Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

1. Позиції позивача та відповідача. Як слідує із позову, сторони перебувають у договірних правовідносинах на підставі договору без номера від 06 листопада 2012 року. Відповідно до умов договору, позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 300 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач своє зобов'язання по щомісячному платежу для погашення заборгованості по кредиту та процентів належним чином не виконує. Станом на 30 листопада 2017 року у [PERSON] утворилася заборгованість перед Банком за кредитом на загальну суму 20831 гривня 12 копійок, в тому числі: 295 гривень заборгованість за кредитом, 18967 гривень 97 копійок заборгованість по процентах за користування кредитом, 100 гривень - заборгованість за пенею та комісією, 500 гривень - фіксована частина штрафу та 968 гривень 15 копійок - процентна складова штрафу. Банк 14 лютого 2018 року звернувся до суду з відповідним позовом. Позиція відповідача суду не відома. 2. Заяви (клопотання) учасників справи. Разом з позовом позивач подав до суду заяву про отримання процесуальних документів в електронному вигляді (а.с. 42), клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 3) та за відсутності позивача (а.с. 41). Від відповідача заяви та клопотання не надходили. 3. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 06 березня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду Мурованокуриловецьким районним судом та відкрито провадження у справі (а.с. 48). Цією ж ухвалою задоволено клопотання позивача та прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, а відповідачу встановлено строк в 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов чи для подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Поштове відправлення із ухвалою про відкриття провадження, копією позовної заяви та додатками до позову відповідачу направлено 07 березня 2018 року (а.с. 52). Рекомендований лист повернувся до суду без вручення адресату з відміткою від 14 березня 2018 року (а.с. 51), що відповідач за зазначеною адресою не проживає. З урахуванням відомостей про зареєстроване місце проживання відповідача (а.с. 47), положень п. 2 ч. 7 та п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що стороні належним чином вручено рекомендований лист. Відзив на позовну заяву чи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач не подав. Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 275 ЦПК України). За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи. За приписами ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У зв'язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч. 13 ст. 7 ЦПК України). За вказаних обставин, за приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. 4. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] перебувають у договірних правовідносинах на підставі договору (анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку) без номера від 06 листопада 2012 року (а.с. 10). Предметом договору є кредит в сумі 300 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,0 % на місяць. Невідємною частиною Договору є Умови і Правила надання банківських послуг (а.с. 12-35) та [PERSON] обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с. 11). Відповідач своїм підписом (зворот а.с. 10) підтвердив, що підписана заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між ним та Банком Договір. Позичальник зобовязувався погашати заборгованість по кредиту, відсотки за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором (п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг). Відповідач своє зобов'язання по щомісячному платежу для погашення заборгованості по кредиту, процентів та інших витрат належним чином не виконує. Станом на 30 листопада 2017 року у [PERSON] утворилася заборгованість перед Банком за кредитом на загальну суму 20831 гривня 12 копійок, в тому числі: 295 гривень заборгованість за кредитом, 18967 гривень 97 копійок заборгованість по процентах за користування кредитом, 100 гривень - заборгованість за пенею та комісією, 500 гривень - фіксована частина штрафу та 968 гривень 15 копійок - процентна складова штрафу (а.с. 8-9). Користуючись своїм правом, передбаченим у пунктах 2,1.1.4.2 та 2.1.1.12.11 Умов та Правил надання банківських послуг, [PERSON] 14 лютого 2018 року звернувся до суду з вимогою про дострокове повернення кредиту. 5. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 536 та частиною 1 статті 1054, статтею 1056-1 ЦК України, а також умовами Договору передбачено, що за користування чужими грошовими коштами позичальник має сплачувати відсотки. За користування кредитом [PERSON] нараховує позичальнику відсотки у розмірах передбачених «Тарифами Банку» із розрахунку 360 календарних днів у році, що передбачено п. 2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою. Відсотки за користування кредитом (кредитним лімітом) та/або овердрафтом нараховуються в дату їх сплати, при цьому відсотки розраховуються щомісячно за кожний календарний день за фактично витрачені в рахунок кредиту кошти, з дня списання суми з карткового рахунку до дня, коли Кредит стає простроченим кредитом. У разі непогашення суми простроченого кредиту (кредитного ліміту, кредитної лінії), овердрафту або його частини понад 210 днів, увесь Кредит вважається простроченим і нарахування з дати перекладу кредиту у статус прострочених Боргових зобовязань проводиться відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 (п.п. 2.1.12.6.3, 2.1.12.6.4 Умов і Правил). Базова ставка за користування кредитом у місяць, відповідно до витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» становить 3,0 % у місяць або 30,00 % у рік (а.с. 11). Відсотки розраховуються щомісячно за кожний календарний день за фактично витрачені в рахунок Кредиту або Овердрафту кошти, з дня списання суми з карткового рахунку до дня, коли Кредит та /або Овердрафт стають простроченими кредитами. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, в установлений строк і відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. У п. 2.1.1.5.5 Умов і правил надання банківських послуг передбачено зобовязання Позичальника погашати заборгованість за \~кредитом, процентами за \~його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Пунктом 2.1.1.5.6 Умов і Правил надання банківських послуг передбачено, що у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу Банку, позичальник зобовязаний повернути кредит (у тому числі прострочений кредит та Овердрафт) та оплатити винагороди Банку. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1ст. 611 ЦК України). Неустойкою є штраф або пеня (ст. 549 ЦК України). Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч. 2 ст. 551 ЦК України). У разі виникнення прострочених зобовязань на суму 100 гривень за борговими зобовязаннями Клієнт сплачує Банку пеню, яка розраховується як базова процентна ставка по договору (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 50 гривень, які нараховуються на день нарахування процентів по кредиту (п.2.1.1.12.6.1). Заявивши у\~ позові\~вимогу про стягнення заборгованості за пенею та комісією в сумі,\~ позивач\~у\~ розрахунку\~ заборгованості (а.с. 8-9) визначив цю суму як комісія. Порядок нарахування комісії та її природа не визначені договором між сторонами без номеру від 06 листопада 2012 року, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача комісії задоволенню не підлягає як необґрунтована. Умовами кредитного договору між сторонами передбачено такий вид неустойки як штраф. Так, витягом із [PERSON] обслуговування кредитних карт «Універсальна ……» стверджується, що штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань встановлений у розмірі 500 гривень + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом. Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України штраф - це неустойка, що обчислюється у відсотках (!) від суми невиконаного чи неналежно виконаного зобовязання. З врахуванням природи штрафу, вимога позивача про стягнення з відповідача фіксованої частини штрафу у сумі 500 гривень задоволенню не підлягає як необґрунтована. Таким чином із [PERSON] підлягає стягненню лише процентна складова штрафу, яка складає \~5% від суми заборгованості (295 грн. + 18967,97 грн. = 19262,97 гривні), або 963 гривні 15 копійок. 6. Висновки суду. Розрахунком заборгованості за договором без номера від 06 листопада 2012 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] (а.с. 8-9) доведено, що відповідач взятих на себе зобовязань за кредитним договором щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом не виконує, в\~\~результаті чого утворилась заборгованість по кредиту, яка станом на 30 листопада 2017 року становить: 295 гривень заборгованість за кредитом і 18967 гривень 97 копійок - заборгованість по процентах за користування кредитом. За несвоєчасне виконання умов кредитного договору відповідач має сплатити банку пеню у вигляді штрафу в розмірі 963 гривні 15 копійок. Заборгованість відповідача по пені та комісії позивачем не доведено, а вимога про стягнення штрафу у вигляді фіксованої частини в сумі 500 гривень не відповідає нормам закону. За таких обставин, суд вбачає підстави для судового захисту прав позивача та стягнення з відповідача на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованості, але частково.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 7. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з цим позовом позивачем було сплачено 1762 гривні судового збору (а.с. 1, 2). Отже, з відповідача на користь позивача належить до стягнення саме така сума судових витрат.

Outcome: approved