Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до публічного акціонерного товариства «Імексбанк» про захист прав споживача шляхом стягнення заборгованості за договором депозиту. Позов мотивовано тим, що 04.12.2013 року між ПАТ «Імексбанк» та [PERSON] укладено договір №1140022524 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу від 11.10.2013 року в доларах, згідно якого 04.12.2013 року відповідач прийняв від позивача грошові кошти в сумі 8842 долара США у вигляді вкладу строком на 397 днів на депозитний рахунок [NUMBER] зі сплатою 10 відсотків річних і зобов'язався повернути зазначені кошти 05.01.2015 року. Відповідно до виписки з особового рахунку [NUMBER] 03.01.2014 року на вказаний рахунок було внесено позивачем додатково 18 337 доларів США. 30.12.2014 року позивач звернувся до відповідача з проханням видати готівкою суму внесеного депозиту та нарахованих відсотків по договору в день коли він закінчується, тобто 05.01.2015 року. Згідно підпунктів 3.1 та 8.3.2 договору відповідач зобов'язався зберігати вклад, повернути його та сплатити проценти за його користування. Відповідно до п.п. 5.6, 8.3.2 договору відповідач зобов'язався нараховувати проценти з наступного дня від дня надходження або поповнення коштами вкладного рахунку. Згідно п.п. 5.9 та 8.3.3 договору сплата нарахованих процентів здійснюється у валюті вкладу. Відповідно до п.п. 6.1. та 8.3.4 договору відповідач повертає вклад та сплачує нараховані та несплачені проценти у строк, обумовлений в договорі приєднання, тобто 05.01.2015 року. Згідно п. 6.2 договору повернення вкладу та сплати нарахованих процентів здійснюється відповідачем готівкою або в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок, який зазначено позивачем у договорі про приєднання до договору чи за письмовою заявою вкладника на інший його рахунок. Згідно підпункту 2.2.4. договору № 1140018053 банківського рахунку, позивач має право отримувати готівкові кошти у межах заяви на видачу готівки. Згідно підпункту 2.3.6. та 2.3.7. договору № 1140018053 банківського рахунку, відповідач зобов'язався за розпорядженням позивача видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до відповідача відповідного розрахункового документа. Просить стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 37782,56 доларів США, з яких: 27179 доларів США - сума заборгованості по вкладу; 2571,05доларів США - сума заборгованості по нарахованим відсоткам; 8032,51доларів США - пеня. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав за обставин викладених в ньому, просив позов задовольнити. Не заперечив щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин. Враховуючи думку представника позивача, вимоги ст. ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника відповідача, постановивши по справі заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 04.12.2013 року між ПАТ «Імексбанк» та [PERSON] укладено договір №1140022524 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу від 11.10.2013 року в доларах, згідно якого 04.12.2013 року відповідач прийняв від позивача грошові кошти в сумі 8842 долара США у вигляді вкладу строком на 397 днів на депозитний рахунок [NUMBER] зі сплатою 10 відсотків річних і зобов'язався повернути зазначені кошти 05.01.2015 року (а.с.6,7-11). Відповідно до виписки з особового рахунку [NUMBER] 03.01.2014 року на вказаний рахунок було внесено позивачем додатково 18 337 доларів США(а.с.14). Згідно підпунктів 3.1 та 8.3.2 договору відповідач зобов'язався зберігати вклад, повернути його та сплатити проценти за його користування. Відповідно до п.п. 5.6, 8.3.2 договору відповідач зобов'язався нараховувати проценти з наступного дня від дня надходження або поповнення коштами вкладного рахунку. Згідно п.п. 5.9 та 8.3.3 договору сплата нарахованих процентів здійснюється у валюті вкладу. Відповідно до п.п. 6.1. та 8.3.4 договору відповідач повертає вклад та сплачує нараховані та несплачені проценти у строк, обумовлений в договорі приєднання, тобто 05.01.2015 року. Згідно п. 6.2 договору повернення вкладу та сплати нарахованих процентів здійснюється відповідачем готівкою або в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок, який зазначено позивачем у договорі про приєднання до договору чи за письмовою заявою вкладника на інший його рахунок. Згідно підпункту 2.2.4. договору № 1140018053 банківського рахунку, позивач має право отримувати готівкові кошти у межах заяви на видачу готівки. Згідно підпункту 2.3.6. та 2.3.7. договору № 1140018053 банківського рахунку, відповідач зобов'язався за розпорядженням позивача видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до відповідача відповідного розрахункового документа. 30.12.2014 року позивач звернувся до відповідача з проханням видати готівкою суму внесеного депозиту та нарахованих відсотків по договору в день коли він закінчується, тобто 05.01.2015 року(а.с.15), однак заява не виконана. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту)одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони ('вкладника) або для неї грошову суму(вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неїабо дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківськоговкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першувимогу вкладника, крім вкладів, зроблені юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Згідно до п. 3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 03.12.2003 р. № 516 та зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 29.12.2003 р. за № 1256/8577, за договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які вставлені договором. У відповідності зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до положень ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. За змістом ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. Відповідно до ч. 2 ст. 1058 ЦК України, договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором, про що свідчить сам Договір. Відповідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 12 квітня 1996 року №5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», до відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово - кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття і ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відносини щодо захисту прав споживачів можуть виникати також з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону. Згідно підпункту 11.1. Договору, за невиконання або несвоєчасне виконання зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України Відповідно до ч 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів», у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі. Враховуючи те, що права позивача були порушені невиконанням відповідачем умов договору, суд приходить до висновку про стягнення з ПАТ «Імексбанк» на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 37782,56 доларів США, з яких: 27179 доларів США - сума заборгованості по вкладу; 2571,05доларів США - сума заборгованості по нарахованим відсоткам; 8032,51доларів США - пеня. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 3654 гривень. На підставі викладеного згідно ст. ст. 15, 526, 527, 530, 633, 1058, 1060, 1061 ЦК України, ЗУ "Про банки і банківську діяльність",

Outcome: approved