Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], про усунення перешкод в користуванні будинком шляхом виселення. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що їй на праві приватної власності на підставі договору дарування від 27 листопада 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу [PERSON], належить домоволодіння №21-а по вул.Шкільній в с.Сурсько-Клевцеве Дніпропетровського району Дніпропетровської області, що підтверджується договором дарування. В 2013 році позивач вирішила продати житловий будинок, відповідач висловила бажання придбати вищезазначене домоволодіння та земельну ділянку на якій він знаходиться. Щодо умов продажу будинку та порядку розрахунку 01 червня 2013 позивач з відповідачем уклали договір про завдаток, яким було встановлено наступне: загальну суму договору купівлі-продажу була встановлена в розмірі 3 000 доларів США. При підписанні договору відповідач сплатила позивачу 1500 доларів США, а залишок суми повинен бути сплачений до 31 травня 2014 року. До 31 травня 2014 року відповідач не розрахувалася з позивачем, тому що не мала грошей. 07.06.2014 року була підписана додаткову угоду до договору про завдаток, в якому п.1.4 виклали в наступній редакції "останній строк погашення всієї суми договору 31 жовтня 2014 року". Але і після 31 жовтня 2014 року відповідач не змогла укласти угоду купівлі - продажу через відсутність грошей. Таким чином, договір між ними припинений. З моменту укладення договору про завдаток відповідач [PERSON] проживає в спірному будинку. Так, як відповідач не виконала умови договору про завдаток, то відповідно до п. 1.9 Договору позивач не повинна повертати їй отриману суму завдатку. Крім того, не виконання умов договору відповідачем позбавляє її права проживати в належному позивачу будинку. На даний час відповідач [PERSON], свої зобовязання за договором не виконала, тому позивач змушена звернутись до суду з даною позовною заявою. Позивач в судове засідання не зявилась, відповідно до наданої на адресу суду заяви позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилась, про дату та час його проведення повідомлялась належним чином про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно\~ст. 319 ЦК України,\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору дарування від 27 листопада 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу [PERSON], належить домоволодіння №21-а по вул.Шкільній в с.Сурсько-Клевцеве Дніпропетровського району Дніпропетровської області, що підтверджується договором дарування. (а.с.9). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. У відповідність до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі порушення, невизнання або оспорювання. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до п.1.4. договору про завдаток від 01.06.2013\~року, укладеного між [PERSON], та [PERSON], граничний строк повернення всіх грошових коштів до 31 травня 2014 року, (а.с.6) 07 червня 2014 року між сторонами була укладена додаткова угода до договору про завдаток, в якому п.1.4. був викладений в наступній редакції «останній строк погашення всієї суми договору 31 жовтня 2014 року. (а.с.7) Відповідно до\~ст. 391 ЦК України,\~власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як зазначає позивач, [PERSON] не виконала умови договору про надання грошових коштів від 01 червня 2013 року, укладеного між сторонами по справі, а саме: не сплатила грошові кошти у розмірі 1 500 тисяч доларів США, граничний термін повернення грошових коштів відповідно до п. 1.4. договору до 31 жовтня 2014 року. (а.с.7). На підставі ч.ч. 1 та 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Згідно\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,\~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Оскільки судом встановлено, що своїми діями відповідач порушує норми, встановлені законодавством України, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити. Визначаючись в питанні розподілу судових витрат, суд вважає, що на підставі ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved