Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

20.07.2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: [PERSON] , про скасування арешту. Відповідно до позову значиться, що у червні 2021 року, позивач мав намір відчужити належне йому рухоме майно, проте дізнався, що державним виконавцем Другого ВДВС м. Луцьк, Левчук І.О. 22.04.2019 року було накладено арешт, а саме накладено арешт на рухоме майно зареєстроване в реєстрі за №23515605, даний арешт було накладено в рамках виконавчого провадження №44753006. Наразі стосовно позивача не має відкритих виконавчих проваджень, а тому він просить суд скасувати накладений арешт та припинити публічне обтяження рухомого майна. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву не подав, належним чином повідомлений про час та дату слухання справи. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти задоволення позову не заперечує. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. З витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за № 2351605 від 16.06.2021 року вбачається арешт майна [PERSON] накладений постановою Головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького МУЮ Левчук І.О. від 22.04.2019 року про арешт майна боржника, серія та номер: ВП№ 44753006. З витягу про виконавчі провадження вбачається відсутність відкритих виконавчих проваджень, в тому числі, в межах котрого було накладено арешт на рухоме майно [PERSON] . Також про позивача не внесено відомостей до єдиного реєстру боржників. Так у виконавчому провадженні 44753006 відбулася заміна стягувача ПАТ "Кредитпромбанк" на громадянку [PERSON] згідно ухвали Луцького міськрайонного суду від 16 грудня 2020 року. 10 березня 2021 року Головним державним виконавцем Другого ВДВС у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Левчук І.О. було повернуто виконавчий документ - виконавчий лист №161/8957/13, проте арешт на рухоме майно не було знято. З матеріалів справи слідує, що між позивачем та третьою особою - [PERSON] 01 листопада 2021 року було підписано Догововір прощення боргу відповідно до п.3, 4 котрого [PERSON] простила борг [PERSON] , котрий виник за Кредитним договором №14/109/07-КМК від 17.08.2007 року. Окрім того, суд приймає до уваги рішення Луцького міськрайонного суду від Луцького міськрайонного суду від 02 червня 2021 року котре набрало законної сили 06 липня 2021 року, стороною у справі зокрема був Другий відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відповідно до котрого було скасовано 6 записів про арешт нерухомого майна, та два записи про арешт банківських рахунків, що ще раз підтверджує відсутність будь-яких боргових зобов`язань [PERSON] перед будь-якими фізичними та юридичними особами. Надаючи свою правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. Статтею 391 ЦК України визначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. На думку суду, оскільки накладені арешти перешкоджають позивачу, реалізувати своє право на розпорядження майном, враховуючи, що відсутні відомості про наявність відкритих виконавчих проваджень стосовно позивача, зважаючи на те, що подальше існування таких обтяжень є невиправданим втручанням у право позивача на мирне володіння своїм майном, суд дійшов висновку, що слід скасувати спірні арешти та задовольнити позов. Судові витрати по стягненню судового збору лишаються за позивачем, оскільки відповідна вимога про стягненню судового збору не заявлялась. На підставі наведеного та

Outcome: approved