Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Тютюнниківськоїсільської ради про визнання за ним права власності в порядку спадкування на будинковолодіння по вул. Миру, 34 в с. Тютюнники, Чуднівського району, який належав його батькові [PERSON], який помер 24.04.2012 року і після смерті якого відкрилась спадщина, яку позивач прийняв в установленому законом порядку, подавши заяву в нотаріальну контору, але не може оформити право власності на житло, так як не збереглися документи первинної реєстрації будинку, в звязку з чим він змушений звернутись в суд із позовною заявою як спадкоємець покійного щодо визнання за ним права власності на вказане вище будинковолодіння. У судове засідання сторони не з"явилися, в зв"язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно даних довідки Тютюнниківської сільської ради від 05.08.2015 року № 980 документи, на підставі яких був зроблений запис у погосподарській книзі щодо [PERSON] як власника будинку по вул. Миру, 34 в с. Тютюнники не збереглися. Відповідно до положень діючого до 2004 року законодавства обовязкова державна реєстрація прав власності на будинок у сільській місцевості не була передбачена. Станом на квітень 1991 року [PERSON] був єдиним членом колгоспного двору згідно даних довідки Тютюнниківської сільської ради від 05.08.2015 року № 979 і згідно ст. 120 ЦК України 1963 року, що діяв на той час, набув право власності на все майно колгоспного двору, до складу якого входив і будинок по вул. Миру, 34 в с. Тютюнники. Вказаний вище будинок розташований на земельній ділянці площею 0,25 га, щодо якої [PERSON] був наданий дозвіл на безкоштовну приватизацію згідно рішення 18-ї сесії 21-го скликання від 26.11.1993 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, в т.ч. на належне останньому будинковолодіння. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги щодо майна померлого батька. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, подавши заяву у нотаріальну контору, а спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Після смерті свого батька позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку відповідно до ст.ст. 1261, 1269 ЦК України, подавши заяву у нотаріальну контору, що підтверджується змістом постанови державного нотаріуса Чуднівської ДНК від 19.06.2015 року № 239/02-31. Осіб, які оспорювали б право власності покійного, немає. Інші особи з дня смерті спадкодавця на спадкове майно прав не заявляли. На підставі викладеного,

Outcome: approved