Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

21.07.2017 позивач [PERSON]. звернулась до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON], у якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] щомісячно у розмірі 1/3 частини від заробітку, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вони з 28.08.2015 перебувають з відповідачем у шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Після реєстрації шлюбу вона мешкали разом, а у січні 2017 року, після чергової сварки відповідач вигнав її з своєї квартири . З цього часу вони мешкають окрему, відповідач нерегулярно надає допомогу на утримання сина. Крім того, позивачка вказує, що вона не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, а відповідач навчається у Національній академії Національної гвардії України і щомісячно одержує виплати за контрактом, інших утриманців в нього немає. У судове засідання позивачка [PERSON]. не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. Надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що сторони з 28.08.2015 перебувають у шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 7) Відповідно до абзацу 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] відповідач [PERSON] дійсно є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Виходячи з цього, відповідач, як батько, зобов'язаний брати участь у виховані та утримані своєї дитини наряду з позивачем. При цьому, відповідно до абзацу 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи стан здоров'я відповідача, його дохід, приймаючи до уваги, що прожитковий мінімум для дітей згідно Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік" становить для дитини вікoм до 6 років з 01 січня 2017 пo 30 квітня - 1355 грн., з 01 травня пo 30 листопада 1426 грн., з 01 грудня - 1492 грн. для дітей вікoм від 6 до 18 років з 01 січня 2017 пo 30 квітня - 1689 грн., з 01 травня пo 30 листопада 1777 грн., з 01 грудня - 1860 грн., суд вважає, що аліменти у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку буде достатнім для задоволення розумних матеріальних потреб дитини. Відповідно до ст.. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України судові витрати у розмірі 640 грн. підлягають стягненню в дохід держави з відповідача, так як позивачка на користь якої ухвалено рішення, звільнена від сплати судового збору. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved