overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

22.05.2015року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у виконавчому комітеті Баланівської сільської ради Бершадського району Вінницької області за актовим записом №9. У сторін є спільний син [PERSON] [INFO]. Однак, сімейне життя у подружжя не склалось, так як вони не зійшлись характерами та поглядами на життя. З урахуванням викладеного, позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 22.05.2015 року у виконкомі Баланівської сільської ради Бершадського району, Вінницької області, актовий запис №9.Після розірвання шлюбу присвоїти їй дошлюбне прізвище "[PERSON]" та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Позивач надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач, [PERSON], надав на адресу суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують сімейних відносин, наполягають на розірванні шлюбу між ними, що свідчить про те, що їх сім'я розпалась і зберегти її неможливо. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими, оскільки вони відповідають волевиявленню сторін, а тому позов підлягає до задоволення. Крім того, зі змісту позову вбачається, що у сторін відсутній спір з приводу місця проживання дитини та поділу спільного майна. Ч. 1 ст. 88 ЦПК України визначає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

22.05.2017 позивач звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи вимоги тим, що з 14.01.1998 він та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між подружжям, розходженням поглядів на сімейні відносини та сімейні цінності. Протягом тривалого часу вони проживають окремо, а тому шлюб носить формальний характер, примирення між ними не можливе. На даний час спору про розподілу спільного майна між сторонами немає. Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 25.05.2017 підсудність справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу визначена Солом`янському районному суду м. Києві, відпоівідно до ст. 107 ЦПК України (в редакції, яка діяла до 15.12.2017) та ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"/ 01.06.2017 справа передана судді Лазаренко В.В. та призначена нею до розгляду. В судове засідання позивач не з'явився, подав суду заяву, у якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач зареєстрована та проживає на тимчасово окупованій території України в АР Крим, у зв'язку з чим про час та місце розгляду справи повідомлялася через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Згідно положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. В судове засідання відповідач не з'явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, з заявою про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у її відсутності до суду не зверталась. З огляду на належне повідомлення відповідача, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

22.05.2017 року [PERSON] звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 06 серпня 2013року між ними зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] народження, та [PERSON], [INFO] народження. Спільне життя не склалося, через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Позивач та відповідач мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Фактичні шлюбні відносини, спільне проживання та ведення спільного господарства припинені, подальше збереження сім'ї стало неможливе та недоцільне. Позивач просить розірвати шлюб, стягнути судові витрати з відповідача. В судове засідання позивач не з'явилась, надала письмову заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано 06 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Олександрійському району реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №43. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] народження, та [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, оскільки позивач та відповідач мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Фактичні шлюбні відносини, спільне проживання та ведення спільного господарства припинені, подальше збереження сім'ї стало неможливе та недоцільне. Примирення з відповідачем неможливе. Суд не вбачає підстав для застосування ст. 111 СК України. З огляду на викладене суд вважає, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст.112 СК України, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" розмір судового збору за подання позову немайнового характеру фізичною особою складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 640 грн. 00 коп. Частиною 1 статті 79 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (ч. 1 ст. 88 ЦПК України). На підставі наведеного суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

22.05.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, в твердій грошовій сумі 600 грн. щомісячно. В підтвердження позовних вимог зазначила, що вона та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який 23.08.2016 р. було розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на її утримання та на утримання дитини не надає. \~В судове засідання позивачка не з»явилась, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі. Відповідач через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі та заперечення, в якому позов не визнав, посилаючись на те, що батьком дитини себе не визнає, крім того на даний час хворіє, ніде не працює, знаходиться на утриманні батьків. Просив відмовити у задоволенні позову. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ВЛ № 174563 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано - 23.08.2016 року (а.с. 3). Згідно свідоцтва про зміну прізвища серії І-ВЛ № 011800 від 27.09.2016 року [PERSON] змінила прізвище на «Феданюк» ( а.с.4) [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 5). Донька мешкає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи (а.с.6). Відповідач ухиляється від утримання дружини та дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 84 Сімейного кодексу України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно\~ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що [PERSON] не виконує обов'язків по утриманню дитини та дружини, а значить вимога позивача про стягнення аліментів підлягає задоволенню. В матеріалах справи не міститься інформації щодо незадовільного стану здоров"я відповідачата інших утриманців, у зв*язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно\~ст. 88 ЦПК України\~суд покладає на відповідача витрати, пов"язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

22.05.2017 року позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 01.05.2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач за вказаним договором належним чином його умови не виконує, в зв'язку з чим утворилася заборгованість. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 14 003,68 грн. та судові витрати. В судове засідання ПАТ КБ «ПриватБанк» свого представника не направив, попередньо надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши та дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.05.2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач належним чином зобов'язання не виконує, в зв'язку з чим станом на 30.04.2017 року утворилася заборгованість в розмірі 14 003,68 грн., яка складається з: -293,82 грн. - заборгованість за кредитом; -9470,11 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; -3096,72 грн. - заборгованість по пені та комісії; -500,00 грн. - штраф (фіксована сума); -643,03 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач належним чином не виконує умови договору та не сплачує заборгованість по кредиту та відсотках, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати понесені при подачі позовної заяви, а саме сума судового збору в розмірі 1 600 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

22.05.2017 року позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 31.01.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 5 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач за вказаним договором належним чином його умови не виконує, в зв'язку з чим утворилася заборгованість. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 13 494,12 грн. та судові витрати. В судове засідання ПАТ КБ «ПриватБанк» свого представника не направив, попередньо надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши та дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.01.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 5 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач належним чином зобов'язання не виконує, в зв'язку з чим станом на 28.02.2017 року утворилася заборгованість в розмірі 13 494,12 грн., яка складається з: -3663,14 грн. - заборгованість за кредитом; -3416,72 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; -5295,49 грн. - заборгованість по пені; -500,00 грн. - штраф (фіксована сума); -618,77 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач належним чином не виконує умови договору та не сплачує заборгованість по кредиту та відсотках, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати понесені при подачі позовної заяви, а саме сума судового збору в розмірі 1 600 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

22.05.2020 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач не надає допомоги на утримання їх спільної дитини - [PERSON] , [INFO] . Тому, просить суд стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов не подав, тому суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутність, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. [PERSON] являється батьком [PERSON] , [INFO] що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 статті 182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В порушення вимог ст.180 СК України, відповідач не допомагає утримувати свою дитину, добровільно не надає матеріальної допомоги на її утримання, хоча повинен, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

22.06.2003року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Летичівського районного управління юстиції, актовий запис № 20, від якого мають двох синів: [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO]. Посилаючись на відсутність спільних інтересів, втрату почуття любові та поваги, конфлікти, образи з боку відповідача, застосування ним фізичного насилля, [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання, після закінчення шестимісячного строку для примирення, сторони заявили про закінчення розгляду справи за їх відсутності, наполягають на розірванні шлюбу. Справу розглянуто в порядку ст. 197 ЦПК України, на підставі наявних матеріалів. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. ст. 105, 110-112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, при цьому суд вживає заходів щодо примирення подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач неодноразов бив позивачку, сторони не підтримують подружніх відносин, у наданий судом шестимісячний строк для примирення примирення не настало і подружжя не бажає зберегти сім'ю та наполягає на розірванні шлюбу. Із встановалених обставин справи, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя [PERSON], збереження їх шлюбу, суперечить інтересам кожного з них, тому, його необхідно розірвати, після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище "[PERSON]". На підставі наведеного, ст. ст. 105, 110 - 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

22.06.2015 року по вищевказаній заяві винесено судовий наказ, яким з [PERSON] на користь заявника стягнуто заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.07.2013 року по 01.05.2015 року в сумі 3666,39 грн. та судовий збір 121,80 грн., але судом не вирішено питання про стягнення з боржника інфляційних витрат в сумі 2025, 75 грн. , тому заявник просить суд винести додаткове рішення та вирішити це питання. В судове засідання сторони не з'явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідно до ч.3 ст. 220 ЦПК України неявка сторін не перешкоджає розгляду питання в судовому засіданні. Оскільки судове засідання проводиться без участі сторін, суд вважає, що його можливо провести без фіксування технічними засобами, на підставі наявних у справі матеріалів, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно ст. 625 ч. 2 ЦКУ , боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процент не встановлено договором або законом. Згідно п.2 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати. Так, в наказі суду від 22.06.2015 року по справі №211/2995/15-ц не вирішено питання про інфляційні витрати, а тому необхідно стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТЛОСЕРВІС-КР" інфляційні витрати в розмірі 2025,75 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved