Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

14 липня 2020 року позивач звернулась до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON] , третя особа - Департамент по роботі з активами Головного архітектурно-планувального управління Дніпровської міської ради про визнання припиненим права постійного користування земельною ділянкою, у якому просить суд визнати припиненим, з дати смерті [PERSON] , право постійного користування [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0268 га, яка розташована за адресою [ADDRESS] . І. Стислий виклад позиції позивача, позиції відповідача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.07.2015 року позивачем було придбано нерухоме майно, а саме домоволодіння [ADDRESS] на приватизованій земельній ділянці площею 0,10 га, кадастровий номер 1210100000:09:254:0000. Крім того, 03.07.2015 року позивачем також було придбано земельну ділянку розміром 0,1000, розташовану за адресою: [ADDRESS] кадастровий номер 1210100000:09:254:0007. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] , який позивачеві було передано попереднім власником [PERSON] , загальна площа земельної ділянки, на який розташовано належний позивачу будинок 0,1268 га. Відповідачем було повідомлено позивачу, що 0,0268 га земельної ділянки були надані у користування [PERSON] , яка на час придбання позивачем домоволодіння та земельної ділянки вже померла і отримати від неї будь-які документи не вбачається за можливе. Для приведення до ладу усіх документів, що підтверджують її право на житловий будинок та земельну ділянку, позивач звернулась до Дніпровської міської ради з відповідною заявою. Рішенням сесії VII скликання Дніпровської міської ради від 15.02.2017 року №311/18 позивачеві було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої на території [ADDRESS] . Для розроблення землевпорядної документації позивач звернулась до ТОВ «Центр землеустрою та технічної інвентаризації», та уклала договір. На підставі договору ТОВ Центр землеустрою та технічної інвентаризації» було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої на території [ADDRESS] . Даний проект було подано для затвердження. За результатом розгляду Головним архітектурно-планувальним управлінням Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради позивач отримала лист, у якому було зазначено, що проект землеустрою було повернуто на доопрацювання, адже в матеріалах відсутня згода [PERSON] на вилучення земельної ділянки. Отримати таку згоду не вбачається за можливе у зв`язку із смертю [PERSON] , як і отримати копію актового запису про смерть останньої. У зв`язку із викладеним позивач звернулась до суду із даною позовною заявою (а.с. 1а-5). 21 серпня 2020 року від відповідача [PERSON] до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшов відзив, у якому відповідач позовні вимоги визнає та просить задовольнити у повному обсязі (а.с. 39). Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, у відзиві просив суд провести судовий розгляд за його відсутності (а.с. 39). ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 15.07.2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с. 26). Разом із позовною заявою позивач надала клопотання про витребування доказів, у якому просить суд витребувати у Самарського районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області актовий запис про смерть [PERSON] , [INFO] (а.с. 6-7). 06.08.2020 року від представника Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради надійшла заява, в якій зазначено, що Головне архітектурно-планувальне управління Дніпровської міської ради було реорганізовано з припиненням юридичної особи, тому воно не може бути учасником справи в рамках цивільного судочинства, також представник у заяві просить суд розглядати справу без участі представника Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради (а.с. 28-29). Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11.08.2020 року витребувано з Самарського районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) належним чином завірену копію актового запису про смерть [PERSON] , [INFO] (а.с. 36). 21.08.2020 року від відповідача по справі надійшов відзив (а.с. 39). 26.08.2020 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська витребувано з Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 46а). 22.09.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду (а.с. 54). Під час розгляду справи судом заслухано представника позивача, досліджено письмові докази, що містяться в матеріалах справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних відносин. Судом встановлено, що 03 липня 2015 року [PERSON] придбано у власність домоволодіння [ADDRESS] на приватизованій земельній ділянці площею 0,10 га, кадастровий номер 1210100000:09:254:0007, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських угідь і споруд, опис об`єкта нерухомого майна: А-1 - житловий будинок, цегла, житловою площею 45,1 кв.м., загальною площею 83,8 кв.м.; Б - сарай, шл.бл.; В - сарай, шл.бл.; Г - убиральня, дощ; 1-7, К, І - споруди; право власності на домоволодіння зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 1392, про що вбачається із копії договору купівлі продажу домоволодіння від 03.07.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Лозенко В.В. (а.с. 9). Згідно витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 40037727 від 03.07.2015 року домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 10). Крім того, 03 липня 2015 року позивач придбала у власність земельну ділянку розміром 0,1000 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] ; право власності на земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано за № 1393, про що вбачається із копії договору купівлі продажу земельної ділянки від 03.07.2015 року, посвідченого посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Лозенко В.В. (а.с. 12). З копії Державного акту на право постійного користування землею серії ДП № 020211 від 07 грудня 1998 року вбачається, що [PERSON] на підставі рішення комітету Дніпропетровської міської Ради народних депутатів від 29 вересня 1998 року № 1934 надано у постійне користування земельною ділянка площею 0,0268 гектарів, що розташована на території [ADDRESS] (а.с. 13). Судом також встановлено, що Рішенням VII сесії Дніпровської міської ради №311/18 від 15.02.2017 року надано [PERSON] дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка розташована по [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки) (а.с. 18-21). Крім того, даним Рішенням також зобов`язано позивача замовити у суб`єктів господарювання, що є розробниками документації із землеустрою, згідно з вимогами, передбаченими чинним законодавством, розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та після їх погодження, відповідно до чинного законодавства, подати цей проект до міської ради для прийняття відповідного рішення (а.с. 18). На замовлення позивача на підставі договору № 1805010 від 17.05.2018 року ТОВ «Центр землеустрою та технічної інвентаризації» було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14-17). 30.07.2018 року позивачем до Дніпровської міської ради було подано звернення та матеріали проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по [ADDRESS] , про що вбачається із листа Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради № 7/20-472 від 10.08.2018 року (а.с. 23). З вищезазначеного листа також вбачається, що документи позивача було повернуто на доопрацювання через те, що згідно з Довідкою з державної статистичної звітності про наявність земель, землекористування, угіддями (за даними форми 6-зем) земельна ділянка відводиться за рахунок земель раніше наданих гр. [PERSON] у постійне користування, а в матеріалах проекту землеустрою відсутня згода гр. [PERSON] на вилучення земельної ділянки. Відповідно до копії довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) №3/310717/03-16 від 11.08.2017 року станом на 01.01.2016 земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , згідно наданої схеми, земельна ділянка розташована в межах населеного пункту, відводиться за рахунок земель раніше наданих гр. [PERSON] у постійне користування: - рядок 21 - землі особистих підсобних господарств; - графа 14 - землі під господарськими будівлями і дворами (а.с. 22). На виконання ухвали суду Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надіслано до суду належним чином завірену копію актового запису № 3955 від 27 травня 2009 року, з якого вбачається, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 46). Окрім того, на виконання ухвали суду від 26.08.2020 року Восьма дніпровська державна нотаріальна контора у своєму листі від 11.09.2020 року за №1447/01-16 повідомила, що спадкова справа після [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилась, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 08 вересня 2020 року за № 61569155 (а.с. 52-53). ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Дані правовідносини регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України та Земельним кодексом України. Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Стаття 79 ЗК України визначає, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з встановленими межами, певним місцем розташування, визначеними щодо неї правами. Відповідно до ч. 1 ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 03.07.2015 року позивачем було придбано у власність домоволодіння [ADDRESS] , крім того, позивачем була придбана і земельна ділянка площею 0,1000 га, кадастровий номер 1210100000:09:254:0007, на якій розташоване домоволодіння. Відповідне нерухоме майно та земельна ділянка були зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.07.2015 року, отже, вони перебувають у власності позивача з моменту їх реєстрації. Як вбачається із пояснень, викладених у відзиві відповідача, який був минулим власником домоволодіння та земельної ділянки, на момент оформлення права власності на земельну ділянку [PERSON] у встановленому законом порядку оформила право власності на 0,1000 га, а іншу частину земельної ділянки, яка також є частиною ділянки, на якій розташоване домоволодіння [ADDRESS] , їй надали у постійне користування, обидві ділянки огороджені одним парканом та на них розташоване домоволодіння (а.с. 39). Таким чином, 0,0268 га земельної ділянки, що належать [PERSON] на праві постійного користування, фактично перебувають на тій самій ділянці, де розташоване домоволодіння, та є частиною земельної ділянки, що належить позивачеві на праві приватної власності. Згідно чч. 1, 2 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Аналогічне за змістом положення містить ч. 1 ст. 377 ЦК України, яка встановлює, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Окрім того, пунктом "е" частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці. Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частинах першій та другій статті 120, статті 141 ЗК України та ч. 1 ст. 377 ЦК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником (користувачем) земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику (користувачу), якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. Судом було встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , а згідно відомостей зі Спадкового реєстру спадкова справа після її смерті не заводилась. За положеннями частини 4 статті 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Як зазначив Верховний Суд України у своїй Постанові від 05.10.2016 року у справі за № 6-2329цс16 право користування земельною ділянкою, що виникло в особи на підставі державного акта на право користування земельною ділянкою, не входить до складу спадщини і припиняється зі смертю особи, якій належало таке право. Виходячи із вищезазначеного, у зв`язку зі смертю [PERSON] припинилось її право постійного користування земельною ділянкою площею 0,0268 га, яка розташована за адресою [ADDRESS] . Таким чином, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, вислухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Департамент по роботі з активами Головного архітектурно-планувального управління Дніпровської міської про визнання припиненим права постійного користування земельною ділянкою - підлягає задоволенню у повному обсязі. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved