Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про недодержання правил добросусідства - усунення перешкод в користуванні спільною криницею з питною водою, вимоги в основному мотивує тим, що є власником житлового будинку [ADDRESS] Городоцького району Львівської області та земельної ділянки, пл. 0,3289 га для обслуговування цього житлового будинку згідно Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії IV-ЛВ № 086142 від 29.10.1996 р. На межі між його земельною ділянкою та земельною ділянкою по [ADDRESS] Городоцького району Львівської області, яка перебуває у власності відповідача - [PERSON], знаходиться криниця з питною водою, відповідач встановив огорожу, якою пригородив криницю спільного користування до себе, чим порушив правила добросусідства, чинить перешкоди у користуванні криницею, просить позов задоволити. В суді позивач [PERSON], його представник [PERSON] позов підтримали, покликаючись на мотиви такого, та дали пояснення, аналогічні викладеним в позові, крім того, пояснили, що позивач з приводу порушення відповідачем [PERSON] правил добросусідства неодноразово звертався до Мшанської сільської ради Городоцького району Львівської області, однак вирішення спору залишилося поза увагою, просять усунути перешкоди у користуванні спільною криницею шляхом демонтажу металевої загорожі по ширині земельної ділянки - 10,8 м., та про стягнення судового збору та витрат на правову допомогу. Адвокат позивача [PERSON] в своїй промові в суді, з покликанням на норми Земельного Кодексу України, висловилась на підтримку позовних вимог [PERSON] Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в суді позовні вимоги заперечили, вважають, що позивач не навів доказів про те, що криниця знаходиться на межі земельних ділянок, з покликанням на невідповідність плану топографічного знімання території Державному акту відповідача, такий не вважають доказом, просять в задоволенні позову відмовити за його безпідставністю. Представник сільської ради - сільський голова [PERSON] позов [PERSON] підтримав, зазначив, що спірна криниця знаходиться на межі земельних ділянок позивача та відповідача, криницею безперешкодно користувались позивач та [PERSON], який відчужив будинок відповідачу. Заслухавши позивача, відповідача, адвоката, представників, вивчивши матеріали справи, суд приходить до переконання про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Статтею 1 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.3 ч.1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтетреси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до вимог ст.ст.4,10,11,60,61,213 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Рішення суду обгрунтовується лише тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні. Ст.41 Конституції України, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, Закону України №475/97-13р. від 17.07.1997р. "Про ратифікацію конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р.", Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності приватної власності. Із пояснень в суді позивача, долучених до матеріалів справи копій свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САА № 570001 від 08.08.2003р. (а.с. 6), витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1200821 від 08.08.2003р. (а.с. 7), витягів з погосподарських книг на 1986 - 1990р.р., 1991 - 1995р.р., 1996 - 2000р.р., 2001 - 2005р.р., 2006 - 2010р.р., 2011 - 2015 р.р., (а.с. 13 - 32), технічного паспорту (а.с. 54 - 59), Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 086142 від 29.10.1996р. (а.с. 8) вбачається, що [PERSON] - позивачу по справі, на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] Городоцького району Львівської області, та земельна ділянка, площею 0,3289 для обслуговування цього житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. Із оглянутих в судовому засіданні інвентаризаційних та реєстраційних справ № 109 та 518 на житловий будинок за адресою [ADDRESS] Городоцького району Львівської області, копії технічного паспорта (а.с. 38 - 39а), свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САГ № 166684 від 05.09.2008р. (а.с. 41), договору купівлі-продажу житлового будинку від 15.11.2011р. (а.с. 42 - 43), витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 32086219 від 17.11.2011р. (а.с. 44), Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 141251 (а.с. 9), висновку Городоцького РВ ГУ МВС України у Львівській області, вбачається, що [PERSON], продав, а відповідач [PERSON] придбав житловий будинок по [ADDRESS] Городоцького району Львівської області, та земельну ділянку, площею 0,0838га для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, на якій розташований цей житловий будинок та убиральня дерев'яна під літ.Б та огорожа металева під цифрою 1, між сторонами існує спір щодо користування криницею на межі їхніх земельних ділянок. Згідно ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Згідно копії Державного Акту на право приватної власності на земельну ділянку серії IV-ЛВ № 086142, виданого на підставі рішення Мшанської сільської ради Городоцького району Львівської області від 08.04.1994р. (а.с. 8) земельна ділянка, пл. 0,3289 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що розташована по [ADDRESS] Городоцького району Львівської області належить [PERSON], та згідно плану зовнішніх меж земельної ділянки від літери Б до літери В межує із землями відповідача [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно ст. 103 ЗК України власники і землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчинені дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них. З пояснень в суді позивача та його представника, свідків [PERSON], [PERSON], матеріалів справи, долучених до матеріалів справи фото (а.с. 88), видно, що на межі двох сусідніх земельних ділянок розташована криниця з питною водою, якою спільно користувалися попередні власники житлових будинків [ADDRESS] та [ADDRESS] Городоцького району Львівської області. На даний час відповідачем встановлена огорожа, якою він пригородив дану криницю до своєї частини земельної ділянки, що не дозволяє позивачу в повній мірі користуватися нею, що вбачається з копії плану земельної ділянки (а.с. 115). Як вбачається з пояснень в суді відповідача, його представника, письмового заперечення (а.с. 81), довідки Мшанської сільської ради Городоцького району Львівської області № 219 від 30.09.2013р. (а.с. 50), копій актів від 12.07.2013р. та від 14.08.2013 р. (а.с. 82 83) відповідач на своїй земельній ділянці поставив тимчасову огорожу, якою пригородив криницю до своєї земельної ділянки. Між тим, з оглянутого в судовому засіданні плану топографічного знімання території, затвердженого начальником Городоцького районного відділу державного земельного кадастру, виконаним на замовлення позивача (а.с. 49), видно, що криниця знаходиться на межі земельних ділянок по [ADDRESS] та [ADDRESS] Городоцького району Львівської області. Як встановлено в суді з пояснень спеціаліста Городоцького районного виробничого відділу Львівської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» Осідач О.Є., який складав план топографічного знімання території земельної ділянки [PERSON], при виконанні робіт з топографічного знімання території складання плану, використовував Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 086142 від 29.10.1996 р. та ствердив, що дійсно криниця знаходиться на межі двох земельних ділянок, зараз відгороджена металевою сіткою по ширині 10,80 м. до земельної ділянки [PERSON] Відповідно до ст. 108 ЗК України у випадках, коли сусідні земельні ділянки відокремлені рослинною смугою, стежкою, рівчаком, каналом, стіною, парканом або іншою спорудою, то власники цих ділянок мають право на їх спільне використання, якщо зовнішні ознаки не вказують на те, що споруда належить лише одному з сусідів. За наведеного, суд прийшов до висновку, що встановленням металевої огорожі на межі земельної ділянки, яка належить позивачу [PERSON], відповідач [PERSON] порушує його земельні права, чинить перешкоди у користуванні спільною криницею з питною водою, а отже, є підстави для задоволення позову в повному обсязі, а саме, зобов'язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] в користуванні межовою спорудою - криницею на межі суміжних ділянок [PERSON] та [PERSON] за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] Городоцького району Львівської області шляхом демонтажу металевої загорожі по ширині земельної ділянки - 10,8 м.. Згідно ст. ст. 88, 79 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до витрат, пов'заних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на правову допомогу. Отже, в порядку ст.88 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. та 500 грн. витрат на правову допомогу. (а.с. 1, 2).

Outcome: approved