Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті діда [PERSON]. Позовні вимоги мотивувала тим, що її дід [PERSON] та бабка [PERSON] проживали в [ADDRESS], головою господарства був дід. Бабка позивачки померла [INFO]. Дід [PERSON] помер [INFO] Внаслідок його смерті відкрилась спадщина. Його спадкоємцем першої черги за законом є батько позивачки, відповідач [PERSON]. Останній відмовляється від спадкування в користь позивачки, тому вона звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Приватним нотаріусом позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по тій причині, що відсутні правовстановлюючі документи щодо належності спадкодавцеві спадкового майна - житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] Для обслуговування житлового будинку Стрільченською сільською радою дідові була надана земельна ділянка площею 0,1 га. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з наведених в ньому підстав, просить задовольнити. Суду пояснила, що на час смерті діда вона проживала разом з ним, здійснювала догляд за дідом, хоча була зареєстрована в будинку [ADDRESS]. До закінчення шестимісячного строку з дня смерті діда вона звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, так як її батько не бажає приймати спадщину. Відповідач [PERSON] позов визнав, суду пояснив, що будинок, в якому він проживає, та будинок, в якому проживав його батько, розташовані поруч в с. Стрільче по вул. Лесі Українки. Ствердив, що він не вчиняв ніяких дій, які б свідчили про прийняття ним спадщини після смерті батька. Він був єдиним спадкоємцем першої черги за законом, так як його мати померла раніше від батька. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. За свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим виконкомом Стрільченської сільської ради 21.04.1990 р., батьками [PERSON] є [PERSON] і [PERSON]. Після одруження [PERSON] змінила прізвище [PERSON] на [PERSON], про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане 15.11.2008 р. виконкомом Микуличинської с/ради Яремчанської м/ради Івано-Франківської області. Про те, що батьками [PERSON], який народився [INFO]., були [PERSON] та [PERSON], свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 26.10.1962 р. сільБюро ЗАГС с. Стрільче. [PERSON] померла [INFO]., про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 24.10.2001 р. Стрільченською сільською радою. [PERSON] помер [INFO], що стверджено свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим виконкомом Стрільченської сільської ради 11.04.2014 р. Внаслідок його смерті відкрилась спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків зміни черговості одержання права на спадкування, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. В четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця; народження самого спадкодавця не входить до цього числа (ч.1 ст. 1265 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом [PERSON] є його син [PERSON], відповідач по справі. На час смерті спадкодавець проживав один. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Оскільки спадкоємець першої черги за законом [PERSON] не жив спільно із спадкодавцем [PERSON] на час його смерті та не подав до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, він не прийняв спадщини після смерті батька. Позивачка [PERSON], [INFO], онука спадкодавця [PERSON], на час смерті останнього не проживала разом з ним на час відкриття спадщини. У визначений законом шестимісячний строк після смерті [PERSON] вона подала заяву до приватного нотаріуса про прийняття спадщини за законом. Отже, позивачка як спадкоємець п?ятої черги за законом прийняла спадщину. Однак, нотаріусом їй було відмовлено видати свідоцтво про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю документів на право власності на житловий будинок [ADDRESS], який належав [PERSON], що підтверджується повідомленням приватного нотаріуса Городенківського РНО № 111/01-16 від 30.04.2014 р. Випискою з інвентаризаційних матеріалів № 6945, виданою 30.04.2014 р. Обласним комунальним підприємтвом «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», стверджено, що право власності на житловий будинок та господарські будівлі по [ADDRESS] станом на 31.12.2012 р. не зареєстровано. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. З технічного паспорта на садибний житловий будинок [ADDRESS], складеного 08.05.2014 р., встановлено, що загальна інвентаризаційна вартість будинку та господарських будівель становить 102272 грн., житловий будинок збудований в 1974 р. Довідкою № 550, виданою 01.08.2014 р. виконкомом Стрільченської сільської ради стверджено, що для будівництва, обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] надана земельна ділянка площею 0,10 га. Позивачка користується спадковим майном, утримує будинок та господарські споруди, обробляє земельну ділянку. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття [PERSON] права власності на житловий будинок і господарські споруди по [ADDRESS] судом не встановлено, тому є підстави для задоволення позову. На підставі ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1222,1223, 1258,1261- 1264,1268-1270, 1274 ЦК України,

Outcome: approved