overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

25.06.2015 р. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 22.05.1997 р. вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Ременівській сільській раді Кам»янка-Бузького району Львівської області, актовий запис\~ №02. Від спільного подружнього життя в них народився син - Остап, 1997 р., який на даний час є повнолітнім. Їхне спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не зійшлись характерами як чоловік і жінка, шлюбні відносини між ними припиненні, господарства спільно не ведуть, спільного майна не мають, шлюб існує формально, тому просить суд розірвати шлюб та залишити їй прізвище -[PERSON]. В судове засідання позивачка не з"явилася, однак подала суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутності, позов підтримує, просить розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з"явився, однак подав суду заяву в якій просить справу слухати у його відсутності, позов визнає. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Стаття 112 Сімейного кодексу України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони зареєстрували шлюб 22.05.1997 року у Ременівській сільській раді Кам»янка-Бузького району Львівської області, актовий запис\~ №02. Судом встановлено, що протягом тривалого часу сторони не підтримують подружні відносини, розлад в сім»ї носить стійкий характер, час на примирення нічого не змінив, тому беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що збереження шлюбу є недоцільне, оскільки шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

25.06.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що 07 березня 1997 року зареєстрував з нею шлюб. Від спільного проживання народилися дочка [PERSON], 08.11.1998р.н., та син [PERSON], 20.04.2003р.н. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Із-за несумісності характерів, різних поглядів на життя, відсутності взаєморозуміння, сварок, спільне проживання з нею стало неможливим. Фактично шлюбні відносини між ними припинені і протягом останніх двох років вони спільно не проживають. В судове засідання не зявився. В поданій до суду заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив не надавати строк для примирення. Відповідачка в судове засідання не зявилася. Подала до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги визнала, просила не надавати строк для примирення. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ознайомившись із доводами сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, звязків не підтримують, тому збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

25.06.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою у якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Посилається на те, що шлюб між ними було зареєстровано 01 жовтня 2010 року виконкомом Павлопільської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. З березня 2011 року припинили шлюбні відносини. Шлюбні відносини не склалися, з причини, що відповідач зловживав спиртними напоями, постійно безпідставно вчиняв сварки, погрожував фізичною розправою, у зв"язку з чим подальше спільне життя стало неможливим. Спір про поділ майна відсутній. Дитина проживає з матір"ю. \~Позивачкою до суду була надана заява в якій вона просить справу розглянути без неї, позов підтримує, на його задоволенні наполягає. [PERSON] не виявила бажання на зміну прізвища після розірвання шлюбу. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення справи чи про розгляд справи у його відсутність суду не надала. На підставі ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе винести заочне рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 110, 112 СК України підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 01 жовтня 2010 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі (а.с.5). Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.6). З березня 2011 року припинили шлюбні відносини. Спір про поділ майна подружжя відсутній. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, на примирення не згодна, збереження шлюбу суперечить її інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

25.06.2015 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що 03 червня 1989 року зареєструвала шлюб з відповідачем, та проживала з ним до квітня 2015 року. Від спільного подружнього життя сторони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося так, як він не серйозно відноситься до сімейного життя, через що в них виникали сварки. На теперішній час сторони не підтримують шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть. За таких обставин позивачка вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам і тому просила шлюб розірвати. У дане судове засідання позивачка, будучи належним чином повідомлена про день та час слухання справи, не з'явилася. Надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "Боян". Відповідач, будучи належним чином повідомлений про день та час слухання справи, до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти задоволення. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд вважає, що між сторонами склались правовідносини, які виникають із сімейного законодавства і повязані з розірванням шлюбу, тому необхідно керуватися Сімейним кодексом України. Згідно до ст. 24, ч. 3 ст. 105, ст. 112 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Як видно із копії свідоцтва про укладення шлюбу сторони дійсно знаходяться у шлюбі (а.с. 4). Від спільного подружнього життя мають дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про народження (а.с. 5, 6). Враховуючи характер сімейних відносин сторін, суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 113, 114 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-28 00:00:00

25.06.2019 р [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 вересня 1997 року в Улашанівській сільській раді Славутського району Хмельницької області, актовий запис № 12. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала, не заперечує проти розірвання шлюбу, про що подала письмову заяву. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з вимогами ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом роз`яснено сторонам наслідки визнання позову відповідачкою. Визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб. Тому суд знаходить за необхідне прийняти визнання позову відповідачкою та позов задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону Укрпаїни "Про судовий збір" у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Тому позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 384 грн 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

25.06.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 05.08.1989 року зареєструвала з ним шлюб. Від спільного проживання двоє повнолітніх дітей. Зазначила, що стосунки з чоловіком погіршилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. На даний час фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені. В судове засідання [PERSON] не з`явилася. Згідно поданої заяви просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнав. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ознайомившись із заявами сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинено, подружжя спільно не проживає, не веде спільного господарства, сім`я розпалася, шлюб носить формальний характер. Позивачка та відповідач стверджують, що збереження шлюбу суперечить їх інтересам. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

25.06.2021 до суду надійшла вищевказана позовна заява. Вимоги позову мотивовані тим, що відповідач, уклавши 20.03.2017 з позивачем кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, систематично порушував свої договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості, зокрема, станом на 13.06.2021 відповідач має заборгованість в розмірі 11951 грн. 56 коп. Ухвалою суду від 16.07.2021 відкрито провадження та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач свого представника не направив, у клопотанні, доданому до позовної заяви, просив розглядати справу за відсутності його представника. Відповідач через канцелярію суду надав заяву в якій висловив прохання розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Статтею 526 Цивільного кодексу (ЦК) України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтями 1049 та 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві (банку) надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, а відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем (стороною кредитного договору - позичальником) позову про стягнення заборгованості за кредитним договором, не суперечить закону та не порушує прав інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати підлягають стягнення з відповідача відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

25.06.2021 року заявниця звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин між нею та померлою [PERSON] як між племінницею та рідною тіткою. Заява обґрунтована тим, що померла її тітка, [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Встановити факт родинних відносин їй необхідно для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] у Козельщинському відділі ДРАЦС у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міхрегіонального управління міністерства юстиції (м.Суми). Заявник в судовому засіданні підтримала вимоги. Заінтересована особа, Козельщинський відділ ДРАЦС у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міхрегіонального управління міністерства юстиції (м.Суми), належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, в судове засідання представника не забезпечила, надала суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволення заявлених вимог не заперечують (а.с.24). Вислухавши пояснення заявника, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З свідоцтва про народження заявника [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Козельщинським райвідділом ЗАГС Полтавської області, вбачається, що матір`ю заявника є [PERSON] (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про одруження [PERSON] мала дівоче прізвище " [PERSON] " (а.с.10). З свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , вбачається, що її батьками були [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , її батьками також є [PERSON] та [PERSON] (а.с.41-42). Відповідно до витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб [PERSON] одружилася 21.11.1975 року з [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . 04.02.1991 року шлюб між ними розірвано (а.с.39-40). Відповідно до витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб 26.03.1992 року [PERSON] одружилася з [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.37-38). Відповідно до витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть [PERSON] померла [INFO] (а.с.35-36). Отже, [PERSON] та [PERSON] були рідними сестрами, а заявниця [PERSON] є рідною племінницею [PERSON] . Таким чином, заявником доведено факт родинних стосунків. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

25.07.2009 р. сторони у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Конотопу Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області зареєстрували шлюб. Шлюб у сторін перший. Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір"ю. На утримання якої батько має намір добровільно надавати матеріальну допомогу. Майновий спір між сторонами не виник. 27.10.2015 р. [PERSON] звернувся до суду зі вказаною вище позовною заявою. Обгрунтовуючи вимоги тим, що в сім"ї з 2013 року виникали сварки, лайки і це призвело до того, що з 13 травня 2015 року спільно не проживають. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, ведення спільного господарства і відновлювати їх не бажають. У судовому засіданні достеменно встановлено, що подальше спільне життя цього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. За таких підстав, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно і збережена бути не може, а тому їх шлюб на підставі ст. 112 СК України і потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

25.07.2013 р. ПрАТ «Горлівськтепломережа» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] вартості наданих послуг з централізованого опалення за період з березня 2004 року по червень 2013 року в сумі 8563,40 грн., 3% річних у сумі 1268,23 грн., інфляційних нарахувань у сумі 90,99 грн., посилаючись на те, що ПрАТ «Горлівськтепломережа» надає послуги з централізованого опалення квартири за адресою: [ADDRESS], в якій мешкає відповідач. Відповідач своєчасно не оплатив послуги позивача, внаслідок чого виникла зазначена заборгованість. Представник позивача Сопіна Ю.М. у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та з посиланням на підтримання позову. Відповідач, повідомлений про час та місце розгляду справи в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України, у судове засідання не з'явився, заперечень проти позову суду не надав, тож суд розглянув справу за ч.4 ст.169 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів без відповідача. Судом встановлено, що ПрАТ «Горлівськтепломережа» є постачальником централізованого опалення за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки ВАДР ГУ ДМС України в Донецькій області від 08.10.2013 р. за вказаною адресою з 21.10.2002 р. зареєстрований [PERSON]. Відповідач не сплачував вартість наданих позивачем послуг, у зв'язку з чим з березня 2004 року по червень 2013 року утворилася заборгованість в розмірі 8563,40 грн., що підтверджується розрахунком суми заборгованості, не спростованим відповідачем. Сума заборгованості на підставі ст.ст.66,68 ЖК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі ч.2 ст.625 ЦК України позивачем були нараховані наступні суми: інфляційні нарахування у сумі 90,99 грн., три відсотки річних у розмірі 1268,23 грн., які також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно до ст.88 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати на судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп. На підставі ст.ст.66,68 ЖК України, Закону України від 24.06.2004р. "Про житлово-комунальні послуги",

Outcome: approved