Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

15 вересня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду із цим позовом, у якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] на земельну ділянку площею 0,50 га, з них 0,29 га рілля, 0,21 га кормові угіддя, що розташовані у [ADDRESS] . Позовна заява обгрунтована тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після смерті спадкодавця, [PERSON] , позивач у справі, належним чином прийняв спадщину за законом, звернувся до нотаріуса із відповідною заявою та отримав на частину спадкового майна свідоцтво про право на спадщину за законом. У той же час, на частину майна померлого, а саме на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, площею 0, 50 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , не може бути видано свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів. Із невідомих позивачу причин після смерті батька, 04 серпня 2003 року на його ім`я було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії CM №025449. У вересні 2020 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Юрченко А.М. з питанням оформлення спадкового майна, що залишилося після смерті його батька, а саме земельної ділянки площею 0,50 га., що розташована в [ADDRESS] . 04 вересня 2020 року позивач отримав письмове роз`яснення нотаріуса про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину батька, у зв`язку з тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії CM № 025449, виданий після смерті [PERSON] , дієздатність якого припинена. Нотаріус рекомендувала звернутися з позовом до суду про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. У зв`язку з цим [PERSON] звернувся до суду для захисту своїх прав. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, а судове засідання просив провести без його участі (а.с.80). Представник відповідача Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, Вільшанський сільський голова Мельников М.В. направив до суду заяву, у якій просить розгляд справи провести без участі представника, позовну заяву [PERSON] визнав у повному обсязі (а.с.80). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України справу розглянуто за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши матеріали справи, пересвідчившись, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] в селі Вільшана Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копією сторінок його паспорта (а.с.7-9). Відповідно до копії свідоцтва про народження позивача (а.с.10) його батьками зазначені, батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . [INFO] помер батько позивача [PERSON] у с. Вільшана Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 24 (а.с.11). Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с.44), вбачається, що після смерті [INFO] [PERSON] відкрита спадкова справа у Недригайлівській районній державній нотаріальній конторі, видане одне свідоцтво про право на спадщину. Із копії спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , що надана на запит суду Сумським обласним державним нотаріальним архівом (а.с.83-84) вбачається, що справа заведена за заявою позивача, сина спадкодавця [PERSON] , якому видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Таким чином, із досліджених доказів вбачається, що позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] . За життя батьку позивача [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,62 га (0,05 га присадибна ділянка, 0,57 га для ведення особистого підсобного господарства), що розташована за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення Вільшанської сільської ради №81 від 16.12.1993, архівний витяг якого наданий архівним відділом Недригайлівської районної державної адміністрації (а.с.78-79). Фат передачі земельної ділянки спадкодавцю [PERSON] також підтвердується наданими Вільшанською сільською радою Сумської області копіями сторінок поземельної книги, відповідно до запису якої за №865 [PERSON] , жителю [ADDRESS] , передано земельну ділянку площею 0,05 га для під будівництво та обслуговування житлового будинку та 0,57 га для ведення особистого підсобного господарства (а.с.80-82). Рішенням Вільшанської сільської ради «Про затвердження розмірів земельних ділянок, які належать громадянам на правах приватної власності на землю» від 07.11.2002, уточнено площі земельних ділянок, які належать громадянам на праві приватної власності, при складанні державних актів, у тому числі [PERSON] уточнена площа земельної ділянки, що була передана у приватну власність за рішенням №81 від 16.12.1993, та визначена як 0,63 га, з яких 0,13 під будівлями, 0,50 га сільськогосподарські угіддя. Вказане підтверджується архівним витягом рішення, наданим архівним відділом Недригайлівської районної державної адміністрації (а.с.64-66). Після смерті спадкодавця [PERSON] на його ім`я було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії CM № 025449 на земельну ділянку площею 0,63 та, що розташована в [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства (а.с.13). Із копії сторінок книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю громадян, наданих на запит суду відділом у Недригайлівському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (а.с.52-55), вбачається, що на ім`я [PERSON] , жителя [ADDRESS] , виданий 04.08.2003 держаний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,63 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку виданий після смерті власника земельної ділянки, підпис [PERSON] про отримання документа відсутній. Із наведеного вбачається, що на день відкриття спадщини, у власності [PERSON] перебувала земельна ділянка площею 0.62 га, що знаходиться у [ADDRESS] . Рішенням Вільшанської сільської ради «Про затвердження розмірів земельних ділянок, які належать громадянам на правах приватної власності на землю» від 07.11.2002, уточнено площі земельних ділянок, які належать громадянам на праві приватної власності, у тому числі і площі земельних ділянок, які належали покійному [PERSON] . Зокрема уточнена площа земельної ділянки, що була передана у приватну власність за рішенням №81 від 16.12.1993, та визначена як 0,63 га, з яких: 0,13 під будівлями, 0,50 га сільськогосподарські угіддя. Однак за життя спадкодавець належним чином не оформив право власності на неї в установленому порядку, із невідомих причин державний акт на право власності на земельну ділянку був виданий 04.08.2003, після смерті [INFO] власника [PERSON] . Приватним нотаріусом Недригайлівського районного нотаріального округу Юрченко А.М. позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, враховуючи, що державний акт на право власності на земельну ділянку виданий після смерті спадкодавця, дієздатність якого вже припинена. Одночасно нотаріусом було роз`яснено порядок захисту майнових прав спадкоємця в судовому порядку. Відповідно до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданого відділом у Недригайлівському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області № 237 від 25.08.2020 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 0,50 га (сільськогосподарські угіддя), становить 9 271 грн. Оскільки [PERSON] помер 1995 року , до правовідносин спадкування слід застосовувати норми закону, які діяли на час його смерті. У відповідності до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно з ст. 549 ЦК УРСР 1963 року вважається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 560 ЦК УРСР 1963 року спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Ст. 561 цього ж кодексу визначає, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Дана стаття не встановлює граничного строку, протягом якого спадкоємець, який прийняв спадщину повинен звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька та в установленому порядку прийняв спадщину після його смерті. Згідно з частиною 1 статті 22 ЗК України 1990 року, який діяв на час передачі земельної ділянки спадкодавцю [PERSON] згідно рішення Вільшанської сільської ради №81 від 16.12.1993, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Документи, що посвідчували право на земельну ділянку були визначені статтею 23 ЗК України 1993 року. Проте, дію статті 23 було зупинено відносно власників земельних ділянок, визначених статтею 1 Декрету Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» від 26 грудня 1992 року за № 19-52. Пунктом 3 Декрету встановлено, що право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених статтею 1 цього Декрету, а саме: ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, посвідчується відповідною радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю. Отже, пунктом 3 Декрету було визначено, що право власності на земельну ділянку посвідчувалося самим рішенням уповноваженого органу про передачу у власність земельної ділянки. Згідно з пунктом 7 Перехідних положень ЗК України 2001 року громадяни, що одержали у власність земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Таким чином, судом встановлено, що покійному [PERSON] , батькові позивача, рішенням Вільшанської сільської ради №81 від 16.12.1993 було передано у приватну власність земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Але оскільки державні акти на цю земельну ділянку були видані після смерті спадкодавця, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва на спадщину на це майно. Отже позивач, як спадкоємець після смерті батька, не має можливості іншим шляхом, окрім як підтвердити належність земельної ділянки спадкодавцю в судовому порядку, захистити своє право на спадкове майно. Тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки рішення суду в такому разі буде підставою для належного оформлення ним права власності на успадковане майно Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Вимога про стягнення судових витрат позивачем не заявлена. На підставі викладеного,

Outcome: approved