overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

18.10.2003 року виконкомом Інженерненської сільської ради Пологівського району Запорізької обл. був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER]. Подружжя має сина [PERSON], [INFO]. В період спільного життя між позивачем та відповідачем склалися неприязні стосунки, вони втратили повагу одне до одного в зв'язку з чим припинили шлюбні стосунки та разом не живуть. 02.06.2014 року [PERSON] пред'явив позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач, підтримавши позов і, давши пояснення по справі, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, але подав до суду заяву в якій позов визнав, справу просить розглянути за його відсутності. Прізвище [PERSON] просить залишити "[PERSON]" Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст., ст. 105, 110 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

18.10.2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом у якому просить стягнути з [PERSON] на його користь грошові кошти в сумі 240896,80 грн., із них: 200000 грн. - основного боргу, 27640,06 грн. - процентів за користування грошовими коштами, 13256,74 грн. - за прострочення грошового зобов'язання, а також суму сплаченого позивачем судового збору - 2408,97 грн. В обгрунтування вказаних вимог позивач зазначив, що 29.09.2016 року він позичив [PERSON] 200000 грн., про що останній надав розписку, у якій зобов"язався повернути вказану суму у строк до 01.07.2017 року. У визначений домовленістю, та підтверджуваний борговою розпискою, строк Відповідач свої зобов'язання не виконав. На неодноразові звернення до нього з пропозицією повернути гроші, відповідач повідомляв про відсутність у нього необхідної суми коштів. Таким чином, на день звернення до суду, [PERSON] не повернув [PERSON] позичені кошти. Вказані обставини змусили позивача звернутися за захистом порушеного права до суду. Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги у повному обсязі та вказав, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку. Відзив на позовну заяву, заперечень проти позову не подавав, клопотань про причину неявки чи розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило. З огляду на неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, згоду позивача, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

18.10.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 20.11.2015 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає біля неї і знаходиться на її утриманні. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що у них з відповідачем життя не склалось через різні характери та погляди на сімейне життя, подружні стосунки припинені з березня 2016 року. Також просить відновити її дошлюбне прізвище «Свирида» та стягнути з відповідача на її користь сплачений нею при зверненні до суду судовий збір. У судове засідання сторони не зявилися. Від позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно поданих заяв позивач позов підтримує, відповідач позовні вимоги визнає (а.с. 2, 13). За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч.2 ст.197 ЦПК України. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 2015 року (а.с.3). Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с.5). Подружні стосунки припинені через різні характери та погляди на сімейне життя, сторони наполягають на розлученні, миритись не бажають. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.51 Конституції України, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.ст. 24, 105, 110, 112, 113 СК України. Згідно ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і …в разі його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить їх інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої доньки, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В силу ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] сплачений нею при зверненні до суду судовий збір в сумі 640 грн. (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

18.10.2019 р. [PERSON] звернулась з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 16.03.1990 р. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між нею та [PERSON] фактично припинені ще в 1995 р., сумісне життя не склалося. За позовом [PERSON] просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище- " [PERSON] ". Справа надійшла до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя за підсудністю, згідно ухвали судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 08.11.2019 р. Ухвалою від 10.12.2019 р. відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 03.02.2020 р. 03.02.2020 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 13.03.2020 р. 13.03.2020 р. розгляд справи було відкладено на 31.03.2020 р. на підставі п.1 ч.2 ст.223 ЦПК України. Позивач в поданій до суду заяві просить розглядати справу без її участі, позов підтримує, просить задовольнити. Розгляд справи за відсутності учасника узгоджується з положеннями ч.1 ст.211 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав. Суд розглянув справу за відсутності відповідача на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки бажання [PERSON] розірвати шлюб відповідає її інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно положень ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

