Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

26 грудня 2018 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до Веселинівської селищної ради Миколаївської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності у порядку спадкування. В обґрунутування позовних вимог зазначили, що [INFO] в смт. Веселинове Миколаївської області помер їх чоловік та батько - [PERSON] (далі - спадкодавець). Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, до складу якої відповідно до ст. 1218 ЦК України увійшли всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема: право власності на земельну ділянку площею 8,6457 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: [NUMBER] , розташовану в межах території Луб`янської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області. За життя [PERSON] заповіту не склав, тому право на спадкування отримали спадкоємці за законом. На виконання вимог чинного законодавства вони звернулися до приватного нотаріуса Веселинівського нотаріального округу Болгарчук О.Ф. та подали заяву про видачу їм свідоцтва про право на спадщину за законом. У видачі свідоцтва про право на спадищну за законом на земельну ділянку нотаріусом їм було відмовлено, про що було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії слугувала відсутність у позивачів оригіналу правовстановлюючого документа на підтвердження права власності спадкодавця на спадкове майно, який був втрачений, у зв`язку з чим нотаріус видав їм постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та рекомендував звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав. Враховуючи те, що відновити втрачений правовстановлюючий документ на земельну ділянку чи отримати новий взамін втраченого на сьогоднішній день не має можливості, вони звернулися до суду за захистом своїх спадкових прав. В судовому засіданні представник позивачів Гусаров С.Д. позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача Веселинівської селищної ради Миколаївської області в судове засідання не з`явився, але до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає повністю. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] , була повідомлена про дату, час та місце судового засідання своєчасно - 20.03.2019 року, проте не прибула в судове засідання, про причини неявки суд не повідомила. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] , був повідомлений про дату, час та місце судового засідання своєчасно - 16.03.2019 року, проте не прибув в судове засідання, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] , був повідомлений про дату, час та місце судового засідання своєчасно, що підтверджується повідомленням про вручення судової повістки від 19.03.2019 р., проте не прибув в судове засідання, подав до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу у його відсутність та задовольнити позови позивачів. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність позивачів, оскільки їх інтереси представляє в судовому засіданні їх представник - адвокат Гусаров С.Д., та у відсутність третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, так як вони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання та їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Заслухавши вступне слово представника позивачів Гусарова С.Д . , з урахуванням заяви представника відповідача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позивачами вимог та зазначених і доведених ними обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в смт. Веселинове Миколаївської області помер чоловік та батько позивачів - [PERSON] (далі - спадкодавець), смерть якого було зареєстровано 15 січня 2014 року Луб`янською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області, про що в книзі реєстрації смертей зроблено запис № 01, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Луб`янською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області (а.с. 10). Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, до складу якої відповідно до ст. 1218 ЦК України увійшли всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема: право власності на земельну ділянку площею 8,6457 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: [NUMBER] , розташовану в межах території Луб`янської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області. За життя [PERSON] заповіту не склав, тому право на спадкування отримали спадкоємці за законом. На виконання вимог чинного законодавства позивачі звернулися до приватного нотаріуса Веселинівського нотаріального округу Болгарчук О.Ф. та подали заяву про видачу їм свідоцтва про право на спадщину за законом. У видачі свідоцтва про право на спадищну за законом на земельну ділянку нотаріусом їм було відмовлено, про що було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с - 13). Підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії слугувала відсутність у позивачів оригіналу правовстановлюючого документа на підтвердження права власності спадкодавця на спадкове майно, який був втрачений, у зв`язку з чим нотаріус видав їм постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та рекомендував звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав. Таким чином, в позасудовому порядку позивачі позбавлені можливості оформити своє право власності на успадковане майно. Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права чи інтересу може бути визнання права. Державний акт на право приватної власності на землю було втрачено за життя спадкодавця за невідомих обставин. Вжиті заходи його розшуку не дали позитивних результатів, що підтверджується, зокрема оголошенням в газеті "Зоря" про втрату Державного акту на право приватної власності на землю (а.с. 19). Разом з тим, втрата правовстановлюючого документу не є підставою припинення права власності, що прямо вбачається зі ст. 346 ЦК України та ст. 140 ЗК України. Матеріалами спадкової справи №71/2014 встановлено, що: [PERSON] заповіту не склав; позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] прийняли спадщину, про що подали відповідні заяви приватному нотаріусу Болгарчук О.Ф.; спадкоємці [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відмовились від прийняття спадщини на користь [PERSON] , про що подали відповідні заяви приватному нотаріусу Болгарчук О.Ф. Позивач [PERSON] на день смерті спадкодавця перебувала з ним у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с. 22), тому отримала право на спадкування за законом у першу чергу. Позивач [PERSON] є дочкою спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 28) та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 29), тому отримала право на спадкування за законом у першу чергу. Позивач [PERSON] є сином спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 24), тому отримав право на спадкування за законом у першу чергу. Спадщину позивачі прийняли відповідно до ст. 1261 ЦК України, якою встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, судом не встановлено. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Крім того, ст.1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Оскільки, на час відкриття спадщини право на спадкування набули шестеро спадкоємців, кожен із них набув право на спадкування по 1/6 частки спадкової земельної ділянки, а також зважаючи на те, що спадкоємці [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відмовились від прийняття спадщини на користь [PERSON] , то за такого остання набула право на спадкування на 4/6 спадкової земельної ділянки. Оскільки позивачі прийняли спадщину відповідно до ст. 1261 ЦК України, то спадщина належить їм з часу її відкриття. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що позивачі прийняли спадщину у встановленому законом порядку, та що їх право на спадщину ніким не оспорюється, то суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивачів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved