Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

[PERSON] 20.11.2018 року звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позов мотивований тим, що під час шлюбу [INFO]. у сторін народився син [PERSON]. Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 24.08.2012р. розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], дитина лишилася на проживання з позивачем. Як зазначає [PERSON], батько після розірвання шлюбу ніякої уваги дитині не приділяє, матеріально не допомагає, не цікавиться її здоров»ям, не виявляє бажання спілкуватися з дитиною, тобто свої батьківські обов'язки не виконує. На підставі викладеного, [PERSON] просила позовні вимоги задовольнити шляхом позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини - [PERSON], [INFO].н. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи в судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити. Суд, враховуючи приписи ст.280 ЦПК України й те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи, дійшов висновку про проведення заочного розгляду справи. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з урахуванням наступного. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] (а.с.7). Відповідач [PERSON] протягом тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо своєї дитини, що відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав. Висновок суду підтверджується наступними доказами. 21.08.2012 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.8). Як встановлено у судовому засіданні дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні, відповідач аліменти на дитину не платить (а.с.10,11). Згідно листа №143 від 11.09.2018р. Житомирського дошкільного навчального закладу №42 (а.с.12), інформації Житомирської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №17 (а.с.15) [PERSON] участі у вихованні сина не приймає. В матеріалах справи наявна, засвідчена приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Горай О.С., заява [PERSON], в якій він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно сина - [PERSON], [INFO].н., та надає свою вільну і безумовну згоду на його усиновлення [PERSON] з відповідною зміною прізвища та по батькові сина (а.с.16). Статтею 150 СК України передбачені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов'язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Таким чином, після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, суд дійшов переконання про обґрунтованість позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до дитини [PERSON], [INFO].н., оскільки відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти та сам не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно свого сина. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved