Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовною заявою про визначення місця проживання [PERSON], [INFO], разом із батьком [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем вони проживали без реєстрації шлюбу. Від сумісного проживання мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Після припинення сумісного проживання син залишився жити із відповідачем. До теперішнього часу сторони не дійшли згоди щодо місця проживання сина. Зараз дитина мешкає з позивачем, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями, в результаті чого не здійснює належним чином виховання та догляд дитини. Позивач вважає, що в інтересах дитини слід визначити місце проживати з позивачем, а не з його матір'ю, оскільки позивач має постійне місце проживання, де облаштовано всім необхідним місце проживання дитини, має стабільний самостійний немалий дохід, яким може у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини задовольнити гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Крім того, позивач проживає разом з матір»ю (бабусею дитини), яка має сили і бажання доглядати за сином позивача, доки позивача немає вдома, що вона й робила весь цей час, коли син перебував у позивача. В той час як відповідач не має достатнього постійного доходу для матеріального забезпечення умов проживання дитини, мешкає у квартирі, яка не облаштована у повному обсязі всім необхідним для розвитку дитини, не може забезпечувати умови для нормального розвитку дитини його навчання, дитина постійно скаржиться на стан здоров»я коли приїжджає від матері, постійно здає неприємний запах цвілі, що вказує на невідповідність санітарно-гігієнічним умовам проживання та виховання дитини. Коли позивач забрав дитину від відповідача, син не розмовляв взагалі, хоча за віком вже мав розмовляти добре, він був дуже знервованим, страждав нічним енурезом. З самого народження позивач постійно піклується про дитину, допомагає матеріально: купує одяг, сплачує аліменти. Позивач не зловживає спиртними напоями, не палить, за місцем роботи і проживання характеризується позитивно, добре відноситься до сина. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Пояснив, що відповідач зловживає спиртними напоями, вдома притон, у дитини ніяких умов для проживання. Дитина відстає у розвитку. Додав, що на даний час дитина проживає з ним та своєю бабусею, яка повністю піклується ним, у матері дитина залишатися не хоче. Представник позивача в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити. Пояснила, що доведено обґрунтованість позовних вимог. Додала, що не зважаючи на акт огляду житла відповідача, в одній кімнаті ремонт, інша кімната піднайм, залишається одна кімната. З рапорту дільничного інспектора та показів сусідів зазначається, що відповідач зловживає спиртними напоями, з квартири лунає гучна музика, що негативно впливає на дитину. Відповідач в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Пояснила, що проживала з [PERSON] з 2010 року, в 2011 році народила сина. Потім [PERSON] покинув її з сином, поїхав до Семенівки, коли вона приїжджала до нього він вживав коноплю. В липні 2013 року позивач приїхав з Семенівки, побив її, заяву вона забрала. Додала, що пропонувала позивачу брати дитину для спілкування, також не перешкоджала спілкуватися бабусі і тітці сина. Вважає, що дитина не потрібна позивачу, а потрібна його матері. Ніякої затримки мови та нічного енурезу у дитини не було, коли батько приїхав, схватив дитину і він злякався. Зараз дитина проживає з бабусею. Не дають бачитися з дитиною, за 6 місяців, бачила дитину лише 1 раз, дитину налаштовують проти матері. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, пояснила, що дитина від народження проживає з матірю і до 10 років повинна проживати. Відповідач проживає з серпня 2014 року з [PERSON], відносини з дитиною теплі. На даний час з березня 2015 року дитиною займається бабуся, але батьки зобовязані брати участь у вихованні дитини. Матері відмовляли у спілкуванні з дитиною. Лише у виняткових випадках дитина може бути розлучена з матірю і проживати окремо. Представник органу опіки та піклування Новозаводської районної у місті Чернігові ради [PERSON]М в судовому засіданні пояснив, що явних ознак бардаку і антисанітарії не виявлено при огляді житла відповідача, в одній кімнаті ремонт, в двох кімнатах все облаштовано. Робили запити до міліції, садку, лікарні. Була скарга, що мати зловживає спиртними напоями, її було попереджено, що якщо будуть дані, то вона буде притягнута до відповідальності. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є хрещеною матірю [PERSON] і бабусею дитини і підтвердила, що дійсно [PERSON] вживає спиртні напої, дитина ховалася, боялася. У дитини немає свого ліжка. Свідок не бачила, щоб дитина нормально і регулярно їла, дитина не мала нормального життя. Додала, що з батьком дитині буде краще жити, оскільки зараз дитина знервована, її влаштували в центр відродження, з 30.03.2015 року мати дитиною не цікавилася, вона жила своїм життям. Свідок писала скаргу до органів опіки оскільки, коли свідок прийшла до відповідачки 28 чи 29 березня в квартирі був притон, сиділи «уголовники», повна квартира алкоголю та бичків. Дитина не хоче повертатися до матері, боїться. Відповідач била дитину, свідок бачила синці, при свідку вона трусила дитину і кричала на неї. Дитину забирали разом з Толіком, Альона нічого не робила. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона являється матірю позивача, [PERSON] проживав з бабусею та дідусем в Семенівці, йому потрібно було в дитсадок в три роки, де дитині дуже сподобалося. 01.09.2014 року біля дитячої лікарні стояла [PERSON] випивша, дитина вчепилася, боялася йти до матері, був скандал. Був випадок коли телефонували з дитсадка, чи дійшла мати з дитиною, оскільки була випившою і забрала дитину, після чого свідок писала і в міліцію, і в прокуратуру, лікарню. Коли 30.12.2014 року свідок приїхала в квратиру [PERSON] з ялинкою, іграшками та гостинцями, то в присутності дитини вийшов голий чоловік, у [PERSON] почався зрив. Дитина спить з матір'ю та [PERSON] в одному ліжку. 30.03.2015 року за проханням хрещеної матері забрали [PERSON], він був наляканий, пішли до психолога, в поліклініці сказали, що дитину запустили. Зараз дитина стала більше спілкуватися з іншими, раніше він ховався. 25.06.2015 року [PERSON] виявила бажання поспілкуватися з дитиною. Марк любить матір, але боїться йти, говорить, що його мати бє, наказує. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що їй боляче дивитися на свого правнука, коли його забрали, він не розмовляв. За три місяці дитина дуже змінилася, весь час з батьком, коли той не працює, а коли працює, то зі свідком та своєю бабусею. Свідок часто гуляє з дитиною. Марк любить свою матір, але боїться її. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він проживає зі [PERSON] біля двох років, квартира нормальна, нормальне харчування, іграшки, дитина ходила в дитсадок. Квартира трьохкімнатна, у дитини окрема кімната, в залі ремонт. Додав, що у нього з дитиною відносини нормальні. Свідок [PERSON] пояснила, що знає сторін з 2009 року. У відповідача є всі умови для проживання дитини і у дитині є місце. Випиває відповідач по святам, дитину балує. Додала, що після того, як сторони розійшлися, вона один раз в місяць була у відповідача, ночувала там, жила по 4 дні. Дитина захворювань не має, відповідач має вільний графік роботи. Кімнату в квратирі [PERSON] здавали. Вислухавши осіб, які брали участь в судовому, свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], проживають окремо і в 2015 році виник спір щодо визначення місця проживання малолітньої дитини. Згідно ч.1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року визначено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що сторони мають належні умови для проживання малолітнього [PERSON], довідками про доходи [PERSON] та [PERSON] підтверджені доходи за місцем роботи, належних та допустимих доказів зловживання сторонами спиртними напоями чи наркотичними засобами або наявності аморальної поведінки, що може зашкодити розвиткові дитини, суду не надано. Не здійснення ТОВ "Граніт Буд Сервіс" перерахування з 01.01.2010 року податку до бюджету Ріпкинського району згідно повідомлення № 241/10/Є25-17-20-013 ДПІ у Ріпкинському районі ГУ ДФС у Чернігівській області від 28.07.2015 року не свідчить про неотримання [PERSON] доходу, довідка про доходи [PERSON] від 02.07.2015 року ( а. с. 30) у встановленому порядку не спростована. Покази свідків в частині зловживання [PERSON] спиртними напоями та аморальної поведінки, судом не приймаються, як належний доказ оскільки свідки не визначили періодичність вживання [PERSON] спиртними напоями та певні факти аморальної поведінки самої [PERSON], які зашкоджують розвитку дитини. Пояснення [PERSON] в частині вживання [PERSON] наркотичних засобів ні є належним доказом в розумінні ст. ст. 57-59 ЦПК України. Відповідно до положень ч.1 ст. 161 СК України при вирішенні спору щодо місця проживання малолітньої дитини судом береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, а саме відсутність доказів, що хтось із батьків малолітнього [PERSON] ухиляється або неналежним чином виконує батьківські обовязки, вік дитини, стан його здоров'я та особиста прихильність дитини до батька, яка зазначена в інформації про діагностичне обстеження [PERSON] Чернігівським міським центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді № 1508 від 10 серпня 2015 року ( а. с. 65). Винятковими обставинами для розлучення малолітньої дитини та матері суд визнає наявність інформації, що 29 вересня 2014 року [PERSON] прийшла у дошкільний навчальний заклад у стані алкогольного спяніння, проживання з березня 2015 року малолітнього [PERSON] з батьком і виявлення бажання продовжити проживати з батьком, а також не вчинення [PERSON] дій по участі у вихованні дитини, як до відкриття провадження у даній справі, так і під час розгляду справи в суді або захисту свого права на участь у вихованні дитини у разі порушення цього права. З огляду на зазначені обставини суд погоджується з висновком щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] 08 червня 2011 року з батьком [PERSON] затвердженим рішенням виконавчого комітету Новозаводської районної у місті Чернігові ради № 190 від 25 серпня 2015 року ( а. с. 52). Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп..

Outcome: approved