Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

31.01.2018 року представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач, який мешкає за адресом: вул. Шевченка, буд.48-а,с. Корніївка, Баришівського району Київської області є споживачем електричної енергії (особовий рахунок № 200209164) і між ним та позивачем виникли відповідні зобов'язання по сплаті спожитої електричної енергії. При укладенні договору, відповідачу з метою обліку спожитої електроенергії було встановлено прилад обліку - електролічильник типу 10.012.466 № 2368657. За вищевказаним договором [PERSON] взяв на себе зобов'язання оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені договором. Проте відповідач всупереч взятих на себе зобовязань не виконує умови договору, не здійснює оплату за спожиту електричну енергію. Станом на 29 січня 2018 року за ним рахується заборгованість перед ПрАТ « Київобленерго» за використану електоенергію у розмірі 33039,92 грн., яку відповідач в добровільному порядку сплачувати не бажає. Враховуючи викладене, ПрАТ «Київобленерго» просив стягнути з [PERSON] на свою користь 33039,92 грн. в рахунок погашення заборгованості за використану електричну енергію та витрати повязані зі сплатою судового збору в сумі 1762 грн. 00 коп. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступного. Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поланих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, статтями 24-27 Закону України «Про електроенергетику», "Правилами користування електричною енергією для населення" (ПКЕЕН), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України за № 1357 від 26 липня 1999 року, «Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією», затвердженою постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року № 562. Відповідно до статті 26 Закону України «Про електроенергетику», споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил згідно із законодавством України. Судом встановлено, що між Приватним акціонерним товариством «Київобленерго» в особі Баришівського районного підрозділу та мешканцем будинку № 48-а по вул. Шевченка в с. Корніївка Баришівського району [PERSON] склалися фактичні договірні відносини шляхом підключення електроенергії за заявою наймача і відкриття особового рахунку № 200209164, що передбачено Законом України « Про електроенергетику» та Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року за № 1357. Таким чином, у сторін виникли взаємні права та обовязки, які притаманні договірним. Виходячи з положень ст. ст. 6, 526, 626-631 ЦК України, укладений договір є обов'язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Крім того, статтею 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з пунктом 42 Правил користування електричною енергією для населення, споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. 29.01.2018 року при перевірці представниками ПрАТ « Київобленерго» виконання вимог Закону України «Про електроенергетику» будинку відповідача за адресом було встановлено, що за особовим рахунком № 200209164, який закріплений за відповідачем [PERSON] обліковується електролічильник типу 10.012.466 № 2368657 і станом на 29.01.2018 року відповідач має заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 33 039,92 грн. Відповідно до п.28 Правил передбачено, що у разі відсутності у споживача коштів на оплату заборгованості він повинен звернутися до енергопостачальника із заявою про складання графіка погашення заборгованості або відстрочення терміну оплати та надати довідки, що підтверджують його неплатоспроможність. Пункт 48 ПКЕЕН та п.18 договору визначає - споживач несе відповідальність згідно з законодавством за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію. На адресу [PERSON] ( с. Корніївка Баришівського району вул. Шевченка буд.48-а ) було направлено рахунок за спожиту електроенергію №8197299317 від 29.01.2018 року з рекомендованою сумою до сплати 33039,92 грн. Однак, своїх зобовязань по оплаті боргу за спожиту електричну енергію [PERSON] добровільно не виконує, із заявою про складання графіка погашення заборгованості або відстрочення терміну оплати не звертався, а тому суд вважає позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за енергопостачання такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі. Вирішуючи питання відшкодування судових витрат суд також вважає, що вони відповідно до ст. 141 ЦПК України є обгрунтованими, а тому підлягають до задоволення. Так, відповідно до вищезазначеної норми права, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що згідно платіжного доручення № [NUMBER] від 11 січня 2018 року позивачем при подачі даного позову до суду сплачено 1762 грн. судового збору, а тому, вказана сума підлягає стягненню із відповідача.

Outcome: approved