Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

23.11.2017 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Представник позивача вказав, що 13.11.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 07-004956-01 та додаткову угоду про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії на платіжну карту з лімітом у сумі 15 000 грн. на строк один рік з моменту підписання договору сторонами зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 35 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення діючого законодавства та Умов договору відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконав і станом на 20.10.2017 рік заборгованість складає 36632,74 грн., яка складається: з заборгованості за кредитом в сумі 18736,81 грн. та заборгованості за відсотками в сумі 17895,93 грн. У зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору позивач й звернувся з дійсним позовом до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 36632,74 грн та витрати понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 1600 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання 29 березня 2018 року, 30 травня 2018 року не з'явився. Про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, через оголошення на веб сайті "Судова влада України", причин неявки суду не повідомив. 30.05.2018 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 13.11.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 07-004956-01 та додаткову угоду про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії на платіжну карту з лімітом у сумі 15 000 грн. на строк один рік з моменту підписання договору сторонами зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 35 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с.14-19) У порушення діючого законодавства та Умов договору відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконав і станом на 20.10.2017 рік заборгованість складає 36632,74 грн., яка складається: з заборгованості за кредитом в сумі 18736,81 грн. та заборгованості за відсотками в сумі 17895,93 грн.(а.с.4-7) У відповідності зі ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ст.13 того ж кодексу вказує на те, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 (позика) цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Стаття 629 ЦК України наголошує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності зі ст. 1050 ч.2 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до положень ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов'язання між сторонами за загальним правилом мають ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності і справедливості. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved