Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~22.01.2010 року сторони зареєстрували шлюб у Снітівській сільській раді Летичівського району Хмельницької області, актовий запис\~№ 01, в якому у них народилося два сина: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З 2013 року сімейно-шлюбні відносини між ними припинені і вони проживають окремо, у неї інша сім`я, тому [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] .. В судове\~засідання позивач\~не з`явилася,проте подала до суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність без застосування звукозапису, позовні вимоги підтримала і просить суд розірвати шлюб, строк на примирення не надавати, оскільки протягом 6 років вони з відповідачем не проживають разом і у неї є інша сім`я. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте подав заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, без застосування звукозапису, вимоги визнає, просить їх задовольнити, строк на примирення не надавати, оскільки їх шлюб має формальний характер, оскільки вона не проживають разом протягом 6 років і на даний час у нього нова сім`я. \~Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частиною 3\~ст. 109 СК України\~встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права, а також права їхньої дитини. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки вищенаведені обставини дають підстави суду дійти до висновку, що причини, за якими позивач звернулася до суду, є обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими, оскільки шлюб їх є формальним: на даний час сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, разом не проживають, сторони не бажають поновлювати подружніх стосунків, не бажають миритися, обоє втратили почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, на даний час проживають окремо, майно, яке підлягало б розподілу, відсутнє. На підставі наведеного суд прийшов до висновку, що розлад в сімї і конфлікти носять не тимчасовий характер, позов обґрунтований серйозними доказами, сторони разом не проживають, не підтримують подружніх стосунків, сімя їх розпалася, та враховуючи, що позивач не бажає проживати разом з відповідачем, а тому шлюб їх необхідно розірвати. Позивач не відмовилася від свого права про стягнення судових витрат з відповідача. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до\~ст. 113 Сімейного кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2\~ст.114 Сімейного кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. З наведених\~підстав суд прийшов до висновку, що шлюб, укладений між сторонами 13 серпня 2014 року, необхідно розірвати. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку, передбаченому ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. \~ \~ \~ \~Відповідно до абзацу 3 пункту 24\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~12.06.2009,\~№ 2\~"Про\~застосування норм\~цивільного процесуального\~законодавства при\~розгляді справ\~у \~суді першої\~інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. \~ \~ \~ \~ В судовому засіданні не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задовольнити вимоги позивача. Спору щодо місця проживання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] .. На підставі наведеного, ст. ст. 105,110 - 112 СК України,

Outcome: approved