Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування - Служба у справах дітей Синельниківської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування позову зазначає, що вона, [PERSON] , та відповідач по справі - [PERSON] перебували у шлюбі з 10 серпня 2011 року, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів про шлюб Євпаторійського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 410. Від шлюбу у них [INFO] народилася донька [PERSON] . На підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2019 року їх відповідачем шлюб було розірвано. Але фактично шлюбні відносини з відповідачем припинені з липня 2018 року. Із цього часу донька проживає разом з нею за адресою : [ADDRESS] . Після фактичного припинення шлюбних відносин відповідач виїхав у невідомому напрямку і фактичне його місцезнаходження їй невідомо. З липня 2018 року відповідач [PERSON] не бачив доньку, і навіть не виявляв такого бажання. Тобто вже півтора роки участі у вихованні дитини батько не приймає, не доглядає за донькою, не виявляє бажання спілкуватися з дитиною, не цікавиться успіхами дитини, не підтримуює її, не цікавиться станом її здоров`я. На теперішній час вихованням та забезпеченням дитини займається тільки вона. Факт ухилення відповідачів від свого обов`язку щодо виховання та утримання дитини підтверджується і характеристикою з нашого місця проживання. Вона проживає разом з донькою, вони мають нормальні житлово-побутові умови, вона повністю утримує [PERSON] , займається її вихованням, нею створені всі необхідні умови для нормального розвитку дитини, життя та навчання. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини вона вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення відповідачів батьківських прав. Крім того, на тій підставі, що [PERSON] , ухиляється від утримання своєї дитини, матеріальної допомоги ні в грошовій. ні в натуральній формі добровільно не надає,відповідно до ст.181 Сімейного кодексу України, вважає за необхідне вирішити питання про стягнення з нього аліментів на її користь на утримання [PERSON] . Просить позбавити [PERSON] ,який народився [INFO] в м.Львів батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] ; Стягнути з [PERSON] , рнокпп: [NUMBER] ,аліменти на її користь у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання доньки [PERSON] , [INFO] ; Стягнути з відповідача на її користь судові витрати. До початку слухання справи позивач надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач до початку судового засідання надав заяву в якій просить розглянути справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи [PERSON] до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне. Матеріалами справи підтверджено, що батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19 жовтня 2017 року. Відповідно рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2019 року розірвано шлюб між [PERSON] , який народився [INFO] у м. Львів та [PERSON] , яка народилась [INFO] у м. Синельникове Дніпропетровської області, зареєстрований 10 серпня 2011 року відділом державної реєстрації актів про шлюб Євпаторійського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис за № 410. Згідно характеристики голови квартального комітету № 9, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] мешкає з дитинства. За період мешкання скарг, зав, вимог не надходило. Має доньку [PERSON] , 2015 р.н. яку виховує на даний час сама. Характеризується позитивно. Відповідно до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки, або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Згідно ч.1 п.1,2,4 ст.164 Сімейного кодексу України, мати ( батько ) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не виявляють щодо дитини батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 20.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце , коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду , лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності , можна розцінювати як ухилення від виховання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину у відповідності до ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. . Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст..186 СК України за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України . Частиною першою статті 196 СК України передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів , у разі виникнення якої одержувач має право на стягнення неустойки (пені) в у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Судом було встановлено, що відповідач [PERSON] злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків стосовно своєї неповнолітньої дитини, не піклується про її виховання та матеріальне забезпечення, що підтверджується дослідженими матеріалами справи. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити в повному обсязі як такі, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Outcome: approved