Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 23.10.2014 року у виконавчому комітеті Королівської селищної ради Виноградівського району Закарпатської області, актовий запис № 42. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Проживали разом короткий час, більше року спільно не проживають. З 2015 року подружнє життя погіршилося, почалися непорозуміння через різні характери та погляди на життя. Шлюбні відносини повністю припинилися, спільне господарство не ведеться, проживають за різними адресами. За цей час відповідач не зробила жодної спроби для повернення до спільного сімейного життя, що свідчить про її небажання зберегти сім'ю. Шлюб протягом року носить формальний характер, взаємна згода сторін на його збереження відсутня. З наведених підстав збереження шлюбу є недоцільним. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що позивач неодноразово вживав заходи для примирення з відповідачем, проте спроби виявилися марними, оскільки у відповідача відсутнє бажання зберегти шлюб. Більше року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім'ї сторін є розбіжності у інтересах та поглядах на сімейне життя, ще до народження дитини між ними виникали непорозуміння, сварки з приводу поведінки відповідача, яка не має своєї думки. Просить розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні зазначив, що під час наданого судом строку для примирення намагався відновити сім'ю з відповідачем, проте відповідач не бажає продовжувати сімейні відносини, тому прийшов до переконання про розірвання шлюбу. Просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні зазначила, що визнає позов, та пояснила, що між нею та позивачем систематично виникали сварки, у них різні характери. Коли народився син, то позивач періодично не приходив додому, після хрещення дитини не цікавився сином. І до, і після народження дитини позивач ходив по барах та дискотеках. Більше року вони разом не проживають. У неї немає почуттів до позивача. Пояснення позивача щодо вжиття заходів до примирення не відповідають дійсності, позивач не поводиться так, що хоче зберігати сім'ю, їй відомо про наявність у позивача відносин з іншою жінкою. Просить розірвати шлюб, бажає залишити прізвище "Тудовші". Представник відповідача в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позову, просить розірвати шлюб між сторонами. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, з'ясувавши обставини, дослідивши докази, суд прийшов до таких висновків. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 23 жовтня 2014 року у виконавчому комітеті Королівської селищної ради Виноградівського району Закарпатської області, актовий запис № 42, що стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с. 4). У сторін є син [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Причиною розладу в сім'ї сторін є сварки через відсутність взаєморозуміння. Сторони більше року проживають окремо, не бажають зберігати шлюб. Обставини щодо взаємин подружжя стверджуються поясненнями сторін та їх представників в судовому засіданні, та ці обставини ними не оспорювалися. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України (далі - СК України). Стаття 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З врахуванням тривалості розладу в сім'ї сторін, того, що вони проживають окремо, наполягають на розірванні шлюбу, під час наданого судом строку примирення не відбулося, тому з огляду на наведене, враховуючи також наявність у сторін малолітньої дитини, суд прийшов до висновку, що збереження шлюбу є недоцільне, оскільки подальше його збереження суперечило б інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду понесено витрати по сплаті судового збору (а.с. 1), тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 640 грн. судового збору.

Outcome: approved