Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

22.10.2019 року представник позивача ПАТ «Страхова група«ТАС»\~\~ звернувся до суду з позовною заявою,\~ в якій просив стягнути з відповідача [PERSON] \~ на свою користь страхове\~ відшкодування в порядку регресу в розмірі 774 000,00 грн та 11 610,00 грн судового збору. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що\~21.09.2016 року за участі відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода, у результаті якої автомобіль Mercedes Bens S500L, д.н.з. [NUMBER] , отримав механічні пошкодження, який був застрахований ПАТ « Страхова група«ТАС». Страхувальнику вказаного транспортного засобу було виплачене страхове відшкодування у розмірі 823 000,00 грн. Оскільки відповідач у добровільному порядку відмовляється сплатити страхове відшкодування у порядку регресу, відбулося звернувся до суду з даним позовом. \~ \~ \~ \~24.10.2019 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення її недоліків. \~ \~ \~ \~11.11.2019 року подано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви. 12.11.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено у справі підготовче судове засідання, встановлено сторонам строки вчинення процесуальних дій. 09.12.2019 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, так як вважає, що позивачем не вірно визначено розмір страхового відшкодування. Зокрема, вказав на те, що належним та допустимим доказом на підтвердження ринкової вартості автомобіля на момент ДТП та вартість відновлювального ремонту автомобіля після ДТП може бути тільки висновок призначеної судом незалежної експертизи та на те, що різниця між виплаченим страховим відшкодуванням у сумі 823 000,00 грн та сумою за лімітом страхового відшкодування по договору цивільно-правової відповідальності з урахуванням франшизи складає 724 00,00 грн, а не 774 000,00 грн (823 000,00 грн 100 000,00 грн + 1 000,00 грн = 724 000,00 грн). 24.12.2019 року представником позивача подано відповідь на відзив, в якому просить позов задовольнити вказуючи на те, що сума страхового відшкодування вираховувалася відповідно до Висновку експерта автотоварознавця. Крім того, у відповіді на відзив представник відповідач звертає увагу на п. 9 Полісу обов`язкового страхового цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між відповідачем та ПАТ Страхова компанія Арсенал Страхування. Зокрема на те, що страхувальнику транспортного засобу, яким керував відповідач була надана пільга на страховий платіж у розмірі 50 %, що потягло за собою виплату за Полісом на користь позивача лише у розмірі 50 000,00 грн. Також зазначає, що франшиза, згідно Полісу на транспортний засіб, яким керував відповідач, становить 1000 грн., тому сума стягнення страхового відшкодування з відповідача визначена у розмірі 774 000,00 грн. (823 000,00 грн 50 000,00 грн + 1 000 грн). 04.02.2020 року позивачу у справі надано строк для усунення недоліків позовної заяви. 18.02.2020 року представником позивача подано заяву про усунення недоліків позовної заяви. Підготовчі судові засідання у справі 11.03.2020 року, 06.04.2020 року, 15.04.2020 року та 19.05.2020 року відкладалися за клопотаннями учасників справи. 01.06.2020 року відповідачем подано до суду клопотання про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи. 23.06.2020 року підготовче судове засідання відкладено у зв`язку із неявкою у судове засідання представника позивача. 06.08.2020 року призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу, провадження у справі зупинено на час її проведення. 10.09.2020 року від експерта надійшло клопотання у межах призначеної у справі судової автотоварознавчої експертизи. 11.09.2020 року провадження у справі поновлено для розгляду клопотання експерта. 23.09.2020 року клопотання експерта задоволено, погоджено виконання судової автотоварознавчої експертизи у термін понад 90 календарних днів, зобов`язано відповідача забезпечити попередню оплату експертизи протягом 45 календарних дні, зупинено провадження на час проведення експертизи. 21.01.2021 року від експерта надійшло повідомлення про залишення без виконання ухвали суду від 06.08.2020 року про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи, у зв`язку з несплатою попередньої вартості виконання експертизи протягом 45 календарних днів. 22.01.2021 року у справі поновлено провадження. 04.02.2021 року у справі закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду. 18.02.2021 року судове засідання відкладено за клопотанням представника відповідача, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю пов`язаною із хворобою. 23.03.2021 року у судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, які просив задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Представник відповідача позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного. Встановлено, що 21.04.2016 року між ПАТ «Страхова група«ТАС» та ПАТ «Житомирський маслозавод» укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту, номер договору страхування: А 477985, яким забезпечено транспортний засіб Mercedes-Benz S500L4М, д.н.з. [NUMBER] . Строк дії договору: з 24.04.2016 року по 23.04.2017 року (а.с.128-136т.2). 21.09.2016 року, близько 17 години 30 хвилин, [PERSON] керував технічно справним автомобілем ВАЗ 2108, д.н.з. [NUMBER] , по автодорозі Київ-Чоп. Рухаючись вказаним автомобілем по 254 км + 70 м автошляху, в порушення вимог п. 10.1 та п. 10.4 Правил дорожнього руху України, перед виконанням розвороту поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, не надав дорогу автомобілю Mercedes-Benz S500L4М, д.н.з. [NUMBER] , яким у зустрічному напрямку керував водій [PERSON] , що призвело до зіткнення транспортних засобів. Відповідно до висновку № 1483 Експерта автотоварознавчого дослідження автомобіля Mercedes-Benz S500L4М, д.н.з. [NUMBER] , складеного 10.10.2016 року, вартість матеріального збитку, з технічної точки зору, заподіяного власнику автомобіля становить 1 492 397,13 грн., вартість відновлювального ремонту 1 803 867,72 грн. (а.с.144-194т.1). Згідно ухвали Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 15.03.2017 року у справі № 285/581/17 звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям. Кримінальне провадження № 285/581/17 (12016060090001597 від 21.09.2016 року) відносно [PERSON] закрито. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судові витрати. Вирішено питання речових доказів, зокрема: автомобіль Mercedes-Benz S500L4М, д.н.з. [NUMBER] , повернуто ПАТ "Житомирський маслозавод" (а.с.25-27т.1). 26.10.2016 року страхувальник ПАТ «Житомирський маслозавод» звернувся до ПАТ «Страхова група«ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування в сумі 823 00,00 грн. за даним страховим випадком (а.с.141т.1). 03.11.2016 року ПАТ «Страхова група«ТАС» на користь ПАТ «Житомирський маслозавод» перерахувало 823 000,00 грн страхового відшкодування за вказаним Договором страхування (а.с.28т.1). Крім того, встановлено, що відповідно до Полісу № АЕ/5568018 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між ПрАТ Страхова компанія Арсенал Страхування та [PERSON] , забезпечено транспортний засіб ВАЗ 2108, д.н.з. [NUMBER] . Згідно Полісу страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, завдану майну становить 100 000 грн., розмір франшизи 1 000 грн. Строк дії: з 28.11.2015 року до 27.11.2016 року (а.с.143т.1). 02.10.2018 року та 21.09.2019 року ПАТ «Страхова група«ТАС» направило в адресу [PERSON] вимогу про стягнення страхового відшкодування у порядку регресу (а.с.198-209т.1). Надаючи правову оцінку даним правовідносинам, суд виходить із наступного. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до пп. а) п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції після дорожньо-транспортної пригоди за його участю вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі. Таким чином, регрес, це нове право, що виникає у особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу це право зворотної вимоги страховика до регресату, через те що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням. Отже, у страхуванні відповідальності, навіть після виконання зобов`язання страховиком, виникають правовідносини із відшкодування витрат у порядку регресу. Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому за статтею 1191 ЦК особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Враховуючи те, що порушення водієм [PERSON] автомобіля ВАЗ 2108, д.н.з. [NUMBER] , вимог п. 10.1, п. 10.4 Правил дорожнього руху знаходиться у прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, яка мала місце 21.09.2016 року за участі автомобіля Mercedes Bens S500L, д.н.з. [NUMBER] , у результаті якої транспортний засіб отримав механічні пошкодження, та те, що позивачем виплачено страхове відшкодуванням ПАТ «Житомирський маслозавод» у звязку із його пошкодженням, повязаним із ДТП, відповідно до положень пп. а) п. 38.1.1 ст. 38 Закону та ст. 1191 ЦК України, позовні вимоги про стягнення сплаченого позивачем страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 774 000,00 грн. підлягають задоволенню. Разом з тим, не заслуговують на увагу посилання відповідача та його представника про те, що належним та допустимим доказом на підтвердження ринкової вартості автомобіля на момент ДТП та вартість відновлювального ремонту автомобіля після ДТП може бути тільки висновок призначеної судом незалежної експертизи, оскільки відповідно до вимог ч. 1 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Більше того, суд звертає увагу на те, що в межах розгляду справи у справі за клопотанням відповідача призначалася автотоварознавча експертиза, яка залишена експертом без виконанням у зв`язку з несплатою попередньої вартості її виконання відповідачем у справі. Дані дії відповідача суд розцінює як ухинення від її проведення, у розумінні ч. 1 ст. 109 ЦПК України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Відтак, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача з приводу наданого позивачем висновку експерта щодо його невідповідності у частині визначення ринкової вартості автомобіля на момент ДТП та вартість відновлювального ремонту автомобіля після ДТП, оскільки відповідачем не надано суду доказу на його спростування. Не заслуговує на увагу й посилання представника відповідача у частині різниці між виплаченим страховим відшкодуванням у сумі 823 000,00 грн. та сумою за лімітом страхового відшкодування по договору цивільно-правової відповідальності з огляду на наступне. Відповідно до\~п.\~13.2\~ст.\~13\~Закону України\~Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів розмір\~страхового платежу\~за одним\~внутрішнім договором\~страхування зменшується\~на 50\~відсотків,\~за умови,\~що страхувальником\~є громадянин\~України -\~учасник війни,\~особа з\~інвалідністю II\~групи,\~особа,\~яка постраждала\~внаслідок Чорнобильської\~катастрофи,\~віднесена до\~I\~або II\~категорії,\~пенсіонер,\~а забезпечений\~транспортний засіб\~має робочий\~об`єм\~двигуна до\~2500\~сантиметрів кубічних\~включно та\~належить цьому\~громадянину на\~праві власності.\~Зазначена пільга\~надається за\~умови особистого\~керування таким\~транспортним засобом\~особою,\~яка належить\~до визначених\~у цьому\~пункті категорій\~громадян України,\~без мети\~надання платних\~послуг з\~перевезення пасажирів\~або вантажу. Так, у відповідності до вимог п. 13.2 ст. 13 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів позивачем страхова сума, згідно Полісу № АЕ/5568018 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між ПрАТ Страхова компанія Арсенал Страхування та [PERSON] , зменшена на 50 відсотків. На підставі вищевикладеного, суд визнає позов обґрунтованим та задовольняє його в повному обсязі. Крім того, згідно зі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 11 619,00 грн.

Outcome: approved