Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

21.09.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який на даний час є повнолітнім, проте навчається на четвертому курсі денного відділення Вінницького транспортного коледжу із терміном закінчення 30.06.2018 року, потребує додаткових матеріальних витрат. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, а їй важко одній утримувати сина. [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і на період навчання - до 30 червня 2018 року, але не більше ніж до досягнення сином 23-х років. В судове засідання сторони не з'явилися, але від них поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно поданих заяв, позивач [PERSON] зменшує позовні вимоги, просить стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, на період навчання, відповідач [PERSON] змінені позовні вимоги визнає. За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який 21 серпня 2000 року розірвано (а.с.7). Від даного шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] (а.с.6), який є повнолітнім, в даний час навчається на четвертому курсі денного відділення Вінницького транспортного коледжу, потребує додаткових матеріальних витрат. Термін навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року (а.с.8). Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина не надає, він знаходиться на повному утриманні позивача (а.с.9). Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини, ст.5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 180-183, 191 СК України. Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Відповідно до ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 -Х11 від 27.02.1991 року), батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно із ст.ст. 181, 182, 199, 200 Сімейного кодексу України, відповідно до яких якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів і приходить до висновку, що, оскільки відповідач [PERSON] є працездатною особою, не надав суду доказів своєї неплатоспроможності та хвороби, то відповідно повинен сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 21.09.2017 року і до досягнення сином 23 років, а в разі припинення навчання сином [PERSON] стягнення аліментів припинити. За таких обставин суд приходить до висновку, що право повнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання на матеріальне утримання з боку батька порушено і підлягає судовому захисту. Відповідно до вимог ст.79 ЦПК України, ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 640 грн. В силу ст. 367 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved