Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

27 липня 2020 року до Первомайського міськрайонного суду Харківської області з позовом звернулося Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 16 березня 2021 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» уточнило свої позовні вимоги та зменшило розмір заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача по справі. Свій позов мотивують тим, що [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 09.04.2010 року, йому було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому було збільшено до 11 400,00 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач порушив умови договору, не виконав їх і не виконує на даний час, допускаючи прострочення платежів, у зв`язку з чим, станом на 30.04.2020 року має заборгованість у сумі - 36 938 грн. 05 коп., яку позивач просить стягнути на свою користь, а також понесені судові витрати за подання позову до суду. 06 серпня 2020 року ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з призначенням першого судового засідання на 03 вересня 2020 року, проведення якого неодноразово відкладалося, востаннє на 09 червня 2021 року. 09 червня 2021 року від представника АТ КБ "ПриватБанк" до суду надійшла заява з проханням розглянути справу у його відсутність, на задоволенні змінених позовних вимог наполягає та просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача у судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце проведення судового засідання його було повідомлено у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило, також він не надав і відзиву. В матеріалах справи міститься заява відповідача від 15.02.2021 року, у якій позовні вимоги банку він не визнає, просить відмовити у задоволенні позовних вимог та застосувати строк позовної давності,оскільки останній добровільний платіж він здійснив у березні 2014 року, а всі інші платежі проводилися шляхом списання коштів з його поточного рахунку без його згоди. А банк звернувся до суду лише 27 липня 2020 року, таким чином відповідач вважає строк позовної давності пропущеним без поважних причин, а списання коштів таким, що не має законного обґрунтування. Враховуючи одночасне існування вищезазначених умов суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, заяву про зменшення розміру позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: матеріалами справи встановлено, що [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 09.04.2010 року, йому було відкрито картковий рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому було збільшено до 11 400,00 грн., станом на 30.04.2020 року має заборгованість у сумі - 36 938, 05 грн., яка складається з наступного: 11400, 00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 11400,00 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 25 538, 05 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; Банком на підставі договору надання банківських послуг було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, а відповідачу було надано у користування кредитну картку. (а.с.23-25). АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідач порушив умови договору, не виконав їх на даний час, допустивши прострочення платежів, у зв`язку з чим, станом на 30.04.2020 року за ним рахується заборгованість за вище зазначеним договором загальною сумою 36 938 грн. 05 коп., яку просить стягнути позивач після зменшення розміру позовних вимог та витрати по сплаті судового збору. Стосовно строків позовної давності, суд вважає що строк позовної давності для звернення до суду позивачем не пропущений, оскільки відповідно до правил користування платіжною карткою, яка є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів призначається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не закінченням строку дії договору. Відповідно до Правил користування карткою, строк дії картки вказано на лицевій стороні картки. Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Тобто строк дії картки відповідача закінчується 31 серпня 2017 року, позивач же звернувся до суду з позовом 17 липня 2020 року (дана позиція викладена у Постановах Верховного Суду України по справам № 6-14цс14 від 19.03.2014 року та № 6-61цс14 від 18.06.2014року). Щодо списання коштів з картки відповідача без його згоди, то відповідно до Постанови НБУ «Про затвердження інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» від 29.03.2004 року (п.1.4) передбачено договірне списання банком з рахунку клієнта коштів без надання клієнтом платіжного доручення, може здійснюватися банком у порядку, передбаченому у договорі, укладеному між ним та клієнтом. Згідно умов договору, а саме п.1.1.3.1.6 Клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, в межах сум, які підлягають сплаті банку по цьому договору, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з карткового рахунку у випадку настання строків платежів по іншим договорам. Банк проводить списання коштів у грошовій одиниці України та іноземній валюті з будь-якого рахунку клієнта у сумі, що еквівалентна сумі заборгованості по договору. Згідно ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. А відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Таким чином, позов обґрунтований, законний та підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 526, 530, 536, 610-612, 625, 1049-1050, 1054, 1056-1 ЦК України,

Outcome: approved