Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

22.08.2016 р. позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, яку в ході розгляду справи було уточнено про виділення частки в натурі житлового будинку, виділення в натурі земельної ділянки. Обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на те, що позивач являється власником 63/100 частки житлового будинку, загальною площею 133 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS]. Також, у її власності перебуває 63/100 частки земельної ділянки, яка розміщена в межах даного домоволодіння, загальна площа якої складає 0,0887 га, цільове призначення - будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Відповідачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 37/100 частки від зазначеного будинку та земельної ділянки. Частина житлового будинку, де проживає відповідач, має окремий самостійний вихід та фактично є ізольованою від частини будинку позивача. Також, відповідач має самостійний вхід з вулиці до своєї частини житлового будинку. Однак, через неправомірні дії відповідача, позивач не може налагодити свій побут, облаштувати комфортні умови проживання для себе і своєї родини, встановити паркан. Між позивачем та відповідачем склались неприязні стосунки, врегулювати майнові відносини між сторонами в добровільному порядку неможливою. Крім того, відповідач перешкоджає позивачу у здійсненні права власності, а саме встановила огорожу вздовж стіни будинку таким чином, що ця огорожа майже на 2 метра заходить на частину ділянки позивача, що зумовлює непропорційність у володінні та користуванні земельною ділянкою згідно часток, перешкоди у вигляді знесення паркану позивача, який вона намагалася встановити вздовж стіни, яка розділяє будинок на дві окремі частини. Позивач неодноразово уточнювала позовні вимоги, її представник в останньому судовому засіданні просив суд з урахуванням висновку експерта виділити в натурі позивачу частину житлового будинку згідно варіанту розподілу №1, запропонований експертом, зменшивши частку позивача до 54/100 частини, позивач не наполягає на стягненні вартості частки будинку, на яку зменшено її право власності, також просить виділити в натурі земельну ділянку за адресою [ADDRESS] згідно варіанту №1 висновку експерта №8794 від 05.05.2017 р., стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір та половину вартості експертизи. 08.09.2016 року ухвалою суду було відкрито провадження по даній справі. Ухвалою суду від 28.10.2016 року призначено по справі судово будівельно-технічну експертизу та судову земельно-технічну експертизу. Ухвалою суду від 10.05.2017 року відновлено провадження по даній справі. 12.07.2018 р. ухвалою суду відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] про проведення додаткової експертизи. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов з урахуванням уточнень та просив суд винести рішення про його задоволення. Відповідач та представник відповідача на початку судового засіданні заперечували проти задоволення позову, посилаючись на те, що у висновку №8794 від 05.05.2017 р. експертом правильно було визначено загальну вартість наявного на земельній ділянці будинку та вартість окремих господарських об'єктів, у тому числі, демонтованих. Однак, не маючи можливість оцінити всі докази у справі, експертом не була надана належна правова оцінка, а тому на думку сторони відповідача було неправильно визначено за кожним із запропонованих двох варіантів (1 та 2) розмір компенсації унаслідок відхилення від ідеальних часток позивача та відповідача, чим суттєво порушені права відповідача. Варіант 1, який для відповідача є прийнятним, вона має сплатити позивачу 160 283 грн. Однак, якщо виходити із визначеної експертом вартості будинку та окремих господарських будівель, позивач має сплатити відповідачу 98 135 грн. Крім того, належними доказами доведено, що не існувало прибудови - а2 на дату укладення договору дарування від 21 липня 1994 р. В іншому випадку вона мала би бути відображена у договорі дарування, оскільки посвідчення договору дарування від 21.07.1994 року нотаріусом було б неможливим. Прибудова побудована батьком у 1997 році та введена в експлуатацію у 1999 році, Як прибудова - а2 вона вперше згадується у технічному паспорті на будинок від 19.09.1997 р. з приміткою у графі «про наявність самовільно зведених будівель та споруд» і лише після отримання дозволу управління архітектурно-будівельного контролю №169 від 19.05.1999 року її введено в експлуатацію. З Технічного паспорту БТІ від 10.09.2004 р. вбачається,що прибудова - а2 складається з трьох приміщень: коридору, ванної і вбиральні, позначені в експлікації технічного паспорту як 2-5, 2-6 і 2-7, загальною площею 7,3 кв.м. Вартість прибудови - а2 згідно висновку експерта складає 84 917 грн. Отже, на думку сторони відповідача вартість прибудови - а2 не може судом бути включена у вартість спільної часткової власності та враховуватися при визначенні розміру компенсації при відхиленні від ідеальних часток у варіанті 1 і 2, як це зазначено експертом. Крім того, сторона відповідача вважає, що у висновку експерта неправомірно до загальної вартості спільної часткової власності включено вартість побудованого на частині відповідача її батьком гаражу під літерою «И», даний гараж у переліку споруд договору дарування від 22 червня 1999 р. відсутній. Також експертом на думку сторони відповідача безпідставно не врахована вартість спільного часткового майна, а саме будівель, що були самостійно знесені попереднім користувачем сторони позивача. Згідно п. 3 договору дарування батькові відповідача від 21 липня 1994 р. «у користування обдарованого переходить…вбиральня «Ж», сарай «Е», льох «З», гараж «И». Інші п'ять господарських споруд залишились у користуванні дарительки та власниці 63/100 часток домоволодіння - [PERSON], матері батька відповідача, які згодом за договором дарування 63/100 часток житлового будинку від 22 червня 1999 року відійшли у користування [PERSON], у 2015 р. за договором дарування - у користування [PERSON]. Останній 03 серпня 2015 р. за договором дарування 63/100 часток житлового будинку від 03.08.2015 р. передав приміщення у користування позивачу. Після смерті [PERSON], її правонаступник за договором дарування 63/100 часток житлового будинку від 22 червня 1999 року - [PERSON], яка не мала наміру проживати у будинку, у 1999 р. на власний розсуд самостійно прийняла рішення про знос чотирьох зі згаданих п'яти споруд, а саме: сараю під літерою «Б», погребу під літерою «Б», вбиральні під літерою «В» і сараю під літерою «Д». На даний час залишився лише сарай «Г», яким ніхто не користується, бо він майже розвалився. Оскільки споруди: сарай «Б», погріб під літерою «Б», вбиральню «В» і сарай «Д», вартістю 149 872 грн. входили у спільну часткову вартість, їх вартість на думку сторони відповідача має бути врахована судом у загальній вартості спільної часткової власності при визначені розміру компенсації, оскільки ці споруди зазначені у договорі дарування 37/100 від 21 липня 1994 р. та у договорах дарування від 22 червня 1999 р., та від 03.08.2015 р. Виходячи із наявних доказів, при визначені розміру компенсації та виходячи з відхилення від ідеальних часток сторона відповідача просила суд виключити із визначеної експертом вартості спільного часткового майна вартість прибудови - а2 у розмірі 84 917 грн. та гаражу під літерою «И» у розмірі 118 048 грн., які не є спільною частковою власністю, а є успадкованою після смерті батька відповідача у 2015 р. її мамою та подарованою нею у 2016 р. відповідачу; включити до вартості спільного часткового майна демонтовані стороною позивача на власний розсуд споруди: сарай (літ. «Б»), погреб (літ. «Б»), сарай (літ. «Д»), вбиральня (літ. «В»), сукупною вартістю149 872 грн. Крім того, сторона відповідача зазначила, що варіант розподілу земельної ділянки, запропонований у варіанті 1 висновку експерта є для відповідача прийнятним, відповідає її інтересам і відповідатиме належній їй ідеальній частці у праві власності на земельну ділянку. Відповідач просила суд передати у власність позивача частину житлового будинку, що складається з кухні 1-1 площею 6,0 кв.м., житлової кімнати 1-2 площею 12,7 кв.м., житлової кімнати 1-3 площею 10,6 кв.м., житлової кімнати 1-4 площею 9,8 кв.м., житлової кімнати 1-5 площею 22,9 кв.м., кухні 1-6 площею 17,0 кв.м., вбиральні 1-7 площею 1,3 кв.м., ванної кімнати 1-8 площею 2,6 кв.м., веранди 1 площею 5,2 кв.м.; передати у власність відповідачу частину житлового будинку, що складається з кухні 2-1 площею 6,5 кв.м., житлової кімнати 2-2 площею 13,8 кв.м., житлової кімнати 2-3 площею 7,8 кв.м., житлової кімнати 2-4 площею 14,7 кв.м., ванної кімнати 2-5 площею 2,7 кв.м., вбиральні 2-6 площею 1,0 кв.м., коридору 2-7 площею 3,6 кв.м., веранди 2 площею 5,2 кв.м., та господарські споруди погріб «З», гараж «И», сарай «Е», уборну «Ж», сарай «Г»; здійснити розподіл земельної ділянки за варіантом №1 висновку експерта; стягнути з позивача на користь відповідача компенсацію вартості спільного часткового майна у розмірі 98 135 грн. В останньому судовому засіданні відповідач та її представник визнали позов, оскільки позивач не наполягає на компенсації вартості частки будинку на яку зменшено право власності у житловому будинку. Представник третьої особи Київської міської ради - в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи (Том 1 а.с. 63-65) містяться письмові пояснення представника третьої особи, в яких третя особа просила прийняти законне та обґрунтоване рішення, слухати справу без участі представника Київради. Суд вважає, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті за відсутності представника третьої особи, про що не заперечували в судовому засіданні і інші учасники справи. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення сторін, вислухавши пояснення експерта, який надавав висновки за результатами проведення судових експертиз, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про поділ (виділ) в натурі житлового будинку та земельної ділянки, що призвело до неможливості вчинити договір про поділ цього майна, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 367 ЦК України, позивач має право на звернення до суду за захистом свого майнового права шляхом здійснення поділу житлового будинку та виділ земельної ділянки в натурі, відповідно до частки кожної із сторін у спільній власності з метою припинення права спільної часткової власності на це майно. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційного його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Відповідно до ч. 4 ст.120 ЗК України визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Судом встановлено, що відповідно до копії договору дарування частини будинку від 21 липня 1994 р. посвідченого Палагуто Л.О. державним нотаріусом 15-ої Київської державної нотаріальної контори, за р.№ 4у-493, [PERSON] подарувала [PERSON] 37/100 частин жилого будинку з відповідною частиною господарчих та побутових будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] і розташованого на земельній ділянці розміром 900 кв.м. В користування [PERSON] перейшла частина будинку, яка складається з трьох кімнат: зазначеного на платі 2-3 розміром 7,8 кв.м., 2-2 розміром 13,8 кв.м., 2-4 розміром 14,7 кв.м., кухня 2-1 розміром 6,5 кв.м., вбиральня під літерою «К», сарай «Е», льох «З», гараж «И» (Том 1 а.с.75-76). Згідно копії договору дарування частини жилого будинку від 22 червня 1999 року, посвідченого Долговою З.М., державним нотаріусом десятої Київської державної нотаріальної контори за р.№ 1у-670, [PERSON] подарувала [PERSON] 63/100 частин жилого будинку [ADDRESS]. В Житловий будинок розташований на земельній ділянці розміром 867 кв.м., дерев'яний обкладений цеглою зазначений на платі під літ. «А», житловою площею 92-3 кв.м., а також має господарські споруди: сараї під літ. «Г», «Д», «Е», вбиральні під літ. «В», «Ж», погріб під літ. «З» спорудження (Том 1 а.с.135). Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого [PERSON] 05 квітня 2005 р. на підставі рішення Київської міської ради від 26.06.2003 р. № 528/688, загальна площа земельної ділянки під домоволодінням складає: 0,0887 га., співвласниками земельної ділянки є [PERSON] частка у спільній власності якої становить - 63/100, та [PERSON] частка у спільній власності якого становить - 37/100 (Том 1 а.с.16). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві, 22 листопада 2013 р. було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], після державної реєстрації шлюбу прізвище «[PERSON]» змінено на «[PERSON]» (Том 1 а.с.11). Відповідно до договору дарування 63/100 частки житлового будинку від 03.08.2015 р., посвідченого Єлісєєвою О.А. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за р.№ 894, укладеного між [PERSON] та позивачем - [PERSON], позивачем було набуто у спільну часткову власність 63/100 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Даний житловий будинок є дерев'яним, обкладений цеглою, зазначений на плані під літ. «А», житловою площею 92,3 кв.м., загальною площею 133 кв.м., а також має господарські споруди: сараї під літ. «Г», «Д», «Е», вбиральні під літерою «В», «Ж», погріб під літерою «З», спорудження. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.08.2015 р., проведено державну реєстрацію права спільної часткової власності на 63/100 чистини будинку, індексний номер запису: 23367527. Крім того, 03.08.2015 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування 63/100 частки земельної ділянки, посвідченого Єлісєєвою\~О.А. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за р.№ 895, відповідно до якого, позивачем набуто у спільну часткову власність 63/100 частки земельної ділянки площею 0,0887 га, кадастровий номер: [NUMBER], що розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.08.2015 р., проведено державну реєстрацію права спільної часткової власності на 63/100 частки земельної ділянки, індексний номер запису:23367527. Згідно копії технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS], [PERSON] володіє і користується наступними приміщеннями: літ «А» будинку, квартира № 1, яка складається з кухні 1-1 площею 6,0 кв.м; житлової кімнати 1-2 площею 12.7 кв.м.; житлової кімнати 1-3 площею 10.6 кв.м.; житлової кімнати 1-4 площею 9,8 кв.м.; житлової кімнати 1-5 площею 22,9 кв.м; кухні 1-6 площею 17.0 кв.м., вбиральні 1-7 площею 1,3 кв.м; ванної кімнати 1-8 площею 2,6 кв.м.; верандою 1 площею 5,2 кв.м. Всього загальна площа кв.1 у буд. під літ «А» складає: 88,1 кв.м. в тому числі - житлова 56.0 кв.м.; підсобна - 26.9 кв.м.; площа що не включена в загальну (коридор) - 5,2 кв.м. Крім того, у особистому володінні та користуванні позивача знаходяться допоміжні приміщення: два сараї під літ. «Г» і «Д», вбиральня під літ. «В». Відповідач, як співвласник будинку володіє та користується наступними приміщеннями: літ «А» будинку, квартира № 2, яка складається з: кухні 2-1 площею 6,5 кв.м.; житлової кімнати 2-2 площею 13,8 кв.м.; житлової кімнати 2-3 площею 7,8 кв.м.; житлової кімнати 2-4 площею 14-7 кв.м.; ванної кімнати 2-5 площею 2.7 кв.м.; вбиральні 2-6 площею 1,0 кв.м.; коридору 2-7 площею 3,6 кв.м. Всього загальна площа кв. № 2 у буд. під літ «А» складає: 50.1 кв.м. в тому числі - житлова 36,3 кв.м.; підсобна - 13,8 кв.м. Крім того, в особистому володінні та користуванні відповідача перебуває гараж під літ. «И», вбиральня під літ. «Є», погріб під літ. «З». Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п. 6, 7, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 р. (з подальшими змінами і доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим стосовно до ст. 119 ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст.364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об'єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України та п. 10 Порядку присвоєння об'єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року №1117 "Про ідентифікацію об'єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них". Відповідно до висновку експерта №8794 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи та земельно-технічної експертизи від 05.05.2017 р. проведеного незалежним інститутом судових експертиз, на розгляд суду запропоновано два варіанти розподілу житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS], відповідно до часток співвласників за умови відступу від ідеальних часток. Варіант №1: - передати у власність позивача [PERSON] частину житлового будинку, що складається з: кухні 1-1 площею 6,0 м2, житлової кімнати 1-2 площею 12,7 м2, житлової кімнати 1-3 площею 10,6 м2, житлової кімнати 1-4 площею 9,8 м2, житлової кімнати 1-5 площею 22,9 м2, кухні 1-6 площею 17,0 м2, уборної 1-7 площею 1,3 м2, ванної кімнати 1-8 площею 2,6 м2, веранди 1-І, ганок. Всього по будинку 82,9 м2 вартістю 813 999 грн. Господарські будівлі та споруди 63/100 вартістю 78 826 грн. Всього по будівлям та спорудам вартість - 892 825 грн. - передати у власність [PERSON] частину житлового будинку, що складається з кухні 2-1 площею 6,5 м2, житлової кімнати 2-2 площею 13,8 м2, житлової кімнати 2-3 площею 7,8 м2, житлової кімнати 2-4 площею 14,7 м2, ванної кімнати 2-5 площею 2,7 м2, уборної 2-6 площею 1,0 м2, коридору 2-7 площею 3,6 м2, ганок. Всього по будинку 50,1 м2, вартістю 509 457 грн.. Господарські будівлі та споруди: погріб «З», гараж «М», сарай «Е», уборну «Ж», сарай «Г», 37/100 частин споруд, всього по будівлям та спорудам вартість становить 778 775 грн. Таким чином, відступ від ідеальних часток становить в одиницях площі житлового будинку для [PERSON] (63/100 частки) на 0,9 м2 менше; для [PERSON] (37/100 частки) на 0,9 м2 більше. В одиницях ринкової вартості житлового будинку для [PERSON] (63/100 частки) на 160 283 грн. менше; для [PERSON] (37/100 частки) на 160 283 грн. більше. Варіант №2 розподілу житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS]: -передати у власність позивача [PERSON] частину житлового будинку, що складається з: кухні 1-1 площею 6,0 м2, житлової кімнати 1-2 площею 12,7 м2, житлової кімнати 1-3 площею 10,6 м2, житлової кімнати 1-4 площею 9,8 м2, житлової кімнати 1-5 площею 22,9 м2, кухні 1-6 площею 17 м2, уборної 1-7 площею 1,3 м2, ванної кімнати 1-8 площею 2,6 м2, веранди 1-І, ганок. Всього по будинку 82,9 м2 вартістю 813 999 грн. Господарські будівлі та споруди сарай «Г», 63/100 частин споруд. Всього по будівлям та спорудам вартість - 899 010 грн. -передати у власність [PERSON] частину житлового будинку, що складається з кухні 2-1 площею 6,5 м2, житлової кімнати 2-2 площею 13,8 м2, житлової кімнати 2-3 площею 7,8 м2, житлової кімнати 2-4 площею 14,7 м2, ванної кімнати 2-5 площею 2,7 м2, уборної 2-6 площею 1 м2, коридору 2-7 площею 3,6 м2, ганок. Всього по будинку 50,1 м2, вартістю 509 457 грн.. Господарські будівлі та споруди: погріб «З», гараж «М», сарай «Е», уборну «Ж», 37/100 частин споруд. Всього по будівлям та спорудам вартість становить 772 590 грн. Таким чином, відступ від ідеальних часток становить в одиницях площі житлового будинку для [PERSON] (63/100 частки) на 0,9 м2 менше; для [PERSON] (37/100 частки) на 0,9 м2 більше. В одиницях ринкової вартості житлового будинку для [PERSON] (63/100 частки) на 154 098 грн. менше; для [PERSON] (37/100 частки) на 154 098 грн. більше. Квартири, що пропонується виділити співвласникам житлового будинку згідно варіантів №1, №2 не потребують робіт для забезпечення ізольованого користування. Крім того, встановлено, що у фактичному користуванні [PERSON] перебуває земельна ділянка площею 614 кв.м., [PERSON] користується земельною ділянкою площею 273 кв.м. Також вказаним висновком експерта №8794 запропоновано два варіанта розподілу земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], площею 0,0887 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] відповідно до часток співвласників, Варіант №1: -для забезпечення доступу [PERSON] до відповідної частини житлового будинку, пропонується надати земельну ділянку площею 559,0 кв.м (0,0559 га). В тому числі ділянку площею 14,2 кв.м (0,00142 та), зі сторонами: 1,0м-1,0м-6,79м-0,79м-лінія проходить по стіні правого фасаду житлового будинку (літ. «А»)- лінія проходить по стіні тильного фасаду житлового будинку (літ. «А»)- лінія проходить по стіні лівого фасаду житлового будинку (літ. «А») пропонується надати з обмеженим використанням для забезпечення [PERSON] можливістю обслуговування та поточного ремонту стіни тильного, лівого та правого фасаду житлового будинку (літ. «А»); -для забезпечення доступу [PERSON] до відповідної частини житлового будинку, господарських будівель і споруд пропонується надати земельну ділянку площею 328,0 кв.м (0,0328 га).; Варіант №2 розподілу земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], площею 0,0887 га, що розташована за адресою: [ADDRESS]: -для забезпечення доступу [PERSON] до відповідної частини житлового будинку, господарських будівель і споруд пропонується надати земельну ділянку площею 559,0 кв.м (0,0559 га). В тому числі ділянку, площею 14,2 кв.м (0,00142 га), зі сторонами: 1,0м-1,0м-6,79м-0,79м-лінія проходить по стіні правого фасаду житлового будинку (літ. «А») - лінія проходить по стіні тильного фасаду житлового будинку (літ. «А») - лінія проходить по стіні лівого фасаду житлового будинку (літ. «А») пропонується надати з обмеженим використанням для забезпечення [PERSON] можливістю обслуговування та поточного ремонту стіни тильного, лівого та правого фасаду житлового будинку (літ. «А»), а також ділянку, площею 42,5 кв.м (0,00425 га); -для забезпечення доступу [PERSON] до відповідної частини житлового будинку, господарських будівель і споруд пропонується надати земельну ділянку площею 328,0 кв.м (0,0328 га). Значення площ частин земельних ділянок можуть бути уточнені при формуванні земельних ділянок у порядку, передбаченому статтею 79-1 Земельного кодексу України. Посилання відповідача та її представника на те, що висновок експерта не узгоджується з наявними у справі матеріалами, судом до уваги не приймаються, оскільки вони є безпідставними та спростовуються наявними у справі доказами. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач погоджуються з виділенням частки житлового будинку та земельної ділянки згідно варіанту №1 висновку експерта №8794 від 05.05.2017 р. Відповідно до 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені. При вирішенні спору, визначаючи варіанти користування житловим будинком та земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування житловим будинком та земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування житлового будинку та земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування житлового будинку та земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. З огляду на те, що частина домоволодіння та земельної ділянки, що належить позивачу є відокремленою, виділ її в натурі можливий, з урахуванням варіантів реального виділу частини домоволодіння запропонованих судової будівельно-технічною експертизою від 05.05.2017 року № 9794, суд вважає необхідним обрати перший варіант виділу домоволодіння, та земельної ділянки, оскільки саме цей варіант найбільше відповідає належній позивачу і відповідачу ідеальній частці та фактичному користуванню житловим будинком та земельною ділянкою. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів). Об'єктом оцінки судом при ухваленні рішення є як докази (фактичні дані, відомості), так і процесуальні джерела, що їх містять (показання свідків, висновки експертів, тощо). Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, судом досліджено кожний доказ, наявний у матеріалах цивільної справи. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши належність та допустимість доказів, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Згідно з положенням ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2)пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3)пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позивач [PERSON] при подачі позову сплатила 6 411,61 грн. судового збору та 52 грн. 86 коп. (Том 1 а.с. 1, Том 2 а.с.78). В процесі розгляду справи позивач понесла витрати на оплату експертних послуг в розмірі 9 100 грн., що підтверджується рахунком-фактури №СФ-1011163 від 10.11.2016 р. (Том 1 а.с.85). Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки під час розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог то судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. А також, сторона позивача просила суд стягнути з відповідача на її користь частину вартості на оплату експертних послуг, суд вважає, що дана вимога підлягає задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 4 550 грн. На підставі викладеного, враховуючи рекомендації Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 р. (з подальшими змінами і доповненнями),

Outcome: approved