Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

21 грудня 2016 року до Олександрівського районного суду надійшла заява [PERSON], про встановлення факту смерті, заінтересована особа Олександрівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. В обґрунтування заявлених вимог заявниця зазначила, що 28 листопада 2016 року у м. Ялта Республіки Крим помер її син [PERSON]. Цей факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії 35 № 039561 виданим Державною бюджетною установою охорони здоров'я Республіки Крим "Ялтинською міською лікарнею №1". Реалізуючи своє законне право на спадкування майна після смерті сина та отримання допомоги на поховання, у грудні 2016 року заявниця звернулася до Олександрівського районного відділу РАЦС з заявою про реєстрацію смерті, але отримала письмову відмову у державній реєстрації смерті [PERSON], тому що надані документи про смерть не відповідають формі, яка законодавчо прийнята в України. Просить встановити факт смерті. У судове засідання заявник з'явилася, заяву підтримала повністю та показала суду, що син працював у м. Ялта. Про те, що він помер їх повідомили телефоном. Чоловік заявника їздив до Криму, забрав тіло померлого сина і привіз до смт. Олександрівка де 16.12.2016 року його поховали на місцевому цвінтарі. Просить встановити факт смерті 28 листопада 2016 року [PERSON], [INFO], уроженця с. Олександрівка Олександрівського району Донецької області, який помер у м. Ялта Республіки Крим, Україна. Представник заінтересованої особи Олександрівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області до суду не з'явився, належним чином повідомлений про день слухання справи. Надав суду заяву про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи, заперечень по справі не мають (а.с. 17). Суд, у судовому засіданні, вислухавши заявника, дослідивши надані докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 01 грудня 2016 року на тимчасово окупованій території у м. Ялта видано свідоцтво про смерть серії 35 № 039561 про смерть 28.11.2016 року [PERSON], з зазначенням причини смерті (а.с.7). Відповідно до ст. 234 ЦПК України: суди розглядають у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до вимог ст. 257-1 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви. П.п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України від 15 квітня 2014 року № 1207-VII тимчасово окупованою територією визначено сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Відповідно до ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України, справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території. Відповідно до абзацу першого п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Відповідно до листа від 20.12.2016 року № 658/3.2-18 наданого Олександрівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області заявниці [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації смерті [PERSON] (а.с.11). Надаючи оцінку дослідженим у судовому засіданні письмовим документам, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey»,«Cyprusv. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v the Republico f Moldova and Russia», « Ila§cu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні на підставі показів заявника, відомостях, що містяться у досліджених матеріалах справи було встановлено, що 28.11.2016 року у м. Ялта помер [PERSON], [INFO].

Outcome: approved