Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувшись до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 04 листопада 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Богуславського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 194, посилаючись на те, що від даного шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Однак, спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з постійними непорозуміннями, конфліктними ситуаціями та сварками, які негативним чином впливають на неї та на їхніх неповнолітніх дітей. Вони, як подружжя, втратили почуття любові та поваги один до одного, вже тривалий час фактично припинили шлюбно - сімейні відносини, тому подальше спільне життя суперечить їх інтересам як подружжя та інтересам неповнолітніх дітей, тому, примирення та збереження шлюбу неможливе. Позивач [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити і розглянути справу без її участі, також просила залишити їй прізвище - [PERSON]. (а.с. 17). Відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що вимоги позивача визнає і просить розглянути справу без його участі та без фіксування судового засідання. (а.с. 18). Зважаючи на те, що сторони по справі звернулися до суду із заявами про те, щоб розгляд справи відбувався без їх участі, суд у відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Згідно абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши та оцінивши докази надані сторонами по справі, враховуючи положення ч.4 ст.206 ЦПК України, ст.112 СК України та те, що відповідач повністю визнала вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача щодо розірвання шлюбу. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір". Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 384 гривні 20 копійок.

Outcome: approved