Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

28 жовтня 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі - [PERSON]) звернулося до суду з позовом до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] відділ державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, про звільнення майна з-під арешту. Позов мотивовано тим, що 24.12.2007 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір №VIW3GK0000000742, відповідно до якого [PERSON] надав Позичальнику кредит в розмірі 45\~885,00 доларів США. Цього ж дня, в якості забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між Банком та Позичальником укладено договір іпотеки, відповідно до п.7 якого Відповідач передала Банку в іпотеку нерухоме майно, яке належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, а саме: квартиру, загальною площею 56,10 кв.м., житловою площею 42,00 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS]. 19.11.2010 року державним виконавцем Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції [PERSON] в ході примусового виконання виконавчого провадження №22721598 про стягнення заборгованості з [PERSON] накладено арешт на все майно, що є у власності [PERSON], в тому числі і на квартиру, що є предметом вищезазначеного договору іпотеки. Оскільки договір іпотеки Відповідачем з ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено 24.12.2007 року та до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна нотаріусом внесено заборону на відчуження нерухомого майна, а саме квартири, загальною площею 56,10 кв.м., житловою площею 42,00 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS], то, на думку представника позивача, ПАТ КБ «ПриватБанк» має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження перед іншими кредиторами. Вважаючи право ПАТ КБ «ПриватБанк» порушеним та таким, що підлягає захисту шляхом звільнення з-під арешту наведеного нерухомого майна, представник позивача звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав за обставин, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити у повному обсязі, долучивши до своєї заяви довідку про розмір заборгованості [PERSON] перед позивачем. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена завчасно, про причини неявки суд не попередила. Інші учасники процесу в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені завчасно, про причини неявки суд не повідомили. Враховуючи зазначені обставини, судом ухвалено провести заочний розгляд справи за наявними у ній доказами, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що 24.12.2007 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір №VIW3GK0000000742, відповідно до якого [PERSON] надав Позичальнику кредит в розмірі 45\~885,00 доларів США строком до 24.12.2021 року, цільове призначення кредиту - придбання нерухомості. (а.с.5-9). Згідно п.7.3. кредитного договору забезпеченням виконання Позичальником зобовязань за даним договором виступає іпотека 3-кімнатної квартири, загальною площею загальною площею 56,10 кв.м., житловою площею 42,00 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS]. 25.12.2007 року в якості забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором №VIW3GK0000000742 від 24.12.2007 року, між Банком та [PERSON] укладено договір іпотеки квартири, посвідчений 25.12.2007 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №8641 відповідно до п.1 якого Іпотекодавець передав в іпотеку Іпотекодержателю квартиру, загальною площею загальною площею 56,10 кв.м., житловою площею 42,00 кв.м., що розташована за адресою:м. Вінниця, [ADDRESS], в силу чого Іпотекодержатель набув право вимоги в разі невиконання Іпотекодавцем зобовязань, передбачених договором, одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця. (а.с.10-13). При посвідченні зазначеного договору іпотеки приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №8642 накладено заборону відчуження квартири №28, що знаходиться в м. Вінниці по вул. Київській, 51. 19.11.2010 року державним виконавцем Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції [PERSON] в ході примусового виконання виконавчого провадження №22721598 про стягнення заборгованості з [PERSON] накладено арешт на все майно, що є у власності [PERSON], в тому числі і на квартиру, що є предметом вищезазначеного договору іпотеки (а.с.14). Вимагаючи звільнення з-під арешту квартири, що є предметом договору іпотеки, Іпотекодержатель ПАТ КБ «ПриватБанк» посилається на пріоритетне право позивача над публічним обтяженням, застосованим відділом ДВС, на звернення стягнення на іпотечне майно. Згідно ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. За ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно\~ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Статтею 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» регламентовано, що пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. В даному випадку, право іпотеки у позивача виникло 25.12.2007 року. Накладення арешту на майно боржника [PERSON] відділом ДВС Вінницького МУЮ було вчинено пізніше, ніж були укладені кредитний договір та договір іпотеки майна. Суд звертає увагу, що предмет іпотеки на день укладення договору іпотеки квартири не перебував під забороною відчуження, позивач є іпотекодержателем, обтяження, накладене згідно договору іпотеки є обтяженням з вищим пріоритетом. Відповідно до положень ч. 3-4 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів та якщо вартість предмета іпотеки перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Суд враховує, що загальна вартість квартири як предмета іпотеки, згідно підпункту 33.4 договору іпотеки квартири на день укладення цього договору становила 287\~850, 00 гривень, а борг [PERSON] іпотекодержателю, як вбачається з наданих доказів, станом на 07.12.2015 року становить 173\~407,93 доларів США, що значно перевищує вартість предмету іпотеки (а.с.31). Враховуючи викладене та існування рішення Замостянського районного суду м.Вінниці від 22.03.2010 року у справі №2-421/2010 про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором №VIW3GK0000000742 від 24.12.2007 року (а.с.32-35) суд приходить до висновку, що арешт квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], накладений згідно постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 19.11.2010 року, перешкоджає ПАТ КБ «ПриватБанк» реалізації його прав як Іпотекодержателя. Таким чином, позивачем надано суду докази, які вказують на перепону звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення вимог пріоритетного стягувача. Суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ч. 1\~ст. 88 ЦПК України,\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Враховуючи наведене, з відповідача користь позивача підлягає стягненню судовий збір 1\~218,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved