Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на навчання в розмірі не менше ј частини всіх видів заробітку(доходів)щомісяця, до закінчення навчання та стягнення судових витрат, посилаючись на те, що вона навчається в Британському університеті Роял Холовей в м. Лондон. Сплату за її навчання, проїзд до місця навчання, проживання, придбання одягу, харчування, підручників, тощо здійснює її мама - [PERSON] Позивачка потребую матеріальної допомоги, оскільки навчається на денній формі і не має змоги працювати. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає. Хоча є працездатним за віком та станом здоров`я, займається підприємницькою діяльністю, має стабільний регулярний дохід, має у власності нерухоме та рухоме майно. Ухвалою суду від 02 серпня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на навчання. Представник позивача в судову засіданні вимоги позову підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений рекомендованими листами, направленими за адресою реєстрації особи та повернулися до суду з відміткою за закінченням терміну зберігання, що розцінюється судом як небажання особи отримувати судові виклики. Повідомлений належним чином шляхом публікації оголошення на веб-порталі судової влади України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 27.08.2001 року Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис 1252 (а.с. 17). Згідно довідки про прийняття іноземця на навчання від 18.05.2018 року позивачка прийнята на навчання в Британський університет Роял Холовей в м. Лондон (а.с.75-76). Відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як роз`яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Відповідно до ст. 198 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як роз`яснено у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розглядів справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1)досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років;2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Згідно з позицією Верховного Суду, викладеного у постанові від 23.01.2019, справа № 346/103/17, стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Правовідносини щодо обов`язку утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідно до правової позиції Верховного Суду висловленої в постанові від 20.08.2018 р. № 559/379/17-ц, досягнення повноліття не є підставою для звільнення від сплати аліментів у разі якщо дитина продовжує навчання. Сімейний Кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що позивач потребує матеріальної допомоги, оскільки не має можливості самостійно забезпечувати належний рівень свого життя, суд приходить до ґрунтовного висновку та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі ј частини всіх видів заробітку(доходів) щомісяця, до закінчення навчання, тобто до 30.06.2022 року. На підставі ст. 141 ЦПК України та враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, а позовні вимоги задоволені, суд стягує судові витрати з відповідача на користь держави.

Outcome: approved