Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони уклали шлюб 07.11.2003 року у відділі ДРАЦС Тернопільського РУЮ за\~ актовим записом №20. У шлюбі сторони народили одну дитину - доньку [PERSON] . Одруження виявилось невдалим, різні характери та погляди на сімейне життя призвели до розпаду сім`ї. Із 2009 року сторони не проживають разом. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим і просить суд розірвати шлюб між сторонами. Позивач у судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з`явилася, її представником подано до суду нотаріально завірену заяву про визнання [PERSON] позову у повному обсязі і про його задоволення саме\~ у судовому засіданні 16.05.2019 року. Крім того, представником відповідачки подано до суду письмову заяву про розгляд справи без його особистої участі та без участі [PERSON] ,\~ просить присвоїти відповідачці дошлюбне прізвище " [PERSON] ". Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в підготовчому засіданні з наступних підстав.\~\~\~\~ У підготовчому судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що сторони уклали шлюб 07.11.2003 року у с.Петриків Тернопільського району Тернопільської області за\~ актовим записом №20. У шлюбі сторони народили одну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Встановлено, що одруження виявилось невдалим, причиною розпаду шлюбу є те, що у сторін виявились різні характери, відсутнє взаємопорозуміння, сторони проживають окремо. У відповідності до ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, з врахуванням того, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, оскільки у період з часу звернення позивача до суду та розгляду справи у суді його наміри розірвати шлюб не змінилися, суд встановив справжнє прагнення позивача до розірвання шлюбу, а відтак приходить до переконання, що розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права, у зв`язку із чим даний позов підлягає задоволенню. У ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З врахуванням встановлених обставин щодо тривалості розладу в сім`ї сторін, заперечення позивача проти примирення з відповідачем, визнання позову відповідачем, суд прийшов до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved