Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

26 серпня 2016 року до Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], про встановлення місця проживання малолітньої дитини, третя особа: орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Більмацької РДА Запорізької області. В своїй заяві позивач [PERSON] просить суд винести рішення, в якому визначити місце проживання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], разом з батьком - [PERSON], за адресою: вулиця Степанюченка, буд.40, с. Червоноселівка, Більмацького району, Запорізької області. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 06 листопада 2004 року між ним та відповідачем, був зареєстрований шлюб. Рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 25 жовтня 2012 року зазначений шлюб розірвано. Від шлюбу мають двох дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу судом не було встановлено місце проживання дітей, вони обидва проживали з матір'ю за згодою батьків. Батьки проживали і зараз проживають окремо. У травні 2015 року його син [PERSON]І.(надалі-дитина), прийшов до батька та повідомив що хоче проживати разом з ним, у зв'язку з тим, що його матір та вітчим постійно ображають, належним чином не виховують. До теперішнього часу він та відповідач не дійшли згоди щодо місця проживання дитини. Позивач вважає, що в інтересах дитини проживати саме з ним, а не з його матір'ю. На цей час маю постійне робоче місце та час відводити мого сина до школи, займатися із ним вечорами, гуляти та іншим чином піклуватися про нього. Позивач матеріально забезпечений, характеризується позитивно, проживає у будинку батьків, в яких створені добрі умови для проживання, таким чином, у позивача наявні як матеріальні можливості для утримання дитини, так і прагнення до реалізації батьківських обовязків. Представник позивача - адвокат [PERSON] повністю підтримав позовні вимоги позивача [PERSON] по тих підставах, що викладені в позовній заяві і прохав задовольнити позов, надав відповідні пояснення, що відповідач не має взагалі постійного доходу для матеріального забезпечення умов проживання дитини, мешкає у будинку який не має належних умов для розвитку дитини, не може забезпечувати умови для нормального розвитку дитини та його навчання. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що не чинить перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною, на даний час дитина сама виявляє бажання спілкуватись з батьком але прохає суд залишити місце проживання дитини разом із нею, так як вона приділяє достатньо уваги дитині, може його забезпечити матеріально. Представник органу опіки та піклування Більмацької райдержадміністрації Запорізької області [PERSON], пояснив, що в інтересах самої дитини, служба вважає доцільним позов задовольнити та передати малолітню дитину для проживання разом з батьком - [PERSON] Неповнолітній свідок [PERSON], в судовому засіданні повідомив, що хоче проживати разом з батьком у зв'язку з тим, що його матір та вітчим належним чином не виховують, крім того у батька створені всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, а нова батьківська сім'я відноситься до нього з любовю. Суд, вислухав пояснення сторін та свідка по справі, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень\~статті 10 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~статті 11 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками дитини - [PERSON], [INFO]. 06 листопада 2004 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], зареєстрували шлюб, про що виконкомом Смілівської сільсьської ради Куйбишевського району Запорізької області видано свідоцтво про шлюб, актовий запис № 1. 25 жовтня 2012 року рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області шлюб між сторонами розірвано. Після шлюбу дитина залишилася проживати з матір'ю за адресою: вул. Степанюченка, буд.36, с. Червоноселівка, Більмацького району, Запорізької області. 01 червня 2016 року по теперішній час дитина проживає разом з батьком - [PERSON], за адресою: вулиця Степанюченка, буд.40, с. Червоноселівка, Більмацького району, Запорізької області. Вирішуючи питання, щодо позовних вимог про визначення місця проживання дитини та передачу її для проживання разом з батьком суд виходить з наступного. Згідно ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Позивач [PERSON] психічно і фізично здоровий, забезпечений житлом де створені належні умови для проживання дитини, має постійний стабільний дохід, характеризується позитивно. Малолітня дитина - [PERSON], сам бажає проживати разом із батьком. Зважаючи на викладене, існують юридичні і фактичні підстави для передачі дитини для проживання разом з батьком. Згідно висновку від 22 грудня 2016 року Більмацька районна державна адміністрація Запорізької області вважає доцільним передати малолітню дитину - [PERSON], для проживання з батьком - [PERSON], за адресою: вул. Степанюченка, буд.40, с. Червоноселівка, Більмацького району, Запорізької область.. Відповідно до ч.5, 6 ст.19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. При вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, суд має виходити перш за все із інтересів дитини. Відповідно до ст.3 "Конвенції про права дитини" в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи вище викладених, суд прийшов до висновку, що враховуючи стать дитини, її вік, міцний соціальний зв'язок з батьком і недостатній зв'язок з матір'ю, вважає, що передача дитини для проживання разом з батьком не порушуватиме права дитини та не буде суперечити її інтересам. Питання про стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат, не підіймалося. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved