Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

27 травня 2020 року до Зарічненського районного суду Рівненської області направлено позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання спільних дітей у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення дітьми повноліття. Заявою від 25 червня 2020 року позовні вимоги уточнено - [PERSON] , просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог, покликається на наступні обставини. 22 жовтня 2010 року сторони зареєстрували шлюб. Під час шлюбу у сторін народилося двоє спільних дітей, а саме, [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем не склалися, нею подано позов до суду про розірвання шлюбу. Діти проживають разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач на даний час офіційно не працевлаштований, має мінливі доходи. Вважає, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання спільних малолітніх дітей На підставі наведеного позивачка у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги. Позивачка [PERSON] , в судове засідання з`явилась, позовні вимоги підтримала з підстав. зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] , у судове засідання повторно не з`явився, про дату час та місце його проведення повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не подав, про причини неявки суд не повідомив. Позивачка щодо заочного розгляду справи не заперечувала, що за змістом ч. 1 ст. 280 ЦПК України свідчить про наявність усіх умов для проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача. Суд заслухавши позивачку, дослідивши письмові докази у справідійшов наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 жовтня 2010 року, що стверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Туменською сільською радою Дубровицького району Рівненської області, актовий запис №5 (а. с. 7). Від даного шлюбу мають двоє спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , що беззаперечно стверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи (копіями свідоцтв про народження дітей) (а. с. 8,9). Згідно довідки № 1385 від 27 травня 2020 року (а. с. 10) виданої Зарічненською селищною радою Рівненської області, діти проживають разом із батьками [PERSON] , та [PERSON] . Відповідно до положень ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, даний обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України враховує, що неповнолітні діти сторін знаходяться на матеріальному утриманні позивачки, відповідач участі в матеріальному забезпеченні дітей не приймає, є працездатною особою. Наявність інших обставин, які можуть бути враховані судом при визначенні розміру аліментів (наявність у нього інших утриманців, інших обставин, що мають істотне значення тощо), судом не встановлено, суд вважає необхідним та доцільним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення дітьми повноліття, як просить позивачка. Вказаний розмір аліментів є справедливим та розумним, відповідатиме інтересам дітей та платника аліментів, який у повній мірі здатний реалізовувати право на працю для отримання доходу. Таким чином позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп., від сплати якого позивачку звільнено при подачі такого позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved