Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

20 вересня 2018 року на адресу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з Печерського районного суду м. Києва за підсудністю надійшли матеріали вказаної цивільної справи. Згідно матеріалів справи: - 28.02.2018 року на розгляд Печерського районного суду м. Києва пред'явлено позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON], 2004 р.н. та стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 1762 гривень; - ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 02.03.2018 року позовні вимоги [PERSON] роз'єднано, в окреме провадження виділено позов про стягнення аліментів; - ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 18.04.2018 року за позовною заявою [PERSON] про позбавлення батьківських прав відкрито загальне позовне провадження з призначенням підготовчого засідання; - ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.06.2018 року цивільну справу передано за підсудністю за місцем проживання відповідача [PERSON] ([ADDRESS]). Ухвалою судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25.09.2018 року відповідно до ст. 32 ЦПК України справу прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження, що узгоджується з ч. 6 ст. 19, ч. 2 ст. 187 ЦПК України. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, є батьками [PERSON], 2004 року народження. В грудні 2009 року спільне проживання сторін припинено, в січні 2017 року шлюб розірвано в судовому порядку. Неповнолітня [PERSON] мешкає спільно з матір'ю [PERSON], яка повністю забезпечила духовний й фізичний розвиток доньки. В липні 2014 року з причини збройного конфлікту позивач разом з донькою виїхали з м. Донецька на постійне проживання у м. Київ. Відповідач [PERSON] нехтує, за позицією позивача, виконанням батьківських обов'язків, не організовує своє життя таким чином, щоб для планового та гармонійного розвитку неповнолітньої доньки мали місце всі необхідні для цього чинники. Так, відповідач самоусунувся від виховання та утримання своєї дитини, - піклування про доньку не проявляє, матеріально не забезпечує, від сплати аліментів ухиляється, не цікавиться життям та здоров'ям дитини, жодної участі у формування особистості дитини не приймає. Зазначені обставини й стали чинниками для звернення [PERSON], в порядку ст. 165 СК України, за судовим захистом прав неповнолітньої [PERSON], 2004 року народження. Позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] (уповноважений на участь у справі на підставі ордеру адвоката) у судове засідання не з'явилися, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43, ст. 64, ч. 3 ст. 211 ЦПК України, подано заяву про розгляд справи в їх відсутність, просять ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався, судом вжито максимальні заходи для його повідомлення про розгляд справи з дотриманням ст. ст. 128, 130 ЦПК України. Інформацію про судові засідання на 15.11.2018 р., 26.12.2018 р., 25.02.2019 р., 16.04.2019 р. для відповідача проживання якого є тимчасово непідконтрольна територія Донецької області (м. Донецьк), - розміщено на сторінці Красноармійського міськрайонного суду Донецької області офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (здійснити повідомлення поштою за місцезнаходженням, шляхом надсилання телеграми, телефонограми, з використанням факсимільного зв'язку чи електронною поштою або з використанням інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення не видалося можливий). Повідомлення учасника процесу про судовий розгляд у наведений спосіб слід вважати належним в контексті статті 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» та ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Третьою особою Службою у справах дітей Печерської районної у місті Києві державної адміністрації письмові пояснення щодо позову, відповідно до ч. 1 ст. 192 ЦПК України, не надано, суду адресовано заяву про розгляд справи у відсутність представника з висловленням позиції щодо врахування при ухваленні рішення письмового висновку органу опіки та піклування Печерської районної в місті Києві державної адміністрації по суті спірних правовідносин сторін, складеного в порядку ч. 5 ст. 19 СК України. З огляду на вказане, в розумінні ст. 280 ЦПК України наявні умови для проведення заочного розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, належно з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, - приходить до наступних висновків. Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. Позивач [PERSON], [INFO], уродженка м. Донецьк Донецької області, громадянка України, перебуває на реєстраційному обліку за адресою: [ADDRESS] (відомості підтверджено копією паспорта - а.с. 10, 11). З 14.02.2018 року позивач стала на облік як особа, що переміщена з тимчасово окупованої території України та фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] (підтверджено копією довідки № [NUMBER], виданою управлінням соціального захисту населення Печерської районної в м. Києві державної адміністрації (а.с. 13) Відповідач [PERSON], [INFO], уродженець м. Донецьк Донецької області, громадянин України, перебуває на реєстраційному обліку за адресою: [ADDRESS] (відповідно до відомостей позовної заяви). З 17.07.2004 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі (підтверджено копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] - а.с. 15). Сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO] (підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] - а.с. 14). Згідно довідки № 4181, виданої управлінням соціального захисту населення Печерської районної в м. Києві державної адміністрації неповнолітня [PERSON], [INFO] перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа з зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] на фактичне місце за адресою: [ADDRESS], законним представником, що супроводжує неповнолітню дитину є матір [PERSON] (а.с. 13). Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 03.01.2017 року по справі № 221/6765/16-ц - шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 19). Рішенням Печерського районного суду м. Києва по справі № 757/1172222/18-ц - з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], 2004 року народження у твердій грошовій сумі в розмірі 1762 гривні щомісячно, починаючи з 28.02.2017 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Позивач [PERSON] прикладає зусилля щодо створення всіх умов для розвитку неповнолітньої [PERSON], 2004 року народження, забезпечення належного догляду та уваги дитині. В свою чергу, за позицією позивача, - відповідач [PERSON] самоусунувся від виховання неповнолітньої доньки, не цікавиться дитиною, проявляє байдужість у матеріальному забезпеченні, фізичному та духовному розвитку дівчинки. На підтвердження заявлених вимог позивачем [PERSON] надано такі докази. Згідно характеристики за № 26, виданої 22.02.2018 року - [PERSON] є ученицею 7А класу гімназії № 109 ім. Т.Г. Шевченка Печерського району м. Києва, має середній рівень навчальних досягнень з усіх предметів (перевага предметам гуманітарного циклу); дівчинка завжди охайна, забезпечена шкільним приладдям, необхідною навчальною літературою; мати приділяє достатню увагу вихованню доньки, завжди цікавиться її шкільним життям, відвідує батьківськи збори, спілкується з класним керівником та вчителями гімназії (а.с. 16). Згідно характеристики за № 01/67, виданої 27.02.2018 року - [PERSON] працює у приватному акціонерному товаристві «Систем Кепітал Менеджмент» на посаді менеджера відділу казначейства та корпоративних фінансів, професійні обов'язки виконує сумлінно та своєчасно, у критичних ситуаціях зберігає спокій та розважливість, у конфліктах на робочому місці помічена не була (а.с. 17). Згідно довідки № 01/53, виданої 14.02.2018 року ПрАТ «Систем Кепітал Менеджмент» заробітна плата [PERSON] за лютий 2017 р. - січень 2018 р. складає 844117,30 гривень (а.с. 18). Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON], будучи батьком неповнолітньої [PERSON], 2004 року народження, свідомо ухиляється від виховання своїх батьківських обов'язків, а саме - свідомо самоусунувся від виховання доньки, піклування про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створення належних умов для розвитку природних здібностей та готування дівчинки до самостійного життя. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» це має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Ухилення від виконання батьківських обов'язків - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. В судовому засіданні з належно допустимих письмових доказів встановлено, що тривалий час відповідач [PERSON] не приділяє належну увагу вихованню неповнолітньої доньки [PERSON], 2004 року народження, не турбується за стан її здоров'я та розвиток, не цікавиться успіхами в навчанні, матеріально дитину не утримує. Згідно ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Такий висновок міститься у рішенні Верховного Суду у справі №631/2406/15-ц від 13.03.2019 (підлягає обов'язковому врахуванню в розумінні ч. 4 ст. 263 ЦПК України). Суд, враховуючи вказане, з огляду на дійсні обставини справи, - приходить до переконання, що відповідач маючи реальну можливість виконувати покладені на нього законом батьківських обов'язків щодо виховання дитини, зайняття підготовкою до самостійного життя тривалий час, усвідомлюючи значення своїх дій, нехтує своїми батьківськими обов'язками. Будь-які об'єктивні причини ухилення відповідача від виконання обов'язків по вихованню неповнолітньої доньки відсутні. Крім вказаного, суд зазначає, що правові норми п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України пов'язані з положенням статті 152 СК України - обов'язкам батьків щодо виховання дитини кореспондує право дитини на належне батьківське виховання. Так, право на належне виховання батьками неповнолітня [PERSON] отримала з моменту народження, при цьому захист прав та інтересів дитини на себе бере держава, від імені якої виступають різні державні органи (ч. 1 ст. 152 СК України). Стаття 51 Конституції України, положення Закону України «Про охорону дитинства» проголошує, що дитинство охороняється державою. Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку № 105/01-1203/В-140 від 11.06.2018 року - органом опіки та піклування Печерської районної в місті Києві державної адміністрації на засідання комісії з питань захисту прав дитини прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої доньки [PERSON], 2004 року народження (а.с. 46-47). Мотивуючи такий висновок, органом опіки та піклування враховано: - довідку з Міжнародного Лінгвістичного Клубу, якою інформується, що всі питання з приводу навчання неповнолітньої [PERSON], в тому числі оплата рахунків за навчання, вирішуються матір'ю дитини; - довідку з Educational Hub ABC, в якій зазначено, що за час навчання [PERSON], її батько жодного разу не звертався з питаннями щодо навчання та успіхів доньки, не сплачував за освітні послуги дитини, не приводив та не зустрічав дівчинку після занять; - умови проживання - дитина разом з матір'ю проживають за адресою: [ADDRESS] на підставі договору оренди від 16.07.2015 р., трикімнатна квартира з усіма комунальними зручностями, всі кімнати, приміщення перебувають у гарному санітарно-гігієнічному стані, у дівчинки окрема кімната, в якій є розкладний диван, меблева стінка, робочий стіл зі стільцем, книжкова полиця, книги, дитячі речі, іграшки, шкільне приладдя; - думку дитини - в ході бесіди з дівчинкою встановлено, що востаннє з батьком бачилася у січні 2018 року, коли з мамою приїжджала в м. Донецьк провідати бабусю, до того ж часу з батьком зустрічалася дуже, а з 2014 року після переїзду до м. Києва батько жодного разу не виявив бажання провідати доньку, не допомагає матеріально, не дарував подарунки. Сумуючи вищенаведене, суд, виходячи з інтересів дитини, зауважуючи, що позбавлення батьківських прав не тільки виконує каральну функцію відносно батьків, але і служить меті захисту прав і інтересів дітей, усунення небезпеки для їхнього життя, здоров'я, створення передумов для належного виховання дітей, - приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення вимог [PERSON], оскільки встановлені в судовому засідання обставини свідчать про те, що відповідач ухиляється від виконання обов'язку по вихованню своєї доньки, і причини, які б не давали змоги виховувати та утримувати дитину, відсутні. При прийняті такого рішення, суд, вважає за необхідне роз'яснити надане ст. 169 СК України право особам, що позбавлені батьківських прав, на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, при зміні поведінки цієї особи та обставин, що були підставною, для прийняття рішення про позбавлення батьківських прав. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, - у разі задоволення позову - на відповідача. З огляду вказаного, понесенні позивачем [PERSON] судові витрати, а саме сплачений судовий збір в сумі 704,80 гривень підлягає відшкодуванню в спосіб присудження до стягнення з відповідача [PERSON]

Outcome: approved