Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ житлового будинку в натурі між співвласниками, зазначивши, що вони є співвласниками житлового будинку, що по [ADDRESS]. Житловий будинок належить їм на праві спільної часткової власності на підставі договору дарування від 15.11.2011 року. Його частка у праві спільної часткової власності на будинок становить 2/3 , а відповідно частка відповідача складає 1/3. До складу житлового будинку входять надвірні споруди, які розміщені на земельні ділянці і становлять одне ціле. Сторонами не досягнуто домовлененості про поділ (виділ) в натурі житлового будинку, що призводить до неможливості вчинити договір про поділ цього майна. А тому він просить суд поділити вказане домоволодіння таким чином, щоб позивачу було виділено 2/3 частки у спільні часткові власності, а відповідачу 1/3 частки спільної часткової власності. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечують. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об'єктивно встановлено, що [PERSON] є власником 2/3 частин домоволодіння, що розміщене по [ADDRESS], [PERSON] є власником 1/3 частин домоволодіння, що розміщене по [ADDRESS]. Відповідно до висновку експерта №222/014 складеного 13 жовтня 2014 року технічно можливий поділ будинку в натурі та надано два варіанти поділу будинку в натурі. В судовому засіданні сторони вказали, що вони просять при вирішенні спору взяти до уваги другий варіант поділу будинку в натурі. Відповідно до ст. 355 ЦК України - майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 367 ЦК України - майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домоленністю між ними. Постановою Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жили будинок" від 4 жовтня 1991 року визначено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожні із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом. Виділ може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилася. Згідно ст. 152 ЖК України переобладнання та перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів. Рішенням виконкому Хмельницької міської ради № 208 від 26.03.2015 року надано дозвіл на проведення робіт з перепланування приміщень в житловому будинку по [ADDRESS]. За таких обставин суд вважає, що будинок підлягає поділу в натурі між співвласниками, відповідно до їх часток у праві власності, а саме 2/3 та 1/3, відповідно до варіанту 2 висновку експерта №222/014, що складений 13 жовтня 2014 року. При цьому слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 439 гривень вартості різниці відступу від ідеальних часток. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved