Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

20.01.2021 р АТ КБ "Приватбанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 23121,29 грн заборгованості за кредитом, що виникла станом на 31.10.2020 р на підставі кредитного договору № б/н від 21.06.2011 р. Як вбачається з позовної заяви, 21.06.2011 року [PERSON] підписала Заяву № б/н від 21.06.2011 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку та підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг (далі Договір), що підтверджується підписом у заяві. Приватбанк виконав усі взяті на себе зобов`язання за Договором, а відповідачка не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитними зобов`язаннями, тому станом на 31.10.2020 року у відповідачки виникла заборгованість за тілом кредита у розмірі 23101,29 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідачки в користь Приватбанка 23101,29 грн заборгованості за простроченим тілом кредита і 2102,00 грн судових витрат. Відповідачка [PERSON] належним чином повідомлена про розгляд справи судом в порядку спрощеного провадження, не подала суду заяву про розгляд справи з участю сторін, не подала відзив на позовну заяву. Дослідивши позовні вимоги, письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Встановлено, що 21 червня 2011 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № б/н шляхом підписання відповідачкою Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с. 16). З наданих позивачем розрахунків заборгованості та виписки за договором № б/н [PERSON] вбачається, що Приватбанком був встановлений кредитний ліміт на картку відповідачки, яка користувалась креджитними коштами. Проте, станом на 31.10.2020 року заборгованість [PERSON] за Кредитним договором № б/н від 21.06.2011 року становить 23101,29 грн (а.с.5-13, 50-59). Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У частинах першій, третій\~статті 509 ЦК України\~вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок розірвання договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Отже, [PERSON] була ознайомлена і погодилась з наведеними умовами кредитування при укладенні кредитного договору 21.06.2011 року . Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої\~статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої\~статті 3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони договору. З розрахунку заборгованості, вбачається, що заборгованість відповідачки по тілу кредита становить 23121,29 (а.с.5-13). Наданий позивачем розрахунок є обгрунтованим та зрозумілим, відповідачкою не оспорюється. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні, законні та обгрунтовані, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню судовий збір (а.с.1).

Outcome: approved