Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

22.02.2021 в суд подано зазначений позов з таким обґрунтуванням вимог. Позивачка з відповідачем перебувала у шлюбі, який розірвано рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 25.01.2013 р. у справі № 302/22/13. Від шлюбу з відповідачем народилася дочка [PERSON] - [INFO] .. За рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 03.04.2013 року (справа № 302/348/13-ц) на користь позивачки з відповідача проводиться стягнення аліментів у твердій грошовій сумі 600 грн. щомісячно на дитину, починаючи з 22.03.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. З часу присудження аліментів витрати на утримання неповнолітньої дитини значно збільшилися, зокрема дитина подорослішала, стала ходити до школи, потребує більше речей (одяг, взуття тощо) та різне шкільне приладдя. Матеріальний стан позивачки погіршився, оскільки на даний час вона ніде не працює, так як на момент присудження аліментів вона мала постійне місце праці, тепер змушена періодично виїжджати на заробітки за кордон, постійного доходу вона не має. Отже, на даний час змінилися обставини, які дають позивачці підстави для звернення до суду про збільшення визначеного судом розміру аліментів. Натомість відповідач є здоровим та працездатним, інших утриманців не має. На основі викладеного позивачка просить ухвалити рішення про збільшення розміру аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дочки і визначити новий розмір аліментів у твердій грошовій сумі 2395 грн. щомісячно на дитину. Згідно ухвали Міжгірського районного суду Закарпатської області від 01.03.2021 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу [PERSON] надано строк для подання відзиву на позов [PERSON] та заперечення щодо розгляду справи без виклику сторін. Позивачка станом на 05.04.2021 року не подала суду заяву про відмову від позову або залишення її позову без розгляду, закриття провадження тощо. Відповідач, у встановлений судом строк, подав відзив, де зазначив, що він регулярно сплачує аліменти в розмірі визначеним судом, по можливості надавав і іншу матеріальну допомогу на утримання дитини, його матеріальний стан відповідача не покращився, проживає разом із батьками, які пенсіонерами, змушений брати участь в оплаті комунальних послуг за житло у якому він зареєстрований, а також матеріально допомагає непрацюючим батькам, тому просить відмовити позивачу у задоволенні заявленого позову у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст позовних вимог, відзив на заявлений позов, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Суд установив такі обставини. Від шлюбу в сторін народилася неповнолітня дочка [PERSON] - [INFO] .. Після розірвання шлюбу сторін неповнолітня дитина проживає з позивачкою. 03.04.2013 року рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області (справа № 302/348/13-ц) присуджено на користь позивачки з відповідача стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки у твердій грошовій сумі 600 грн. щомісячно, починаючи з 23.03.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка на даний час ніде не працює. Відомості про дохід відповідача також відсутній. Встановлені обставини підтверджені актами цивільного стану, рішеннями суду, які набрали законної сили, та іншими документами. Позивачка довела необхідність збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини зростанням вартості життя з 2013 року в порівнянні з періодом, який передував первісному рішенню суду про присудження аліментів, матеріальний стан позивачки погіршився, так як постійного місця праці не має, однак на час присудження аліментів мала постійне місце праці. Статтею 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно з ст.185 СК України батьки зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Ця ж норма закону передбачає, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно з ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідач позов заперечив, заявивши що не має коштів для сплати аліментів в такому розмірі, який просить позивачка. Заперечення відповідача не заслуговує на увагу, бо таке не підтверджено жодним доказом. Зокрема, відповідач [PERSON] не подав суду доказів того, що перебуває у важкому матеріальному становищі, за станом здоров`я не може працевлаштуватися. З матеріалів справи вбачається, що відповідач інших утриманців, окрім дитини [PERSON] , 2011 р.н., немає, є молодий віком, працездатний та здоровий. Подані сторонами докази і доводи, системний аналіз правових норм сімейного законодавства, застосованого судом, переконують суд у тому, що слід визначити новий (збільшений) розмір аліментів на утримання дитини з відповідача, яка проживає з позивачкою у розмірі, взявши при цьому до уваги прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» та те, що обов`язок утримувати дитину покладено на обидвох батьків (ст.180 СК України). Розмір аліментів відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності. Стаття 81 ч.1 ЦПК України вимагає від сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями статті 141 ч.1 ЦПК України, законом «Про судовий збір» судові витрати у виді судового збору в сумі 908 грн. слід покласти на відповідача із стягненням у користь держави. Інших судових витрат до стягнення чи повернення не заявлено і в справі не має.

Outcome: approved