Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

23 березня 2021 року позивач [PERSON] звернулась до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. 23.08.2012 року позивач уклала шлюб з [PERSON] , від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , які мешкає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Позивач також зазначила, що відповідач матеріальної допомоги дитині добровільно не надає. Просила суд стягувати з [PERSON] , [INFO] , громадянина України, РНОКПП [NUMBER] , на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх його доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подання позову і до досягнення донькою повноліття, тобто до [INFO] . Ухвалою судді від 26 березня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Розгляд справи у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадженням з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, позов задовольнити. Відповідач [PERSON] , у судове засідання не з`явився, 16 квітня 2021 року подав до суду відзив на позовну заяву, у якому він зазначає, що він не працює, його робота носить сезонний характер, гроші на дитину він надавав, але в нього відсутні розписки про отримання [PERSON] грошей на дитину, на даний час, не має можливості сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини, оскільки це поставить його в скрутне матеріальне становище, а тому просить суд у задоволенні позовних вимог [PERSON] стосовно стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх доходів відмовити та прийняти рішення щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1310 грн. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи,\~всебічно і\~повно з`ясувавши\~всі фактичні\~обставини,\~на яких\~ґрунтуються позовні\~вимоги,\~об`єктивно оцінивши\~докази,\~які мають\~юридичне значення\~для розгляду\~справи і\~вирішення справи\~по суті,беручи до\~уваги відзив\~на позов,\~приходить до\~висновку,що позовні вимоги позивача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, підлягають задоволенню, з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого виконкомом Черкаської селищної ради Слов`янського району Донецької області 23 серпня 2012 року, 23 серпня 2012 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після укладення шлюбу дружина змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Черкаської селищної ради Слов`янського району Донецької області 27 грудня 2012 року, [INFO] народилась [PERSON] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] . З наявної у матеріалах справи довідки виданої виконкомом Черкаською селищної ради № 02-19/706 від 19.03.2021 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , 2012 року народження, також за цією адресою зареєстрована та проживає позивач [PERSON] , що також підтверджується копією її паспорта серії [NUMBER] виданого Слов`янським МВ ГУ ДМС України в Донецькій обл. від 21.10.2012 року. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положення ст. 3 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, тощо. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім`я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд враховує, що відповідач офіційно не працює, відомості про його доходи в матеріалах справи відсутні. Водночас відповідач є працездатним, а тому може офіційно працевлаштуватися та отримувати гідну заробітну плату і виконувати передбачений законом обов`язок щодо утримання дитини. Крім того, факт відсутності у батька можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не зазначено в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Враховуючи вищенаведені норми законодавства, встановлені обставини по справі суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими, а тому з відповідача підлягають стягненню на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх його доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подання позову і до досягнення донькою повноліття, тобто до [INFO] . Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана: фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення заборгованості, неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, позивач [PERSON] при звернені до суду з вищевказаним позовом була звільнена від сплати судового збору, то з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 908,00 гривень (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок). Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved