Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

26.08.2020 року до суду звернулася [PERSON] із вказаною позовною заявою, в якій зазначає, що згідно рішення Літинського районного суду Вінницької області від 26.04.2016 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі розміром 450 гривень щомісяця. Вказує, що наразі розмір стягуваних аліментів не відповідає визначеному законом мінімальному розміру стягуваних аліментів. Тому змушена звернутися до суду з вказаним позовом, оскільки існують підстави для збільшення розміру стягуваних аліментів. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, відповідно до якої просить розгляд справи проводити у її відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Про заочний розгляд справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, відповідно до якої справу просить розглянути у його відсутність. Позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Суд дослідивши надані докази, вважає, що позов необхідно задовольнити повністю з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження (а.с.4) батьками [PERSON] , [INFO] . Так, відповідно до рішення Літинського районного суду Вінницької області від 26.04.2016 року (а.с.5) з відповідача [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] стягнуто аліменти в твердій грошовій розміром 450 грн., щомісячно до повноліття доньки, починаючи з 11.04.2016 року. Відповідно до довідки Дашковецької сільської ради Літинського району Вінницької області за №623 від 05.08.2020 р. (а.с.6) судом встановлено, що до складу сім`ї [PERSON] входять син [PERSON] , 2003 року народження, дочка [PERSON] , 2007 року народження та дочка [PERSON] , 2012 року народження. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, стан; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства»). Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду в разі зміни матеріального стану. Суд враховує п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, в якому судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.ст.183,184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України). У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час розмір аліментів, що стягується з [PERSON] є значно нижчим ніж встановлений законом мінімальний розмір аліментів для дитини відповідного віку, а тому розмір стягуваних аліментів необхідно змінити і стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки від всіх його доходів (заробітку), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved