Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

27 травня 2015 року прокурор м.Миколаєва в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Миколаївської міської ради звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього 3935 грн. 54 коп., які були витрачені закладом охорони здоров'я на лікування потерпілої [PERSON] від злочинного діяння відповідача. Прокурор у судове засідання не зявився, про дату слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Департамент фінансів надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність прокурора та представника департаменту фінансів, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вислухавши пояснення відповідача, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з вироку Центрального районного суду м.Миколаєва від 15 травня 2015 року, відповідач 22.02.2015 року близько 00:15 год., в м. Миколаєві в порушення п.п.2.9 а ПДР України, знаходячись в стані алкогольного спяніння, керував технічно справним автомобілем [NUMBER], рухався з увімкненим ближнім світлом фар по освітленій міським електроосвітленням сухій прямій ділянці проїжджої частини вул. [PERSON] від вул. Дзержинського в напрямку вул. Акіма. Рухаючись у обраному напрямку, при проїзді в районі будинку №2, по вул. Котельна, відповідач рухаючись по проїжджій частині вул. [PERSON] з перевищенням допустимої швидкості руху 70-км/год., яка дозволена в населених пунктах, не маючи ніяких перешкод в смузі свого руху, які б обмежували йому видимість проїжджої частини та інших елементів дорожнього полотна, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не контролював рух транспортного засобу, яким керував, хоча був зобовязаний постійно його контролювати і мав таку можливість, не прийняв своєчасно мір до зменшення швидкості руху свого транспортного засобу, аж до повної зупинки, хоча обєктивно міг та зобовязаний був їх прийняти, внаслідок чого змінив напрямок руху праворуч, виїхав за межі проїжджої частини та допустив зіткнення автомобіля з перешкодою, а саме деревом. В якості пасажирів в автомобілі перебували [PERSON] та [PERSON] В результаті [PERSON] отримала тілесні ушкодження, у звязку з чим перебував на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні Міської лікарні швидкої медичної допомоги з 24.02.2015 року по 10.03.2015 року (14 дн.). Вартість лікування [PERSON] складає 3935 грн. 54 коп., з яких: заробітна плата 2382 грн. 38 коп., нарахування заробітної плати 846 грн. 30 коп., господарчі та комунальні витрати 602 грн. 28 коп., медикаменти 1 грн. 96 коп., харчування 102 грн. 62 коп. Вироком Центрального районного суду м.Миколаєва від 15 травня 2015 року, відповідача визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік. На підставі ст.75 КК України, звільнено відповідача від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 /два/ роки. На підставі ст.76 КК України, зобовязано відповідача не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця мешкання та праці; періодично зявляться для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції. Стягнуто з відповідача на користь держави в особі місцевого бюджету Заводського району м. Миколаєва кошти, витрачені Миколаївською міською лікарнею швидкої допомоги м.Миколаєва на лікування потерпілої [PERSON] в сумі 5371 грн. 00 коп. Також стягнуто з відповідача на користь державного бюджету України витрати у кримінальному провадженні №12015150010000022 на проведення експертизи №182 від 20.03.2015 року по дослідженню механізму розвитку і обставин ДТП, на суму 295 грн. 20 коп., експертизи №291 від 09.04.2015 року по дослідженню механізму розвитку і обставин ДТП, на суму 369 грн. 80 коп., та експертизи №141 від 23.03.2015 року по дослідженню технічного стану автомобіля [NUMBER] на суму 738 грн. 00 коп. Посилаючись на те, що потерпіла [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні Миколаївської лікарні швидкої медичної допомоги, яка є бюджетною організацією та фінансується з місцевого бюджету\~\~м. Миколаєва, прокурор просив позов задовольнити, стягнути з відповідача на користь держави в особі Департаменту фінансів Миколаївської міської ради витрати, які були витрачені закладом охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON] у сумі 3935 грн. 54 коп. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат " №11 від 07.07.1995 року (далі Постанова), питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з\~\~Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинногодіяння та зарахування стягнених з винних осіб коштівдо відповідного бюджету і їх використання", затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України 545 від 16 .07.1993 року (далі-Порядок). Зокрема, як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості йоголікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу іззаписом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Згідно вищезазначеної Постанови, в разі коли при постановленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом закладу охорони здоров'я, органу Мінфіну або прокуратури. Департамент фінансів Миколаївської міської ради діє на підставі Положення про департамент фінансів Миколаївської міської ради, затвердженого рішенням Миколаївської міської ради №5/3 від 21.04.2011 року є виконавчим органом Миколаївської міської ради. Згідно\~ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету (ч.3\~ст.1206 ЦК України). Тобто, виходячи з положень даної статті особа, яка вчинила злочин, крім загального обов'язку відшкодувати шкоду потерпілому від цього злочину, зобов'язана відшкодувати закладу охорони здоров'я витрати на лікування потерпілого. При цьому дана стаття має застосовуватися не тільки коли особа вчиняє злочин проти життя та здоров'я особи, але і у випадку вчинення особою будь-якого іншого злочину, що кваліфікується за іншими статтями\~КК, якщо вчинення такого злочину потягло за собою необхідність лікування потерпілих у закладах охорони здоров'я . За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілої [PERSON] яка перебувала на стаціонарному лікуванні в Міській лікарні швидкої медичної допомоги\~\~через неправомірні дії відповідача, тому заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 80 коп.

Outcome: approved