Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

22.02.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частки на кожну дитину, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до повноліття дітей, а також стягнення аліментів на утримання дружини в розмірі 1/6 частки до досягнення донькою трирічного віку. Свої вимоги мотивує тим, що з 2004 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем [PERSON], який є батьком її неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO]. Вони з [PERSON] тривалий час проживають окремо. Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Вона на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у зв'язку з чим отримує незначну державну допомогу, інших доходів немає. Відповідач, як батько дитини, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, чим ставить її у скрутне матеріальне становище. Тому просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до повноліття дітей, а також стягнути з нього аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення неповнолітньою донькою [PERSON], [INFO] трирічного віку. В судовому засіданні позивач [PERSON] уточнила свої позовні вимоги та просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до повноліття дітей, а також стягнути з нього аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення неповнолітньою донькою [PERSON], [INFO] трирічного віку. Просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином через оголошення в газеті «Рідне Прибужжя» №10 від 10.03.2016 року. Справу розглянуто в порядку заочного розгляду за відсутності відповідача, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін та проти заочного розгляду не заперечує позивач. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступних підстав. Частина 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачає, що батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України). За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти (аліменти) на дитину присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі, яка не може бути меншою, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини , стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів , наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина , інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що від фактичних шлюбних відносин сторони мають неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні (а.с. 8, 9). Відповідач в добровільному порядку кошти на утримання дітей не надає. Таким чином, [PERSON]ухиляється від виконання свого батьківського обов'язку щодо матеріального утримання дітей, чим порушує вимоги ст. 180 Сімейного Кодексу України, яка зобов'язує батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Оскільки дитина не досягла трирічного віку, позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною та не працює і не має самостійних засобів на існування. Відповідач після припинення шлюбних відносин з родиною не проживає і матеріальної допомоги позивачу не надає, чим ставить її у скрутне матеріальне становище та порушує вимоги ст. 84 ч. 2 СК України, яка надає позивачу право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. При визначенні розміру аліментів та порядку їх стягнення (у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі), суд враховує матеріальне становище сторін та дітей, їх рівний обов'язок по утриманню неповнолітніх дітей, стан здоров'я та здатність працювати і вважає, що позов [PERSON]підлягає повному задоволенню. У справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць (п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України). У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь держави витрати пов'язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved