Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

17.09.2015 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження дитини, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вона 07.12.2014 року у Центрально міській клінічній лікарні № 6 місті Донецька народила хлопчика. У лікарні вона отримала медичне свідоцтво про народження та зареєструвала дитину у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Донецьку 18 грудня 2014 року про що зроблений актовий запис № 973. Для призначення допомоги при народженні дитини заявниця звернулась до УПТСЗН в м. Словянську, однак їй було відмовлено в реєстрації, оскільки свідоцтво про народження її сина видане на тимчасового окупованій території, а тому є незаконним та не створює ніяких правових наслідків. Встановлення факту народження дитини необхідно заявниці для здійснення реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження дитини, а також призначення та виплати державної допомоги при народженні дитини. Заявник [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, навела доводи аналогічні викладеним у заяві. Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви [PERSON], в задоволенні заявлених вимог просила відмовити через відсутність доказів факту народження дитини заявницею. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши додані матеріали, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що вимоги [PERSON] про встановлення факту народження дитини підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ч.1ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Судом встановлено, що заявник [PERSON] 07.12.2014 року у Центрально міській клінічній лікарні № 6 місті Донецька народила хлопчика. У лікарні вона отримала медичне свідоцтво про народження та зареєструвала дитину у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Донецьку 18 грудня 2014 року отримавши свідоцтво про народження серії І-НО № 603465 про що зроблений актовий запис № 973 , яке відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», є незаконним і не створює правових наслідків. Відповідно до довідки № 9 від 16.10.2015 року форми № 103-1/о затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 року № 545 про перебування дитини під наглядом лікувального закладу встановлено, що [PERSON] звернулась до КЗ «Центр первинної медико санітарної допомоги м. Словянська» де була взята під нагляд лікувального закладу як мати новонародженої 07.12.2014 року дитини з вагою 1 кг 300 гр. та довжиною 72 см. Таким чином суд не приймає заперечення представника зацікавленої особи до уваги та важає їх неспроможніми. Приписами п.7 ч. 1ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п. 18постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року,рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зіст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для державної реєстрації народження сина. З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є обєктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявниця та її дитина, суд на підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту народження дитини, що надасть їй можливість отримати свідоцтво про народження, видане відповідним державним органом України.

Outcome: approved