Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до Вишгородського районного суду Київської області з позовною заявою до Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) треті особи - Вишгородська районна державна нотаріальна контора, [PERSON] про скасування арешту на нерухоме майно. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, щовідповідно до свідоцтва про право власності на житло від 11.04.2016 року він є власником 1/2 частини квартири [ADDRESS] . В липні 2020 року позивач вирішив подарувати належну йому частину квартири своїй дитині та дізнався про те, що на все належне йому майно у 2006 році було накладено арешт. Згідно відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження; 2938026; зареєстровано, 03.03.2006 року о 17:39:34 за № 2938026 реєстратором: Вишгородська районна державна нотаріальна контора. Підставою обтяження є постанова, ДВ-10-42, 01.03.2006, Виконавчої служби Вишгородського управління, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, власник - [PERSON] , 1963 року народження. На виконанні у виконавчій службі Вишгородського районного управління юстиції перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Вишгородського районного суду Київської області № 7/2-280 від 25.01.2001 року про стягнення з [PERSON] , 1963 року народження на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше Ѕ частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян до його повноліття. Згідно відповіді на запит від 01.07.2020 року № 47003, постановою державного виконавця від 20.07.2007 року виконавче провадження закінчено згідно п. 6 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», підставою для закінчення виконавчого провадження зазначено згідно запису в виконавчому документі діти досягли повноліття, заборгованість по аліментам на момент повноліття становить 671,29 грн. Постановою державного виконавця ДВ-10-42 від 01.03.2006 року арешт було накладено на все майно, що належить [PERSON] . В зв`язку з тим, що строки зберігання виконавчих проваджень становить три роки, матеріали даного виконавчого провадження знищено, інформація щодо підстав завершення даного виконавчого провадження відсутня. Будь-якої заборгованості за виконавчим листом Вишгородського районного суду Київської області № 7/2-280 від 25.01.2001 року у позивача не має і не може бути, що підтверджується розпискою, наданою 05.07.2006 року [PERSON] на ім`я начальника ДВС у Вишгородському районі про отримання від позивача 1 000 грн. в рахунок погашення заборгованості по аліментам. Наявність арешту унеможливлює позивачу вчиняти будь-які операції з майном і створюють перешкоди для реалізації його цивільних прав та обов`язків. На підставі викладеного звернувся до суду та просив суд скасувати арешт всього належного позивачу нерухомого майна, зареєстрованого 03.03.2006 року о 17:39:34 за № 2938026 реєстратором: Вишгородська районна державна нотаріальна контора на підставі Постанови ДВ-10-42 від 01.03.2006 року, винесеної Виконавчою службою Вишгородського управління та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис щодо [PERSON] , 1963 року народження внесеного Вишгородською районною державною нотаріальною конторою а саме: тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 2938026; зареєстровано, 03.03.2006 року о 17:39:34 за № 2938026 реєстратором: Вишгородська районна державна нотаріальна контора; підстава обтяження: Постанова, ДВ-10-42, 01.03.2006, Виконавча служба Вишгородського управління; об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно; власник: [PERSON] , 1963 року народження, с. Вахівка, Вишгородський р., Київська обл., заявник: Виконавча служба. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 07.07.2020 року було відкрито провадження по справі та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 03.09.2020 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити із викладених у позові підстав. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за відсутності їх представника до суду не надходило. ПредставникВишгородської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, направив до суду лист в якому просив, у зв`язку із великою завантаженістю Вишгородської районної державної нотаріальної контори справу слухати за відсутності їхнього представника. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 11.04.2016 року видане згідно з розпорядженням від 11.04.2016 року № 11 Вахівська сільська рада посвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної спільної часткової власності громадянину [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] в рівних частках кожному. Згідно відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження; 2938026; зареєстровано, 03.03.2006 року о 17:39:34 за № 2938026 реєстратором: Вишгородська районна державна нотаріальна контора, підставою обтяження є постанова, ДВ-10-42, 01.03.2006, Виконавчої служби Вишгородського управління, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, власник - [PERSON] , 1963 року народження. На виконанні у виконавчій службі Вишгородського районного управління юстиції перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Вишгородського районного суду Київської області № 7/2-280 від 25.01.2001 року про стягнення з [PERSON] , 1963 року народження на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше Ѕ частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян до його повноліття. Згідно наявної в матеріалах справи розписки, наданої 05.07.2006 року [PERSON] на ім`я начальника ДВС у Вишгородському районі вбачається, про отримання останнім від [PERSON] 1 000 грн. в рахунок погашення заборгованості по аліментам. Згідно відповіді Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) від 01.07.2020 року № 47003 наданої на запит [PERSON] , постановою державного виконавця від 20.07.2007 року виконавче провадження закінчено згідно п. 6 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», підставою для закінчення виконавчого провадження зазначено згідно запису в виконавчому документі діти досягли повноліття, заборгованість по аліментам на момент повноліття становить 671,29 грн. Постановою державного виконавця ДВ-10-42 від 01.03.2006 року арешт було накладено на все майно, що належить [PERSON] . В зв`язку з тим, що строки зберігання виконавчих проваджень становить три роки, матеріали даного виконавчого провадження знищено, інформація щодо підстав завершення даного виконавчого провадження відсутня. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Статтею 60 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно. Виходячи з викладеного, на час звернення із заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно позивача, порушується його право власності, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна, оскільки суду не надано відомостей щодо наявності підстав для продовження наявного обтяження на майно позивача, або ж наявності стосовно нього виконавчого провадження, в якому він є боржником. Оцінюючи усі докази, досліджені в ході розгляду справи, в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved