Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Територіальної громади в особі Охрімовецької сільської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: відділ Держземагенства у Віньковецькому районі про визнання частково недійсним державного акту та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позивач просив: - визнати частково недійсним Державний акт серії ЯГ № 113716 від 21.12.2006 року на право власності на земельну, виданий Віньковецькою райдержадміністрацією на ім'я [PERSON], померлого [INFO] і зареєстрований в Книзі записів реєстрації Державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010674900017, відносно земельної ділянки № [NUMBER] (рілля) площею 1,58 га з кадастровим номером 6820686000:11:010:0065; - визнати за ним в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], право власності на земельну ділянку № 680 (рілля) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Охрімовецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, площею 1,58 га та конфігурацією за лінійними промірами в точках 1-2 довжиною 235,76 м (межа А-Б гр. [PERSON].), 2-3 - 49,83 м (межа Б-В землі гр. [PERSON]Т.), 3-4 - 17,32 м (межа В-Г землі [PERSON]В.), 4-5 - 235,76 м (межа Г-Д землі [PERSON]В.), 5-1 - 67,16 м (межа Д-А землі загального користування). В обґрунтування позову вказував, що [INFO] помер його батько, [PERSON], який до дня смерті був зареєстрований в [ADDRESS]. Разом із ним на вказаному погосподарському номері також були зареєстровані та проживали дружина [PERSON] та [PERSON], тобто позивач по справі. Після смерті батька відкрилась спадщина, в масі якої є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 1,58 га, яка знаходиться на території Охрімовецької сільської ради, та посвідчена державним актом серії ЯГ № 113716. Позивач на підставі заповіту, посвідченого 30.11.1995 року державним нотаріусом Віньковецької державної нотаріальної контори, за реєстровим номером 1365, є спадкоємцем вище зазначеного майна та протягом шести місяців звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Інший спадкоємець за законом - дружина померлого [PERSON] відмовилася від своєї частки у спадщині на підставі ст. 1273 ЦК України шляхом подання відповідної заяви. Однак приватним нотаріусом відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальних дій, щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку № [NUMBER] з кадастровим номером 6820686000:11:010:0065, згідно державного акту серії ЯГ № 113716, в зв'язку з відсутністю документів необхідних для оформлення спадщини, оскільки Державний кадастровий реєстратор відділу Держземагенства у Віньковецькому районі на запит нотаріуса відмовив у наданні витягу з державного земельного кадастру, оскільки кадастровий номер 6820686000:11:010:0065 не вірний. А саме, взамін кадастрової зони 11 та 010 кадастрового кварталу має бути 11 кадастрова зона 001 кадастровий квартал. Таким чином належне позивачу право власності в порядку спадкування на вище зазначене майно є оспорюванним відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, а тому з метою реалізації своїх спадкових прав він вимушений звернутися до суду із позовом про визнання права власності на земельну ділянку. У судове засідання 12.03.2015 року сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились. Позивач [PERSON] подав до суду письмову заяву, у якій просив справу розглянути без його участі та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача, Охрімовецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, сільський голова М.І. Маринюк також надала суду письмову заяву, у якій позовні вимоги [PERSON] визнала повністю та просила справу розглянути за відсутності представника сільської ради. Представник співвідповідача, Віньковецької районної державної адміністрації, залучений до участі в розгляді справи ухвалою суду від 06.03.2015 року, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки до суду не повідомив. Представник третьої особи, відділу Держземагентства у Віньковецькому районі, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив. 12 березня 2015 року справа розглянута у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] у с. Слобідка Охрімовецька Віньковецького району Хмельницької області помер батько позивача - [PERSON], який був власником земельної ділянки площею 1,58 га, цільове призначення якої товарне сільськогосподарське виробництво,розміщеної на території Охрімовецької сільської ради Віньковецького району. Після смерті спадкодавця на вказане майно відкрилась спадщина. Позивач [PERSON] є спадкоємцем майна померлого за заповітом, спадщину прийняв, оскільки на день смерті проживав разом із спадкодавцем, та протягом шести місяців звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, і за його заявою відкрита спадкова справа. Інший спадкоємець - дружина померлого [PERSON] від прийняття спадщини відмовилась протягом шести місяців, подавши письмову заяву до нотаріальної контори. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть спадкодавця [PERSON] серії [NUMBER]; копією паспорта позивача; свідоцтвом про народження [PERSON] [NUMBER], в якому батьком позивача записаний [PERSON]; Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 113716 , виданого 21.12.2006 року на підставі розпорядження Віньковецької районної державної адміністрації №309/2006-р від 28.11.2006 року на ім'я [PERSON], згідно якого останній є власником земельної ділянки площею 1,58 га на території Охрімовецької сільської ради; заповітом [PERSON] від 30.11.1995 року, посвідченим державним нотаріусом Віньковецької державної нотаріальної контори та зареєстрованим у реєстрі за № 1365, відповідно до змісту якого [PERSON] все майно заповів [PERSON]; копією заяви [PERSON] про відмову від обовязкової частки у спадщині після смерті чоловіка [PERSON] та від прийняття спадщини. Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.02.2015 року, приватним нотаріусом [PERSON] після вивчення наданих позивачем документів відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 1,58 га призначену для товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Охрімовецької сільської ради (Державний акт серії ЯГ № 113716), що належала [PERSON], який помер [INFO], у зв'язку з відсутністю документів, необхідних для оформлення спадщини. Згідно інформаційної довідки відділу Держземагентства у Віньковецькому районі від 13.02.2015 року № 31-2207-0.3-503/2-15, кадастровий номер земельної ділянки 6820686000:11:010:0065, посвідченої державним актом серії ЯГ № 113716 не вірний, а саме вказана земельна ділянка знаходиться в 11 кадастровій зоні 001 кадастровому кварталі. Відповідно до повідомлення відділу Держземагентства у Віньковецькому районі від 03.02.2015 року № РВ-680008281215, державним реєстратором відмовлено [PERSON] у наданні запитуваних відомостей з тих підстав, що документи не відповідають вимогам, встановленим законом. Згідно Інформаційної довідки з проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) по бувшому КСП "Прогрес", вартість земельної ділянки площею 1,58 га, що належала [PERSON], № [NUMBER] (рілля) станом на 01.01.2015 року складає 19683,21 гривень. Згідно довідки Охрімовецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області № 162 від 19.02.2015 року на день смерті [PERSON] ([INFO]) склад його сім`ї слідуючий: [PERSON] - дружина; [PERSON] - син. Оцінивши досліджені докази, суд дійшов висновку, що спадкодавець [PERSON] за свого життя набув право власності на земельну ділянку відповідно до закону і зареєстрував своє право власності у встановленому законом порядку, але у зв'язку з допущеними у правовстановлюючому документі на земельну ділянку помилками, позивач позбавлений можливості отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на вказане спадкове майно. Вирішення виниклого спору можливе лише в судовому порядку. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 03.03.2015 року, наданого на запит суду приватним нотаріусом [PERSON], заповіт [PERSON] від 30.11.1995 року за номером у реєстрі № 1365, є чинним. Отже, позивач як спадкоємець померлого батька за заповітом, має право на вказане спадкове майно в порядку спадкування. Таким чином, враховуючи, що позивач є спадкоємцем усього майна померлого батька [PERSON] за заповітом, та зокрема земельної ділянки площею 1,58 га, згідно державного акта серії ЯГ № 113716, спадщину прийняв у встановленому законом порядку, суд доходить висновку про набуття ним права на успадкування вказаної земельної ділянки. Крім того, відповідно до ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Вказана норма кореспондується із ст. 152 ЗК України, відповідно до якої, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного суду України від 22 травня 2013 року в справі № 6-33цс13, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. З наведених підстав Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку - серії ЯГ № 113716, виданий 21 грудня 2006 року на ім'я [PERSON] [PERSON] районним відділом земельних ресурсів на підставі розпорядження Віньковецької РДА № 309/2006-р від 28.11.2008 року, слід визнати недійсним, у зв'язку із допущеними помилками при присвоєні кадастрового номера земельні ділянці. Визнання права власності за [PERSON] на земельну ділянку не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Враховуючи, що позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, він підлягає задоволенню.

Outcome: approved