Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить звільнити з-під арешту належну на праві власності [PERSON] квартиру [ADDRESS] , накладеного на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження б/н від 17.11.2011, виданої Кіровським ВДВС Кіровоградського МУЮ (Возіян Л. І.) та скасувати запис про обтяження квартири [ADDRESS] , внесений на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження б/н від 17.11.2011, виданої Кіровським ВДВС Кіровоградського МУЮ (Возіян Л. І.) до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна за №12893408 та до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №26512138, оскільки позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, на спадкове майно [PERSON] , померлого [INFO] нотаріусом можливо буде видати після зняття відповідного арешти. Ухвалою суду\~від 20.03.2019 року відкрито спрощене позовне провадження по вищевказаній справі. Ухвалою суду\~від 23\~квітня 2019\~року витребувано\~від приватного\~нотаріуса Кропивницького\~міського нотаріального\~округу Буліч\~Наталі Володимирівни\~ належним чином завірену копію спадкової справи про спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач до суду не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Надав довідку ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА» за № 239 від 22.04.2019 року, з якої вбачається, що станом на 01.05.2019 року у споживача [PERSON] заборгованість за послуги теплопостачання відсутня(а.с.75) . Представники відповідача та третьої особи до суду не з`явились, повідомлені належним чином, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Представник відповідача подав до суду відзив, з якого вбачається, що станом на\~02.04.2019\~року,\~рішення суду\~було виконано\~частково,\~а саме,\~відсутня заборгованість\~за послуги\~теплопостачання у\~сумі 2\~546,47\~грн.,\~але не\~сплачена решта\~боргу на\~загальну суму\~81,00\~грн.\~(витрати\~на інформаційно-технічне\~забезпечення у\~сумі 30,00\~грн.\~та держмито\~у сумі\~51,00\~грн.). Відповідач вважає за можливе врегулювати даний спір у разі сплати позивачем боргу на загальну суму 81,00 (вісімдесят одна) гривень 00 коп. (витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 30,00 грн. та держмито у сумі 51,00 три.) та покладення судових витрат на позивача. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.\~ Судом встановлено,\~що згідно інформаційної довідки №159243560 від 12.03.2019 квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі дубліката свідоцтва про право власності від 21.03.2018 р.(а.с.5-6). [PERSON] [INFO] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). Тобто, [INFO] відкрилася спадщина після померлого [PERSON] . Позивач є спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8). Відповідно до cт. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Верховний Суд України в постанові від 06.07.2016 по справі №6-3095цс15 висловив правову позицію щодо застосування ст. ст. 1268, 1269 ЦК України згідно якої «відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України), а лише обмежує його траво на розпорядження спадщиною. Відповідно до пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженої наказом Міністерства юстиції від 3 березня 2004 року № 20/5 право власності на житловий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі і споруди може бути підтверджено, зокрема, свідоцтвом про право на спадщину. Отже, системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухому майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном. Отже, позивач набув у власність квартиру в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлого [INFO] 26.10.2011 року Кіровським районним судом м. Кіровограда видано виконавчий лист № 2-677 про стягнення з [PERSON] на користь ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА» заборгованості за послуги теплопостачання у сумі 2 546,47 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 30,00 грн. та держмито у сумі 51,00 грн., а всього боргу на загальну суму 2 627,47 грн.(а.с. відзиву 17-18). Зі змісту листа приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Буліч Н. В. №11/01-16 від 30.01.2019 вбачається, що за даними Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно виявлено наявність арешту квартиру [ADDRESS] , накладеного на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження б/н від 17.11.2011, виданої Кіровським ВДВС Кіровоградського МУЮ (Возіян Л. І.). Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 41 Конституції України право кожного володіти, користуватися розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своим майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Згідно із ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст.\~57\~Закону\~України\~«Про виконавче\~провадження» передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно до ст.\~391\~ЦК\~України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному об`ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст.\~81\~ЦПК\~України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби. Відповідно до вимого ч.4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом р розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. Згідно вимог ч.5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Дослідивши матеріали справи, враховуючи що зобов`язання позивача перед ДП «Кіровоградтепло»\~ТОВ ЦНТІ\~УНГА виконані, тобто сплачений борг, суд приходить до висновку, що позов є законним і обґрунтованим, а тому задовольняє його в повному обсязі. Судові витрати суд покладає на позивача по фактично понесеним ним витратам. На підставі ст.ст. 319, 391 ЦК України, Закону України Про виконавче провадження,

Outcome: approved