Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

24 травня 2004 померла [PERSON]. До складу спадкового майна після її смерті входить, зокрема, земельна ділянка площею 4,7539 гектара (в тому числі: рілля- 3,8158 га та багаторічні насадження 0,9381 га), яка розташована на території Петриманської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON], однак не може оформити спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки правовстановлюючий документ на земельну ділянку не видавався у звязку зі смертю власника. За захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом звернулася до суду. Позивач у судове засідання не з'явилася, просила справу слухати у її відсутності (позовна заява, а.с. 4). Представник відповідача - сільський голова Петриманської сільської ради у\~\~судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, у якій позов визнав і просив справу слухати\~\~у їх відсутності (а.с. 21). \~\~\~\~ З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Розглянувши справу суд, вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: Об'єктом спадкового наступництва є спадщина, тобто вся сукупність прав та обов'язків спадкодавця, в яких він перебував на момент своєї смерті і які за своєю правовою природою є невіддільними від особи їх носія і здатні перейти до інших осіб. \~\~\~\~ Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (с. 1 ст. 1220 ЦК України). 24 травня 2004 у с. Петримани Мурованокуриловецького району Вінницької області померла [PERSON] (а.с. 7). Довідкою виконавчого комітету Петриманської сільської ради № 305 від 15 листопада 2016 року (а.с. 11), довідкою начальника відділу Держгеокадастру у Мурованокуриловецькому районі від 21 листопада 2016 року (а.с. 14), списком громадян-членів СВАТ «Петриманське», які померли і їх земельні частки (паї) передаються у власність спадкоємцям по мірі оформлення спадщини згідно судових рішень (а.с. 12-13) стверджується, що до складу спадщини після смерті [PERSON], входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,7539 га (рілля - 3,8158 га та багаторічні насадження 0,9381 га), яка розташована на території Петриманської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Із матеріалів справи слідує, що 24 травня 2004 року [PERSON] померла, а розпорядженням голови Мурованокуриловецької районної державної адміністрації № 423 від 08 серпня 2008 року її було включено до списку осіб-членів СВАТ «Петриманське» які мають право на земельну частку (пай), та зобовязано передати у власність та видати громадянам державні акти на право власності на земельні ділянки. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини - день смерті спадкодавця. Із заповіту (а.с.8), посвідченого 23 квітня 2004 року секретарем виконавчого комітету Петриманської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, вбачається, що [PERSON] належні їй вклади у Мурованокуриловецькому ощадбанку заповіла [PERSON]. Зазначений заповіт є чинним не зміненим і не скасованим (а.с. ) Частиною 2 ст. 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України (ч. 2 ст. 1223 ЦК України). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги (ст. 1258 ЦК України). Довідкою виконавчого комітету Петриманської сільської ради (а.с. 11) стверджується, що на день смерті, згідно погосподарської книги за 2001-2005 роки [PERSON] була зареєстрованою у погосподарському номері сама, однак із 1997 року разом з нею без реєстрації проживала [PERSON]. Інших спадкоємців, передбачних законом чи заповітом, пережилого з подружжя, чи особи з якою померла проживала чи могла укласти шлюб немає. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). Свідоцтвом про смерть (а.с. 7), рішенням Мурованокуриловецького районного суду від 08 грудня 2016 року, яке набрало чинності 20 грудня 2016 року (а.с.9-10), довідкою Петриманської сільської ради (а.с. 11) стверджується, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом, що має право спадкувати у четвертій черзі після смерті [PERSON] і яка прийняла спадщину. З інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 46334329, виданої 28 грудня 2016 року (а.с. 26), вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Наданими суду документами, в тому числі постановою державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори № 594 від 20 грудня 2016 року (а.с. 15), позивач довела, що не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд. Суд враховує обставину, що позивач пропустила строк звернення до суду з поважної причини, оскільки лише у 2008 році була затверджена технічна документація із землеустрою, та лише у 2016 році їй вдалось встановити факт проживання однією сімєю зі спадкодавцем, а тому приймає рішення про його поновлення на підставі ст. 73 ЦПК України. Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем як спадкоємцем [PERSON] слід визнати в порядку спадкування право власності на земельну ділянку за законом.

Outcome: approved