Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

18.08.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності на 1/2 частку квартири. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з 19.10.1996 року по 03.04.2012 року сторони перебували у шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею. Під час шлюбу, за спільні кошти, ними була придбана квартира [ADDRESS], відповідно до договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріальною округу від 20.11.2004 року. Право власності на вказану квартиру зареєстровано КП "Вознесенське МБТІ" 07.12.2004 року на ім*я [PERSON] Після припинення шлюбних відносин, позивачка з дітьми залишилася проживати у зазначеній квартирі. Відповідач офіційно не працює, будь - якої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Ймовірність арешту квартири, де проживала сім*я, через невиконання відповідачем своїх кредитних зобов*язань, змусило звернутися позивачку до суду для вирішення питання щодо поділу майна подружжя. Оскільки, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу), у позовній заяві просила визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS]. Позивачка та її представник в судове засідання не з*явилися, надали суду заяву у якій просили справу слухати за їх відсутністю, позов підтримали у повному обсязі, просили його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з*явився. Заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Відповідно до вимог, передбачених ст.ст.60,68,69, 70 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу, сторони мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, що є об*єктом права спільної сумісної власності подружжя і частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. В судовому засіданні встановлено, що сторони 19.10.1996 року по 03.04.2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, в період шлюбу, згідно договору купівлі - продажу, посвідченого 20.11.2004 року приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріальною округу, придбали квартиру [ADDRESS], яку оформили на ім*я відповідача [PERSON], що підтверджується витягом з реєстру щодо реєстрації права власності на нерухоме майно ( № витягу - 5740883) від 07.12.2004 року, виданого КП «Вознесенське МБТІ» та технічним паспортом, де власником вказано - [PERSON] (а.с. 7-11). Тому, правовий режим майна сторін, набутого за час шлюбу, залишається попереднім - спільною сумісною власністю колишнього подружжя. Колишнє подружжя може бути співвласниками протягом невизначеного строку, аж до поділу майна (с.68 СК України.) Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що квартира [ADDRESS] - є спільною сумісною власністю, колишнього подружжя [PERSON] і вони можуть бути співвласниками протягом невизначеного строку, а тому, строк позовної давності позивачем не пропущений. Тому, суд вважає, що є правові підстави, відповідно до ст. ст. 60, 68, 69, 70 СК України, для задоволення позову.

Outcome: approved