Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

24.10.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Южстрой», третьої особи управління Держпраці в Миколаївській області, в якій просив: встановити факт укладення трудового договору між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Южстрой» з 01.03.2017 р. на посаді зварювальника; стягнути з Товариством з обмеженою відповідальністю «Южстрой» на користь [PERSON] , заробіток втрачений внаслідок втрати (обмеження) працездатності щомісячно, починаючи з 03.07.2017 р. до досягнення пенсійного віку. 27.10.2017 року ухвалою суду було відкрито провадження по даній справі та призначено підготовче судове засідання. До суду надійшла позовна заява у новій редакції від 26.12.2017 року, в якій Позивач виклав позовні вимоги у новій редакції та просив: встановити факт укладення трудового договору між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Южстрой» з 01.03.2016 р. на посаді зварювальника; стягнути з Товариством з обмеженою відповідальністю «Южстрой» на користь [PERSON] , витрати на ліки у сумі 18 733,84 грн. у зв`язку із отриманим каліцтвом; стягнути з Товариством з обмеженою відповідальністю «Южстрой» на користь [PERSON] , заробіток втрачений внаслідок втрати (обмеження) працездатності щомісячно з урахуванням відсотку втрати працездатності від п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати станом на день втрати працездатності (16 000,00 грн.), починаючи з 03.07.2017 р. до досягнення пенсійного віку. У зв`язку із набуттям 15.12.2017 року чинності Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції, ухвалою суду від 31.01.2018 року призначено підготовче судове засідання у приміщенні Заводського районного суду м. Миколаєва на 20.03.2018 року на 09:45 за правилами загального позовного провадження. 06.09.2018 року ухвалою суду за клопотанням представника Позивача призначалась судово-медична експертиза. 22.11.2018 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшов висновок експерта Миколаївського обласного бюро судово-медичних експертиз №76-К від 09.10.2018 року. 10.12.2018 року ухвалою суду за клопотанням представника Позивача призначалась медико-соціальна експертиза, яка повернута з Обласного центру медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради без виконання. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.01.2019 року визначено нового суддю - Карташеву Т.А. 06.02.2019 року ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва Карташевої Т.А. прийнято справу до свого провадження. 02.09.2019 року ухвалою суду за клопотанням представника Позивача призначалась судова почеркознавча експертиза. 12.11.2019 року до канцелярії Заводського районного суду м. Миколаєва від Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшов висновок експерта №236 від 25.10.2019 року, разом з матеріалами цивільної справи №487/5601/17. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.01.2020 року визначено нового суддю - Кузьменко В.В. 28.01.2020 року ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва Кузьменка В.В. прийнято справу до свого провадження та призначено підготовче судове засідання в загальному порядку. 18.02.2020 року ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позивач та його представник адвокат Родіонова В.Є. у судовому засіданні підтримали свою позовну заяву. Представник Відповідача Бєлова Р.В. проти позову заперечувала, надала до суду письмові заперечення та відзив на заяву про збільшення позовних вимог. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином про причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного: Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 19.06.1998 року має кваліфікацію електрогазозварника четвертого розряду згідно диплому [NUMBER] . З березня 2016 року позивач працював на об`єкті «Рів`єра» за адресою: м. Миколаїв, вул. Лазурна, 9, на об`єкті Товариства з обмеженою відповідальністю «Южстрой» та виконував роботи зварювальника-монтажника. 03.07.2017 року, під час виконання позивачем зварювальних будівельних робіт на об`єкті за адресою: м. Миколаїв, вул. Лазурна, 9, стався нещасний випадок, в результаті якого, позивач отримав травми у вигляді відкритого оскольчатого вдавленого переламу лівої теменної кості, геморрагичного забою головного мозку, епілептичного синдрому в результаті падіння цегли на голову Позивачу. Як вбачається із матеріалів справи, 03.07.2017 року відповідач ТОВ «Южстрой» надало до Управління Держпраці у Миколаївській області повідомлення про нещасний випадок 03.07.2017 року о 10:45 годині на будівельному майданчику буд. 21 с. 2 по вул. Лазурній, 9, в якому зазначено [PERSON] , місце його роботи ТОВ «Южстрой», професія зварювальник. 