Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

[PERSON] (далі\~- позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] селищної ради Попільнянського району Житомирської області (далі - відповідач) про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки, в якому вказує, що 23 лютого 1995 року померла його мати - [PERSON], останнє місце проживання якої було село Новоселиця, Попільнянського району, Житомирської області. Після її смерті відкрилась спадщина. Крім іншого майна, до його складу входить: земельна ділянка площею 0,50 га, розташована на території [PERSON] селищної ради в селі Новоселиця, яка передана у приватну власність спадкодавцю рішенням виконавчого комітету Новоселицької сільської ради народних депутатів Попільнянського району Житомирської області № 1 від 14 січня 1994 року. В рішенні мати вказана «Терешківна» в той час, як в свідоцтві про смерть вона вказана «Терентівна». Дані імена є ідентичними. Адреса знаходження земельної ділянки: село Новоселиця, вулиця Молодіжна, 50, Попільнянського району, Житомирської області. Державний акт на земельну ділянку не виготовлявся. Позивач являється єдиним спадкоємцем першої черги на майно матері. Позивач вважається таким, що прийняв спадщину, так як проживав разом з матірю. Спадкова справа на майно спадкодавця відсутня. Державний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва на земельну ділянку через відсутність правовстановлюючих документів, зареєстрованих в органах державної реєстрації. На звернення позивача до [PERSON] селищної ради завершити приватизацію він одержав розяснення, що селищна рада не має такої можливості в звязку з смертю спадкодавця. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач просить визнати за ним, як спадкоємцем за законом, на майно матері - [PERSON], померлої 23 лютого 1995 року, право на завершення розпочатої спадкодавцем приватизації земельної ділянки, загальною площею 0,50 га, яка розташована на території [PERSON] селищної ради, яка передана у приватну власність спадкодавцю рішенням виконавчого комітету Новоселицької сільської ради народних депутатів Попільнянського району Житомирської області № 1 від 14 січня 1994 року, що знаходиться за адресою: село Новоселиця, вулиця Молодіжна, 50, Попільнянського району, Житомирської області та судові витрати віднести за його рахунок. \~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач в підготовче судове засідання не зявився, в позовній заяві просив справу розглядати у його відсутність. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник відповідача [PERSON] селищної ради Житомирської області в підготовче судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без участі представника селищної ради. Проти задоволення позовних вимог не заперечують. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ТП № 352073, виданого 23 серпня 2019 року [PERSON] районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, [PERSON] померла 23 лютого 1995 року, про що складено відповідний актовий запис № 4. Як вбачається з свідоцтва про народження серії ІІ-ЯР № 263032, виданого 22 травня 1958 року в селі Новоселиця, Попільнянського району, Житомирської області, батьками [PERSON], [INFO], вказані [PERSON] та [PERSON], запис за № 20. Відповідно до витягу з Словника власних імен людей імена «Терешко» та «Терентій» є ідентичними іменами. Довідками № 37-6 та № 40-6 від 22 січня 2019 року [PERSON] селищної ради Житомирської області передбачено, що мати [PERSON] [PERSON], [INFO], уродженка села Новоселиця, Попільнянського району, Житомирської області, яка померла 23.02.1995 року, постійно проживала та була зареєстрована до дня своєї смерті за адресою: село Новоселиця, по вулиці Молодіжна, 50, Попільнянського району, Житомирської області. Разом з нею був зареєстрований та проживав син [PERSON]. Підстава: погосподарська книга № 3 за 1991-1995 рік. [PERSON], [INFO], яка померла 23.02.1995 року та [PERSON] (рішення виконкому Новоселицької сільської ради від 14.01.1994 року № 1) є однією і тією ж особою. Згідно рішення № 1 від 14 січня 1994 року «Про розгляд заяви громадян про передачу земельних ділянок у приватну власність» виданого Архівним сектором [PERSON] РДА Житомирської області 18 січня 2019 року за № 05-03/18, передано у власність та надано в користування [PERSON] земельну ділянку площею 0,50 га. Як вбачається з довідок № 38-6 та № 39-6 від 22 січня 2019 року Попільнянського району Житомирської області, земельна ділянка площею 0,50 га, яка передана рішенням виконавчого комітету Новоселицької сільської ради від 14.01.1994 року № 1, [PERSON], знаходиться за адресою: село Новоселиця, вулиця Молодіжна, 50 та державний акт на право власності на імя [PERSON], не виготовлявся. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) виданої 28 січня 2019 року [PERSON] державною нотаріальною конторою Житомирської області, у Спадковому реєстрі інформація щодо відкриття спадкової справи [PERSON] відсутня. Згідно повідомлення № 9/02-31 від 24 січня 2019 року [PERSON] державної нотаріальної контори в Житомирській області, [PERSON] відмовлено у оформлені спадкових справ і відповідно у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,50 га, яка передана у приватну власність [PERSON], померлій 23.02.1995 року, через відсутність правовстановлюючих документів на дану земельну ділянку. Довідкою № 41-6 від 22 січня 2019 року [PERSON] селищної ради Житомирської області передбачено, що [PERSON] селищна рада не має можливості завершити процедуру приватизації земельної ділянки площею 0,50 га, яка знаходиться за адресою: село Новоселиця, вулиця Молодіжна, 50, яка рішенням виконавчого комітету Новоселицької сільської ради від 14.01.1994 року № 1 передана [PERSON] (вона ж Терентіївна), в звязку з смертю [PERSON] Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», передбачено, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі\~статті 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. З 01 січня 2013 року, відповідно до\~Закону України «Про Державний земельний кадастр»\~виготовлення та видача державних актів не проводиться, а виникнення права власності на нерухоме майно відбувається в порядку, відповідно до\~Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703, (видається свідоцтво про право власності). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно\~статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 121 Земельного Кодексу України вказано, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара. \~\~\~\~\~\~\~\~ За вимогами\~статті 125 Земельного Кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно статті 126 Земельного Кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до\~Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~передбачено, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійснені державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається фізичним та юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішенням органів державної влади, ради міністрів АРК, органів місцевого самоврядування. Частиною першою статті 182 ЦК України, передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а згідно зі статті 334 того ж Кодексу, право власності на майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає з моменту такої реєстрації. Відповідно до статті 131 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до\~Цивільного Кодексу України\~з урахуванням вимог цього Кодексу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зазначені обставини у їх системному звязку свідчать, що є всі підстави для визнання за позивачем, права на завершення розпочатої приватизації вищевказаної земельної ділянки. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved