Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

27 березня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності та визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що вона є власником 51/100 будинку 40 по вулиці Вороніхіна у місті Маріуполі, на підставі договору купівлі продажу від 08 лютого 1977 року, та 49/100 частини будинку на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 13 травня 1976 року. Крім неї, з 16 березня 2004 року в даному будинку зареєстрована відповідач [PERSON] Однак, з 2007 року та до теперішнього часу вона у будинку не мешкає, місце її перебування позивачу невідоме, у будинку її речей немає, витрати по утриманню будинку вона також не несе, тому наявність її реєстрації чинить перешкоди у реалізації нею права власності даним будинком. Факт не проживання відповідача [PERSON] в її будинку понад рік підтверджується довідкою КСН «Таганрозький» від 23 березня 2017 року. Просить суд усунути перешкоди у здійсненні нею права власності та визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування жилим приміщенням в будинку 40 по вулиці Вороніхіна у місті Маріуполі. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити позов у повному обсязі. Відповідно до інформації, одержаної в порядку передбаченому ч.3 ст.122 ЦПК України від Орджонікідзевскього РВ у м.Маріуполі Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: квартира [INFO]. На вказану адресу судом неодноразово надсилалися судові повістки про виклик. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заперечень проти ухвалення заочного рішення від позивача до суду не надходило. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів. Матеріалами справи встановлено, що будинок 40 по вулиці Вороніхіна у місті Маріуполі належить на праві приватної власності [PERSON]: -51/100 частини житлового будинку на підставі договору купівлі продажу від 08 лютого 1977 року, посвідченого Четвертою маріупольською державною нотаріальною конторою; -49/100 частини будинку на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 13 травня 1976 року, зареєстрованого у Державному реєстрі майнових прав на нерухоме майно 17 лютого 2017 року за № 1197911114123. Згідно положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, це право є непорушним. Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В сенсі ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст. 391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень прав, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою. Як вбачається з копії домової книги у будинку 40 по вулиці Вороніхіна в місті Маріуполі зареєстрована [PERSON], [INFO]. Як встановлено ч. 4 ст. 156 Житлового кодексу України, зупинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Проте у позовній заяві позивач посилаються на те, що відповідач [PERSON] не проживає у спірному будинку з моменту реєстрації з власної волі, що підтверджується довідкою від 23 березня 2017 року, виданої КСН «Таганрозький», згідно якої [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO], проте з 2007 року і до цього часу за даною адресою не проживає. Даний факт підтверджено членами комісії. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Приймаючи до уваги те, що позивач є власником будинку, а відповідач [PERSON], будучи зареєстрованою у вказаному будинку, але фактично не проживає в ньому понад рік, та не бере участі в утриманні даного будинку, перешкоджає позивачу у користуванні та розпорядженні нею своєю власністю, суд вважає можливим задовольнити позов та визнати відповідача таким, що втратив право користування даною квартирою, тим самим усунувши позивачу перешкоди у здійсненні права власності своїм майном. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved