Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій вказує, що 05 серпня 1973 року він уклав шлюб з відповідачкою в даній справі. Неповнолітніх дітей, народжених в даному шлюбі, немає. Спільне майно вони поділять добровільно. Фактично шлюб розпався, вони з відповідачкою протягом останніх 15 років не підтримують шлюбних відносин. За цей проміжок часу вони втратили взаємні почуття один до одного тому, немає ніякого сенсу в продовженні та збереженні даного шлюбу. Він перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, вони бажають офіційно, в органах ДРАЦС, оформити свої стосунки, а цей шлюб перешкоджає їм це зробити. Вважає, що за таких обставин збереження даного шлюбу немає сенсу і не відповідає його інтересам. Просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просить його задоволити з підстав, викладених в позовній заяві, пояснив, що вони з відповідачкою шлюбних відносин вже 15 років не підтримують, він має намір укласти шлюб з іншою жінкою, примирення неможливе. Відповідачка [PERSON] позов визнала, просить розірвати шлюб. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задоволити з наступних підстав. Відповідно\~до ч.2 ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~інтересам\~\~ їхніх\~\~ дітей,\~\~ що мають істотне значення. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом встановлено, що 05.08.1973 року зареєстровано шлюб між сторонами (а.с.3). Неповнолітніх дітей у них немає. Спору про поділ майна немає. Шлюб фактично розпався. Сторони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують 15 років, втратили взаємні почуття, примирення неможливе, що було підтверджено під час судового розгляду. Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб. Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Оскільки позивач від сплати судового збору звільнений на підставі п.9 ст.5 Закону України "Про судовий збір" (а.с.1), суд стягує із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 704, 80 грн.

Outcome: approved