Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 08.01.1998 року уклала шлюб з відповідачем. [INFO] у них народилась донька [PERSON]. На даний час шлюб між ними розірвано у зв'язку з чим виникла необхідність у вирішенні питання відносно матеріального забезпечення їхньої доньки. Відповідач добровільно не погоджується надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, а вона сама не в змозі забезпечити дитину всім необхідним. Відповідач працює на ТзОВ «Тандем», крім цього неофіційно виконує замовлення робіт на тракторі, матеріально забезпечений, а тому має змогу матеріально допомагати дитині. При таких обставинах, просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на дитину в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення донькою повноліття. [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову посилається на те, що перебував у шлюбі з відповідачкою, у якому у них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO] Після розірвання шлюбу донька залишилась проживати разом з матір'ю, а син - з ним. Матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює офіційно, крім цього перебувала на роботі за кордоном, де мала хороший заробіток. Просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на його користь аліменти на сина в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення ним повноліття. [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали свої позовні вимоги, послались на обставини, викладені у позовній заяві. Доповнили, що позивачка добровільно матеріально допомагає сину, що підтвердив останній в судовому засіданні, а тому підстав для задоволення зустрічного позову немає. Просять їх позов задоволити у повному обсязі, оскільки відповідач має таку можливість, оскільки крім офіційної роботи працює на тракторі і його дохід є значно вищим ніж позивачки. [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали свої позовні вимоги. Доповнив, що він, позивач, також матеріально допомагає доньці, а тому підстав для задоволення первісного позову не вбачає. Просять задоволити зустрічний позов, а в задоволенні первісного відмовити. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що первісний та зустрічний позови є підставними та підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного. Частинами 7, 8 ст. 7 СК України передбачено, що кожна дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом . Судом встановлено, що [PERSON], народився [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 02 лютого 1999 року Бистрицькою сільською радою, актовий запис №1. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON]. Дитина проживає з батьком, що підтверджується довідкою № 73 від 21.01.2016 року, виданою виконкомом Бистрицькою сільської ради. [PERSON], народилась [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 27 серпня 2001 року Бистрицькою сільською радою Дрогобицького району Львівської області, актовий запис №5. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON]. Дитина проживає з матір'ю, що сторонами не оспорюється. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі та виплачуються щомісячно. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, які мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 СК України. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як вбачається з Довідки про доходи від 15.02.2016 року, [PERSON] працює продавцем продовольчих товарів у ФОП [PERSON] і її середньомісячний дохід складає 1280 грн. Відповідно до довідки № 08 від 12.01.2016 року, [PERSON] працює на ТзОВ «Тандем» і розмір його середньомісячного заробітку складає 2284,55 грн. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на неповнолітніх дітей, суд враховує стан здоров'я сторін і їх дітей, їхнє матеріальне становище, рівність прав та обов'язків обох батьків щодо дітей, розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, вимоги розумності та справедливості і визначає їх у розмірі по 1/4 частині зі всіх видів їх заробітку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. На думку суду, саме такий розмір аліментів відповідатиме інтересам дітей, враховуючи їх вік та матеріальні потреби. У разі зміни, в подальшому, матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. Підстав для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі суд не вбачає, оскільки як позивач так і відповідач працюють офіційно, мають стабільний заробіток, а доказів про наявність у них інших доходів сторонами не представлено та такі у матеріалах справи відсутні. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача за первісним позовом та з відповідача за зустрічним позовом слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved