Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

22.12.2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину, в якому вказала, що 28.09.2013 р. між сторонами було укладено шлюб, від якого народилася донька [PERSON], [INFO] Одруження виявилося невдалим. Однією сімєю сторони прожили до листопада 2015 р., з цього часу сімя розпалася. Родина розпалася з причини того, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння у різноманітих сферах подружнього життя. Спільне господарство сторони не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спору про поділ майна, що є спільною власністю, на даний час немає. Оскільки примирення між сторонами неможливе, позивач бажає розірвати шлюб між нею та відповідачем. Донька сторін [PERSON], [INFO] проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач допомогу на утримання доньки в достатній мірі не здійснює, хоча має таку можливість, оскільки працездатний. Тому позивач змушена звернутися до суду про стягнення аліментів з відповідача. У звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, при розірванні шлюбу залишити їй прізвище «Білик», стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, судові витрати у розмірі 487,20 грн. стягнути з відповідача на її користь. Позивач в судове засідання не з'явилася, в позовні заяві вказала, що позов підтримує та просила розглянути справу за її відсутності у звязку з неможливістю виїхати до суду внаслідок військових дій на території Донецької області, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся через оголошення в газеті «Урядовий курєр» №4 (5624) від 09.01.2016 р. та №21 (5641) від 03.02.2016 р., згідно ст.74 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За заявою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 28.09.2013 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 28.09.2013 р. серії І-НО №334821. Копією свідоцтва про народження серії І-НО№576750 від 17.04.2014 року підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки Токмацького РВ УДМС України в Запорізькій області від 24.12.2015 р. за відомостями ДРВ [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою: [INFO]. Згідно до розпорядження Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 р. №2710/38-14 «Про визначення територіальної підсудності справ», відповідно до ч.1 ст.1 ЗУ "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції", на підставі подань ДСА України на зміну територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним та апеляційним судам (вх. № 913/0/1-14 від 29 серпня 2014 року, вх. № 10027/0/30-14 від 01 вересня 2014 року), територіальну підсудність цивільних справ, які підсудні Старобешівському районному суду Донецької області визначено Токмацькому районному суду Запорізької області. Шлюбні стосунки між сторонами припинено остаточно, збереження сім'ї неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає за потрібне шлюб між сторонами розірвати, прізвище після розірвання шлюбу сторонам залишити без змін, стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 487,20 грн. Ст.180 Сімейного Кодексу України зобов'язує батьків матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. Згідно ст.183 Сімейного кодексу України частку заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 22.12.2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved