Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Кременецького РУЮ, [PERSON] про звільнення майна з під арешту, покликаючись на те, що відповідачем, на виконання ухвали Буського районного суду від 01.12.2008 року, накладено арешт на нерухоме майно, грошові кошти, що належать [PERSON] та [PERSON], також оголошено заборону на відчуження автомобіля марки «Мерседес-308 Д», 1995 року випуску, жовтого кольору, р.н. [NUMBER] та інших транспортних засобів, що належать позивачу. [PERSON], в поданій позовній заяві, просив справу слухати у його відсутності, позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Представник відповідача, відділу ДВС Кременецького РУЮ Тернопільської області, [PERSON], подав лист № 6417 від 19.03.2015 р. з проханням справу слухати у відсутності їх представника, позов визнає повністю, заперечень не має. [PERSON] також подав письмову заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позов визнав повністю, претензій до позивача не має, просить позов задоволити. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, суд, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що рішенням Буського районного суду від 17.12.2008 року у справі № 2-586/2008 р., частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про відшкодування майнової і моральної шкоди, спричиненої ДТП. Вирішено стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] 43669,31 грн. за пошкоджений автомобіль, з [PERSON] в користь [PERSON] - 1500 грн. витрат пов'язаних з ушкодженням здоров'я та 5 тисяч грн. моральної шкоди. В забезпечення даного позову, за заявою [PERSON] Буським районним судом 01.12.2008 року винесено ухвалу, якою накладено арешт на нерухоме майно, грошові кошти, що належать [PERSON] та [PERSON], також оголошено заборону на відчуження автомобіля марки «Мерседес-308 Д», 1995 року випуску, жовтого кольору, р.н. [NUMBER] та інших транспортних засобів, що належать [PERSON]. За правилами ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно ч. 1 ст. 59 даного закону, майно, на яке накладено арешт, за винятком майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), призначеним державним виконавцем, під розписку в акті опису. Копія акта опису майна видається боржнику, стягувачу, а в разі якщо обов'язок зберігання майна покладено на іншу особу - також зберігачу. Державним виконавцем ВДВС Кременецького РУЮ, 29.01.2009 року винесено постанову серії ВП № 10455795 про арешт нерухомого майна, грошових коштів [PERSON] та [PERSON], та заборону відчуження вище згаданого автомобіля, належного позивачу. Останнє підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 07.10.2003 р. Як вбачається з розписки, даної [PERSON] 26.12.2009 року, останній, в присутності свідків [PERSON] та [PERSON], отримав від позивача 43000 гривень відшкодування по факту ДТП, яка мала місце 03.06.2008 року, як підтвердження виконання рішення Буського районного суду від 17.12.2008 року. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 р. відповідно до ЗУ "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти будь-які угоди щодо свого майна, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Судом встановлено, що позивач не може здійснити свого права щодо розпорядження належним йому майном, оскільки на майно, а саме автомобіль марки «Мерседес Бенц 308 Д» 1995 року випуску жовтого кольору, реєстраційний № [NUMBER], інші транспортні засоби, нерухоме майно та грошові кошти - накладено арешт. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Як вбачається з ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved