Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернувся з позовом до [PERSON].(далі - Відповідач) про визнання втратившим право користування житлом за наступних обставин. На підставі договору купівлі-продажу від 17 грудня 2003 року Позивач є власником квартири [ADDRESS] . Вказана квартира складається з двох житлових кімнат, загальною житловою площею 29,3 кв.м. та підсобних приміщень. Загальна площа всієї квартири - 48,0 кв.м. На сьогоднішній день в житловому приміщенні зареєстровано чотири особи, а саме: Позивач- власник зазначеною будівлі, його мати -[PERSON], його син - [PERSON], та Відповідач. В момент придбання Позивачем зазначеної квартири, колишні власники та члени їх сім'ї знялися з реєстраційного обліку за вказаною адресою, виїхав на інше місце проживання. Позивач придбав квартиру та зареєструвався в вказаному житловому приміщенні разом з членами своєї родини. Неодноразово, на протязі більш ніж десяти років Позивач отримував довідки про склад родини, щодо кількості зареєстрованих осіб з метою надання їх в різні установи. В довідках значилося три зареєстровані особи, а саме : Позивач, його мати та син. Однак, 12 травня 2014 року Позивачу було надано довідку про склад родини, в якої було зазначено зареєстрованим в належній йому квартирі Відповідача, при цьому вказано його зареєстрованим з 20 липня 2001 року. Зі слів паспортистки, Відповідач по справі є сином колишнього власника квартири, на його питання щодо підстав його реєстрації в належній йому квартирі, відповіді не було надано. З цього приводу Позивач звернувся з відповідною заявою до Суворовського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області з проханням розібратися щодо неправомірної реєстрації Відповідача за вказаною адресою. Відповідач по справі жодного разу в квартирі не з'явився, Позивач його навіть не бачив. Квартирою Відповідач не цікавиться, в квартирі відсутні будь які його речі. Всі обов'язки, що випливають з утриманням житлового приміщення , виконує лише Позивач та члени його родини. За весь час лише Позивач оплачує витрати по комунальним послугам за житло, здійснює поточний та капітальний ремонт. У зв'язку з тим, що Позивач має не дуже великий доход, йому важко оплачувати комунальні послуги одному за всіх зареєстрованих осіб. У зв'язку з викладеними обставинами Позивач просить визнати Відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в його квартирі. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Судова повістка Відповідачу повернута поштою з відміткою «за вказаною адресою не проживає». Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову та прийняття заочного рішення. На підставі договору купівлі-продажу від 17 грудня 2003 року Позивач є власником квартири [ADDRESS] (а.с.4) . Згідно виписки з домової книги про склад сімї від 12 травня 2014 року у вказаній квартирі зареєстровано 4 особи : Позивач, його мати, його син та Відповідач (а.с.5). Згідно виписки з домової книги про склад сімї від 10 лютого 2011 року у вказаній квартирі зареєстровано 3 особи : Позивач, його мати, його син (а.с.6). Розпорядженням органу приватизації від 26 серпня 1998 року № 125793 у вказаній квартирі проживало дві особи, уповноваженим власником вказаної квартири є [PERSON], яка і продала квартиру Позивачу. Відомості щодо проживання Відповідача в даній квартирі у зазначеному розпорядженні відсутні (а.с.8). ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» на адресу Позивача надіслало листа на ім'я Відповідача про погашення ним боргу в термін до 22 травня 2014 року (а.с.9). Відповідно до ч. 1ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Позивач на підставі норм ст. 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод в користуванні своєю власністю. Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий дім, квартира, інше приміщення, придатне для проживання у ньому (гуртожиток, готель та ін.) у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" - громадянин України, а також іноземець чи особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язанні протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Таким чином, судом встановлено факт не проживання Відповідача в квартирі Позивача. Суд вважає, що реєстрація Відповідача в квартирі Позивача порушує права останнього як власника у володінні, користуванні та розпорядженні своєю власністю, а тому слід визнати Відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved