Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

25 липня 2005 року померла мати позивача [PERSON]. До складу спадкового майна після її смерті\~ входить, зокрема, земельна ділянка загальною площею 5,4718 га (3,8015 га та 1,6703 га), яка знаходиться на території Обухівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] і прийняв спадщину, однак не може оформити\~ свої спадкові права\~ в нотаріальній конторі, оскільки правовстановлюючий документ на земельну ділянку не видавався у звязку\~ зі смертю власника. За захистом своїх прав та\~ інтересів [PERSON] з відповідним позовом звернувся\~ до суду. Позивач у судове засідання не зявився, у\~ позовній заяві просив\~ справу слухати у його відсутності (а.с. 3). Представник відповідача Обухівської сільської ради\~ у\~ судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у\~ якій позов визнала і просила справу\~ слухати\~\~ у її відсутності (а.с. 33). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Суд, розглянувши справу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: [PERSON]\~ померла 25 липня 2005\~ року в с. Петрівка Мурованокуриловецького району Вінницької області, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-АМ № 016554 (а.с. 5). Довідкою виконавчого комітету Обухівської сільської ради № 765 від 18 липня 2016 року (а.с. 7), розпорядженням голови Мурованокуриловецької районної державної адміністрації «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо приватизації земельних ділянок та складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадянам-членам САТ «Вищеольчедаївське» № 54 від 15 лютого 2007 року (а.с. 10), списком громадян-членів САТ «Вищеольчедаївське», які померли і їх земельні ділянки передаються у власність по мірі оформлення спадщини (а.с. 8-9), витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0504901502016 та № НВ-0504901412016 від 13 вересня 2016 року (а.с. 11-16), довідкою директора ПАТ «Вищеольчедаївське» № 1102 від 15 липня 2016 року (а.с. 17), довідкою начальника відділу Держгеокадастру № Б-1988/0-1963/6-16 від 26 липня 2016 року (а.с. 19) доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] Романівини входить земельна ділянка для\~ ведення товарного сільськогосподарського\~ виробництва площею 5,4718 га (складається із земельних ділянок площею 3,8015 га та 1,6703 га), яка розташована\~ на території Обухівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Із матеріалів справи слідує, що\~ 25 липня 2005 року [PERSON] померла, а розпорядженням\~ голови Мурованокуриловецької районної державної\~ адміністрації № 54 від 15 лютого 2007 року її було включено до\~ списку\~ осіб-членів САТ «Вищеольчедаївське»,\~\~ які\~ мають право на\~ земельну частку (пай). Повідомленням начальника відділу Держгеокадастру у Мурованокуриловецькому районі Вінницької області № 99-28-99-2-1202/2-16 від 21 липня 2016 року (а.с. 18) доводиться, що державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на земельну ділянку загальною площею 5,4718 га, що належить [PERSON] не виготовлявся і не видавався. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб \~ спадкоємців. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця. З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданої 21 листопада 2016 року за № 45850775, слідує, що спадкодавець по своїй смерті заповіту не залишила (а.с. 31). У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Із свідоцтва про смерть (а.с. 5), свідоцтва про народження позивача (а.с. 6), довідки виконавчого комітету Обухівської сільської ради № 765 від 18 липня 2016 року (а.с. 7), рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 26 вересня 2016 року, яке набрало чинності 07 жовтня 2016 року (а.с.22) слідує, що [PERSON] є єдиним спадкоємцям першої черги за законом після смерті [PERSON], який має право і бажає прийняти спадщину. Ця обставина, а також обставина, що свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця ніхто не отримував, доводяться інформацією зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 21 листопада 2016 року (а.с. 32) та оглянутою в судовому засіданні спадковою справою № 145/2016. Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Наданими суду документами, в\~ тому\~ числі розясненням приватного нотаріуса Мурованокуриловецького районного нотаріального округу (а.с. 20), позивач довів, що не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і\~ захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд. Суд враховує обставину, що позивач пропустив строк звернення до суду з поважної причини, оскільки лише у 2007 році була затверджена технічна документація із землеустрою, а тому, приймає рішення про його поновлення на підставі ст. 73 ЦПК України. Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнає позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем як спадкоємцем [PERSON] слід визнати в порядку спадкування право власності на земельну ділянку за законом.

Outcome: approved