Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

16 вересня 2019 року до суду надійшла позовна заява від [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, в якій представник позивачки просить визнати за позивачкою право власності в порядку спадкування за заповітом на майно [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилася спадщина на будинковолодіння, яке складається з житлового будинку, сараю, огорожі, огорожі, вартістю 145541 гривня, що знаходиться в [ADDRESS] , однак через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, вона не може оформити спадкових прав в нотаріальному порядку, а тому змушена звернутися до суду. Представник позивачки [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить суд їх задоволити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнали повністю та просять визнати за позивачкою право власності на будинковолодіння, що знаходиться в с.Шутроминці Заліщицького району Тернопільської області після смерті [PERSON] . Заслухавши пояснення представника позивачки [PERSON] , відповідачів [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Позивачка є спадкоємицею за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.08.2014 року, оскільки за життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 24.02.2004 року секретарем Шутроминської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області та зареєстрований в реєстрі за № 47, згідно якого на випадок смерті все своє майно заповів позивачці [PERSON] Спадкове майно після смерті [PERSON] складається з будинковолодіння, а саме: житлового будинку, сараю, огорожі, огорожі, вартістю 145541 гривня, що знаходиться в [ADDRESS] . Статею 1218 ЦПК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на будинковолодіння, яке складається з житлового будинку, сараю, огорожі, огорожі, вартістю 145541 гривня, що знаходиться в [ADDRESS] , право на спадкування якого за заповітом належить позивачці у справі. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.03.2015 року на земельну ділянку позивачка у встановлений законом строк прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Однак, листом приватного нотаріуса Заліщицького районного нотаріального округу Ткачук С.І. № 66/02-14 від 23.03.2015 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, виданого на ім`я спадкодавця. Позивачці рекомендовано звернутися до суду. Постанова Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" п.23 передбачає, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності судовому розгляду не підлягають. У разі відмови в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явитипозов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Вирішуючи дані позовні вимоги, суд виходить із того, що дані правовідносини є спадковими, а позивачка позбавлена права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, тому її право підлягає захисту в судовому порядку, шляхом його визнання відповідно до вимог положень п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно матеріалів справи у ній відсутні дані, які б вказували, що визнання позову відповідачами - [PERSON] та [PERSON] суперечить вимогам закону. За встановлених обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємиці при оформленні своїх спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки позивачка в порядку спадкування має право на будинковолодіння, що належало спадкодавцю [PERSON] . Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Outcome: approved