Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

15 липня 2014 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулася [PERSON] із вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно для утримання їх спільної повнолітньої дочки [PERSON], [INFO] р. н., яка продовжує навчання після досягнення повноліття. Позивач посилається на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, яка навчається у Київському національному лінгвістичному університеті на денному відділенні факультету сходознавства та потребує постійних матеріальних витрат. В судове засідання позивач не з'явилася, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій вона зазначила, що свої позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач, який був повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився і не надіслав заяви про розгляд справи за його відсутності. За таких обставин та відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, суд має можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Зі змісту копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а. с. 4). Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Встановлено, що повнолітня [PERSON] проживає разом з позивачем та навчався у Київському національному лінгвістичному університеті на денному відділенні факультету сходознавства, а тому [PERSON] має право на отримання аліментів для утримання дочки. Згідно з ч.1 ст.183 СК, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо стягнення аліментів на користь позивача для утримання дитини, суд керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Тобто, однією з умов задоволення позову є можливість платника надавати матеріальну допомогу. Отже, при ухвалені рішення суд враховує, що мати и батько зобов'язанні до досягнення повнолітньою [PERSON] 23 років утримувати її, оскільки, вона продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги, а також те, що відповідач не надав жодного доказу того, що він за станом здоров'я або за іншими підставами не спроможний надавати матеріальної допомоги на утримання свого неповнолітнього сина. Ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум на 2014 рік в Україні встановлюється Законом "Про Державний бюджет на 2014 рік" за поданням Мінфіну України (зареєстровано у парламенті за № 3000). З огляду на викладене та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дочки у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно. Згідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру. На підставі викладеного та

Outcome: approved