Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу у якій зазначив, що оформляючи технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, було встановлено, що у Державному акті на право власності на землю серії ІІ-РВ №025361, виданому 05.06.2001 його по батькові вказано « [PERSON] », що не відповідає його паспортним даним, де його по батькові вказано « [PERSON] ».Вважає, що розбіжність виникла при перекладі з російської мови, а тому його ім`я було неправильно вказано у правовстановлюючому документі. Тому, просить суд встановити факт належності [PERSON] Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-РВ №025361,який було видано на ім`я « [PERSON] ». В судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги та просить їх задовольнити повністю. Представник заінтересованої особи Горбаківської сільської ради в судове засідання не з`явивсь. Свідок, [PERSON] суду показав, що дійсно [PERSON] та [PERSON] це одна і таж особа. Вказує, що інших осіб з таким прізвищем, іменем та по батькові на території села не проживало. Свідок [PERSON] , суду показав, що є односельчанином заявника. Підтвердив факт, що вірне ім`я заявника [PERSON] . Вказує, що інших людей з таким іменем та такого ж року народження на території села не проживало. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.315ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документів не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12 постанови ПленумуВерховного Суду України №5від 31.03.1995року Про встановлення фактів, що мають юридичне значення при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст.256ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Судом встановлено, що по батькові заявника правильно пишеться як « [PERSON] », що відповідає копії його паспорту серії [NUMBER] , виданого Гощанським РВ УМВС України в Рівненській області, однак в державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-РВ №025361 виданого на підставі рішення Горбаківської сільської ради Гощанського району від 05.06.2001 р. №32 його власником зазначено « [PERSON] ». Заявник звернувсь до Гощанської РДА в Рівненської області з завою про виправлення помилки в Державному акті від 28.02.2002, проте йому було відмовлено у внесенні виправлення, так як з 2013 р. Державні акти не видаються, а отже виявлені помилки виправити неможливо. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт належності правовстановлюючого документу знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, будь-якого спору між заявником та заінтересованою особою не має, окрім того, встановлення факту є реалізацією гарантованого ст.41Конституції України та ст.321ЦК України права заявника вільно розпоряджатися своєю власністю, перешкодою чому є невірне зазначення його по батькові в правовстановлюючому документі, а тому суд вважає, що даний факт підлягає встановленню.

Outcome: approved