Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

[PERSON],[INFO], звернулась в суд з позовом до [PERSON], в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивувала тим, що за заповітом від 18.08.1994 р., посвідченим секретарем Вільхівської сільської ради Городенківського району, бабуся (мати її батька) [PERSON] заповідала позивачці все належне їй майно, де б воно не було із чого б воно не складалось, і взагалі все те, на що за законом вона матиме право. [PERSON] померла [INFO]. Як на день смерті, так і станом на 15.04.1991 р. [PERSON] проживала одна в господарстві по [ADDRESS]. Від батьків позивачці стало відомо про те, що бабуся [PERSON] ще в 1970 р. розірвала шлюб з своїм чоловіком, в даний час невідомо, де він перебуває і чи взагалі він ще живе. Після смерті бабусі позивачка звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом. Постановою від 14.08.2015 р. нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок померлої, що знаходиться по [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, а саме: свідоцтва про право власності на житловий будинок. В судове засідання сторони не з'явились, подали заяви про розгляд справи в їх відсутності, позивачка зазначила, що позов підтримує, відповідач в заяві вказав, що позов визнає. За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконкомом Вільхівської сільської ради 27 липня 2011 р., стверджено, що [PERSON] померла [INFO]. в [ADDRESS] (а.с. 3). Внаслідок її смерті відкрилась спадщина. За заповітом, посвідченим 18.08.1994 р. секретарем виконкому Вільхівської сільської ради Городенківського району, [PERSON], жителька [ADDRESS], заповідала своїй внучці [PERSON] все належне їй майно, де б воно не було із чого б воно не складалось (житловий будинок, сарай, стодола, хатнє майно), і взагалі все те, на що за законом матиме право (а.с. 10). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Те, що позивачка [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за заповітом від 18.08.1994 р., де спадкоємцем значиться [PERSON], стверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER], виданого відділом ЗАГС Городенківського райвиконкому 08.01.1983 р. (а.с. 5) та копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 14.07.2011 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, згідно з яким при реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с. 7). На час відкриття спадщини спадкодавець [PERSON] проживала одна, про що свідчить Довідка № 318/02-25 від 14.08.2015р., видана виконкомом Вільхівської сільської ради (а.с. 16). Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Судом встановлено, що позивачка прийняла спадщину після смерті [PERSON]. Про прийняття позивачкою спадщини свідчить Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 14.06.2012 р. приватним нотаріусом Городенківського районного округу, зареєстроване в реєстрі за № 1016, згідно з яким [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] земельну ділянку площею 0,0773 га, що розташована на території Вільхівської сільської ради, що належала померлій на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 08.12.2007 р. (а.с. 11). Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 ЦК України - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З постанови приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу від 14.08.2015 р. про відмову у вчиненні нотаріальних дій встановлено, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] з посиланням на те, що спадкоємцем не подані правовстановлюючі документи щодо належності майна спадкодавцеві (а.с. 17). Випискою з інвентаризаційних матеріалів № 7363 від 14.07.2015р., виданою ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» стверджено, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. право власності на житловий будинок та господарські будівлі по [ADDRESS] станом на 31.12.2012 р. не зареєстровано (а.с. 15). Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Про те, що по [ADDRESS] житловий будинок збудований в 1942 р., а господарські будівлі збудовані в 1943, 1960 та 1978 роках, свідчить їх характеристика згідно з технічним паспортом, складеним 15.07.2015 р., де також зазначена їх інвентаризаційна вартість - 65044 грн. (а.с. 13-14). Згідно з ч. 2 ст. 1296 ЦК України - відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем за заповітом спадкодавця [PERSON], права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS], - судом не встановлено, відповідач не заперечує щодо визнання за позивачкою права власності на спадкове майно, тому суд вважає, що є підстави для задоволення позову. На підставі ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217,1222,1223, 1233, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: approved