Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Заявою від 16.05.2018р. [PERSON] зменшив позовні вимоги та просив поділити між ним та позивачкою лише квартиру. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 21 серпня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 870. На момент звернення до суду шлюб між сторонами ще не було розірвано, проте вже певний час вони між собою не проживали, між ними склалися складні стосунки. На момент розгляду справи шлюб між сторонами розірвано згідно рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20.10.2017 року № 569/4511/17. За час перебування в шлюбі ними було придбано майно, яке підлягає поділу як спільна сумісна власність подружжя, а саме квартира № [ADDRESS] (вул. Гайдамацькій) у м. Рівне, вартістю 719 349,40 грн. Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON], зменшені позовні вимоги в судовому засіданні підтримала в повному обсязі, додатково пояснила, що дійсно шлюб між сторонами розірвано згідно рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20.10.2017 року № 569/4511/17, яке набрало законної сили 05.12.2017 року. Позивач, [PERSON], та Відповідачка, [PERSON], в ході розгляду справи досягли між собою домовленості про спільне погашення кредиту згідно Кредитного договору № 151 від 02.09.2005 року, який було отримано у Державній спеціалізованій фінансовій установі «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» на придбання квартири № [ADDRESS] (вул. Гайдамацькій) в м. Рівне. Просила виділити у власність [PERSON] 1/2 частину квартири № [ADDRESS] (вул. Гайдамацькій) в м. Рівне. Представник відповідачки [PERSON]- [PERSON], зменшені позовні вимоги про поділ спільного майна подружжя визнала в повному обсязі. Підтвердила, що шлюб між сторонами розірвано . Позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON], в ході розгляду справи досягли між собою домовленості про спільне погашення кредиту згідно Кредитного договору № 151 від 02.09.2005 року, який було отримано у Державній спеціалізованій фінансовій установі «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» на придбання квартири № [ADDRESS] (вул. Гайдамацькій) в м. Рівне, а саме ними підписано Договір подружжя про сплату кредиту при поділі спільного майна. Ухвалою Рівненського міського суду від 02.03.2018 р. за клопотанням представника позивача, адвоката [PERSON], до участі в розгляді справи в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, було залучено Державну спеціалізовану фінансову установу «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву». Представник третьої особи неодноразово викликався до суду вчасно та належним чином, в судове засідання на 16.05.2018 року також був повідомлений вчасно, про що свідчить поштове повідомлення про вручення рекомендованого листа, проте не подав до суду жодного клопотання та не скористався своїм правом на подання до суду відзиву чи письмових пояснень, а відтак судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутність представника третьої особи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 21 серпня 1998 року по 20.10.2017р. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 20.10.2017 року № 569/4511/17, яке набрало законної сили 05.12.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Факт укладення [PERSON] за згодою позивача [PERSON], кредитного договору №151 від 02.09.2005 р. з Державною спеціалізованою фінансовою установою «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» на придбання квартири № [ADDRESS], підтверджено поданими до суду доказами . Суд приймає до уваги, що сторони в добровільному порядку узгодили строки та порядок спільного погашення кредиту згідно Кредитного договору № 151 від 02.09.2005 року, який було отримано у Державній спеціалізованій фінансовій установі «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» на придбання квартири № [ADDRESS] (вул. Гайдамацькій) в м. Рівне, а саме ними підписано Договір подружжя про сплату кредиту при поділі спільного майна. Відповідно до ч.1 ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч.2 ст.60 СК України, вважається,що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до роз'яснень викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ч.3 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Таким чином оцінивши в сукупності достовірно встановлені судом докази суд прийшов до висновку, що сторони в період шлюбу придбали квартиру № [ADDRESS], яка є спільною подружньою власністю, яка підлягає до розподілу між сторонами у рівних частках. На підставі викладеного, ст.ст. 57, 60, 61, 69-72 СК України, 372 ЦК України

Outcome: approved