Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~22.09.1991 року сторони зареєстрували шлюб у Летичівському районному відділі реєстрації актів цивільного стану, актовий запис\~№ 67, від якого мають одного повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] .. У зв`язку із різними поглядами на життєві цінності між ними почали виникати непорозуміння, конфлікти, що привело до припинення сімейно-шлюбних відносин, тому [PERSON] звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. В судове\~засідання позивач\~не з`явився,проте подав до суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність без застосування звукозапису, позовні вимоги підтримав і просить суд розірвати шлюб, оскільки протягом 4 років проживають з відповідачем окремо, спільне господарство не ведуть, в наданий судом строк примирення не настало і бути не може оскільки на даний час має намір створити іншу сім`ю. Відповідач в судове засідання не з`явилася, проте подала заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність, вимоги визнає, просить їх задовольнити, оскільки протягом 4 років проживають з відповідачем окремо, примирення бути не може, спільного господарства не ведуть. Ухвалою Летичівського районного суду від 26.11.2018 року сторонам надано одномісячний строк для примирення, однак примирення не настало. \~Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку, передбаченому ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. \~ \~ \~ \~Відповідно до абзацу 3 пункту 24\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~12.06.2009,\~№ 2\~"Про\~застосування норм\~цивільного процесуального\~законодавства при\~розгляді справ\~у суді\~першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. \~ \~ \~ \~ В судовому засіданні не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задовольнити вимоги позивача. Спору щодо місця проживання доньки [PERSON] ,\~ [INFO] ,немає. На підставі наведеного, ст. ст. 105,110 - 112 СК України,

Outcome: approved