Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

14 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 11.10.2011 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач, посилаючись на те, що сімейні відносини припинені внаслідок несумісності характерів, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, повідомлена про слухання справи, надала заяву про слухання справи у її відсутність, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, також надав заяву у якій підтримує позовні вимогу, та просить справу розглянути у його відсутність. Цивільна справа розглядається у порядку частини 2 статті 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справі, вважає можливим позов задовольнити. Судом встановлено, що між сторонами 11.10.2011 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] виданий виконавчим комітетом Воїнської сільської Ради Красноперекопського району АР Крим актовий запис №15 (а.с.5). Причиною розпаду сім'ї послужило несумісність характерів. Сторони не ведуть сімейний бюджет та сумісне господарство, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, сумісно не проживають з 2012 року, шлюб існує формально. Шлюб - це сімейний союз жінки та чоловіка, заснований на взаємних почуттях любові та поваги, який ґрунтується на їх вільній згоді набути права та обов'язки подружжя. Сторони, належним чином повідомлені про слухання справи, в судове засідання не з'явились, тобто таким чином висловили своє волевиявлення, яке полягає в тому, що вони не бажають проживати однією сім'єю і вважають, що збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Суд не вважає за доцільне призначати строк для примирення, оскільки цей крок робиться судом лише тоді, коли збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правової основою шлюбу. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд вважає збереження шлюбу неможливим. Відповідно до ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги обставини, що мають істотне значення, приходить до висновку, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї не можливо, а подальше перебування у шлюбі суперечило б інтересам сторін і моральним основам суспільства. Суд не вирішує питання щодо судових витрат, оскільки позов розглядається в межах заявленого позову. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Під час реєстрації шлюбу позивачці було змінено її дівоче прізвище "[PERSON]". В заяві відповідач просить суд залишити прізвище чоловіка і надалі їм іменуватися. Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. З врахуванням викладеного, суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу та встановлює порядок виконання рішення суду у відповідній частині.

Outcome: approved