Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

30.10.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину. Просила розірвати шлюб, укладений між сторонами, який зареєстровано 19 листопада 2005 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1682. Також просила стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , жителя с. Зуєвка Солнцевського району Курської області, Росія, аліменти на свою користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19 листопада 2005 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у міському відділі реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1682. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Останнім часом між сторонами постійно виникають сварки, оскільки сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв`язку з цим сторони припинили між собою шлюбні стосунки і перестали вести спільне господарство, проживають окремо. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. По домовленості між сторонами дитина залишиться проживати разом з позивачкою. Добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання сина відповідач не бажає, хоча в силу ст. 180 Сімейного кодексу України зобов`язаний утримувати тидиту до повноліття. Аліменти відповідач нікому не сплачує. Ухвалою судді від 31 жовтня 2018 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання позивачка не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, 11.09.2019 року надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила її вимоги задовольнити в повному обсязі та ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. В поданій заяві після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище " [PERSON] ". (а. с.50-51). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. З дослідженого судом протоколу судового засідання від 14 лютого 2019 року Солнцевського районного суду Курської області встановлено, що відповідач [PERSON] надає згоду на розірвання шлюбу з позивачкою [PERSON] та стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення сином повноліття.(а.с.25-26) Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. В силу ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частина 4 ст. 200 ЦПК України передбачає, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України. Відповідно до вимог частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а визнанням позову відповідачем не порушуються права та законні інтереси інших осіб, тому вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З паспорту громадянина України серії [NUMBER] встановлено, що його видано на ім`я [PERSON] , [INFO] , уродженки міста Городня Чернігівської області. Зареєстрована з 27.09.2016 року за адресою : [ADDRESS] .(а.с.4) З паспорту громадянина Російської Федерації [NUMBER] встановлено, що його видано на ім`я [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Васильєвка Ракитянського району Белгородської області, виданий 21.12.2016 року МП УФМС Росії по Курській області в Солнцевському районі. Зареєстрований з 25 лютого 2016 року: [ADDRESS] .(а.с.27-28) З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 19 листопада 2005 року встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 19 листопада 2005 року, про що міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції 19 листопада 2005 року складено відповідний актовий запис № 1682. Спільне прізвище подружжя після реєстрації шлюбу : [PERSON] , [PERSON] ( а.с. 5). Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] . (а.с. 6). З копії домової книги для реєстрації громадян, які проживають у буд. [ADDRESS] встановлено, що за вказаною адресою з 27.09.2016 року зареєстровані : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 8-9) Згідно довідки виконкому Городнянської міської ради від 12 жовтня 2018 року № 7250 [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] , має склад сім`ї : чоловік - [PERSON] , та син - [PERSON] [INFO] Чоловік за даною адресою не зареєстрований, син постійно проживає з матір`ю і знаходиться на її утриманні.(а.с.7) Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 СК України передбачає, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. При цьому стаття 56 СК України визначає, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи причини розірвання шлюбу, наведені позивачкою, а також заяву відповідача про визнання позову суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб між ними підлягає розірванню. За правилами ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка у поданій суду у заяві виявила бажання залишити своє прізвище « [PERSON] ». (а.с.51) Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - Кодекс) батьки зобов`язані утримувати своїх дітей. В силу положень статті 181 СК способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором одержувача аліментів. Суд приймає до уваги те, що відповідач повністю визнав заявлені до нього вимоги про розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку ( доходу ), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому, враховуючи приписи ст.206 ЦПК України, позовні вимоги підлягають задоволенню. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, а тому сума судового збору в розмірі 704,80 грн., яка сплачена позивачкою, підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки, в частині позовних вимог про стягнення аліментів судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved