Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

17.11.2015 року [PERSON] звернулася до Василівського районного суду Запорізької області з позовом, який в подальшому уточнила, до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини до виповнення дитині трирічного віку, в якому просить стягнути з [PERSON], аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів щомісячного заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, починаючи стягувати аліменти з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття; Стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на її утримання до виповнення дитині [PERSON] трирічного віку, в розмірі ? частини з усіх видів щомісячного заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною трирічного віку, посилаючись на те, що на її утриманні знаходиться малолітня дитина - син [PERSON], [INFO], а відповідач [PERSON] з середини грудня 2014 року припинив з нею спільне сумісне життя, та з вказаного періоду матеріальної допомоги на утримання дитини та на її утримання не надає, внаслідок чого вона опинилася в скрутному матеріальному становищі, тому вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена судом своєчасно та належним чином, проте надала суду заяву, в якій просить розглянути справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити за викладеними у позовній заяві підставами. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, з матеріалів судового доручення, які 09.03.2016 року повернуто Кіровським районним судом м.Дніпропетровська до Василівського районного суду без виконання у зв"язку з повторною неявкою в судове засідання відповідача [PERSON] до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська повторно не з'явився, який про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, у встановленому законом порядку, відповідно до вимог ст.ст.74,76 ЦПК України, про що свідчать списки поштових відправлень про виклик [PERSON] в судові засідання, які призначалися на 18.12.2015 року, 12.01.2016 року, 27.01.2016 року (а.с.35-44), документів на підтвердження поважності причин неявок в судові засідання відповідач суду не надав, заперечень на позов не подано, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 23 липня 2011 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 328, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.3). Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якого батьком записаний [PERSON], відповідач у справі (а.с.4). Дитина мешкає з позивачкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області №668 від 26 жовтня 2015 року, що відповідачем в судовому порядку не оспорено (а.с.6). Позивачка [PERSON] на теперішній час не працює, з 24.11.2015 року знаходиться на обліку у відділі соціального захисту населення в м.Дніпрорудне УСЗН Василівської РДА Запорізької області, де [PERSON] отримує державну допомогу при народженні дитини, в розмірі 860,00 грн. щомісячно, загальний розмір якої за період з 01.05.2015 року 01.12.2015 року склав 6020,00 грн., що підтверджується довідкою відділу соціального захисту населення в УСЗН Василівської РДА Запорізької області за № 745 від 2411.2015 року (а.с.18). Згідно зі ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою мешкає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно положень ст.181 СК України способами виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно ч.4 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу батька (матері) та/чи в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідач [PERSON], на теперішній час має можливість сплачувати аліменти на користь позивачки саме у частках від своїх доходів (заробітку) у визначеному позивачкою розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно на утримання малолітнього сина [PERSON] та до досягнення дитиною повноліття, а також відповідач [PERSON] має можливість сплачувати аліменти на користь та на утримання позивачки в розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно, до досягнення малолітньою дитиною - [PERSON], [INFO] - трирічного віку, оскільки позивачка [PERSON] потребує матеріальної допомоги, на теперішній час ніде не працює, а відповідач є фізично здоровою особою, на обліку у вузьких спеціалістів медичних закладів не перебуває, на утриманні непрацездатних батьків немає, проте добровільно матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини та дружини не надає, домовленості щодо порядку утримання малолітнього сина сторони не дійшли, угоди про утримання дитини між сторонами не досягнуто, внаслідок чого позивачка опинилася у скрутному матеріальному становищі та самостійно матеріально утримувати малолітнього сина та забезпечувати йому належний матеріальний рівень для гідного розвитку та існування, позивачка самостійно не в змозі, тому суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі по 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно на дитину відповідного віку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду, тобто з 17 листопада 2015 року та до досягнення дитиною повноліття, а також стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] кошти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з 17 листопада 2015 року та до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трирічного віку, тобто до [INFO].

Outcome: approved