Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з цивільним позовом до Чорнобаївської селищної ради Черкаської області (далі - відповідач) про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] померла його мати - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадщину [PERSON] прийняв позивач, оскільки вступив в управління та володіння спадковим майно,однак він позбавлений можливості оформити свої спадкові права на вказане спадкове майно, оскільки правовстановлюючі документи на нього відсутні. У зв`язку з цим позивач просив визнати за ним право власності в порядку спадкування на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а справу розглядати без його участі. В подальшому позивач уточнив позовні вимоги і просив визнати за ним право на земельну ділянку для ведення тованого сільськогосподарського виробництва, що належало його матері [PERSON] . У судове засідання сторони не з`явилися. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій позовні вимоги в тому числі і уточнені визнала та просила розглянути справу без її участі (а.с. 28, 36). Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією виданого повторно свідоцтва про смерть від 4 червня 2019 року серії [NUMBER] (а.с. 9). Позивач є сином померлої [PERSON] , що підтверджується копією виданого повторно свідоцтва про народження від 16 липня 1957 року серії [NUMBER] (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,44 га, розташована в адміністративних межах Чорнобаївської селищної ради Черкаської області, про що свідчить копія державного акту серії ЧР від 27 березня 2001 року(а.с. 34), однак остання вказаного державного акту не отримувала, що підтверджується довідкою відділу у Чорнобаївському районі ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 6 червня 2019 року № 29-23-0.350-96/113-19 (а.с. 10). [PERSON] не отримала державного акту на право приватної власності на землю, оскільки померла, що підтверджується копією списку громадян, які не отримали державних актів (а.с. 32). Згідно з довідками Чорнобаївської селищної ради Черкаської області від 6 червня 2019 року № 1988 та від 11 жовтня 2019 року № 4441 позивач здійснював догляд за своєю матір`ю - [PERSON] до дня її смерті (а.с. 15), та після її смерті протягом шести місяців фактично прийняв спадщину (а.с. 31). Відповідно до листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 7 червня 2019 року (вих. № 486/02-16) позивачу повідомлено про відсутність у спадковій справі [PERSON] правовстановлюючих документів на спадкове майно, що в силу вимог пп. 4.15 п. 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину, та роз`яснено право на звернення до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування (а.с. 12). Крім того, згідно з листом Черкаського обласного державного нотаріального архіву від 26 червня 2019 року (вих. № 920/01-24) (а.с. 22), що надійшов у відповідь на запит суду (а.с. 18), після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась. Оскільки [PERSON] померла [INFO] , при вирішенні даної справи необхідно застосовувати положення чинного на той час ЦК УРСР. Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно з положеннями ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Враховуючи, що визнання права на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимога позивача підлягає до задоволення. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved