Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

28.04.2015 р. позивач ПАТ "Дельта Банк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість на загальну суму 7071 грн. 48 коп. за кредитним договором № 002-16012-050911 від 05.09.2011 року, яка складається з: тіла кредиту у розмірі - 3334 грн. 02 коп., простроченого тіла кредиту у розмірі - 1262 грн. 11 коп., заборгованості за відсотками у розмірі - 2475 грн. 35 коп. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідно до укладеного договору № 002-16012-050911 від 05.09.2011 року [PERSON] отримала кредит у вигляді відновлюваної відкличної Кредитної лінії на загальну суму 100 000 грн. та на день укладання кредитного Договору встановлює ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 2000 грн. 00 коп. Позивачем своєчасно було виконано свій обов'язок по наданню кредитних коштів. Однак відповідачем було порушено зобов'язання, встановленні умовами кредитного договору, стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту і процентів за користування кредитними коштами, у наслідок чого утворилась заборгованість. Станом на 03.04.2015 року заборгованість відповідача перед позивачем по кредитному договору складає 7071 грн. 48 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, зазначивши у позові про розгляд справи без присутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання з'явилась, та пояснила, що позов вона не визнає, оскільки не згодна із зазначеною у позові сумою заборгованості. Оскільки ще у лютому 2014 року вона у телефонному режимі з'ясовувала у ПАТ «Дельта Банк» суму своєї заборгованості по кредиту, після повідомлення остаточної суми заборгованості у розмірі 170 грн., вона її сплатила та вважала свій кредит погашеним. На підтвердження сплати суми заборгованості надала суду копії квитанцій. Дослідивши надані сторонами і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність у їх задоволенні, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 05.09.2011 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та [PERSON] уклали договір № 002-16012-050911 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки. Відповідно до пункту 1.2. вищевказаного договору, банк зобов'язався відкрити відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випустити та надати в користування картку міжнародної платіжної системи Visa International та/або MasterCard Worldwide та/або ВОПС Дельта, а також ПІН - код до неї, а також здійснювати обслуговування держателя на умовах викладених у тарифному пакеті Кредитна картка № 1. Відповідно до п.1.3. договору банк надає держателю Кредит, шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 100 000 грн. та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 2000 грн. банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не складається. Відкривши відповідачу кредитну лінію, надавши картку та ПІН до неї, банк свої зобов'язання передбачені договором виконав у повному обсязі. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до умов договору (п. 3.6 Договору) держатель зобов'язаний погашати частину заборгованості у вигляді Обов'язкового мінімального платежу. Обов'язковий мінімальний платіж складається із частки погашення заборгованості, Овердрафту та простроченої заборгованості попередніх періодів. В залежності від умов Тарифів до складу обов'язкового мінімального платежу можуть включатись інші платежі. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Судом встановлено, що відповідачем було порушено зобов'язання стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, внаслідок чого, станом на 03 квітня 2015 року відповідач порушив умови договору і має прострочену заборгованість, яка становить 7221 грн. 48 коп., яка складається з: тіла кредиту у розмірі - 3334 грн. 02 коп., простроченого тіла кредиту у розмірі - 1262 грн. 11 коп., заборгованості за відсотками у розмірі - 2475 грн. 35 коп., пені у розмірі - 150 грн., що підтверджується відповідним розрахунком (а.с. 6). На підтвердження сплати суми заборгованості за кредитним договором № 002-16012-050911 від 05.09.2011 року, відповідачкою [PERSON] судові надані квитанції, однак у дослідженому судом розрахунку ПАТ «Дельта Банк» дані платежі відображені та враховані у графі «Платежі».(а.с. 6, 27-34). Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частина 4 статті 631 ЦК України встановлює, що закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з викладеного та враховуючи те, що відповідач не надала доказів щодо відсутності у неї заборгованості за вказаним кредитним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» обґрунтовані та ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню. Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, приймаючи до уваги неможливість виходу за межі позовних вимог за відсутності відповідного клопотання заінтересованої особи, та враховуючи те, що позивач не заявляв вимог щодо стягнення з відповідача пені за порушення зобов'язання, суд дійшов до висновку щодо стягнення з відповідача заборгованості без врахування нарахованої пені, зазначеної у розрахунку заборгованості. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З урахуванням зазначеного, суд також стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved