Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] (далі - позивач) звернувшись до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 25 лютого 2017 року Богуславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 22, посилаючись на те, що від даного шлюбу вони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Однак, спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з постійними непорозуміннями, конфліктними ситуаціями та сварками. Кожен із них має різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З 08 січня 2019 року вони фактично припинили шлюбно сімейні відносини, проживають окремо один від одного, тому подальше спільне життя з відповідачем, примирення і збереження шлюбу не можливе. Позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просив позов задовольнити і розглянути справу без його участі (а.с. 19). Відповідач [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій зазначила, що вимоги позивача визнає і просить розглянути справу без її участі та без фіксування судового засідання, також просила залишити їй прізвище Тарасюк. (а.с. 18). Зважаючи на те, що сторони по справі звернулися до суду із заявами про те, щоб розгляд справи відбувався без їх участі, суд у відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Згідно абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши та оцінивши докази надані сторонами по справі, враховуючи положення ч.4 ст.206 ЦПК України, ст.112 СК України та те, що відповідач повністю визнала вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача щодо розірвання шлюбу. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір". Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 384 гривні 20 копійок.

Outcome: approved