Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

16 квітня 2020 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь половину додаткових витрат пов`язаних з хворобою дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 23 235 гривень 00 копійок. В позовній заяві посилається на вимоги ст.185 Сімейного Кодексу України В обґрунтування вимог в позові зазначено, що 13 грудня 2017 року у сторін [PERSON] та [PERSON] народилася дочка [PERSON] . Неповнолітня дочка є особою з інвалідністю з дитинства, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] від 25.10.2018 року, яке видане УСЗН Приазовської РДА від 25.10.2018 року. Після народження дитини шлюбні відносини між сторонами припинені, почали проживати окремо один від одного, дитина залишилася з матір`ю. З відповідача стягнуті аліменти на утримання дитини, що підтверджується заочним рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 04 квітня 2018 року. Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області, яке набрало законної сили 21 червня 2019 року, шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до виписки із історії хвороби № 6954 [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікування у період з 03 липня 2018 року по 17 липня 2018 року, а також в період з 17 липня 2018 року по 26 липня 2018 року, діагноз - вроджені вади розвитку. Комунальним закладом «Приазовський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Приазовської районної ради Запорізької області було затверджено програму реабілітації [PERSON] № 377 від 27 серпня 2018 року. Позивачем, яка є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , були здійснені витрати на лікування дитини в розмірі 46 471 грн, письмові докази долучені до справи. В позасудовому порядку позивачу не вдалося вирішити питання щодо сплати відповідачем половину додаткових витрат, внаслідок чого вона вимушена була звернутися до суду . 06 травня 2020 року ухвалою судді відкрите спрощене позовне провадження і справа призначена до розгляду по суті на 04 червня 2020 року з повідомленням (викликом) учасників справи. 04 червня 2020 року згідно ст. 223 ЦПК України відкладено розгляд справи на 27 липня 2020 року. В судове засідання представник позивача - [PERSON] , який діє на підставі ордеру про надання правової допомоги, не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю та без участі позивача. В заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] , який про час та місце розгляду справи повідомлений 18 червня 2020 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення рекомендованим листом, в судове засідання 27 липня 2020 року не з`явився без повідомлення про причину неявки, заяву про розгляд справи без його участі та відзиву не подав. Зважаючи на те, що судом вживались всі можливі заходи для виклику відповідача в судове засідання, та з метою дотримання права позивача на доступ до правосуддя, враховуючи вимоги ст. 210 ЦПК України про строки розгляду справи по суті, а також ст.223 ЦПК України, яка не передбачає відкладення судового розгляду справи у разі неявки без поважних причин повідомленого належним чином відповідача, наявність раніше поданої відповідачем заяви про відкладення судового засідання 04.06.2020 на іншу дату, відсутність згоди позивача на заочний розгляд справи, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Із досліджених документів судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб [INFO] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.01.2018 року, виданого виконавчим комітетом Новоолексіївської селищної ради Генічеського району Херсонської області, [INFO] у м.Запоріжжі народилася [PERSON] , батьком якої є [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Відповідно до викладених позивачем обставин, після народження дитини сторони разом не проживали, фактично шлюбні відносини між ними були припинені. Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області (провадження № 2/653/616/19, номер 653/513/19), яке набрало законної сили 21 червня 2019 року, шлюб між сторонами було розірвано. Із [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто із [PERSON] аліменти на користь [PERSON] , на її утримання в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 12 лютого 2018 року і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років (заочне рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 04.04.2018 року, яке набрало законної сили 05 травня 2018 року). Із посвідчення серії [NUMBER] від 25 жовтня 2018 року, номер особової справи 605143, видане УСЗН Приазовської РДА, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , отримує соціальну допомогу на дитину з інвалідністю [PERSON] Згідно виписного епікризу із історії хвороби № 6954 КУ «Запорізька міська багатопрофільна лікарня № 6», [PERSON] , [INFO] , знаходилася на стаціонарному лікуванні з 03 липня 2018 року по 17 липня 2018 року та з 17 липня 2018 року по 26 липня 2018 року, з діагнозом: множинні вроджені вади розвитку (синдром Вольфа-Хіршхорн ): вроджена вада розвитку головного мозку: гіпоплазія скроневих часток, дисплазія мозолистого тіла. Спастичний тетрапарез. Симтоматична епілепсія, генералізовані поліморфні напади (сіндром Веста). Груба затримка стато-кінетичного і психічного розвитку. Аномалія МВС: двосторонній гідронефроз 2-3 ступені. Хронічний піелоніфріт, стадія загострення, ФПС. Вроджена двостороння п`яткова-вальгусна деформація стоп тяжкого ступеня. Дисплазія тазостегнових суглобів. Двостороння сенсоневральна тугоухість 2 ступеня. Вроджена глаукома обох очей. ООО дисметаболічна кардиопатія. Рекомендації [PERSON] : спостереження у відповідних лікарів; контролі УЗД; ОАК; ОАМ; ЄКГ; направлення на відповідні дослідження та аналізи; призначене відповідне лікування. На підтвердження додаткових витрат, [PERSON] надані копії чеків, квитанцій про сплату послуг за медичні дослідження, аналізи, за ліки та спеціальні продукти харчування для дитини. Зазначені докази знаходяться в матеріалах справи з 18 по 48 аркуш. Згідно відомостей по чекам і квитанціям, загальний розмір затрат на лікування та діагностування складає 46471,00 гривень. Зазначені докази вказують на те, що дійсно утримання дитини, яка є дитиною з інвалідністю, час від часу потребує певних додаткових витрат на її профілактичне лікування, обстеження, дослідження, особливе харчування та інше. Відзиву на позов, заперечень проти вимог позивача, відповідачем до суду не надано, обставини, що викладені позивачем не спростовані будь якими доказами. Частина 3 статті 12 ЦПК України, передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків (стаття 51 Конституції України). Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Стаття 141 СК України передбачає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч.2 ст.150 СК України). Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В розумінні ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Позивачем відповідні довідки, чеки, замовлення на дослідження долучені до матеріалів справи. Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року(редакція зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Суд, вирішуючи цю справу, також враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 про застосування принципу рівності прав та обов`язків батьків. З огляду на вказане, відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При розгляді справи, суд враховує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у додаткових витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. З урахуванням зазначених обставин, суд приймає до уваги стан здоров`я дитини, яка є особою з інвалідністю з дитинства, її необхідність в додаткових витратах на фізичний розвиток, обстеження та лікування, особливе харчування, що підтверджено відповідними доказами, враховуючи, що відповідач [PERSON] здоровий, згідно його заяви від 01.06.2020 проходить військову службу в місті Києві, а отже працездатний та має дохід, заперечень проти позову не надав та не повідомив про обставини, які б виключали можливість стягнення з нього додаткових витрат на дитину. У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача [PERSON] половини додаткових витрат пов`язаних з хворобою дитини [PERSON] , [INFO] , які є обґрунтованими та підтверджені дослідженими судом доказами. На підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в розмірі 840,80 гривень.

Outcome: approved