Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

17.04.2015 року [PERSON] звернулась до Охтирського міськрайонного суду Сумської області з позовом до [PERSON], в якому, після зміни позовних вимог, просить, суд стягнути з відповідача аліменти на утримання їх доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 500,00грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем мають дитину - [PERSON],[INFO] Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Позивачка з донькою проживають окремо, дитина знаходиться повністю на утриманні матері, власних коштів для належного забезпечення доньки не вистачає, що і стало підставою звернення до суду з вказаним позовом. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів ( постановляє заочне рішення в порядку ч.1 ст.224 ЦПК України). Суд, вислухавши пояснення позивачки, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 05.09.2008 р. (а.с. 4) Встановлено, що неповнолітня [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю, що підтверджується довідкою про склад сім'ї № 393 від 15.04.2015р. (а.с.5). Згідно ч.1 ст. 141, ст. 180 СК України - мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі Згідно п. 17 Постанови ПВС України № 3 від 15.05.2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів " за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Доказів про те, що між позивачкою та відповідачем досягнуто домовленість про сплату відповідачем аліментів на дитину, матеріали справи не містять. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в судовому порядку. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 статті 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини. З огляду на викладене, враховуючи потреби дитини,

Outcome: approved