Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив ухвалити рішення про визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим будинком № 22 по вул. Бердичівській в с. Кодня Житомирського району Житомирської області. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що є власником зазначеної нерухомості, у якій, в свою чергу, зареєстровані відповідачі, які тривалий час не проживають у даному будинку та факт їх реєстрації перешкоджає заявникові у повній мірі розпоряджатись вищевказаним нерухомим майном. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з названих вище підстав та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] (онука позивача) спрямувала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов не визнала та просила відмовити у його задоволенні, адже, як вказує, на даний час добровільно та самостійно знялась з реєстраційного обліку у спірному будинку. Відповідач [PERSON] (колишня невістка позивача) у судове засідання не з'явилась, хоча завчасно та належним чином повідомлялась про день та час слухання справи, та про причини своєї неявки суду не повідомила. За таких обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність учасників судового розгляду, які не з'явились, адже матеріали справи містять достатньо доказів щодо правовідносин, які склались між ними. Дослідив матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. Позивач є власником житлового будинку № 22 по вул. Бердичівській в с. Кодня Житомирського району Житомирської області, у якому станом на 21 лютого 2017 року також зареєстровані відповідачі (а.с.9-10). Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Коднянської сільської ради Житомирського району Житомирської області 24 січня 2017 року (а.с.5), акту обстеження соціально-побутових умов проживання позивача за вказаною адресою від 23 січня 2017 року, складеного комісією названої сільської ради (а.с.6), та акту опитування свідків від 24 січня 2017 року (а.с.19) відповідачі зареєстровані але не проживають у спірному будинку з 15 квітня 2015 року. Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 8 квітня 2016 року,що набрало законної сили 19 квітня 2016 року (а.с.20), розірвано шлюбу між сином позивача [PERSON] та [PERSON] Згідно наданої відповідачем [PERSON] копії паспорта (а.с.17) убачається, що з 20 березня 2017 року вона зареєстрована за адресою: [INFO]. Правовідносини, що склались між сторонами, врегульовані положеннями наступних норм матеріального права. У відповідності до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.\~\~ Згідно ч. 2 ст. 405 Кодексу, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вищевикладене позов підлягає до задоволення на підставі наступного. Факт порушення прав позивача з боку відповідачів, у вигляді реєстрації у належному йому житловому будинку, в ході розгляду справи судом встановлено, а відтак вони підлягають судовому захисту у спосіб, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" шляхом визнання даних відповідача такою, що втратила право користування спірною у даній справі нерухомістю. До твердженню [PERSON] про те, що у задоволенні позову слід відмовити, у зв'язку із самостійним добровільним її зняттям з реєстраційного обліку у спірному будинку, суд відноситься критично. Так, надана останньою в підтвердження даних слів копія паспорта, суд вважає, не може слугувати доказом цього, оскільки паспорт [PERSON] містить відомості про реєстрацію за двома адресами (в тому числі за адресою спірного будинку) і не містить відомостей про зняття її з реєстрації у належному позивачеві житловому будинку. За таких обставин, даний доказ є неналежним. Крім зазначеного, оскільки позов підлягає до задоволення, беручи до уваги положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачів у дольовому порядку на користь позивача слід стягнути судові витрати, що складаються із судового збору у сумі 640 гривень, тобто по 320,00 гривень з кожного із відповідачів. Окремо, суд звертає увагу позивача на тому, що солідарний порядок стягнення судових витрат, як того просив заявник, законом не передбачений (абзац 6 пункту 35 ПП ВССУ № 10 від 17.10.2014 року). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved