Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

18.11.2014 року позивач ПАТ «Старокиївський банк» звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором від 04.12.2008 року за №02/980/К/191 в загальному розмірі 430 783,74 грн., посилаючись на наступне. 04.12.2008 року між ТОВ «Старокиївський банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №02/980/К/191, відповідно до якого відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 375 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,0 % на рік з кінцевим терміном повернення кредиту 03 грудня 2009 року. 03.12.2009 року позивачем ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору, якою термін користування кредитом продовжено до 02 грудня 2010 року. 02.12.2010 року позивачем ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору, якою термін користування кредитом продовжено до 01 грудня 2011 року. 02.12.2011року позивачем ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду №3 до кредитного договору, якою термін користування кредитом продовжено до 28 вересня 2012 року. 28.09.2012 року позивачем ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду №4 до кредитного договору, якою термін користування кредитом продовжено до 27 вересня 2013 року. 08.05.2013 року позивачем ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду №5 до кредитного договору, якою термін користування кредитом продовжено до 07 травня 2014 року. ПАТ «Старокиївський банк» виконав свої зобов'язання за кредитним договором та надав [PERSON] грошові кошти відповідно до п. 2.1. кредитного договору, перерахувавши кошти кредиту на поточний рахунок позичальника [PERSON] В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором №02/980/К/191 від 04.12.2008 року ПАТ «Старокиївський банк» та відповідач [PERSON] уклали договір поруки від 02.06.2008 року за номером №02/980/К/001. Згідно до п. 1.4. договору поруки, сторони договору встановлюють, що зобов'язання поручителя перед кредитором є безумовними і для їх виконання дотримання ніяких інших умов, крім передбачених Договором та кредитними договорами - не потребують. У відповідності до умов Договору поруки відповідач [PERSON] зобов'язався відповідати за виконання [PERSON] зобов'язань по кредитному договору в повному обсязі, солідарно. 05 червня 2014 року була повністю погашена заборгованість по сумі отриманого кредиту [PERSON] в розмірі 375 000,00 (триста сімдесят п'ять тисяч) грн. 00 коп. ПАТ «Старокиївський банк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, проте відповідач, в порушення умов кредитного договору, свої зобов'язання, щодо сплати процентів за кредитним договором своєчасно та в повному обсязі не виконує, у зв'язку з чим, станом на 17.11.2014 року, у нього перед позивачем утворилася заборгованість у загальному розмірі 430 783,74 грн. Постановою Правління Національного банку України від 11.09.2014р. № 563 з «18» вересня 2014 року відкликано банківську ліцензію Позивача. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.09.2014р. № 92 розпочато процедуру ліквідації Позивача та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Позивача Пантіну Любов Олександрівну, строком на один рік, з 18 вересня 2014 року по 18 вересня 2015 року включно (а.с. 21-26). Згідно ч. 2. ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Згідно ч. 3. ст. 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку, а згідно ст. 48 - виконує повноваження органів управління банку. На підставі наведеного, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 430 783,74 грн. та покласти судові витрати на відповідача. В судове засідання 05 березня 2015 року позивач свого представника не направив. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання 05 березня 2015 року не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини своєї неявки суд до відома на поставив. З заявою про відкладення розгляду справи та про розгляд справи у його відсутності не звертався. Судом розміщено оголошення в газеті «Урядовий Кур'єр» №34 від 24.02.2015 року про час, дату та місце слухання справи. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з цим, враховуючи, що відповідно до поданої представником позивача заяви, останній заперечує проти вирішення справи у порядку ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та ухвали рішення в загальному порядку на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 04.12.2008 року між ТОВ «Старокиївський банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №02/980/К/191, відповідно до якого відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 375 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,0 % на рік з кінцевим терміном повернення кредиту 03 грудня 2009 року (а.с. 3-5). 03.12.2009 року позивачем та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до Кредитного договору, якою термін користування кредитом продовжено до 02 грудня 2010 року (а.с. 6). 02.12.2010 року позивачем та [PERSON] укладено додаткову угоду №2 до Кредитного договору, якою термін користування кредитом продовжено до 01 грудня 2011 року (а.с. 7). 02.12.2011 року позивачем та [PERSON] укладено додаткову угоду №3 до Кредитного договору, якою термін користування кредитом продовжено до 28 вересня 2012 року (а.с. 8). 28.09.2012 року позивачем та [PERSON] укладено додаткову угоду №4 до Кредитного договору, якою термін користування кредитом продовжено до 27 вересня 2013 року (а.с. 9). 08.05.2013 року позивачем та [PERSON] укладено додаткову угоду №5 до Кредитного договору, якою термін користування кредитом продовжено до 07 травня 2014 року (а.с. 10). Позивач ТОВ «Старокиївський банк» виконав свої зобов'язання за кредитним договором та надав [PERSON] грошові кошти відповідно до п. 2.1. кредитного договору, перерахувавши кошти кредиту на поточний рахунок позичальника. Факт отримання коштів Позичальником підтверджується меморіальним ордером №5134/1 від 04 грудня 2008 року та виписками з особових рахунків (а.с. 13-19). Згідно п. 2.5. кредитного договору, при розрахунку процентів за користування кредитом використовується метод факт/факт (а.с. 3). Відповідно до пункту 2.6. кредитного договору нараховані проценти сплачуються позичальником одночасно з остаточним погашенням кредиту, а також, при остаточному погашенні кредиту позичальник зобов'язаний в першу чергу сплатити проценти за фактичний строк користування кредитом (а.с. 3). Відповідно до пункту 4.2. кредитного договору, за прострочення строків сплати процентів позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення (а.с. 4). Відповідно до пункту 4.3. кредитного договору, за прострочення терміну повернення кредиту позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення (а.с. 4). Пунктом 4.4. кредитного договору передбачено, що у випадку порушення позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором відповідач сплачує Банку штраф в розмірі 5 (п'ять) процентів від суми кредиту за кожний випадок такого порушення, а відповідно до пункту 3.3.5. позичальник зобов'язався дотримуватися положень кредитного договору (а.с. 4). Судом встановлено, що позивач в повному обсязі виконав взяв та себе зобов'язання за кредитним договором. 05 червня 2014 року відповідачем була погашена заборгованість по сумі отриманого кредиту в розмірі 375 000,00 (триста сімдесят п'ять тисяч) грн. 00 коп., що підтверджується випискою з особового рахунку [NUMBER] (а.с. 19). Разом з цим, в зв`язку з порушенням боржником умов кредитного договору щодо своєчасної сплати процентів за кредитним договором та своєчасного погашення тіла кредиту, станом на 17.11.2014 року, у божника та поручителя перед позивачем утворилася заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 430 783,74 грн. (а.с. 20), до складу якої входить: - заборгованість за процентами в розмірі: 344 383,44 грн.; - пеня за несвоєчасну сплату кредиту в розмірі: 5 465,75 грн.; - пеня за несвоєчасну сплату процентів в розмірі: 62 184,55 грн.; - штраф за недотримання умов кредитного договору - 18 750,00 грн. Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України (ЦКУ) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦКУ порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно із ст. 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено договором кредиту і не випливає із суті кредитного договору. Ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася, та сплати процентів, належних йому. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором №02/980/К/191 від 04.12.2008 року ПАТ «Старокиївський банк» та відповідач [PERSON] уклали договір поруки від 02.06.2008 року за номером №02/980/К/001 (а.с. 11-12). Відповідно до п.1.1. договору поруки, даний договір забезпечує виконання [PERSON] зобов'язань перед кредитором за основним боргом по Кредитним договорам № 02/980/К/101-2009 від 05 січня 2004 року, №02/980/К/010 від 26 лютого 2009 року, №02/980/К/163 від 31 жовтня 2008 року, №02/980/К/191 від 04 грудня 2008 року (надалі за текстом кожен окремо «Кредитний договір», а разом «Кредитні договори»): по Кредитному договору №02/980/К/001-2009 від 05 січня 2009 року в сумі 148 141,03 грн., по Кредитному договору №02/980/К/010 від 26 лютого 2009 року в сумі 710 780,79 грн., по Кредитному договору №02/980/К/163 від 31 жовтня 2008 року в сумі 483 601.94 грн., по кредитному договору №02/980/К/191 від 04 грудня 2008 року в сумі 375 000,00 грн., що виникають із кредитних договорів. Загальна сума зобов'язань за основним боргом за даними Кредитними договорами складає 1 717 523,76 грн. (а.с. 11). Відповідно до п. 1.2. договору поруки, сторони визначають, що Договір укладено Сторонами в відповідності до чинного законодавства України та відповідає положенням ст.ст. 553-559 Цивільного кодексу України (а.с. 11). Відповідно до п. 1.3. договору поруки, сторони договору встановлюють, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед кредитором відповідати по зобов'язанням позичальника згідно Кредитних договорів, що означені в п 1.1. Договору (а.с. 11). Згідно до п. 1.4. договору поруки, сторони договору встановлюють, що зобов'язання поручителя перед кредитором є безумовними і для їх виконання дотримання ніяких інших умов, крім передбачених Договором та кредитними договорами - не потребують (а.с. 11). Відповідно до п. 2.1. договору поруки, сторони договору визначають, що у випадку невиконання позичальником всіх або окремих взятих зобов'язань за кредитними договорами, поручитель несе солідарну відповідальність перед Кредитором за виконання зобов'язань у тому ж обсязі, що і позичальник, включаючи сплату основного боргу за кредитними договорами, нарахованих процентів за користування кредитом та неустойки (пені та штрафів), відшкодування збитків (а.с. 11). Відповідно до п. 2.4. договору поруки, поручитель приймає на себе зобов'язання, у випадку невиконання позичальником зобов'язань перед кредитором за кредитними договорами, здійснити виконання зобов'язань в обсязі, заявленому кредитором в письмовій вимозі, протягом 5 (п'яти) робочих днів з дати отримання відповідної письмової вимоги кредитора (а.с. 11). Відповідно до вимог ст.ст. 610, 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. Згідно статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у випадку порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Солідарна відповідальність означає, що в разі невиконання боржником основного зобов'язання, кредитор має право вимагати виконання зобов'язання в повному обсязі або частково як від боржника, так і від поручителя, або від них обох разом. Цивільний кодекс України встановлює рівний обсяг відповідальності поручителя та боржника перед кредитором, якщо інше не передбачене договором поруки. Це означає, що в разі невиконання боржником основного зобов'язання, поручитель зобов'язаний сплатити кредитору не лише основну суму боргу, але й неустойку, проценти та відшкодувати завдані невиконанням збитки. Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що у відповідача [PERSON] перед ПАТ «Старокиївський банк» утворилася заборгованість за кредитним договором №02/980/К/191 від 04.12.2008 року у загальному розмірі - 430783,74 грн., яка має бути стягнена з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Постановою Правління Національного банку України від 11.09.2014р. № 563 з «18» вересня 2014 року відкликано банківську ліцензію Позивача. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.09.2014р. № 92 розпочато процедуру ліквідації Позивача та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію позивача Пантіну Любов Олександрівну, строком на один рік, з 18 вересня 2014 року по 18 вересня 2015 року включно (а.с. 21-26). Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, про необхідність задоволення позову. Відповідно до п. 22 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняється, зокрема, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. В силу ст. 88 ЦПК України, враховуючи що позивач звільнений від оплати судових витрат, суд, судові витрати, що складаються із судового збору покладає на відповідача, і який підлягає стягненню в дохід держави.

Outcome: approved