Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

27 лютого 2018 року [PERSON] звернулась\~ до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сімєю зі спадкодавцем не менш як пять років до часу відкриття спадщини. В обґрунтування заяви зазначила, що з вересня 2004 року по 08 серпня 2017 року вона проживала однією сімєю із своєю свекрухою - [PERSON], яка померла 08 серпня 2017 року. Так, з 11 вересня 1971 року, заявниця перебувала у зареєстрованому шлюбі із її сином [PERSON] по день його смерті - 13 червня 2013 року. Заявниця із свекрухою були зареєстровані та проживали за однією адресою: Донецька область, м. Шахтарськ, вул. Гагаріна, буд. 33. Після початку антитерористичної операції на території Донецької області, та зокрема, м. Шахтарська, заявниця разом із [PERSON] в 2014 році переїхали до м. Словянська Донецької області, де були взяті на облік як внутрішньо переміщені особи. Проживаючи разом із свекрухою, вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, та були повязані спільними правами і обовязками притаманними членам сімї. В останні роки життя, стан здоровя [PERSON] значно погіршився, у звязку із чим, заявниця здійснювала догляд за нею, купувала ліки, готувала їжу, поралася у побуті, а після її смерті організувала поховання. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у виді недоотриманої пенсії. Вважає, що вона є спадкоємцем четвертої черги після смерті свекрухи, оскільки проживала із нею однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Інших спадкоємців у померлої немає та із відповідною заявою до нотаріальної контори ніхто окрім неї не звертався. Постановою нотаріуса від 26 лютого 2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], у звязку із відсутністю рішення суду яке підтверджує факт спільного проживання заявниці разом із спадкодавцем не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, у звязку із неможливістю реалізації своїх спадкових прав після смерті [PERSON] іншим чином аніж як через звернення до суду, заявниця вимушена була звернутися до суду із даною заявою, та просити суд\~ ухвалити рішення яким встановити факт того, що вона проживала разом із [PERSON] однією сімєю з вересня 2004 року по 08 серпня 2017 року. Заявниця [PERSON], будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявилась, подала до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, заявлені вимоги задовольнити. Представник заявника будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявилась, подала до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, заявлені вимоги задовольнити. Представник заінтересованої особи Словянської міської ради Донецької області, будучи повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявився, подав до суду клопотання з проханням розгляд справи проводити у відсутності представника [PERSON], рішення ухвалити на розсуд суду з урахуванням наявних у справі доказів. Суд, дослідивши надані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до висновку, що вимоги [PERSON] про встановлення факту проживання однією сімєю зі спадкодавцем не менш як пять років до часу відкриття спадщини підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 11 вересня 1971 року заявниця зареєструвала шлюб [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про одруження серія: VІІ-УР № 635850 (а.с. 17). Згідно із свідоцтвом про народження [PERSON] серія: ІЖ №: 284936, він народився 25 лютого 1947 року, та його матірю записана [PERSON] (а.с. 19). Відповідно до свідоцтва про смерть серія: І-НО № 710016, [PERSON] помер 13 червня 2013 року в м. Шахтарськ Донецької області (а.с. 18). Згідно із свідоцтвом про смерть серія: ІІ-НО № 008106, [PERSON] померла 08 серпня 2017 року в с. Дмитрівка Шахтарського району Донецької області (а.с. 14). Згідно із паспортом громадянина України ВВ 375291 виданим 18 березня 1998 року Шахтарським МВ УМВС України в Донецькій області, зареєстрованим місцем проживання заявниці з 14 серпня 1975 року є: Донецька область, м. Шахтарськ, вул. Гагаріна, буд. 33 (а.с. 4 з. б.). Згідно із паспортом громадянина України ВЕ 747248 виданим 24 квітня 2002 року Амвросіївським РВ УМВС України в Донецькій області, спадкодавець [PERSON] була зареєстрована за адресою [INFO], з 04 вересня 2004 року (а.с. 16). Наведене стверджується також відомостями домової книги на будинок № 33 по вул. Гагаріна м. Шахтарськ Донецької області (а.с. 11-13). За даними довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції № [NUMBER], 21 листопада 2014 року, заявниця була взята на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: Донецька область, м. Словянськ, пров. Тельмана, буд. 23. Її зареєстрованим місцем проживання є: Донецька область, м. Шахтарськ, вул. Гагаріна, буд. 33 (а.с. 6). За даними довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції № [NUMBER], 21 листопада 2014 року, [PERSON], [INFO], була взята на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: Донецька область, м. Словянськ, пров. Тельмана, буд. 23. Її зареєстрованим місцем проживання є: Донецька область, м. Шахтарськ, вул. Гагаріна, буд. 33 (а.с. 7). Постановою приватного нотаріуса Словянського міського нотаріального округу [PERSON] від 26 лютого 2018 року № 68/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], у звязку із відсутністю рішення суду яке підтверджує факт спільного проживання заявниці разом із спадкодавцем не менш як пять років до часу відкриття спадщини (а.с. 3, 3 з. б.). Відповідно п. 2 Постанови Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до ч. 2\~ ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення,\~ зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно із розясненнями які містяться у п. 7 вказаної Постанови, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в звязку із втратою годувальника. За приписами статті 1264 Цивільного кодексу України, четверту\~чергу права спадкування за законом мають особи, які мешкали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше пяти років до часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно із ч. 3\~Сімейного кодексу України, сімю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Відповідно до п. 21\~Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однієї сімєю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину, як члена сімї, тощо. Встановлення факту проживання заявниці разом із спадкодавцем [PERSON] однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини, є фактом, що має юридичне значення для заявниці, оскільки від його встановлення залежить виникнення у заявниці права на оформлення спадщини\~ після смерті [PERSON] як за спадкоємцем четвертої черги за законом. У суду відсутні відомості про наявність інших спадкоємців після [PERSON] крім [PERSON] які б виявили бажання прийняти, чи не прийняти спадщину після її смерті. Виходячи з аналізу чинного законодавства та встановлених обставин справи, оцінивши представлені в силу положень ст. 81 ЦПК України докази, суд приходить до висновку, що вони повністю узгоджуються між собою, не містять внутрішніх протиріч, і у своїй сукупності є достатніми, для того щоб дійти висновку, що [PERSON] та [PERSON] дійсно проживали разом однією сімєю з вересня 2004 року по 08 серпня 2017 року, мали спільний бюджет, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки притаманні сімї. За наведених обставин вимоги [PERSON] про встановлення факту проживання однією сімєю зі спадкодавцем не менш як пять років до часу відкриття спадщини підлягають задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved