Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договорами позики укладеним між ним та відповідачем [PERSON], а також судові витрати. Свої вимоги, обґрунтовує наступним 21.08.2015 року між ним та відповідачем було укладено договір позики на суму 10 000 доларів США, з умовою повернення до 21 лютого 2016 року із сплатою 2,5 % від залишкової суми основного тіла позики та щомісячно сплачувати 150 доларів в рахунок погашення основної суми позики . Договір укладено у письмовій формі та відповідачем написано розписку про отримання коштів від позивача. У визначений строк кошти повернуті не були. 10.05.2016 року між ним та відповідачем було укладено договір позики на суму 4 000 Євро, з умовою повернення до 10 вересня 2016 року, із сплатою 2,5 % від залишкової суми основного тіла позики. Договір укладено у письмовій формі. У визначений строк кошти повернуті не були. Станом на момент подання позову борг не повернуто, а тому він змушений звернутись до суду. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали повністю та просили його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилась,про день та час була повідомлена у встановленому порядку, про що свідчать оголошення в газеті "високий замок від 17 липня 2018 року та 27-29 липня 2018 року, про причини неявки не повідомила. Відповідачу була скерована копія позову з пропозицію надати відзив на позов у порядку та строки встановлені ст. 178 ЦПК України. Відповідачем відзиву на позовну заяву не представлено. Клопотань на адресу суду не надходило. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, з"ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що між сторонами було укладено декілька договорів позики, 21.08.2015 року укладено договір позики на суму 10 000 доларів США, з умовою повернення до 21 лютого 2016 року із сплатою 2,5 % від залишкової суми основного тіла позики та щомісячною сплатою 150 доларів в рахунок погашення основної суми позики та сплатою в разі прострочення пені у розмірі 0,1 % від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочення. Договір укладено у письмовій формі. У визначений строк кошти повернуті не були. 10.05.2016 року між ним та відповідачем було укладено договір позики на суму 4 000 Євро, з умовою повернення до 10 вересня 2016 року, із сплатою 2,5 % від залишкової суми основного тіла позики та сплатою в разі прострочення пені у розмірі 0,1 % від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочення Договір укладено у письмовій формі. Відповідно дост.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно дост.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідност.610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. У відповідності до положень ст.ст.1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальнику) грошові кошти, а позичальник зобов'язується їх повернути позикодавцеві таку ж суму. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Договір позики укладається у письмовій формі і на підтвердження укладання договору позики може бути представлена розписка позичальника. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Як було встановлено в судовому засіданні, борг станом на день постановлення рішення остаточно не повернути по жодному з укладених договорів. З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення та з відповідача слід стягнути: за договором позики від 21.05.2015 року 134 230,68 грн. заборгованості за договором, 125 506,6 грн. пені визначеної договором, 3 % річних у сумі 9481,56 грн. та 53 676,6 плата за користування грошима (облікова ставка НБУ), а разом 322 895,44 грн.; за договором позики від 10.05.2016 року, 99 107 грн. заборгованості за договором, 57 514,03 грн. пені визначеної договором, 3 % річних у сумі 4667,62 грн. та 22 954,46 грн. плата за користування грошима (облікова ставка НБУ), а разом 184 243,11 грн. Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача відповідно до задоволених вимог, слід також стягнути судовий збір в розмірі 5072 грн. На підставі ст.ст. 524, 526, 530, 533, 553, 554, 559, 610, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України та

Outcome: approved