Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

15.12.2014р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період її навчання, обґрунтовуючи його тим, що відповідач є її батьком, батьки з 2000р. проживають окремо. З 12.03.2002р. на її утримання батько виплачував аліменти до 30.06.2014р. Позивачка навчається на п'ятому курсі хімічного факультету ДВНЗ Дніпропетровський національний університет ім. О. Гончара з терміном навчання до 31.01.2016р. на денній формі навчання та потребує матеріальної допомоги. У добровільному порядку відповідач надавати матеріальну допомогу позивачці до закінчення нею навчання відмовляється. Враховуючи зазначені обставини, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до 31.01.2016р. Своєю заявою від 25.02.2015р. позивачка просила задовольнити позов та розглядати справу за її відсутності та без фіксації судового процесу технічними засобами, винести у справі заочне рішення суду. Відповідач [PERSON] в судові засідання 22.01.2015р. та 25.02.2015р. повторно не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином за адресою, наданою ВАДР УДМСУ в Хмельницькій області відповіддю від 30.12.2014р., згідно з поштовими повідомленнями, які повернулися до суду, відповідач отримав судові повістки про виклик у судові засідання. Про причини своєї неявки суд не сповістив, заяв про відкладення справи суду не надав. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 169, ч. 2 ст. 197, 224-226 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 191, ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу, починаючи від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що батьком повнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], є відповідач [PERSON] Позивачка навчається на денному відділенні п'ятого курсу хімічного факультету Дніпропетровського вищого навчального закладу Дніпропетровський національний університет ім. О. Гончара з терміном навчання до 31.01.2016р. З огляду на те, що відповідно до ст. 199 СК України утримання повнолітньої дитини під час навчання є обов'язком батьків та відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та стягувати щомісячно до закінчення нею навчання у строк до 31.01.2016р. аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу). При вирішенні справи суд приймає до уваги те, що в позові позивачка зазначила, що відповідач є пенсіонером МВС, отже він отримає регулярні виплати, і суд вірно визначає розмір аліментів у частці від доходу відповідача. Також, судом враховано, що строк стягнення аліментів на період навчання позивачки за рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11.11.2011р. закінчився 30.06.2014р. Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити, що з огляду на те, що позивачка при пред'явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 4 Закону України "Про судовий збір" слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243грн. 60 коп. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved