Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

23 вересня 2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 14 грудня 2012 року в Кудрявцівській селищній раді Веселинівського району Миколаївської області. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання сина. 12 жовтня 2016 року судом було винесено ухвалу про зупинення провадження у справі та надано сторонам строк для примирення терміном 2 (два) місяці. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю, зазначила, що шлюб з відповідачем зареєстровано 14 грудня 2012 року. Стосунки з відповідачем ускладнилися, любов та повага пройшли, просить шлюб розірвати. За час надання судом строку на примирення вона з відповідачем не примирилася, тому наполягає на розірванні шлюбу. В судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечував щодо розірвання шлюбу, пояснивши, що в них різні погляди на життя, тому він також згоден на розірвання шлюбу. За час надання строку на примирення він з позивачкою не примирився, та якщо вона наполягає на розірванні шлюбу, то він не заперечує щодо розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивача [PERSON] та відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 14 грудня 2012 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів Кудрявцівською селищною радою Веселинівського району Миколаївської області зроблено відповідний актовий запис за № 15 та видано свідоцтво про шлюб серії І-ФП № 083741 - (а.с. 3). Спільне життя подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання сина і складних стосунків між відповідачем та її сином від першого шлюбу, внаслідок чого між ними часто виникали сварки, в їх сім`ї склався несприятливий психологічний клімат. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд приходить до переконання, що шлюб між сторонами розпався, сторони не проживають разом з вересня 2016 року, позивач з неповнолітнім сином проживають в [INFO], а відповідач проживає окремо від них в смт.Токарівка Веселинівського району, подружні стосунки носять формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя, а тому є підстави для задоволення позову. В судовому засіданні судом не встановлено між сторонами спору щодо спільно нажитого майна, позивач розриває шлюб вдруге, а відповідач - вперше. В судовому засіданні позивач побажала скористатися своїм правом та після розірвання шлюбу залишити прізвище "Демчишина ". Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однак, в судовому засіданні позивач вказала, що не бажає стягувати з відповідача судовий збір, оскільки він її повернув сплачені нею кошти. На підставі викладеного,

Outcome: approved