Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

26.10.2015 року до суду надійшов даний позов, в якому позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO], та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини з урахуванням вимог чинного законодавства України, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свій позов позивач мотивує тим, що він та відповідач проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу до 10.10.2012 року. Відповідач є матір'ю їхнього малолітнього сина [PERSON], який на даний момент проживає разом з позивачем. З 2012 року і по теперішній час вихованням, навчанням та утриманням дитини займається позивач. Мати не цікавиться долею сина, його здоров'ям, життям, свідомо ухиляється від спілкування з дитиною, не забезпечує його матеріально,ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Тому позивач звернувся до суду з даним позовом, так як наявні всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав. В судовому засіданні позивач з'явився, позов підтримав повністю та надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач в судове засідання з'явилась, позов визнала повністю. Представник органу опіки та піклування Шполянської районної державної адміністрації до суду з'явився, підтримав позов. Прокурор до суду з'явився, проти задоволення позову не заперечував. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, проаналізувавши обставини і матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає до задоволенню з наступних підстав. В суді встановлено, що [PERSON] є матір'ю малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області (а.с.6). Згідно з довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №4571 від 22.09.2015 року, виданою Шполянською міською радою Черкаської області, позивач [PERSON] проживає разом із сином [PERSON], 2009 року народження, за адресою [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до висновку органу опіки і піклування Шполянської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO], від 12.10.2015 №562/01-11 за останні 3 роки перебування дитини в дошкільному навчальному закладі №5 «Калинка» мати не займається навчанням та вихованням сина; за інформацією голови вуличного комітету [PERSON] сам виховує сина; актом обстеження житлово-побутових умов проживання позивача №531/1/01-11 від 30.09.2015 року, за адресою: [ADDRESS], виявлено, що наявна окрема кімната для малолітньої дитини, яка впорядкована меблями, є дитячий одяг, постільна білизна, необхідні продукт харчування, іграшки, [PERSON] проживає у [ADDRESS], без реєстрації із [PERSON] з червня 2014 року, офіційно ніде не працює, періодично зловживає спиртними напоями. А тому, орган опіки і піклування Шполянської районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.9-10). Таким чином, суд приходить до висновку, що наведені вище фактичні дані свідчать про безпричинне, свідоме ухилення відповідача від виконання її обов'язку по вихованню дитини, що є підставою для позбавлення її батьківських прав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України правовою підставою позбавлення батьківських прав матері, батька є ухилення їх від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п.п.15, 16 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно з наданими доказами суд приходить до висновку, що відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а тому суд вважає, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками і не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не піклується про стан її здоров'я, хоча б мала це роботи, тобто по своїй вині ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до вимог ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Оскільки відповідач позбавляється батьківських прав, то суд задовольняє позов і в частині стягнення аліментів та стягує з [PERSON] на користь позивача щомісячно аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини заробітної плати (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до повноліття дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує вік дитини, стан здоров'я відповідача, і те, що позбавлення батьківських прав не звільняє її від обов'язку утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Протягом усього часу розгляду справи по суті позивач не змінив підставу або предмет позову, не збільшив або не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред'явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Таким чином, з метою захисту прав і інтересів дитини, суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав буде вчинене в інтересах дитини. Так як позов задовольняється, то суд, відповідно до ч.2 ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача судовий збір в сумі 974,40 грн., з них 487,20 грн. на користь держави та 487,20 грн. на користь позивача. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць в розмірі 1/3 частки частини заробітної плати (доходу), але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму доходів громадян, встановленого законом для дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, підлягає негайному виконанню, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України.

Outcome: approved