04.07.2017 року відповідачем відкликано повідомлення про нещасний випадок від 03.07.2017 року, як помилкове. Під час проведення розслідування, відповідачем надано цивільно-правовий договір про надання послуг, укладений між ТОВ «Южстрой» та [PERSON] від 10.01.2017 року, у зв`язку із чим, рішення Управління державної праці у Миколаївській області рішення не приймалось. Із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів від 28.09.2017 року №54042 вбачається, що позивач з березня 2016 року безперервно отримував дохід від ТОВ «Южстрой». За ІV квартал 2016 року згідно звітних даних, Відповідачем виплачено позивачеві дохід за ознакою 101 - заробітна плата. У зв`язку із отриманою травмою, позивач проходив довготривале лікування, що підтверджується медичними довідками. З 03.07.2017 р. по 27.03.2017 р. знаходився на стаціонарному лікуванні. За вказаний період на його лікування було витрачено 18 733,84 грн., що підтверджується чеками на придбання медичних засобів. Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №279147 від 24.10.2017 р., акт №278, позивачеві встановлено третю групу інвалідності загального захворювання безстроково, з забороною працювати монтажником. Доступні легкі види праці. Згідно з індивідуальною програмою реабілітації інваліда №1088 від 27.10.2017 р., дозволено працювати на посаді чергового, сторожа, комірника та інших подібних роботах. Згідно ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Підпунктом 14.1.227. п. 14.1. ст. 14 ПК України визначає, що середньооблікова кількість працівників - кількість працівників у юридичних осіб, визначена за методикою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері статистики, з урахуванням усіх найманих працівників і осіб, що працюють за цивільно-правовими договорами та за сумісництвом більш як один календарний місяць, а також найманих працівників представництв, філій, відділень та інших відокремлених підрозділів в еквіваленті повної зайнятості, крім найманих працівників, які перебувають у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами та у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею передбаченого законодавством віку. Таким чином, особи, які працюють за цивільно-правовим договором більше, як один місяць є працівниками юридичної особи. Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. Зі змісту вказаної статті ЦК України слідує, що предметом договору підряду є як сама робота (виготовлення, обробка, переробка, ремонт речі або виконання іншої роботи), так і її результат. Тому найважливішою характеристикою предмета є якість. Вимоги до якості роботи встановлено в ст. 857 ЦК України: робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру; виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові; результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру. Статтею 839 ЦК України передбачено, що підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. В даному випадку, договором не визначено, що роботи виконувались з матеріалу Замовника, разом з тим, ані свій матеріал, ані своє обладнання для виконання робіт Позивач не надавав. Статтею 843 ЦК України визначено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. В договорі зазначено, що ціна роботи визначається актами приймання-передачі. Разом з тим, таке визначення ціни не відповідає загальним принципам господарсько-правових відносин, оскільки, виходячи із вказаного, Позивач мав право установити будь-яку ціну за виконані роботи. Більш того, липень 2017 року, а саме три дні з 1 по 3 липня актом приймання-передачі виконаних робіт гне закриті та робота за них не оплачена. Відповідно до ст. 846 ЦК України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Отже, істотними умовами договору підряду є обсяг і ціна робіт та строки їх виконання. Статтею 875 ЦК України встановлено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Відповідно до ст. 877 ЦК України, договором будівельного підряду мають бути визначені склад і зміст проектно-кошторисної документації, а також має бути визначено, яка із сторін і в який строк зобов`язана надати відповідну документацію. Статтею 879 ЦК України визначено, що матеріально-технічне забезпечення будівництва покладається на підрядника, якщо інше не встановлено договором будівельного підряду. Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Підрядник, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик. Отже, трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт. Тобто, предметом трудових угод є результат праці, який підлягає вимірюванню у конкретних фізичних величинах, а не процес роботи. Предметом договору від 10.01.2017 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Южстрой» є виконання роботи зварювальника. Із договору не вбачається яким чином має передаватися результат виконаної роботи та у якому обсязі. Предметом укладеного договору з позивачем є процес праці, а не її кінцевий результат. Позивач систематично виконував певну трудову функцію на підприємстві відповідно до визначеного виду виконуваної роботи, у встановлений строк. При цьому, в укладеному договорі не визначається обсяг виконуваної роботи, а обумовлюється у вигляді зобов`язання виконувати роботи (надавати послуги). Пунктом 5.1. Договору передбачено, що Замовник координує роботу Виконавця. Тобто, фактично, Замовник є керівником в роботі Виконавця. Праця за цим договором не є юридично самостійною, а здійснюється у межах діяльності всього підприємства з систематичним виконанням трудових функцій, що підтверджується отриманням оплати за виконану роботу щомісячно за фактичний період часу та фактично однакової вартості. Як вірно зазначено у відзиві, оплата виплачувалась Позивачеві регулярно, щомісячно. В судовому засіданні свідки, які працювали разом із позивачем під час нещасного випадку пояснили що вони працювали за встановленим графіком роботи з 08-00 год. до 17-00 год., підпорядковувались бригадиру. Для того щоб покинути робоче місце у становлений час необхідним було отримання відгулу та дозволу бригадира. Монтажно-зварювальні роботи, які виконував позивач у ТОВ «Южстрой» відносяться до списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах розділ XXVII «Будівництво», затвердженого постановою КМУ від 24 червня 2016 р. № 461, згідно списку «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах». Відповідно до п. 9 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», будівництво об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, - з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про архітектурну діяльність" підлягає ліцензуванню. Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Позивач не є господарюючим суб`єктом. Згідно єдиного державний реєстр суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії, позивач жодної ліцензії не отримував Відповідач має ліцензію у сфері будівництва №2013035207 від 22.02.2017 р. безстрокова. Попередньо ліцензія була отримана відповідачем 31.03.2014 р. Аналогічна позиція міститься у судовій практиці, зокрема в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2016 р. у справі №823/1167/16. Не знаходить свого обґрунтування й посилання представника відповідача на ДБН А.3.2-2-2009 «Система стандартів безпеки праці охорона праці і промислова безпека у будівництві. Основні положення», затверджені наказом Мінрегіонбуду України від 27.01.2009 р. № 45, від 04.06.2010 р. № 202, від 25.05.2011 р. № 53 та наказом Мінрегіону від 30.12.2011 № 417, чинні з 1 квітня 2012 р.. П. 1.1, 1.2 - ці Норми поширюються на загальнобудівельні і спеціальні будівельні роботи під час нового будівництва, розширення, реконструкції, технічного переоснащення, капітального ремонту, реставрації будівель та споруд (далі - будівельно-монтажні роботи). Ці Норми визначають вимоги з охорони праці та промислової безпеки під час виконання будівельно-монтажних робіт. П. 4.6 - замовник за 30 робочих днів до початку основних будівельно-монтажних робіт зобов`язаний повідомити територіальний орган Держгірпромнагляду про дату початку робіт за формою згідно з додатком Н ДБН А.3.1-5. Виконанню основних будівельно-монтажних робіт на об`єктах будівництва повинен передувати комплекс підготовчих заходів і робіт згідно з 1.5 ДБН А.3.1-5. В даному випадку слід застосувати ДБН А.3.1-5:2016 «Організація будівельного виробництва» Затверджені наказом Мінрегіону України від 05.05.2016 р. N 115. П. 7.3 - будівельний майданчик має утримуватись відповідно до рішень з організації будівництва, прийнятих у ПТД, вимог з охорони праці і промислової безпеки відповідно до ДБН А.3.2-2, Правил пожежної безпеки в Україні (НАПБ А.01.001). П. 7.7 - Виробничі та санітарно-побутові приміщення, виробничі ділянки, місця відпочинку, проходи для людей та маршрути проїзду транспортних засобів без спеціальних захисних пристроїв мають бути розташовані поза межами небезпечних зон, які мають бути позначені відповідними знаками. Якщо місця постійного чи тимчасового перебування людей вимушено розміщені в небезпечних зонах, необхідно розробити і дотримуватись графіка безпечного перебування там людей.) Відповідно до п. 4.13 - під час виконання робіт на будівельних об`єктах кількома організаціями генпідрядник, а у разі залучення замовником підрядників за прямими договорами замовник повинен визначити одну з підрядних організацій відповідальною за охорону праці на об`єкті, яка зобов`язана: здійснювати допуск до виконання робіт лише тих субпідрядників (підрядників), які мають дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки; спільно з субпідрядниками (підрядниками), які залучаються до виконання робіт, розробити графік виконання сумісних робіт, заходи безпечного виконання робіт. Ці заходи є обов`язковими для всіх організацій, які беруть участь у будівництві, і мають бути розроблені відповідно до форми додатка Г; перед початком робіт визначити небезпечні зони на будівельному майданчику та позначити їх відповідними знаками; координувати дотримання виконавцями вимог з охорони праці; контролювати дотримання працівниками субпідрядних організацій рішень із питань охорони праці; забезпечити унеможливлення допуску на об`єкт будівництва сторонніх осіб;забезпечити реєстрацію всіх осіб, які входять на об`єкт будівництва або виходять з нього. П. 4.22 - до виконання робіт із підвищеною небезпекою в умовах дії небезпечних і/або шкідливих виробничих факторів допускаються особи, які не мають медичних протипоказань, пройшли попередні та періодичні медичні огляди відповідно до Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій (наказ МОЗ України від 21.05.07 № 246) і визнані придатними до виконання даного виду робіт; пройшли спеціальне навчання безпечним методам і прийомам праці, інструктаж із безпеки праці, стажування на робочому місці, перевірку знань із безпеки праці і мають відповідну професійну підготовку. П. 4.29 - особи, що перебувають на території будівельного майданчика, у виробничих приміщеннях, на робочих місцях і ділянках робіт, зобов`язані виконувати правила внутрішнього трудового розпорядку даної організації. Відповідальними за виконання цих вимог є керівники робіт (майстри, виконроби). П. 5.1 - забезпечення безпечних умов праці, додержання прав працівників відповідно до вимог чинного законодавства у сфері охорони праці на підприємствах покладається Законом України «Про охорону праці» (далі - Закон) на роботодавця. П. 5.2 - згідно із ст. 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен забезпечити функціонування системи управління охороною праці (СУОП) на підприємстві, для чого створює відповідні служби і призначає посадових осіб, які забезпечують вирішення питань охорони праці в цілому по підприємству, в структурних підрозділах, на виробничих територіях, а також під час експлуатації машин і механізмів, виконанні конкретних видів робіт на робочих місцях. П. 6.2.2 - робочі місця і проходи до них, розташовані на висоті більше ніж 1,3 м і на відстані менше ніж 2,0 м від межі перепаду по висоті, повинні бути огороджені захисними огорожами, конструкції яких визначаються в ПВР. П. 9.1.3 - до виконання електрозварювальних та газополуменевих робіт допускаються особи не молодше 18 років, які пройшли медичний огляд, передбачений вимогами НПАОП 0.00-1.16, спеціальну підготовку і перевірку теоретичних знань та практичних навичок із конкретних способів зварювання і визначених видів зварювальних робіт, склали екзамен атестаційній комісії та мають відповідне посвідчення. Електрозварники повинні мати групу з електробезпеки не нижче II. Працівники, які порушили вимоги електробезпеки або пожежної безпеки, повинні пройти позачергову перевірку знань. П. 9.1.4 - до виконання електрозварювальних та газополуменевих робіт на висоті 5 м і більше допускаються зварювальники, які пройшли спеціальний медичний огляд, мають стаж верхолазних робіт не менше одного року, розряд зварювальника не нижче III. Позивач самостійно не мав права організовувати роботу на будівельному майданчику. Відповідач зобов`язаний був організовувати медичний огляд та контроль за особами, які допускаються до роботи на майданчику, оскільки відповідач є генпідрядником з виконання будівельних робіт. Отже, аналіз норм діючого законодавства та судових рішень показує наступні основні підстави, за якими суд визнає укладені цивільно-правові договори такими, що приховують трудові відносини: Цивільно-правовий договір передбачає виконання функцій, властивих саме найманому працівнику згідно класифікатору професій - наприклад головного бухгалтера, менеджера, продавця. Тобто спрямований не на досягнення кінцевого результату (припустимо підготовка разового звіту), а на процес - виконання функцій. Цивільно-правовий договір містить загальні неконкретні відомості про виконувану роботу. Немає конкретно визначеного результату роботи, обсягу, місця, терміну і вартості виконуваних робіт. Наприклад посилання в акті прийому-передачі робіт, тобто відсутність конкретно описаної прийнятої роботи, етапу роботи. Цивільно-правовий договір укладений на виконання робіт, які вимагають спеціального дозволу або ліцензії.. Суд критично сприймає доводи представника відповідача про помилковість подання податкової звітності за IV квартал 2016 року за ознакою 101 - заробітна плата, оскільки виправлення направлено до контролюючого органу після звернення позивача до суду із даним позовом. Суд не бере до уваги доводи представника відповідача, про підписання позивачем договору від 10.01.2017 року, а також висновок експерта Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшов №236 від 25.10.2019 року, оскільки сам по собі такий договір є нікчемним, не визнається позивачем та не потребує додаткового визнання недійсним. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в силу ч. 2 ст. 215 ЦК України, договір від 10.01.2017 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Южстрой» є нікчемним. Позивач не мав право самостійно виконувати зварювальні роботи, та згідно з організацією їх роботи на будівельному майданчику, Позивач працював не самостійно, а під керівництвом та за встановленим графіком роботи. Організація безпеки роботи та матеріально-технічне забезпечення та інструктаж з приводу техніки безпеки покладався на відповідача. Тому суд приходить до безумовної наявності вини в діях відповідача. За таких обставин суд вважає доведеним факт укладання трудового договору між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Южстрой» з 01.03.2017 р. на посаді зварювальника. Статтею 1195 ЦК України встановлено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв`язку з втратою здоров`я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів. Порядок визначення заробітку (доходу), втраченого внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка працювала за трудовим договором встановлено ст. 1197 ЦК України. Згідно якої, розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності. Середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров`я або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я. Якщо середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого є меншим від п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір втраченого заробітку (доходу) обчислюється виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів, за ІІ квартал 2017 року відповідачем було виплачено позивачеві заробіток у сумі 7 455,00 грн., що становить 2 485,00 грн. на місяць. У відповідності до довідки ГУ Статистики у Миколаївській області, середньомісячна заробітна плата одного штатного працівника (чоловіка) за видом діяльності «Будівництво» у Миколаївській області у 2017 році за ІІ квартал становила 4 742,00 грн. Станом на день отримання травми, розмір мінімальної заробітної плати становив 3 200,00 грн. П`ятикратний розмір становить 16 000,00 грн. Середньомісячна заробітна плата позивача становила менше п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а тому йому має бути виплачено п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати з урахуванням відсотку втрати працездатності. Висновком експертів №76-к від 09.10.2018 року Миколаївського обласного бюро судово-медичних експертиз Дорофєєва О.С. , Колесникова В.Л. , Дерюгіної О.В. встановлено «.. згідно таблиць відсотків втрати загальної працездатності внаслідок різноманітних травм - травма, що малась у гр. [PERSON] тягне від 30 до 24 % втрати загальної працездатності». Суд приходить до висновку, про необхідність задоволення вимог позивача у розмірі 30% від п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, що діяла на день виникнення травми, а саме 16 000 грн. х 30% = 4 800,00 грн. Відповідно до наданих Позивачем доказів витрат на лікування, позивача витрачено грошові кошти у сумі 18 733,84 грн., які також підлягають стягненню на корить позивача. Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Згідно ст.141 ч.6 ЦПК України з Товариства з обмеженою відповідальністю «Южстрой» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved