Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

16.12.2015 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким: виділити в натурі [PERSON] частку домоволодіння № 5 по вул. Китобійній в м. Одесі, яка складається з літ. «Ф», яка складається з житлової кімнати 1-5, площею 16,0 кв.м., кухні 1-2, площею 12,8 кв.м., санвузлу 1-3, площею 4,3 кв.м., коридору 1-4, площею 6,8 кв.м., погріб 1-1, площею 3,8 кв.м., гараж № 101, площею 19,3 кв.м., частини мостіння під літ. «П» та частину огорожі; Визначити порядок користування земельною ділянкою між співвласниками домоволодіння відповідно до частки у домоволодінні за адресою; м. Одеса, вул.. Китобійна,5, відповідно до висновку будівельно-технічного експертного дослідження № 177\\2015 від 04.12.2015 року. Свої вимоги мотивувала тим, що вона є власником 38/300 частини домоволодіння № 5 по вул. Китобійній у місті Одесі, власницею іншої частини спірного будинку є відповідачі [PERSON] та [PERSON]. Позивач вказує на те, що небажання відповідачів у добровільному порядку здійснити реальний розподіл домоволодіння та встановити порядок користування земельною ділянкою стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та представник третьої особи Публічного акціонерного товариства «Антарктика» в судове засідання не зявились, про час та місце його проведення сповіщались належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від них до суду не надійшло. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів, які сповіщені про розгляд справи належним чином, від яких не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідачів. Відповідно до ст. 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 32464129 від 13.12.2011 року вбачається, що [PERSON] є власником 38/300 частин домоволодіння № 3 по вулиці Китобійній в місті Одесі. З вказаного витягу вбачається також, що Відповідачі є співвласниками вказаного домоволодіння з наступними частками: 131\\300 частина належить [PERSON], а 92/300 частини належить [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи, спірне домоволодіння складається з: житловий будинок літ. «Ф» житловою площею 33, 9 кв.м., житловий будинок під літ. «Ф1» - житловою площею 25,9 кв.м., сарай під № 31, сарай під № 17, вбиральня під № 32, гараж під № 101, гараж під № 101-а, огорожа під № 1-6, та мостіння І-ІІ, яке розташоване на земельній ділянці площею 220, 4 кв.м, що знаходиться у фактичному користуванні за адресою: м. Одеса, вул.. Китобійна 5. Представник позивача у судовому засіданні пояснила, що між співвласниками спірного домоволодіння та земельної ділянки склався порядок користування даною земельною ділянкою відповідно до якого: У фактичному користуванні [PERSON] знаходиться будинок під літ. «Ф1», сарай під № 31 та № 17, гараж під № 101, вбиральня під № 32, мостіння під № І та частина огорожі; У фактичному користуванні позивача [PERSON] знаходиться частина будинку під літ. «Ф», яка складається з житлової кімнати 1-5, площею 16,0 кв.м., кухні 1-2, площею 12,8 кв.м., санвузлу 1-3, площею 4,3 кв.м., коридору 1-4, площею 6,8 кв.м., погріб 1-1 площею 3,8 кв.м., частини мостіння під літ. «ІІ» та частина огорожі. У фактичному користуванні [PERSON] знаходиться будинок під літ. «Ф2», який складається з 2-1 коридору, площею 2,4 кв.м., кухні 2-2, площею 14,3 кв.м., 2-3 житлової кімнати, площею 10,1 кв.м., 2-4 житлової кімнати, площею 7,8 кв.м., 2-5 санвузлу, площею 2,6 кв.м., гаражу під № 101-а, частини мостіння під № ІІ та частини огорожі. Отже, з матеріалів справи та пояснень представника позивача судом встановлено, що між сторонами склався порядок користування спірним домоволодінням, проте юридично такий порядок не закріплено. Окрім того сторони не можуть дійти згоди щодо порядку користування земельною ділянкою, яка закріплена за спірним домоволодінням. Згідно ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. У відповідності до вимог ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Відповідно до вимог статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. В абзаці першому пункту 6 постанови Пленуму "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок" від 4 жовтня 1991 р. N 7 визначено, що при вирішенні справ про виділ у натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, слід мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. При неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. При поділі жилого будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. В матеріалах справи міститься висновок № 177/2015 судової будівельно-технічної експертизи від 04 грудня 2015 року, виготовлений експертом ПП «Одеський науково-дослідницький центр експертних досліджень ім. Скибинського С.С.» [PERSON], згідно якого експерт вказує на технічну можливість виділу в натурі із загального житлового будинку № 5 розташованого за адресою м. Одеса, по вулиці Китобійна належної [PERSON] з часткою 38/300, в склад якої входить частина житлового будинку літ «Ф», загальною площею 43,7 кв.м., в тому числі житловою площею 16,0 кв.м. в складі приміщень: 1-2 кухня, площею 12,8 кв.м., 1-3- санвузол, площею 4,3 кв.м., 1-4 коридор, площею 6,8 кв.м., 1-5 житлова, площею 16,0 кв.м., І погріб, площею 3,8 кв.м, гараж № 101, площею забудови 19,3 кв.м. Також з урахування технічних норм та порядку користування земельною ділянкою, який склався між сторонами, експерт надав один найбільш раціональний варіант порядку користування земельною ділянкою в ідеальних частках співвласників, що передбачає створення ізольованої ділянки. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Ст.ст. 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані їх сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України. Відповідно до ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 11 постанови, одночасно з розв'язанням спору про право власності на будинок, виділ частки або встановлення порядку користування конкретними приміщеннями, суд може також вирішити позов, якщо він заявлений, про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою між громадянами, яким житловий будинок належить на праві спільної власності. Частиною 1 ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Таким чином, зважаючи на той факт, що між співвласниками спірного будинку виникли неприязні стосунки через постійні сварки з приводу користування земельною ділянкою, суд дійшов висновку, що необхідно визначити порядок користування між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] земельною ділянкою, розташованою за адресою м. Одеса, вул. Китобійна, 5 відповідно до часток у праві власності на домоволодіння, згідно варіанту висновку № 177/2015 судової будівельно-технічної експертизи від 04 грудня 2015 року, виготовлений експертом ПП «Одеський науково-дослідницький центр експертних досліджень ім. Скибинського С.С.» [PERSON], Суд враховує, що наданий експертом варіант порядку користування земельною ділянкою, є єдиним, відповідає фактичному порядку користування, що склався між сторонам. При ухваленні рішення суд керується ч. 1 ст. 11 ЦПК України, згідно якої суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: approved