Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

21 жовтня 2016 року \~ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено угоду, за умовами якої останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 250 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості. Відповідач власним підписом підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» (далі Умови), «Правилами користування платіжною карткою», складає між ним і банком договір про надання банківських послуг. За вищевказаним договором відповідач зобовязувався щомісячно повертати заборгованість по кредиту, яка складалася із заборгованості по тілу кредиту, відсотками, а також інших витрат згідно Умов. Банк виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, а [PERSON] користувався кредитними коштами, але не дотримувався умов кредитного договору щодо його погашення, допускаючи систематичне порушення термінів повернення кредиту. Оскільки добровільно повертати кошти відповідач не бажає, просить стягнути з [PERSON] в свою користь загальну суму заборгованості, що станом на 17 серпня 2016 року становить 27374,95 грн., а також судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача не зявився, представник ПАТ КБ «ПриватБанк» за довіреністю [PERSON] подав до суду письмову заяву в якій просив справу розглядати за відсутності представника банку та просив позов задоволити, не заперечив щодо заочного розгляду справи. У заяві, поданій до суду 13 березня 2017 року додатково просив стягнути з відповідача в користь позивача 180 грн. витрат за опублікування судового оголошення в газеті «Волинь-нова» (а.с. 79-80). \~ Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через опубліковане оголошення в газеті «Волинь-нова», №26 від 11 березня 2017 року (а.с. 82). Суд, у відповідності до ст.224, ст.225 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали позову в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. З копії анкети-заяви приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (а.с.14) вбачається, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк» оформив та підписав заяву №б/н від 21 серпня 2007 року. У судовому засіданні встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» видав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 250 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Пунктом 2.1.1.5.5 умов передбачено, що позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, а п.2.1.1.5.6 передбачено, що у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту, оплати винагороди банку. Відповідно до п.2.1.1.7.6 умов, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). З розрахунку заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором вбачається, що останній порушив умови договору, а саме не здійснював погашення заборгованості по тілу кредиту, відсотків за користування ним. З розрахунку, поданого банком, станом на 17 серпня 2016 року заборгованість відповідача перед банком складає 27374.95 грн., з яких: 11246,28 грн. заборгованість по тілу кредиту; 4761,31 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 8637,60 грн. пеня, 950 грн. пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 500 грн. штраф (фіксована складова), 1279,76 грн. штраф (процентна складова) (а.с.6-10).\~\~ За змістом ст.549 ЦК України пеня і штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності. Зважаючи на вищевикладене, суд не вбачає підстав для застосування до боржника подвійної цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання грошового зобовязання, оскільки це суперечить вимогам ч.3 ст.509 ЦК України, а тому відмовляє позивачу у стягненні з відповідача штрафів у розмірі 1779,76 грн. (500 +1279.76)\~\~\~\~ Приймаючи до уваги, що [PERSON] істотно порушив вимоги договору, не здійснюючи погашення заборгованості по тілу кредиту, відсотків за користування ним, суд позов задоволює частково та стягує з останньої суму кредитного боргу всього в розмірі 25295,19 грн. (11246,28+4761,31+8637,60+950) Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» 1378 грн. судового збору, що був сплачений при подачі позову до суду (а.с.1) та 180 грн. витрат, повязаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача (а.с.80), а всього 1558 грн.

Outcome: approved