Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

18.01.2017 року до суду надійшла заява головного лікаря психіатричного закладу про госпіталізацію [PERSON] у психіатричний стаціонар в примусовому порядку на підставі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», яка вмотивована тим, що [PERSON], [INFO] поступив у гостре психіатричне відділення 18.01.2017 р. о 05 год. 55 хв. повторно, доставлений з дому психіатричною бригадою швидкої допомоги за викликом опікуна у звязку з погіршенням психічного стану: поводиться агресивно, ночами не спить, на зауваження не реагує, неадекватно висловлюється. 18.01.2017 р. [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів у складі: лікаря-психіатра [PERSON], лікаря-психіатра [PERSON] за результатом якого зроблено висновок, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді: Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу. Враховуючи загострення тяжкого психічного розладу, лікування якого можливе лише в стаціонарних умовах і те, що пацієнт неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльності, а також враховуючи те, що [PERSON] позбавлений дієздатності, тому потребує госпіталізації до психіатричного стаціонару у примусовому порядку на підставі ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу». При розгляді вказаної заяви представник психіатричного закладу, лікар-психіатр [PERSON] заяву підтримала у повному обсязі і просила її задовольнити. [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував. Опікун [PERSON] [PERSON] просив заяву задовольнити та госпіталізувати [PERSON] до психіатричного закладу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про госпіталізацію [PERSON] у психіатричний стаціонар в примусовому порядку підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка\~ страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу,\~внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може\~ бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 року у справі № 1-1/2016 визнано таким, що не відповідає\~Конституції України\~(є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року\~№ 1489-III\~з наступними змінами у взаємозвязку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. З аналізу вищевикладеного слідує, що особа яка визнана в установленому порядку недієздатною може бути госпіталізована до психіатричного закладу тільки за рішенням суду. Під час судового розгляду заяви судом встановлено, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.10.2016 р. [PERSON] визнано недієздатним, встановлено над ним опіку та призначено опікуном [PERSON] /а.с.5/. З висновку комісії лікарів-психіатрів від 18.01.2017 року вбачається, що [PERSON], [INFO] страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді: Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу. Враховуючи загострення тяжкого психічного розладу, лікування якого можливе лише в стаціонарних умовах і те, що пацієнт неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, а також враховуючи те, що дана особа позбавлена дієздатності, він потребує госпіталізації до психіатричного стаціонару в примусовому порядку на підставі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». У відповідності з вимогами ст. 279 ЦПК України за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу» заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Згідно ч.1 ст.281 ЦПК України заява про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку розглядається судом у такі строки з дня її надходження до суду: про госпіталізацію особи до психіатричного закладу - протягом 24 годин. Враховуючи, що [PERSON] визнаний у встановленому порядку недієздатним та згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 18.01.2017 року страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді: Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, він потребує госпіталізації до психіатричного стаціонару у примусовому порядку.

Outcome: approved