Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

4 листопада 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просить ухвалити рішення, згідно якого стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] рокународження, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона з відповідачем зареєстрували шлюб 23 листопада 2004 року у відділі запису актів цивільного стану сільського представництва Карабаккал Геокчайського району Азербайджанської республіки, актовий запис № 39. Від шлюбу народилися діти - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з нею, усі витрати, пов'язані з утриманням дітей вона несе сама. Сумісно з відповідачем вони проживали до травня 2016 року. С того часу відповідач життям дітей не цікавиться, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Відповідач постійного заробітку не має. У зв'язку з тим, що вона в добровільному порядку від відповідача аліменти на утримання дітей не отримує, вона була вимушена звернутися до суду з проханням примусово стягувати з відповідача кошти на утримання дітей. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала до суду заяву, відповідно до якої свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Також просила розглядати справу за її відсутністю та у випадку неявки відповідача не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча відповідно до ч. 3 ст. 74 ЦПК України повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, однак судова повістка від відповідача повернулася до суду за закінченням терміну зберігання. Відповідачем не подано заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки. У зв'язку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі,фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як передбачає ч.1, ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом положень ч.3, ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Судом встановленні такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 23 листопада 2004 року у сільському представництві Карабаккал Геокчайського району Азербайджанської республіки, актовий запис № 39 (а.с.3, 8). Згідно з копіями свідоцтв про народження дітей [PERSON], народилась [INFO] року, [PERSON], народився [INFO] року, [PERSON], народився [INFO] року. Батьком дітей відповідно до свідоцтв про народження є [PERSON] (а.с.4, 5, 6). Діти знаходяться на утриманні матері. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, обов'язок утримувати дитину є обов'язком як матері, так і батька, а тому батьки для забезпечення дитині необхідного рівня життя зобов'язані нести витрати в рівних частинах. Відповідно до ст.181 Сімейного Кодексу України у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов'язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом. Як роз'яснено в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» - установити у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2017 року - 1544 гривні, з 1 травня - 1624 гривні, з 1 грудня - 1700 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, а частинами 1, 4 статті 60 ЦПК встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом, відповідач не являється платником аліментів іншим дітям, його матеріальне становище дозволяє сплачувати аліменти. Згідно з ст.183 Сімейного Кодексу України частка від доходу матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, встановлюється судом. Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку. Відповідно до положень ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ст.ст. 80, 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно з положеннями ч.3 ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави, так як позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved