Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, вказавши, що 21.06.2015 року близько 02:00 год., [PERSON] перебуваючи біля будівлі бару, розташованого по вул.Першотравневій, буд.42 у с.Федорівка, Білозерського району Херсонської області, умисно завдав позивачу декілька ударів руками в область обличчя, внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому зовнішньої стінки лівої лобової пазухи, перелому кісток носу, струсу головного мозку, крововилив у мякі тканини обличчя, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень по критерію тривалості розладу здоровя. За даним фактом органом досудового розслідування внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12015230080001049 за фактом вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України, та у вказаному кримінальному провадженні позивача було визнано потерпілим. Вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 02.12.2015 року у справі № 648/3497/15-к, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 15.02.2016 року, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.122 ч.1 КК України та призначено йому покарання у вигляді 2 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України [PERSON] звільнено від відбуття призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки. Внаслідок незаконних дій відповідача позивачу було завдано матеріальної шкоди в розмірі 4789,91 грн., оскільки він після отриманих тілесних ушкоджень був змушений звернутися за медичною допомогою та ним були зроблені значні витрати на ліки та медичні препарати, витрати на проїзд, що підтверджується чеками та квитанціями. Моральна шкода завдана позивачу полягає у фізичному болю та душевних стражданнях, яких він зазнав у звязку з ушкодженням здоровя, моральну шкоду оцінює в 100 000 грн. Просив суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в сумі 4789,91 грн. та моральну шкоду в сумі 100 000 грн. Позивач у судове засідання не зявився, просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином, в звязку з чим на підставі ст.ст.224-233 ЦПК України, суд розглядає справу в заочному порядку на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі із наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 02.12.2015 року у справі № 648/3497/15-к [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], проживаючого за адресою: [INFO], визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, а саме в умисному заподіянні потерпілому [PERSON]-позивачу у справі середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але є таким, що спричинило тривалий розлад здоров'я. З вироку суду вбачається, що 21.06.2015 року близько 02:00 год. [PERSON], перебуваючи біля приміщення бару, розташованого за адресою: Херсонська область, Білозерський район, с.Федорівка, вул.Першотравнева, буд.42, умисно наніс [PERSON] удари руками в область обличчя, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому зовнішньої стінки лівої лобної пазухи, перелому кісток носу, струсу головного мозку, крововиливів в мякі тканини обличчя, в білкову оболонку обох очей, синця обличчя, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №736 від 08.08.2015 року відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень по критерію тривалості розладу здоровя. Відповідно до наданих касових чеків на придбання медичних препаратів, сплату внесків у лікарні та пасажирських квитків на автобус за маршрутом Федорівка-Херсон і у зворотньому напрямку, квитків на міський громадський транспорт, документально підтверджені витрати позивача з 21.06.2017 року склали 4789,91 грн. Відповідно до висновку судово-психологічної експертизи №2001 від 30.11.2016 року, проведеної Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз за матеріалами кримінального провадження №12015230080001049, встановлено, що внаслідок дій [PERSON], [PERSON] тривалий час відчував сильний фізичний біль від отриманих травм та на час проведення дослідження він час від часу продовжує відчувати фізичний біль середнього ступеню прояву-головний біль. Глибина його моральних страждань відповідає середнім показникам, так, як після травмувальних подій він переживав емоційне навантаження, страх за своє майбутнє та тривогу, які продовжує відчувати і зараз. Немайнові втати [PERSON] є більшою часткою непоправними. Крім того, отримані [PERSON] травми призвели до суттєвої зміни його життя, до втрати цілей, захоплень та планів на майбутнє. З урахуванням приватних критеріїв, які підтримують позовні вимоги позивача та якими є вид та спосіб вчинення злочину, а саме: умисний характер нанесення тілесних ушкоджень, середній ступінь їх важкості, несподіваний характер нападу та побиття [PERSON] у непритомному стані, а також особливостей конкретного випадку (на час скоєння злочину проти нього [PERSON] був неповнолітнім, що збільшує травмувальний вплив досліджуваних подій на його особистість), експерт дійшов висновку, що [PERSON] спричинені страждання (моральна шкода) умовами ситуації, яка виникла 21.06.2015 року близько 02:00 години біля будівлі бару, розташованого по вул.Першотравневій, буд.42 у с.Федорівка Білозерського району Херсонської області, та грошова компенсація за спричинені [PERSON] страждання (моральну шкоду) приблизно відповідає заявленим вимогам гривневому еквіваленту 5000 доларів США. Конституцією України передбачено, що людина, її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ст.3). Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частиною першою статті 1168 ЦК України визначено, що моральна шкода завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Згідно із ст.1177 ч.1 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Стаття 1195 ЦК України встановлює, що фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя іншій фізичній особі, зобовязана відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, розяснено, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до п.31 постанови Пленуму Верховного суду України № 13 від 02.07.2004 року «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів», при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди за позовом потерпілого суди повинні керуватися відповідними положеннями Цивільного кодексу України та роз'ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду Україні від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року № 5. Згідно із п. 3 та п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N 4 від 31.03.95 року, під моральною шкодою слід розуміти затрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків, через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З матеріалів справи вбачається, що внаслідок неправомірних дій відповідача було заподіяно майнову та моральну шкоду позивачу, оскільки у останнього погіршився стан здоровя, він відчуває частий головний біль, стрес та психічний розлад і зневіру у власні сили, перебуває у стані дискомфорту та пригніченості, не відчуває себе впевнено у суспільстві, оскільки отримав моральне приниження, також погіршилися родинні та соціальні звязки, позивач змушений був витрачати кошти на лікування, тому суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням в сумі 4789.91 грн., що полягає у витратах на лікування, придбання лікарських, медичних препаратів та на проїзд, та моральної шкоди, яка на думку суду є обґрунтованою, в сумі 100 000 грн. Крім того, відповідно до ст. 84, 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати в сумі 2240 грн. (сплачений судовий збір в сумі 1600 грн. за вимогою про стягнення моральної шкоди та 640 грн. за вимогою про стягнення матеріальної шкоди). На підставі ст. 23, 1166, 1167, 1168, 1177 ч.1 ЦК України,

Outcome: approved