Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

22.03.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення малолітнім сином [PERSON], [INFO], трьох років. Свій позов обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею та знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. Позивач не має можливості на даний час працювати, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, джерел доходу крім соціальних виплат на дитину не отримує. В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву, у якій просить суд справу розглянути за її відсутності, зазначила, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення згідно якого відповідач отримав судову повістку про виклик до суду на засідання, призначене на 19.05.2016 року. Про причини неявки суд не повідомив, заперечень не надав, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України якщо суд не має відомостей при причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Враховуючи зазначене суд вважає можливим у даній цивільній справі ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.80 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя в частині від заробітку /доходу/ іншого чоловіка або в твердій грошовій сумі. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] являється батьком малолітнього [PERSON], [INFO]. (а.с. 5) Дитина проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні, що підтверджується копією довідки КП "ЖЕО-№1" №75 від 09.03.2016 року. Відповідач не надає добровільно допомоги на утримання дружини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] трьох років. На підставі викладеного та

Outcome: approved