Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

[PERSON] (далі-позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі-відповідач) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Ухвалою суду від 07.08.2018 року позовні вимоги про стягнення аліментів були виділено в інше провадження. В обґрунтування позовних вимог про розірвання шлюбу позивач посилалася на ту обставину, що з 26.04.2013 року позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають спільну дитину: [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини між сторонами припиненні через конфлікти на ґрунті різних поглядів на життя, втрати почуття взаєморозуміння один до одного, що робить неможливим їх спільне проживання однією сімєю. Позивач у судове засідання не зявилася, про те надала до суду клопотання про слухання справи у її відсутність,\~ наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судове засідання не зявився, проте надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з положенням ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 26.04.2013 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Позивач та відповідач мають спільну дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Дитина проживає разом з позивачем, що відповідачем не оспорювалось. Спору про поділ майна сторони не заявили. Суд вирішуючи справу по суті, застосовуючи норми матеріального права виходить з такого. Згідно до ч.2\~ст.3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.1\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 3\~статті 56 СК України\~встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 2\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~проголошена\~Конституцією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Виходячи з наведеного, враховуючи що позивач не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачем та збереження даного шлюбу суперечить її інтересам, відповідач позов визнав, та не заперечує проти розірвання шлюбу, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім'ї неможливо, тому\~\~позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому\~\~ слово „сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово „союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується\~\~ на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved