Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

21.08.2017 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON], за участю третьої особи органу опіки та піклування Словянської міської ради, про визначення місця проживання дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вона з 23.08.2013 року перебувала у зареєстрованому в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у позивача та відповідача народилась дитина [PERSON], [INFO]. Між ними фактично припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведеться. Дитина мешкає разом з матірю. Між позивачем та відповідачем не досягнуто згоди щодо того з ким буде проживати їх син. В даний час в провадженні Словянського міськрайонного суду Донецької області знаходяться цивільні справи про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Дитина ніде не зареєстрована, оскільки відповідач не дав письмової згоди на реєстрацію сина. Відповідач погрожував позивачу, що забере у неї сина і буде з ним проживати. Позивач вважає, що син повинен проживати разом із нею, оскільки нею створені всі належні для цього умови. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, надали суду заяви з проханням розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримали повністю, наполягали на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення. Представник третьої особи органу опіки та піклування Словянської міської ради в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, просив прийняти рішення з урахуванням висновку органу опіки та піклування Словянської міської ради. Згідно з ч. 2\~ст.197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. Згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], серії І-НО № 569122, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області 25.02.2014 року, батьками дитини є [PERSON] та [PERSON]. (а. с. 7) Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № 910 від 10 грудня 1998 року, позивач є власником частини квартири, яка розташована за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Луначарського (Будівельна)[ADDRESS]. (а. с. 10) У відповідності до картки реєстрації, [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO]. (а. с. 11) Згідно з довідкою від 01.10.2015 року, виданою директором КП «ЖЕК № 1», відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO]. (а. с. 11) Згідно листа № 34 від 16.08.2017 року КЗ «Словянський навчально виховний комплекс «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» № 1 Словянської міської ради Донецької області, який відвідує малолітній [PERSON], обидва батьки приймають активну участь у житті хлопчика, відвідують батьківські збори, дитячі свята, приводять дитину у дошкільний заклад та забирають додому. (а. с. 15) Відповідно до листа № 01-27/120 від 10.08.2017 року, виданого головним лікарем комунального закладу «Центр первинної медико санітарної допомоги м. Словянська» [PERSON], відхилень у стані здоровя [PERSON] не виявлено, дитина здорова. (а. с. 13) У відповідності до акту обстеження житлово побутових умов громадянина від 07.09.2017 року, умови проживання малолітнього [PERSON] задовільні, в квартирі чисто, охайно, в ванній кімнаті триває ремонт, кімнати мебльовані, в наявності побутова техніка. Для дитини відведена окрема кімната, яка обладнана усім необхідним для повноцінного розвитку та навчання, багато іграшок та книг. (а. с. 46) У відповідності до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Словянської міської ради про визначення місця проживання дитини від 27.09.2017 року № 29/01-1856, на сьогоднішній день непорозумінь стосовно виховання та місця проживання малолітнього [PERSON] батьки не мають. На комісії з питань захисту прав дитини були присутні мати дитини [PERSON] та батько дитини [PERSON] [PERSON] [PERSON] не заперечував, щоб дитина залишилась проживати разом з [PERSON]. Спір між батьками був улагоджений. Орган опіки та піклування Словянської міської ради вважає, що місце проживання дитини [PERSON], [INFO], необхідно визначити разом з матірю [PERSON], [INFO]. Батько дитини [PERSON] своїх прав та обовязків не втрачає, та повинен приймати участь у вихованні та утриманні сина [PERSON], [INFO]. (а. с. 44-45) Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України\~\~мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Частиною 1 ст. 150 СК України\~\~визначені головні напрями виховного процесу, який мав би зосереджуватися на основних суспільних цінностях повазі до інших людей, любові до членів своєї сімї, родини. Брак любові у дитячі роки це духовний дисбаланс на усе життя. Згідно ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Права батьків щодо виховання дитини розцінюється як засіб виконання ними своїх обовязків щодо неї. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Позивач [PERSON] характеризується позитивно, має належні матеріально-побутові умови для утримання дитини. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Словянської міської ради про визначення місця проживання дитини від 27.09.2017 року № 29/01-1856, на сьогоднішній день непорозумінь стосовно виховання та місця проживання малолітнього [PERSON] батьки не мають. На комісії з питань захисту прав дитини були присутні мати дитини [PERSON] та батько дитини [PERSON] [PERSON] не заперечував, щоб дитина залишилась проживати разом з [PERSON]. Спір між батьками був улагоджений. Орган опіки та піклування Словянської міської ради вважає, що місце проживання дитини [PERSON], [INFO], необхідно визначити разом з матірю [PERSON], [INFO]. Батько дитини [PERSON] своїх прав та обовязків не втрачає, та повинен приймати участь у вихованні та утриманні сина [PERSON], [INFO]. (а. с. 44-45) Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матірю. Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матірю лише у винятковій\~\~ситуації неможна тлумачити таким чином, що у матері\~\~малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст. 141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини. Батько дитини у разі визначення місця проживання дитини з матірю не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з матірю дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Матеріали справи не містять таких доказів, які б свідчили про аморальну поведінку позивача, відсутність можливості матеріально та морально забезпечити дитину, приймати участь у вихованні сина. Наведені вище правові норми та інші обставини справи свідчать про можливість позивача забезпечувати нормальний всебічний розвиток дитини. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сімї разом із батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження. Враховуючи встановлені судом обставини, висновок органу опіки та піклування Словянської міської ради, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність\~\~позовних вимог [PERSON] до [PERSON], за участю третьої особи органу опіки та піклування Словянської міської ради щодо визначення місця проживання дитини із матірю. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн. мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved