Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

19 листопада 2018 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України. [INFO] померла [PERSON], про що 12.10.2018 року Центром первинної медико-санітарної допомоги № 6 м. Макіївка видано лікарське свідоцтво про смерть № 425. Срібнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, відмовлено у здійсненні державної реєстрації смерті [PERSON], оскільки, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявнику для оформлення спадщини. Заявник [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності та зазначає, що вимоги заяви підтримує. Представник Срібнянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Бондар Н.В. в судове засідання не з'явилася, подала заяву про проведення судового засідання за її відсутності. В заяві зазначає, що проти заявлених вимог не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та проаналізувавши всі докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON], про що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12 травня 1976 року, виданого виконкомом Криничанської селищної ради м. Макіївка Донецької області. 27.04.1996 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 27.04.1996 року. Як вбачається з лікарського свідоцтва про смерть № 425 від 12.10.2018 року, виданого Центром первинної медико-санітарної допомоги № 6 м. Макіївка, [PERSON] померла [INFO]. Срібнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області заявнику [PERSON] було відмовлено у здійсненні державної реєстрації смерті [PERSON], оскільки, для підтвердження факту смерті особи не пред'явлено документ, визначений ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та відповідно до пункту 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до роз'яснень, даних в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. За положеннями ч. 2, ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Оцінюючи надані заявником документи про смерть, суд виходить з того, що смерть особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть та оформлення спадщини. У відповідності до ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви [PERSON] та вважає можливим встановити факт смерті [PERSON], померлої [INFO].

Outcome: approved