Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом та просить: Визнати [PERSON] , [INFO] , уродженця [ADDRESS] , громадянина України батьком дівчинки - [PERSON] , [INFO] . Виключити із актового запису № 9566, від 23.09.2015 року про народження - [PERSON] , [INFO] , відомості про [PERSON] , [INFO] , громадянин Вьєтнама, як про батька [PERSON] , [INFO] , в графу батько: замість « [PERSON] » на « [PERSON] » (місце державної реєстрації - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції). Позовні вимоги мотивує тим, що знаходилась в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] з 09.11.2000 року. У 2006 року шлюбні відносини між ними припинилися, так як шлюб оказався не вдалим. Вона почала проживати однією сім`єю з іншим чоловіком [PERSON] , але шлюб між нею та [PERSON] був розірваний лише 07 травня 2015 року. Дані обставини підтверджуються рішенням суду від 07 травня 2015 року. Проте, під час знаходження в зареєстрованому шлюбі вона від відповідача по справі [PERSON] народила дитину - дівчинку, яка була записана як [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, яке було видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 23.09.2015 року. Таким чином, батьком дитини записана особа, яка насправді не є її батьком. Вона повідомила про те свого колишнього чоловіка - [PERSON] , він погодився, однак будь-яких дій він не бажає робити, тому звернулась з даним позовом до суду. 29 січня 2020 року по справі відкрито провадження, встановлений загальний порядок розгляду справи. 12 серпня 2020 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду по суті. 19 лютого 2020 року Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) звернувся до суду з листом від 15 лютого 2020 року, в якому просить розглянути справу за відсутності представника. Зазначають, що державна реєстрація народження дитини проведена відповідно до ст. 133 та п. 2 ст. 122 Сімейного кодексу України. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином. 23 листопада 2020 року позивачка звернулась до суду з заявою про розгляд справи за ії відсутності, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач [PERSON] також звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю, вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились. Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 09 листопада 2000 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 07 травня 2015 року у справі № 523/6162/15 ц. Рішення набрало законної сили. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23.09.2015 року [PERSON] народилася [INFO] у місті Одесі, актовий запис№ 9566. Батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та125 цього Кодексу. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, відповідно до ч.1 ст.122 СК України, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно ч. 2 ст. 122 СК України, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Частина 3 цієї ж статті надає право подружжю, а також жінці та чоловікові, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка(колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Виходячи в вищезазначених норм суд зазначає, що відомості про батька дитини внесені до актового запису про народження дитини на підставі ч. 2 ст. 122 СК України, згідно якої дитина, яка народжена до спливу 10 місяців після припинення шлюбу походить від подружжя. За правилами ч.1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини, згідно ч.1 ст. 128 СК України, може бути визнане за рішенням суду. Визнання батьківства за рішенням суду, розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Відповідно до частин 2 - 4 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. До суду надійшов висновок фахівця з питань судово-медичної експертизи № 220 КУ "Одеське обласне бюро судово -медичної експертизи" від 26.06.2020 року, відповідно до якого ймовірність батьківства [PERSON] , [INFO] відносно [PERSON] , [INFO] в цьому випадку становить 99,999%. Підстав вважати даний висновок невірним у суду немає, та відповідачем доказів на його спростування надано не було, та ним він визнається. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року). За змістом ч.2 ст. 138 СК України вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. [PERSON] визнає своє батьківство та звернувся до суду з заявою, в якій не заперечує проти задоволення позову. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеним, що [PERSON] є батьком - [PERSON] , [INFO] , в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги про визнання батьківства. Порядок реєстрації походження дитини від своїх батьків регулюється не лише нормами СК України. Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ «Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні» затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Пунктом 2.13.1. «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, передбачено, що підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є в тому числі рішення суду про визнання батьківства, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п. 2.16.4 Розділу ІІ «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. У разі коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства розглядаються одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (пункт 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог і в частині внесення змін до актового запису про народження.

Outcome: approved