Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Деснянського районного відділу ДВС м. Київ ЦМУМЮ (м. Київ), третя особа: акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» про зняття арешту з майна та коштів, який був накладений постановами № 38056466 від 21.05.2013р. та № 38056466 від 14.07.2014р. видавник Відділ державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції в м. Києві. Свої вимоги мотивує тим, що на виконанні Деснянського районного ВДВС м. Києва знаходилось виконавче провадження № 38056466 про стягнення з позивача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суми заборгованості. Вказане провадження було відкрито 25 травня 2013 р. на підставі виконавчого листа № 2/202/1428 від 11.03.2013р, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська на виконання рішення Індустріального районним суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2013р., яким солідарно стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість по кредиту у розмірі 183 197,28 грн. У зв`язку з виконанням рішення суду постановою державного виконавця ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві від 21 травня 2013р було накладено арешт на все майно, що йому належить. Постановою від 14 липня 2014 р. накладено арешт на кошти, що містяться на рахунку (ах), які відкрито або буде відкрито в Філії «Розрахунковий Центр» ПАТ Комерційного банку «Приватбанк» та належать позивачу у межах суми 203 734,25 грн. Постановою державного виконавця Ельбабаєва Б.Б. про повернення виконавчого документа стягувачу від 05.12.2014 р., було повернуто виконавчий документ банку та завершено виконавче провадження. У наведеній постанові було зазначено, що стягувач може повторно пред`явити для виконання виконавчий документ в строк до 5.12.2015 р. На дату подання позову виконавчий документ повторно не пред`явлено, виконавчих проваджень відносно позивача не існує. В грудні 2019 р. представник позивача адвокат Рибитва О.А. від імені позивача звернувся до відповідача з заявою про скасування арештів, накладених у виконавчому провадженні № 38056466 у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Листом Деснянського РВДВС м. Києва ГУТЮ у м. Києві від 21.12.2019 р. № Д/7 було повідомлено, що виконавчий документ на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто на адресу ПАТ КБ «Приватбанк», строк зберігання виконавчих проваджень, переданих проваджень становить три роки, повторно станом на 21.12.2019 р. виконавчий документ на виконання до відділу тне надходив. У зв`язку з завершенням виконавчого провадження та знищенням за терміном зберігання, відповідач не може зняти арешт з належного позивачу майна та кошти, а тому позивача вважає, що є всі правові підстави для скасування постанов про арешт майна та коштів, та звільнення майна, коштів з - під арешту. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 10.07.2020 року було відкрито провадження та призначено підготовче засідання по названій справі. Ухвалою судді від 13.10.2020 було закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача - Рибитва О.А. в судовому засіданні позовну заяву підтримала, посилаючись на обставини викладені в ній. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, будь яких пояснень з приводу даної справи на адресу суду не надходило. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, на адресу суду направили відзив, в якому просили слухати справу без їхньої участі, та просили в задоволені позовних вимог відмовити. Суд вважав можливим розглядати справу у відсутності представника відповідача та третьої особи, за наявних у справі матеріалів. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим, відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На виконанні Деснянського районного ВДВС м. Києва знаходилось виконавче провадження № 38056466 про стягнення з позивача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суми заборгованості. Вказане провадження було відкрито 25 травня 2013 р. на підставі виконавчого листа №2/202/1428 від 11.03.2013р, виданого Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська на виконання рішення Індустріального районним суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2013 р., яким солідарно стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість по кредиту у розмірі 183 197,28 грн. Постановою державного виконавця ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві від 21 травня 2013 р було накладено арешт на все майно, що йому належить. Постановою від 14 липня 2014 р. накладено арешт на кошти, що містяться на рахунку (ах), які відкрито або буде відкрито в Філії «Розрахунковий Центр» ПАТ Комерційного банку «Приватбанк» та належать позивачу у межах суми 203 734,25 грн. Постановою державного виконавця Ельбабаєва Б.Б. про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» в зв`язку з відсутністю у боржника майна на яке можливо звернути стягнення від 05.12.2014 р тазавершено виконавче провадження. У наведеній постанові було зазначено, що стягувач може повторно пред`явити для виконання виконавчий документ в строк до 5.12.2015 р. Відповідно до пункту 7 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є погашення заборгованості зі сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника. В грудні 2019 р. представник позивача адвокат Рибитва О.А. від імені позивача звернувся до відповідача з заявою про скасування арештів, накладених у виконавчому провадженні № 38056466 у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Листом Деснянського РВДВС м. Києва ГУТЮ у м. Києві від 21.12.2019 р. № Д/7 було повідомлено, що виконавчий документ на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто на адресу ПАТ КБ «Приватбанк», строк зберігання виконавчих проваджень, переданих проваджень становить три роки, повторно станом на 21.12.2019 р. виконавчий документ на виконання до відділу тне надходив. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Відповідно до ч.4 ст. 41 Конституції України та ч.1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Враховуючи те, що виконавче провадження знищене та як зазначено у відповіді відділу державної виконавчої служби має статус завершеного, а отже відсутня правова підстава для примусових дій державного виконавця, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80грн. . На підставі викладеного,

Outcome: approved