18.10.2021 позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначив, що шлюб між ними зареєстровано 17 листопада 2018 у відділі РАЦС Іванківського РУЮ Київської області. Мають двох доньку, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося, і позивач не бачить можливості зберегти їх сім`ю, так як вони мають різні погляди на життя, не сходяться характерами, і це суперечить подальшому спільному проживанню. Після розірвання шлюбу діти будуть проживати з матір`ю. Просить суд шлюб розірвати. Ухвалою від 25.10.2021 у справі відкрите провадження, перше судове засідання призначене на 23.11.2021. Позивач у судове засідання не з"явився. Про день і час слухання справи повідомлений вчасно, належним чином. Подав разом з позовом заяву у якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання також не з"явилася. Про день і час слухання справи повідомлена належним чином. Надіслала до суду письмову заяву у якій зазначила, що позовні вимоги визнає та просить справу розглядати без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, перевіривши матеріали справи, встановив такі обставини. Шлюб між сторонами зареєстрований 17.11.2009, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17.11.2009. Мають двох доньок, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] . Згідно із ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 56 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Суд приходить до висновку, що зберегти сім`ю неможливо, шлюб слід розірвати: сторони мають достатній вік для того, щоб визначитися зі своєю позицією щодо можливості збереження їх шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

18.11.1995 сторони уклали шлюб, який зареєстрували у виконкомі Соломіївської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області області за актовим записом №5. Від шлюбу у них є неповнолітня донька Алла, [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Подружнє життя у них не склалось, так як вони різні за характерами люди, відповідач зловживає спиртними напоями, що призвело до розпаду сім'ї. Донька залишились проживати з матір'ю. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 18.11.1995 року в Соломіївській сільській раді Гайворонського району Кіровоградської області, актовий запис №5. Після розірвання шлюбу присвоїти прізвище "Беник". Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак, надала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явився та не повідомив суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), а тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявних у ній доказах. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують сімейних відносин, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач в судове засідання не з'явився та не надав до суду будь-яких заперечень, що свідчить про те, що їх сім'я розпалась і зберегти її неможливо. Крім того, сторони не заявили претензій з приводу спільнонажитого майна, донька проживає з матір'ю та між сторонами немає спору з приводу її утримання. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст. 113 Сімейного кодексу України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

18.11.2013 року позивач звернувся в суд з даним позовом. Посилався на те, що 30.07.2008 року він відповідно до кредитного договору №б/н, надав відповідачу кредит в сумі 3120,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач умови договору не виконав, у зв'язку з чим станом на 31.10.2013 року існує заборгованість - 20667,65 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 20,53,54 грн., по процентам за користування кредитом 172,24 грн., по комісії за користування кредитом 673,92 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором 16307,59 грн., штраф 500,00 грн. (фіксована частина), штраф 960,36 грн. (процентна складова), які просив стягнути на його користь, а також судовий збір у сумі 229,40 грн. У судове засідання представник позивача не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, на позові наполягала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, який в установленому законом порядку повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явився і повідомлень про причини неявки від нього не надійшло, тому суд, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, розглядає справу в порядку заочного провадження, зі згоди позивача, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 1054 ЦК України банк зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. До відносин по кредитних договорах застосовуються положення ст.ст.1046-1053 ЦК України, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник вчасно не повернув суму боргу, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Судом встановлено, що позивач 30.07.2008 року відповідно до кредитного договору №б/н, надав відповідачу кредит в сумі 3120,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач умови договору не виконав, у зв'язку з чим станом на 31.10.2013 року існує заборгованість - 27989,46 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом кредитом 20,53,54 грн., по процентам за користування кредитом 172,24 грн., по комісії за користування кредитом 673,92 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором 16307,59 грн., штраф 500,00 грн. (фіксована частина), штраф 960,36 грн. (процентна складова), які необхідно стягнути на користь позивача. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 229,40 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

18.11.2013 року позивач звернувся до суду з даним позовом, пояснюючи, що 20.06.2012 року між ТОВ « Фінансова компанія « Центр фінансових рішень» та ТОВ « Фінансова компанія « Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги № 26/12-ФНКю. Відповідно до вищевказаного договору право вимоги коштів від [PERSON], передбачених кредитним договором № 42067249 від 28.12.2010 року перейшли позивачу. Відповідно до виписки з реєстру боржників від 20.06.2012 року відповідачка має непогашену заборгованість у розмірі 6324 грн., яку сплатити у добровільному порядку відмовилась, просить суд стягнути з неї заборгованість примусово. Позивач у судове засідання не з»явився, але просить суд розглянути справу за відсутністю представника позивача, на позові наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з"явилась, належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 526 ЦК України, обов"язки повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Матеріалами справи встановлено, що 20.06.2012 року між ТОВ « Фінансова компанія « Центр фінансових рішень» та ТОВ « Фінансова компанія « Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги № 26/12-ФНКю. Відповідно до вищевказаного договору право вимоги коштів від [PERSON], передбачених кредитним договором № 42067249 від 28.12.2010 року перейшли позивачу. Відповідно до виписки з реєстру боржників від 20.06.2012 року відповідачка має непогашену заборгованість у розмірі 6324 грн, яку необхідно стягнути з неї на користь позивача. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 229,40 грн. На підставі ст. 526 ЦК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

18.11.2013 року ТОВ «Краматорськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за опалення та підігрів води, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ТОВ "Краматорськтеплоенерго" здійснювало поставку теплової енергії та гарячого водопостачання відповідачу, який є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач не вносив плату за теплову енергію та гаряче водопостачання з 01.09.2007 року і станом на 01.04.2013 року у нього утворилася заборгованість по оплаті в розмірі 3846,13грн. До теперішнього часу заборгованість відповідачем не погашена, тому просить її стягнути на користь позивача. Крім того просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 229,40грн. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав судові заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, на заявлених вимогах наполягав та просив їх задовольнити. Вивчивши всі матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач зареєстрований та постійно мешкає за адресою [ADDRESS], та є власником. Правовідносини по позову регулюються Законами України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про теплопостачання». Суд бере до уваги саме ці Правила, бо у термін за який позивач заявив позов діяли саме ці Правила. Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені законом. Відповідно до ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/ тарифів та показань засобів обліку або нормами, затвердженими в установлено порядку. Згідно ст.ст.156, 162 Житлового кодексу України, власник зобов'язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги по встановленому у законному порядку тарифам. Згідно з випискою з особового рахунку за період з 01.09.2007 року по 01.04.2013 року заборгованість відповідача складає 3846,13грн., яка підлягає стягненню у повному обсязі. Крім того, у відповідності зі ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 229,40грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

18.11.2014 року [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири. В позовній заяві позивачі вказали, що 06.03.1996 р. на Південній Товарній Біржі між ними та відповідачами укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Всі умови договору були виконані, однак, укладений договір купівлі-продажу не був нотаріально посвідчений, тому вони змушені звертатися до суду з даним позовом. Позивачі у судове засідання не з'явились, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, не заперечують проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідачі повторно не з'явились, причину неявки суду не повідомили, про час, місце та день розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.03.1996 р. на ТОВ "Південна Товарна Біржа", між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON] укладено договір № 3770 купівлі-продажу нерухомого майна - квартири [ADDRESS] та даний договір був зареєстрований в Миколаївському МБТІ 07.03.1996 року за реєстровим № 15895. Судом також встановлено, що сторони виконали всі умови договору: позивач сплатив відповідачу вартість придбаного житла до підписання договору, прийняв його у власність, оплачує витрати по його утриманню, відповідач передав позивачу у власність вказаний жилий будинок, звільнив його від усього побутового майна і здійснив виселення всіх мешканців. Проте оформити нотаріальне посвідчення договору не можливо, оскільки відповідачі ухиляються від його нотаріального посвідчення. Відповідно до ст.227 ЦК України (у редакції 1963 р.), який діяв на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу квартири повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. У відповідності зі ст. 47 ч.2 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), якщо одна зі сторін цілком або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що викладені в позовній заяві обставини знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду справи, а тому вимоги позивача обґрунтовані, законні і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved