Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, в якому просить скасувати арешт на квартиру [ADDRESS] та виключити запис за № 9277655 від 24.11.2009 року з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, що накладений постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області № 11 від 20.11.2009 року. Позов обґрунтовано тим, що позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS] , однак на вказану квартиру накладено арешт. Позивач зазначає, що на звернення його представника до Ковельського МРВ ДВС із заявою про зняття арешту з арештованого майна, було надано відповідь про те, що у відділі ДВС Ковельського міського міськрайонного управління юстиції на примусовому виконанні перебували виконавчі провадження ВП № 14921093, 14920479, 14921030, 14920969, 14920890 з примусового виконання виконавчих листів, виданих 17.08.2009 року Ковельським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 1220,00 грн. матеріальних збитків, на користь [PERSON] 4284,90 грн. матеріальних збитків, на користь держави 1338,64 грн. судових витрат. При примусовому виконанні даних виконавчих листів постановою державного виконавця Веремчук Л.С. про арешт майна боржника та заборону на його відчуження від 20.11.2009 було накладено арешт на квартиру [ADDRESS] . Відомості про арешт внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 24.11.2009, реєстраційний номер обтяження: 9277655. Оскільки арешт на належне позивачу майно в межах виконавчого провадження був застосований з метою забезпечення примусового виконання виконавчих документів, на даний час виконавчі провадження завершені та знищені, питання про зняття арешту вирішено не було, позивач просить зняти арешт з квартири [ADDRESS] та виключити запис за № 9277655 від 24.11.2009 року з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, що накладений постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області № 11 від 20.11.2009 року. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05.06.2019 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачі відзив на пред`явлений позов не подали. Таким чином, у зв`язку з ненаданням відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України). Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що стверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 150630228. Судом встановлено, що постановою державного виконавця про арешт та заборону відчуження від 20.11.2009 був накладений арешт на квартиру [ADDRESS] . Як вбачається з відповіді, наданої Ковельським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, у відділі ДВС Ковельського міськрайонного управління юстиції на примусовому виконанні перебували виконавчі провадження ВП № 14921093, 14920479, 14921030, 14920969, 14920890 з примусового виконання виконавчих листів, виданих 17.08.2009 року Ковельським міськрайонним судом по справі № 1-121/09: про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 1220 грн. матеріальних збитків, арештоване майно: принтер «Кенон», магнітолу марки «Карат», світломузику «Гамма», підсилювач марки «Лорта», дві музичні колонки марки «Амфітон» - реалізувати, отримані кошти звернути в\~рахунок відшкодування\~шкоди по\~позовних заявах;\~про стягнення\~з [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] 4284,90 грн. матеріальних збитків, арештоване майно: принтер «Кенон», магнітолу марки «Карат», світломузику «Гамма», підсилювач марки «Лорта», дві музичні колонки марки «Амфітон» - реалізувати, отримані кошти звернути в рахунок відшкодування шкоди по позовних заявах; про стягнення з [PERSON] на користь держави 1338,64 грн. судових витрат. При примусовому виконанні даних виконавчих листів постановою державного виконавця Веремчук Л.С. про арешт майна боржника та заборону на його відчуження від 20.11.2009 року було накладено арешт на квартиру [ADDRESS] . Відомості про арешт внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 24.11.2009, реєстраційний номер обтяження: 9277655. У виконавчих провадженнях ВП № 14920969, 14920890 здійснено реалізацію арештованого майна боржника (принтера «Кенон», магнітоли марки «Карат», світломузики «Гамма», підсилювача марки «Лорта», двох музичних колонки марки «Амфітон»), а кошти, отримані від реалізації майна звернуто в рахунок відшкодування шкоди заподіяної [PERSON] та [PERSON] Дані виконавчі провадження закінчено 08.02.2010 року на підставі п. 8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Виконавчі провадження ВП № 14921093, 14920479, 14921030 з частковим виконанням закінчено 08.10.2009 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки [PERSON] на той час відбував покарання в Городоцькій ВК-131, а іншого майна, належного боржнику виявлено не було. Постанови про закінчення виконавчого провадження та виконавчі листи скеровано до ВДВС Рівненського РУЮ для виконання за належністю. Виконавчі провадження на даний час знищено. В автоматизованій системі виконавчого провадження відсутні відомості щодо повного фактичного виконання вище зазначених виконавчих листів. Таким чином судом встановлено, що на даний час виконавчі документи на виконанні не перебувають, примусове виконання вказаних виконавчих листів не здійснюється, матеріали виконавчих проваджень знищено, а арешт, накладений на майно боржника, залишається чинним. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Статтею 41\~Конституції України передбачено, що кожен має право володіти,\~ користуватися і\~ розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, право власності є право особи наріч (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може\~ бути\~протиправно позбавлений цього\~права\~чи\~обмежений\~у його\~здійсненні. Згідно\~зі\~ст.ст. 391, 392\~ЦК України,\~власник майна\~має право вимагати\~усунення\~ перешкод\~у\~здійсненні\~ним права\~користування та розпоряджання\~своїм\~ майном. Власник\~ майна\~може\~пред`явити\~позов\~про\~визнання\~його\~права\~власності,\~якщо\~це\~право\~оспорюється або не\~визнається\~іншою\~особою. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачі жодним чином не заперечили обставин, викладених позивачем, та не надали суду доказів, які б свідчили про безпідставність вимог позивача. За таких обставин суд вважає, що накладення арешту на квартиру [ADDRESS] порушує права позивача на вільне користування та розпорядження своєю власністю, а тому ці права підлягають судовому захисту. Таким чином, в судовому засіданні доведено обставини, якими позивач обґрунтовував позовні вимоги, що вказує на законні підстави для задоволення даного позову. Виходячи з обставин справи, судові витрати по справі суд залишає за позивачем.

Outcome: approved