Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

14 грудня 2015 року позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначив, що 19 березня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 164М-07. Відповідно до умов договору банк надав відповідачу кредит у сумі 50 000,00 грн. зі строком погашення до 19 березня 2012 року. Відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором. Погашення заборгованості за договором здійснюється у наступному порядку: щомісяця в період сплати [PERSON] повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з відсотків, комісії, а також інших витрат, передбачених кредитним договором. ПАТ КБ «Приватбанк» зобовязання за договором виконав у повному обсязі, тобто надав відповідачу кредит у розмірі 50 000,00 грн.. У випадку порушення відповідачем зобовязань за кредитним договором, [PERSON] повинен сплатити банку проценти за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, які нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідач грубо порушував умови кредитного договору, тому відповідно до умов кредитного договору Банк має право вимагати від неї дострокового повернення одержаної суми кредиту, сплати нарахованим за ним процентів, відшкодування збитків. Відповідач до теперішнього часу не виконала зобов'язання щодо повернення в повному обсязі кредитних коштів та сплати процентів. Станом на 20 жовтня 2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором № 164М-07 складає 186757,98 грн., з яких: - заборгованість за кредитом 39230,19 гривень; - заборгованість по процентам за користування кредитом 68041,00 гривень; - заборгованість по пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором - 79486,79 гривень. Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 13 березня 2012 року № 2/0417/1676/2012 з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнено солідарно заборгованість за кредитним договором № 164М-07 від 19 березня 2007 року у розмірі 89113,08 грн. 19 березня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір поруки. Банк надіслав на адресу відповідачів письмову вимогу щодо виконання забезпеченого зобовязання, але вона залишена відповідачами без уваги. Просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором №164М-07 від 19 березня 2007 року у розмірі 87644,90 та судовий збір -1314,67 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача. У судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON] не зявилися, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, встановив таке. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом, встановлено, що 19 березня 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 164М-07, відповідно до умов якого банк надав останньому кредит на споживчі цілі в сумі 50 000,00 грн. строком погашення до 19 березня 2012 року (зазначений строк може бути змінено відповідно до п.п.п2.3.3, 2.4.1 цього договору), зі сплатою процентів за користування грошовими коштами в розмірі 40,00% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (а.с. 18). Відповідно до ст.526 ЦК України, сторони мають виконувати зобовязання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач, укладаючи договір, погодився з зазначеними в ньому умовами. Відповідно до п.2.2.3 позичальник зобовязаний погашати кредит в дату оплати згідно графіку погашення кредиту, процентів та винагороди (а.с.17). Відповідно до п. 4.3 кредитного договору, при порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту, передбаченого п.п.1.3,2.2.3, п.2.3.3., 2.4.1, 4.11 договору, позичальник оплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 40% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (а.с.18, зворот. стор.). Пунктом 4.9 договору зазначено, що при несплаті кредиту у строк, що встановлений графіком погашення заборгованості, а також п.2.3.3, 4.12 кредитного договору, заборгованість в частині своєчасно несплаченої суми кредиту вважається простроченою, на залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту розрахунок процентів проводиться згідно з п.4.3 договору з дня виникнення простроченої заборгованості (а.с.19.). Пунктом 6.1 кредитного договору вказано, що при порушенні позичальником будь-якого із зобовязань по оплаті процентів за користування кредитом, передбачених графіком погашення, а також п.п.2.2.2., 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 2.4.1, 4.1, 4.2, 4.3,4.4 договору, строків повернення кредиту, передбаченого графіком погашення, а також п.п..1.3.,2.2.3,2.3.3 договору, винагороди, передбаченої п.п4.5, 4.6 позичальник оплачує банку за кожний випадок порушення пеню у розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ України, діючої у період, коли сплачується пеня (а.с.19). Пунктом 6.2 кредитного договору встановлено, що при порушенні позичальником зобовязань, передбачених п.п.2.2.7, 2.2.8, 2.2.11 договору, позичальник сплачує банку за кожний випадок порушення штраф у розмірі 2% від суми отриманого кредиту (а.с.19). Суд встановив, що банк виконав свої зобовязання, а сторона за договором кредиту відповідач [PERSON] істотно порушив умови кредитного договору несвоєчасним поверненням суми кредиту та відсотків, і станом на 20 жовтня 2015 року заборгованість за кредитним договором №164М-07 від 19.03.2007 року складає 186757,98 грн., яка складається з наступного: -заборгованість за кредитом 39230,19 грн,; -прострочена заборгованість за нарахованими процентами 68041,00 грн.; -пеня за прострочення виконання грошових зобовязань 79 486,79 грн. Суд встановив, що рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 13 березня 2012 року № 2/0417/2676/2012 з відповідачів солідарно стягнено заборгованість за кредитним договором № 164М-07 від 19 березня 2007 року у розмірі 89113,08 грн.; з [PERSON] [PERSON] на користь ПАТ «Акцент-Банк» солідарно стягнено 10 000, 00 грн. Відповідно до ст. 598 ЦК України зобовязання припиняється з підстав, передбачених договором або законом. Такі підстави зазначені у статтях 599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Дослідивши розрахунок заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку, що рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 13 березня 2012 року № 2/0417/2676/2012 з [PERSON], [PERSON] не виконане. Відтак, суд вважає, що відповідачі своє зобовязання перед банком в повному обсязі не виконали, тому воно не припинено, тобто вимоги банку про стягнення з відповідачів заборгованості по кредиту та процентам, за винятком вже стягнутих, є такими, що ґрунтуються на законі. Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Тобто вимоги банку про повернення відповідачем кредиту, оскільки відповідач прострочив строки виконання зобовязання, частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів є такими, що ґрунтуються на законі. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Частинами 1, 2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. 19 березня 2007 року між [PERSON] (поручитель), та «Приватбанком» (кредитор) укладено договір поруки. Предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором на виконання [PERSON] обовязків за кредитним договором № 164М-07 від 19 березня 2007 року (а.с21). Пунктом 2 договору позики зазначено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання обовязків за кредитним договором в тому ж розмірі, що ї боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків (а.с.21). Пунктом 4 договору поруки передбачено, що у випадку невиконання боржником обовязків за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (а.с.21). Суд встановив, що 13 листопада 2015 року позивач письмово звертався до відповідачів з повідомленням №30.1.0/02- 73JKTLESO10Z0 достроково погасити кредит (а.с.11), однак така вимога відповідачами не виконана. Тому суд вважає, що примусовому стягненню з відповідачів [PERSON], [PERSON] підлягає заборгованість 87644, 90 грн. .Відтак, суд, віднаходить обґрунтованими вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості за кредитом, процентам, пені у вищевказаному розмірі, що підлягають задоволенню з відповідачів в розмірі 87644,90 грн. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідачів [PERSON], [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1314,67 грн. на корить ПАТ КБ «Приватбанк», по 657,34 грн. з кожного.

Outcome: approved