Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~27.11.2018 року позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~На обґрунтування заявлених вимог позивачі зазначили, що вони є власниками в рівних частках житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Героїв-десантників (колишня назва - вул. Воровського), 60, м. Лиман (колишня назва м. Красний Лиман), Донецька область, на підставі договору купівлі-продажу №1014 від 12.04.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори. У вказаному будинку зареєстрована [PERSON], але вона з 2013 року там не мешкає. Позивачі [PERSON], [PERSON] здійснюють виконання обов'язків щодо утримання зазначеного будинку, виконують інші обов'язки, пов'язані з використанням нерухомості; не скасована реєстрація відповідача порушує житлові права позивачів, відповідно до ст. 383 ЦК України. З огляду на це, позивачі змушені звернутись за захистом своїх прав до суду. \~ \~ \~ \~Позивачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні підтвердили обставини викладені в позовній заяві, на позовних вимогах наполягали, просили їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON], була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Краснолиманського міського суду Донецької області, для участі в судовому засіданні не прибула, заяв про відкладення розгляду справи суду не надала, про наявність поважних причин для неявки не повідомила, відзиву на позов не надала. \~ \~ \~ \~Виходячи з наведеного, а також з положень ч.1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. \~ \~ \~ \~Дослідивши подані позивачами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм цивільні правовідносини, які виникають між власниками та відповідачем у справі. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу №1014 від 12.04.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори, позивачі [PERSON], [PERSON] є власниками в рівних частках по 1/2 житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Героїв-десантників (колишня назва - вул. Воровського), 60, м. Лиман (колишня назва м. Красний Лиман), Донецька область, що підтверджується довідкою з КП "Бюро технічної інвентаризації" м. Слов'янськ (а.с. 12). \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] зареєстрована у вказаному житловому будинку, що підтверджується довідкою № 6571, виданою 27.11.2018 року відділом надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області (а.с. 15). За вказаною адресою відповідач [PERSON] тривалий час не мешкає, не користується житлом, не зберігає в приміщенні належне їй майно, що підтверджено актом органу місцевого самоврядування (а.с. 13). \~ \~ \~ \~Позивачі [PERSON], [PERSON] здійснюють виконання обов'язків щодо утримання зазначеного будинку в належному стані, виконують інші обов'язки, пов'язані з використанням нерухомості. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 8 [PERSON] України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. [PERSON] України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі [PERSON] України і повинні відповідати їй. [PERSON] України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі [PERSON] України гарантується. Ст. 41 [PERSON] України проголошує право кожного\~ володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. \~ \~ \~ \~При цьому право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. \~ \~ \~ \~Непорушність права власності проголошена і в низці міжнародних документів (ст. 17 Загальної декларації прав людини (ООН,10.12.1948 року),ст.1 Першого протоколу\~ до Конвенції про захист прав людини\~\~ і основоположних свобод (Рим, 1950). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. \~ \~ \~ \~Аналізуючи право особи на мирне володіння своїм майном, Європейський суд з прав людини дійшов висновків, згідно з якими визнанням права кожного на мирне володіння своїм майном, по суті, гарантовано право власності; право розпорядження є традиційним і фундаментальним аспектом права власності (рішення Суду у справі «Маркс проти Бельгії» від 27.04.1979 року,п.63). Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ(майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Нормами ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них (ст. 379 ЦК України). Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України). Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як вбачається із досліджених судом письмових доказів, з 2003 року у позивачів виникло право власності на житловий будинок за адресою: вул. Героїв-десантників (колишня назва - вул. Воровського), 60, м. Лиман, Донецька область, на підставі\~договору купівлі-продажу\~№1014\~від 12.04.2003\~року, що є чинним і сторонами не оспорюється. Відповідач користувалася вказаним житловим приміщенням, але вже тривалий час відсутня за адресою реєстрації. Власникам належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Дослідивши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, заслухавши показання свідків [PERSON], [PERSON], які суду підтвердили те, що відповідач з 2013 року за вказаною адресою не мешкає, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON],\~ більше одного року, не користується житлом без поважних причин, відповідно до ст. 405 ЦК України, втратила право користування житлом, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved