Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

15 лютого 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Балинської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області. третя особа: Дунаєвецька районна державна адміністрація Хмельницької області про визнання недійсним державного акта на право власності на землю та визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування (ціна позову 40842,74 грн.) посилаючись на те, що 03.07.2008 року померла його мати [PERSON] та відкрилась спадщина на належне їй майно, заповіт мати не залишала, тому спадщина відкрилась за законом. Позивач являється спадкоємцем майна померлої першої черги за законом і у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті матері, проживав та був зареєстрований з спадкодавцем за однією адресою на день її смерті. Інших спадкоємців за законом майна померлої, які би прийняли спадщину та претендували на неї, немає. Спадковим майном являється належна матері на праві приватної власності земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 3,28 га, що знаходиться на території Балинської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, яка належала матері згідно державного акту на право приватної власності на землю, серія ЯЗ № 268193, виданого Дунаєвецькою райдержадміністрацією 23.03.2009 року на підставі розпорядження Дунаєвецької райдержадміністрації №1361/2008-р від 08.12.2008 року, кадастровий номер земельної ділянки 6821880300:04:003:0011 та інше майно. 17.02.2009 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину на грошові вклади, про що є свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом , спадкова справа № 1-09. На даний час бажає отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, з приводу чого звернувся до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу [PERSON], але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину та виніс постанову від 14.12.2015 року згідно якої нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину після смерті матері за законом, в зв'язку з тим, що право власності на земельну ділянку, що розташована на території Балинської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належать на підставі державного акту серії ЯЗ №268193, виданий Дунаєвецькою районною державною адміністрацією Дунаєвецького району Хмельницької області 23 березня 2009 року після смерті [PERSON], померлої 03 липня 2008 року. Вважає, що має право на отримання права на вказану земельну ділянку як спадкоємець майна померлої матері, а тому звернувся з даним позовом до суду. Представник позивача по договору [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідач: представник Дунаєвецької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області в судове засідання не зявився, однак надіслав суду заяву, в якій позов визнає і просить справу розглядати у його відсутності . Третя особа: представник Дунаєвецької РДА в судове засідання не зявився, однак надіслав суду заяву, в якій не заперечує проти позову і просить справу розглядати у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 липня 2008 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 3,28 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Балинської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом на майно померлої, як син, який прийняв спадщину після смерті матері згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, який проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №46153671 від 14.12.2015р., копією спадкової справи № 1-09 від 08.01.2009р. після смерті [PERSON], заведеною державним нотаріусом Дунаєвецької державної нотаріальної контори, копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.02.2009 р., копією свідоцтва про народження. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 14 грудня 2015 р. приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу видно, що [PERSON] отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після померлої 03.07.2008 р. [PERSON] на земельну ділянку, що розташована на території Балинської сільсткої ради Дунаєвецького району Хмельницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належить померлій на підставі державного акту серії ЯЗ № 268193, виданого Дунаєвецькою райдержадміністрацією не може в зв'язку із тим, що державний акт на зазначену земельну ділянк Розпорядженням Дунаєвецької районної державної адміністрації від 08 грудня 2008 р. №1361/2008р. «Про надання земельних ділянок членам КСП «Балинське» на території Балинської сільської ради» [PERSON] - надано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на територій Балинської сільської ради Дунаєвецького району земельну ділянку № 181 площею 3,28 га, що підтверджується копією даного розпорядження. 23 березня 2009 року [PERSON] на підставі вищезазначеного розпорядження видано Дунаєвецькою райдержадміністрацією державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЗ № 268193 площею 3,28 га , яка розташована на території Балинської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6821880300:04:003:0011, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010975300190,що підтверджується копією державного акта, витягом з бази даних автоматизованої системи ведення Державного земельного кадастру . Вартість земельної ділянки станом на 03.07.2008 р. становить 40842 грн., що підтверджується копією витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 05.01.2016 року. Згідно із ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права. Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. На підставі абз. 2 п.1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року №139-У) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (п.1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року №509-УІ). Відповідно до ч.4 ст. 25, ст. 331, 346 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті; право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту такої; право власності припиняється у разі смерті власника, у зв'язку з чим позивач позбавлений можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на спадкове майно. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в абзаці другому пункту 2 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", виходячи з положень статей 8, 124 Конституції, статей 26, 30, 87; 90, 97, 100, 102, 108, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158, 161. 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 ЦК України, статті 15 ЩІК України,статті 12 Господарського процесуального кодексу України судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками. Отже, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку,що державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЗ № 268193, виданий [PERSON] 23 березня 2009 року на підставі розпорядження Дунаєвецької райдержадміністрації № 1361/2008-р. від 08.12.2008 р. та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010975300190 порушує права позивача , оскільки не відповідає вимогам закону і виданий з порушенням вимог ст. 25, ст. 331, 346 ЦК України, а тому його слід визнати недійсним та скасувати його реєстрацію. Позивач позбавлений можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право на земельну ділянку. Згідно п.3.5 листа ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»,спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут)». Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця); до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно п. 3 Указу Президента України №666/94 від 10.11.1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» право на земельну частку (пай) може бути об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Суд вважає, що позивач , прийнявши у спадщину спадкове майно відповідно до ст. 1268 ЦК України вважається таким , що прийняв спадщину. Тому, з огляду на те, що [PERSON] набула право на земельну ділянку площею 3,28 га, яка розташована на території Балинської сільської ради Дунаєвецького району її право на дане майно перейшло у порядку спадкування до позивача, а тому вимоги обгрунтовані і суд задовольняє їх.

Outcome: approved