Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

[PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулись до Комінтернівського районного суду м. Харкова з цивільним позовом в якому просять визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою № 128 по вулиці Садовий проїзд, 18/2 в м. Харкові.. Позивачи надали до суду клопотання. про розгляд справи в заочному порядку та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надіславши на адресу суду заяву в який зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просила їх задовольнити та розглядати справу за її відсутності. Представник третьої особи Комінтернівського районного відділу у м. Харкові Державної міграційної служби України у Харківській області у судове засіданні не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Відповідно норми ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є наймачем чотирьоїкімнатної квартири № 128, що розташована по вул.. Садовий проїзд, 18/2 в м. Харкові на підставі ордеру виданого їй на житлове приміщення № 071776 від 07.12.1190 року, дана квартира була видана на родину із чотирьох осіб. Згідно довідки виданої ФМС Управління Федеральної Міграційної Служби по Самарській області виконуючим обовязки ОУФМС Россії по Самарській області в Волжском районі старший лейтенант внутренньої служби [PERSON], громадянка України [PERSON], [INFO] , уродженка м. Харкрва, України, зареєстрована по місту проживання за адресою[INFO], мікрорайон «Південне місто», [ADDRESS] з 19.07.2014 року по 24.06.2017 рік на підставі оформлення дозволу на тимчасове проживання. Також матеріалами справи та заявою відповідача підтверджується, що на протязі трьох років відповідач [PERSON] добровільно не проживає в спірному житловому приміщенні, не веде спільного господарства, будь яких речей відповідача в спірній квартирі немає, однак добровільно знятися з реєстрації відповідач не має можливості, оскільки постійно проживає на території Російської Федерації та не приїжджає до України з серпня 2013 року. Відповідач не сплачує за комунальні послуги, не утримує дане приміщення, чим ставить [PERSON], свою мать, як наймача в складне матеріальне становище, тому що вона вимушена сплачувати комунальні послуги які нараховуються на відповідача. Також в матеріалах справи присутня заява відповідача, яка була надіслана на адресу суду з поясненням [PERSON], щодо того, що з серпня 2013 року вона вийшла заміж та разом із своїм чоловіком переїхала на постійне місце мешкання до Російської Федерації до Самарської області, де з 19 липня 2014 року зареєстрована за новим місцем мешкання, а також має посвідку на постійне місце проживання та повертатися вона до України не збирається. В звязку із чим відповідач [PERSON] не має потреби в спірному житловому приміщенні. Відповідач в своєму клопотанні визнає позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити. Як встановлено в судовому засіданні відповідач не проживає в спірному житловому приміщенні понад дванадцять років, підстав для продовження терміну зберігання за ним права користування спірним житловим приміщенням, передбачених ст.71 ЖК України немає, участі в оплаті комунальних послуг, відповідач не приймає, що свідчить про втрату ним інтересу до спірного житлового приміщення як до свого постійного місця проживання, тому відповідача підлягає визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Статтею 72 ЖК України передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Цивільний кодекс України містить норму, яка визначає підстави для втрати особою права користування житловим приміщенням в разі відсутності цієї особи без поважних причин. Відповідно до ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. За таких обставин суд вважає, що заявлені позовні вимоги, щодо втрати права користування житловим приміщенням обґрунтовані та підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів. На підставі викладеного,

Outcome: approved