Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] (далі - позивач) звернувшись до суду з позовом, просить розірвати шлюб з [PERSON] (далі - відповідач), зареєстрований 03 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Богуславського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 186, посилаючись на те, що від даного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], але спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з різними поглядами на життя, спорами та непорозуміннями. Негативна сімейна обстановка призвела до того, що він втратив почуття до відповідача та не бажає продовжувати з нею сімейно шлюбні стосунки. Їхній шлюб існує лише формально, між ними відсутні стосунки, як між дружиною та чоловіком, що негативним чином впливає на його психологічний стан та на психологічний стан дітей. Просить не надавати\~ строку для примирення, оскільки подальше спільне життя суперечить їхнім інтересам, а збереження шлюбу не можливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, натомість звернувся із заявою в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просив розглянути справу без його участі і просив позов задовольнити (а.с. 22). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але звернулася із заявою, в якій зазначила, що вимоги позивача визнає і просить розглянути справу без її участі та без фіксування судового засідання (а.с. 23). Зважаючи на те, що сторони по справі не зявились в судове засідання, але звернулись до суду із заявами про те, щоб розгляд справи відбувався без їх участі, суд у відповідності до ч.4 ст.206 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Згідно абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши та оцінивши докази надані сторонами по справі, враховуючи положення ч.4 ст.206 ЦПК України, ст.112 СК України та те, що відповідач повністю визнала вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача щодо розірвання шлюбу. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір". Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352 гривні 40 коп.

Outcome: approved