив на позов не надходив. В підготовче засідання позивач не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши про підтримання позовних вимог. Відповідач в підготовче засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що визнає позовні вимоги. Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають у шлюбі, котрий зареєстрований 15 березня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції про, що в Книзі реєстрації шлюбів 15 березня 2012 року зроблено відповідний актовий запис за № 226. (а.с.3) Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON] , [INFO] .(а.с.7) Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки позивач категорично не має наміру та наполягає на розлученні. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~17 грудня 2020 року [PERSON] звернулася в суд із позовом в якому вказала, що 01 жовтня 2005 року зареєструвала з відповідачем шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Летичівського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис\~№ 84, в\~ якому у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~У зв`язку із різними поглядами на життєві цінності та різними характерами їх сімейно-шлюбні відносин припинилися і з 2013 року відповідач проживає окремо, тому [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу з\~ відповідачем. 21.12.2020 року ухвалою Летичівського районного суду було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду на 05.02.2021 року о 9.00 год.. В судове засідання позивач та відповідач не з`явилися, проте подали до суду заяви в яких просять справу розглядати у їх відсутність, позовні вимоги позивач підтримав, просить після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] », судові витрати з відповідача не стягувати, відповідач позов визнав. Просят строк для примирення не надавати, оскільки з 2013 року проживають окремо. Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку, передбаченому ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. \~ \~ \~ \~Відповідно до абзацу 3 пункту 24\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~12.06.2009,\~№ 2\~"Про\~застосування норм\~цивільного процесуального\~законодавства при\~розгляді справ\~у суді\~першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. \~ \~ \~ \~Спору щодо місця проживання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , немає. \~ \~ \~ \~ В судовому засіданні не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задовольнити вимоги позивача. \~ \~ \~ \~ На підставі наведеного, ст. ст. 105,110 - 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

17 жовтня 2011 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 010-03025-171011, згідно умов якої Банк відкриває відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України та встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 100 000 гривень, та на день укладання кредитного Договору встановлює ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 6000 гривень. Відповідач скористався кредитною лінією, але станом на 29 вересня 2014 року не виконує належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість, яка складається з тіла кредиту - 3 574,94 гривень; простроченого тіла кредиту - 4 141,44 гривень; заборгованості за комісіями - 2 692,44 гривень, які представник позивача і просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ "Дельта Банк". Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача 243,60 гривень судового збору. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день слухання справи сповіщений. Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між сторонами, на підставі ст.1054 ЦК України, кредитної угоди № 010-03025-171011 від 17 жовтня 2011 року встановлені договірні відносини. Згідно п.п. 2.1; 2.2; 2.5 ч.1 вищевказаного договору, банк відкриває відповідачеві картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті. Відповідно до п.2.3 ч.3 договору, Банк встановлює ліміт кредитної лінії в розмірі 10 0000 гривень, та на день укладання кредитного Договору встановлює ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 6000 гривень. На підставі п.2.4 ч.3 договору, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п.2.4 ч.2 Пропозиції. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачці картковий рахунок в національній валюті та встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 100 000 гривень, та на день укладання кредитного Договору встановлює ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 6000 гривень. Але відповідач, скориставшись кредитною лінією, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, зобов'язання за договором не виконує, в результаті чого станом на 29 вересня 2014 року склалася заборгованість на загальну суму 10 408,82 гривень, яка складається з: тіло кредиту - 3 574,94 гривень; прострочене тіло кредиту - 4 141,44 гривень; заборгованість за комісіями - 2 692,44 гривень. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач не виконав зобов'язання по договору, що є порушенням зобов'язання. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо кредитної лінії є право позивача вимагати повернення суми за кредитною лінією, що і дає суду підставу стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму. А задоволення позову, за правилами ст.88 ЦПК України, покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат - 243,60 гривень судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

17 жовтня 2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання дітей. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 28 лютого 1998 року, від шлюбу мають двох дітей: доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, діти знаходяться на її утриманні. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньок [PERSON] та [PERSON], у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи утримання з дня подання позову, до повноліття дітей. Позивачка у судове засідання не з'явилась, від неї надійшла заява, в якій вона, посилаючись на ст. 31 ЦПК України, позовні вимоги зменшила, та просила стягувати з відповідача на її користь на утримання двох дітей аліменти у розмірі 1200 гривень щомісяця, справу розглядати за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зменшені позовні вимоги визнав повністю, згоден виплачувати аліменти на користь позивачки на утримання доньок [PERSON] і [PERSON] у розмірі 1200 гривень щомісяця до досягнення старшою дитиною повноліття. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження, виданого Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 21 листопада 2005 року, [PERSON] народилась [INFO], в графі „Батьки" зазначені: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження, виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 09 вересня 2008 року, [PERSON] народилась [INFO], в графі „Батьки" зазначені: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Відповідно до ч. 2 ст. 183 Сімейного кодексу України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1200 гривень, відповідач проти розміру аліментів не заперечує, позов визнає. Приймаючи до уваги, що позов визнаний відповідачем, визнання позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, на підставі ст. ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

17 жовтня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначила, їх з відповідачем неповнолітній син [PERSON], [INFO], проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач, який є батьком дитини, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Вона самостійно забезпечити належні умови утримання їх дитини не може, оскільки не працює та доходу немає, окрім сина [PERSON], має ще двох неповнолітніх дітей. За вказаного була змушена звернутися до суду із цим позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання їх сина - [PERSON], в розмірі 1/ 4 частини усіх видів його доходу до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] також звернувся до суду із заявою, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив справу розглянути у його відсутність. Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до довідки Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, неповнолітній [PERSON], [INFO] мешкає разом з матір'ю [PERSON] Окрім того, з нею проживають ще двоє неповнолітніх дітей 2009 та 2013 року народження (а.с. 7). Вирішуючи спір по стуі, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 та ч. 1 і ст.183 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджуються в частині від доходу її батька, матері або у твердій грошовій сумі. Враховуючи вимоги ст.ст.180, 182, 191 СК України, матеріальне становище дитини та позивачки, яка не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, окрім сина [PERSON] має ще двох неповнолітніх дітей, враховуючи обов'язок обох батьків по утриманню дитини, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на утримання його неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/ 4 частини усіх видів його доходу до досягнення дитиною повноліття. Окрім цього, згідно зі ст. 79, ст. 88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved