Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

28 вересня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом. На підтвердження позовних вимог посилається на те, що після смерті її батька 06 листопада 2004 року [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема на житловий будинок № 33 по вул. 40-років Перемоги в с. Білики Миргородського району Полтавської області. За життя [PERSON] заповіту не склав. У встановленому законом порядку позивачка прийняла спадщину після смерті свого батька, однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності померлого на спадкове майно. [PERSON] просить суд встановити факт належності на підставі права власності померлому 06 листопада 2004 року [PERSON] вищевказаного будинковолодіння та визнати за нею право власності на будинковолодіння. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON], яка здійснює свої повноваження на підставі довіреності (а.с. 19) в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник Біликівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, в судове засідання не зявився. Установа направила на адресу суду лист в якому просила розгляд справи провести без участі свого представника. Заперечень проти задоволення позову сільська рада не висловила (а.с.37). Представник Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області в судове засідання не зявився. Установа направила на адресу суду лист в якому просила розгляд справи провести без участі свого представника. Департамент при вирішенні спору покладається на розсуд суду (а.с.35). Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] помер 06 листопада 2004 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8). Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок № 33 по вул. 40-років Перемоги в с. Білики Миргородського району Полтавської області, що належав йому на підставі договору купівлі-продажу будинку від 13 вересня 1968 року, посвідченого виконкомом [PERSON] депутатів трудящих Миргородського району (а.с.6). Згідно з повідомленням Першої Миргородської державної нотаріальної контори спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дочка [PERSON]. Заяву про відмову від спадщини подала дружина померлого [PERSON] (а.с.29). 04 жовтня 2014 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7). Оригінал правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності померлого на спадкове майно відсутній. [PERSON] у визначений законом строк звернулася до Першої Миргородської державної нотаріальної контори із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане майно, проте, нотаріусом в цьому було відмовлено по причині відсутності правовстановлюючого документу (а.с.22). [PERSON] доводиться дочкою померлому [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження позивачки від 24.06.1963 серії ІV- УР № 1997142 (а.с.16). Зміна дошлюбного прізвища з «Кора» на «Панченко» підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 10.02.1996 серії І-КЕ № 273786 (а.с.15). Згідно з довідкою ДКП «Миргородтехінвентаризація» від 21 вересня 2017 року право власності на будинковолодіння по вул. 40-років Перемоги, 33 в с. Білики Миргородського району Полтавської області не зареєстровано (а.с.13). Відповідно до ч. 2 статті 331 ЦК України 2003 року, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До часу набрання чинності ЦК України 2003 року та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.1991 № 7, право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Відповідно до Закону УРСР "Про сільську [PERSON] народних депутатів трудящих УРСР" від 02 червня 1968 року, кожна сільська рада вела погосподарські книги. В заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, ім'я по батькові глави сім'ї, на ім'я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримування, спадкування. Відповідно до даних погосподарської книги № 5 (1991-1995) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 33 по вул. 40-років Перемоги, у селі Білики Миргородського району Полтавської області значиться за померлим [PERSON] (а.с.14). Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили), не зробив цього і спадкодавець. Відповідно до п.4 ч.8 п.п 6 Інструкції «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селищах міського типу У PCP, затвердженої Мінкомунгоспом УРСР від 31 січня 1966 року за погодженням з Верховним Судом УРСР від 15 січня 1996 року (яка припинила свою дію 13 грудня 1995 року) державній реєстрації підлягали тільки будинки та домоволодіння в межах міст і селищ, а інвентаризації домоволодіння в сільській місцевості не підлягали. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Отже, у 1968 році, тобто на момент купівлі будинковолодіння № 33 по вул. 40-років Перемоги, у селі Білики Миргородського району Полтавської області у сільській місцевості державна реєстрація об'єктів нерухомості взагалі не передбачалася. Тому, виникнення права власності на житлові будинки, споруди, зокрема, у сільській місцевості не залежало від державної реєстрації цього права. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст.ст. 1268, 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За таких обставин, права позивача [PERSON], як спадкоємця за законом, є порушеними і підлягають судовому захисту шляхом визнання такого права.

Outcome: approved