Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, згідно якої прохав суд постановити рішення, яким встановити факт проживання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], який помер 31.12.2016 року, однією сімєю на час відкриття спадщини, тобто з січня 2011 року по 31 грудня 2016 року. На обґрунтування заяви зазначив, що 31\~грудня 2016\~року помер\~його батько\~[PERSON],\~що \~підтверджується копією\~свідоцтва про\~смерть І-КЕ\~№ 339514\~від 03.01.2017\~виданого Кременчуцьким\~міським відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану ГТУЮ\~у Полтавській\~області.\~Після його\~смерті відкрилась\~спадщина у\~вигляді квартири\~[ADDRESS]. У звязку із тим, що його батько [PERSON] помер у віці 80 років, то, відповідно, останній час стан його здоровя був не задовільний, тобто він був обмежений у можливостях самообслуговування та потребував постійного лікування та догляду. У звязку із\~цим,\~він як\~єдиний його\~родич останні\~пять років\~його життя\~з метою\~догляду та\~піклування проживав\~із ним.\~Факт того,\~що він\~дійсно проживав\~з 2011\~року по\~день смерті\~із своїм\~батьком [PERSON]\~підтверджується Актом\~ОСББ «[PERSON] З»\~№ 153\~від 21.12.2017,\~складеним у\~присутності свідків\~[PERSON],\~[PERSON] та\~завіреному головою\~ОСББ [PERSON] 23\~січня 2018\~року він\~звернувся до\~приватного нотаріуса\~Кременчуцького міського\~нотаріального округу\~[PERSON]\~із заявою\~про видачу\~свідоцтва про\~право на\~спадщину на\~майно після\~померлого 31\~грудня 2016\~року [PERSON]\~на підставі\~чого було\~заведено спадкову\~справу №1/2018.\~Ураховуючи те,\~що він\~дійсно проживав\~останні пять\~років із\~своїм батьком,\~то вважав,\~що у\~відповідності до\~положень ст.\~1268\~ЦК України\~він є\~таким що\~прийняв спадщину.\~02\~квітня 2018\~року приватним\~нотаріусом Кременчуцького\~міського нотаріального\~округу [PERSON]\~було винесено\~постанову про\~відмову у\~вчиненні нотаріальної\~дії,\~а саме\~відмовлено у\~видачі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом\~йому [PERSON]\~на квартиру\~№ 68,\~що знаходиться\~за адресою\~м.\~Кременчук,\~вулиця Генерала\~Родімцева,\~будинок 3\~після померлого\~31\~грудня 2016\~року [PERSON]. Підставою для відмови послугувало те, що він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини, та на думку приватного нотаріуса не підтвердив факт постійного проживання із спадкодавцем у звязку із тим, що у його паспорті стоїть відмітка про реєстрацію місця проживання не за адресою проживання спадкодавця. В судове засідання заявник не зявився, надав заяву, відповідно до якої, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі і прохав їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Кременчуцької міської ради Полтавської області в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, просив винести рішення на розсуд суду. Приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, відповідно до якої, просить розгляд справи проводити без її участі, не заперечує проти заявлених вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] і його батьком є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження ІСIO № 363692, виданим 23.05.1973 року міський ЗАГС м. Джезкозган. [PERSON] помер 31.12.2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть І-КЕ № 339514 від 03.01.2017 виданого Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Полтавській області. Також встановлено, що квартира № 68 за адресою: м. Кременчук, вул. Генерала Родімцева, 3, належить на праві особистої власності [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 20.02.1997 року. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 02.04.2018 року приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу ГТУЮ у Полтавській області [PERSON], [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки з поданих документів заявника неможливо встановити факт проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 \~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 2\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Пунктом 23\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30.05.2008\~р.\~№ 7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» розяснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. ст.\~1218,\~1220,\~1221,\~1223,\~1258 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом ст.\~1269, ч.1 ст. 1270 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у шестимісячний термін з часу відкриття спадщини. Статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до абз. 3 п. 3 розяснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Судом встановлено, що померлий [PERSON], [INFO], був зареєстрованим за адресою: [INFO]. Згідно акту ОСББ «[PERSON], 3» вих. № 153 від 21.12.2017 року [PERSON], [INFO] дійсно проживав з 2011 року по день смерті разом з померлим 31.12.2016 року [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS]. За змістом п. 3.22 розділу 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого 22 лютого 2012 року за № 282/20595, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті проживав разом із спадкодавцем. Визнання факту постійного проживання зі спадкодавцем заявнику необхідно для оформлення прав на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON]. Таким чином, оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає, що факт постійного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] на час його смерті та відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS], знайшов своє підтвердження під час судового розгляду. Враховуючи те, що підтвердити вищевказаний факт у позасудовому порядку неможливо, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити, оскільки встановлення факту породить для заявника певні юридичні наслідки та іншого шляху для підтвердження даного факту не існує.

Outcome: approved