Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

[PERSON], діючи в інтересах [PERSON], звернувся в суд з позовом до Ясінянської селищної ради, Рахівського району, Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: Рахівська державна нотаріальна контора Закарпатської області, Рахівське районне управління юстиції в Закарпатській області в особі реєстраційної служби Рахівського РУЮ, [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину майна в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що після смерті [PERSON], який помер 05 лютого 2009 року та [PERSON], яка померла 28 листопада 2013 року, залишилася як спадкове майно, 1/2 частина житлового будинку з господарськими та надвірними спорудами, що розташований по вул. Визволення №135 в смт. Ясіня, Рахівського району, Закарпатської області. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачка, як спадкоємець першої черги спадкування за законом, звернулася до Рахівської ДНК, однак отримала відмову, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок, про що їй видано відповідну постанову. З цих підстав, просив суд, винести рішення, яким визнати за [PERSON], [INFO], право власності, в порядку спадкування за законом, на 1/2 частину житлового будинку №135 з надвірними та господарськими спорудами, що розташований по вул. Визволення в смт. Ясіня, Рахівського району, Закарпатської області. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON], в судове засідання не з`явилися, однак представник позивачки [PERSON]. надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. На задоволенні позову наполягає. Представник відповідача, Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, в судове засідання не з'явився. Селищний голова, [PERSON] надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без їхнього представника. Позовні вимоги підтримує повністю, заперечень проти позову не має. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, Реєстраційної служби Рахівського РУЮ, в судове засідання не з'явився, однак завідувач сектору державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Рахівського РУЮ [PERSON], надав суду заяву про розгляд справи без участі представника реєстраційної служби, позовні вимоги залишає на розсуд суду, відповідно до чинного законодавства. Представник Рахівської державної нотаріальної контори також в судове засідання не з`явився, завідувач Рахівською ДНК [PERSON] надала суду заяву, в якій просить дану справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Третя особа [PERSON]В.в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без неї. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку. У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача. Судом встановлено, що 05 лютого 2009 року помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФМ №081907 від 06 лютого 2009 року. Громадянка [PERSON] померла 28 листопада 2013 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФМ №162182 від 29 листопада 2013 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку №163, що розташований по вул. Визволення в смт. Ясіня, Рахівського району, Закарпатської області. Згідно довідки виконкому Ясінянської селищної ради № 1479 від 25 лютого 2016 року, житловий будинок №163 та № 135 що по вул. Визволення в смт. Ясіня, Рахівського району, Закарпатської області є один і той самий будинок. Оскільки спадщина за померлим [PERSON] відкрилася 05 лютого 2009 року, цивільні правовідносини слід врегульовувати положеннями Книги шостої "Спадкове право" ЦК України (в редакції 2004 року). Згідно ст. ст. 1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. З матеріалів справи, судом встановлено, що після смерті [PERSON] та [PERSON], спадкоємцем першої черги спадкування за законом являється позивачка по справі [PERSON], яка являється донькою спадкодавців, що стверджується копією свідоцтва про народження серії І-АВ №113864 від 03 жовтня 1968 року. Після укладення шлюбу позивачка змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ФМ №480866 від 19 травня 1990 року. Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її прав на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в її користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок. При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстанов-люючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, спірний будинок побудований у 1954 році. З Реєстраційного посвідчення, виданого Хустським міжміським бюро технічної інвентаризації від 12 березня 1974 року, житловий будинок №163 (новий номер 135) по вул. Визволення в смт. Ясіня, Рахівського району, Закарпатської області в 1/2 частині зареєстрований за [PERSON]. За таких обставин, суд констатує, що вище зазначений житловий будинок не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва. Відповідно до положень ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що позивачка [PERSON], як спадкоємець першої черги спадкування за законом, у відповідності до ст. 1268 ЦК України, прийняла спадщину, після смерті [PERSON], оскільки проживає в спадковому будинку, утримує та доглядає його, здійснює всі обов`язкові платежі на його утримання. Таким чином, враховуючи, що позивачка по справі є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом, спадщину прийняла, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання про відшкодування судових витрат позивачкою та її представником не ставилося.

Outcome: approved