Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

18.10.2013р. до суду звернувся ПАТ «Банк Кіпру» з позовом до [PERSON], третя особа: ПП «Мусон», про звернення стягнення на предмет іпотеки. В позові зазначено, що 05 жовтня 2007 року між Акціонерним Банком «АвтоЗАЗбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк Кіпру» та ПП «Муссон» укладено Кредитний договір № 15/07. На виконання умов кредитного договору Банк свої зобов'язання виконав в повному обсязі, а саме, видав ПП «Муссон» кредит в сумі 1 000 000 грн., натомість Відповідач припинив погашення кредиту та перестав сплачувати проценти за користування кредитними коштами, у зв'язку з чим, станом на 09.10.2013 загальний розмір заборгованості ПП «Муссон» перед ПАТ «Банк Кіпру» за Кредитним договором № 15/07 складає 735 303,43 грн. Окрім того, 28 травня 2008 року між Акціонерним Банком «АвтоЗАЗбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк Кіпру» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 56/08. На виконання умов кредитного договору Банк свої зобов'язання виконав в повному обсязі, а саме, видав [PERSON] кредит в сумі 500 000 доларів США, але [PERSON] свої зобов'язання за Кредитним договором № 56/08 не виконує, погашення кредиту не здійснює, проценти за користування кредитними коштами не сплачує, у зв'язку з чим, станом на 10.10.2013 загальний розмір заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Банк Кіпр» складає 717 926,16 доларів США (5 239 247,88 грн.). На виконання умов кредитних договорів між Банком та [PERSON] укладено іпотечні договори, згідно якого в заставу передані: будинок [ADDRESS] та адміністративно-побутовий комплекс літ. Н-3, за адресою: [ADDRESS]. У зв'язку із порушенням умов кредитних договорів просить в позові звернути стягнення на вищевказані предмети іпотеки та стягнути судові витрати. В судовому засіданні представник позивача Усенко А.В. позов підтримав і пояснив, що всі обставини викладені в позові. Експерта оцінка об'єктів іпотеки проводилась при укладенні іпотечних договорів, що підтверджується відповідними пунктами у договорах. Проти заочного розгляду справи заперечував, про що надав суду письмову заяву (т.2 а.с.57). Просив позов задовольнити. Відповідач та представник третьої особи до судового засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином (т.2 а.с.52, 53), про причини неявки суду не повідомили, заперечень на позов не надали. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України заочний розгляд справи дозволяється тільки у випадках, якщо позивач проти цього не заперечує. Враховуючи, що представник позивача заперечував проти заочного розгляду справи, суд на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України в судовому засіданні 21.07.2014р. ухвалив справу розглядати у загальному порядку, оскільки позивач надав письмову заяву про заперечення проти заочного розгляду справи. При цьому подальше відкладення справи суд вважав за неможливе, оскільки позивач звернувся до суду 18.10.2013., а загальний строк розгляду справи згідно ст..157 ЦПК України складає два місяці. При цьому суд зазначає, що жодну судову повістку відповідач не забажав отримати, оскільки вони повертались з відміткою «за закінченням терміну зберігання», тоді як відповідно до ч.8 ст.76 ЦПК України особа, яка відмовилась одержати судову повістку, вважається повідомленою. При цьому і відповідач, і третя особа оскаржували ухвалу про відкриття провадження по справі (т.1 а.с.201, т.2 а.с.8), їх представники знайомились з матеріалами справи (т.2 а.с.6), отримували кореспонденцію з апеляційного суду при залишенні апеляцій без руху, отже знали про наявність в суді цієї справи, але ігнорували судові засідання в суді першої інстанції, що суд розцінює як зловживання своїми процесуальними правами. Вислухавши представника позивача, дослідивши докази по справі, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позов ПАТ «Банк Кіпру» про звернення стягнення на нерухоме майно підлягає задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено, що 05 жовтня 2007 року між Акціонерним Банком «АвтоЗАЗбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк Кіпру» та ПП «Муссон» укладено Кредитний договір № 15/07. 05 серпня 2009 року між Банком та ПП «Муссон» укладено Додаткову угоду до Кредитного договору № 15/07. 02 липня 2010 року між Банком та ПП «Муссон» укладено Додаткову угоду до Кредитного договору № 15/07. Відповідно до пункту 1.1. Кредитного договору № 15/07 (з урахуванням Додаткових угод до кредитного договору) Банк взяв на себе зобов'язання відкрити ПП «Муссон» кредитну лінію на поповнення обігових коштів в сумі 1 000 000 грн. зі строком до 04.10.2013, зі сплатою 25% річних. Відповідач, згідно пунктів 3.5. та 3.6. Кредитного договору № 15-07 зобов'язався: - здійснити погашення кредиту у сумах та строки, згідно встановленого в договорі графіку. - сплачувати за користування кредитом проценти в розмірі 25% річних за строковий кредит та 30% річних у разі порушення строків повернення кредиту за договором. Проценти за кредит Позичальник зобов'язався сплачувати щомісячно до « 27» числа шляхом внесення готівки до каси Банку або перерахування коштів на рахунок у безготівковій формі. На виконання умов кредитного договору Кредитодавець свої зобов'язання виконав в повному обсязі, а саме, видав ПП «Муссон» кредит в сумі 1 000 000 грн., але ПП «Муссон» припинив погашення кредиту та перестав сплачувати проценти за користування кредитними коштами. На адресу ПП «Муссон» банком неодноразово було направлені листи (копії долучені до справи) з вимогою усунути порушення умов Кредитного договору, проте, вони боржником залишені без виконання, у зв'язку з чим, станом на 09.10.2013 загальний розмір заборгованості ПП «Муссон» перед ПАТ «Банк Кіпру» за Кредитним договором № 15/07 складає 735 303,43 грн., у тому числі: прострочена заборгованість за кредитом - в сумі 610 000, 00 грн. прострочена заборгованість за процентами по кредиту - 120 845, 21 грн. Відповідно до пункту 3.9. Кредитного договору Позичальник за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом повинен сплачувати Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення платежу. Згідно розрахунку пеня за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом складає - 4 458,22 грн. Згідно пункту 4.7. кредитного договору Банк, зокрема, у випадку затримок погашення процентів та/або повернення кредиту має право вимагати дострокового повернення кредиту процентів, комісій, та інших належних до сплати платежів за цим договором, про що письмово повідомляє Позичальника. Окрім того, 28 травня 2008 року між Акціонерним Банком «АвтоЗАЗбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк Кіпру» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 56/08. 25 липня 2009 року між Банком та [PERSON] укладено Додаткову угоду до Кредитного договору № 56/08 від 28.05.2008. 21 вересня 2009 року між Банком та [PERSON] укладено Додаткову угоду до Кредитного договору № 56/08 від 28.05.2008. Відповідно до пункту 1.1. Кредитного договору № 15/07 (з урахуванням Додаткових угод до кредитного договору) Банк взяв на себе зобов'язання відкрити [PERSON] кредитну лінію на поточні потреби в сумі 500 000 доларів США строком з 28.05.2008 до 25.05.2018, зі сплатою 15% річних. [PERSON] згідно пунктів 2.2.5. та 2.2.6. Кредитного договору № 56/08 (з урахуванням Додаткових угод №№1,2 до кредитного договору) зобов'язався: - здійснити погашення кредиту не пізніше 25.05. 2017, згідно встановленого графіку, - сплачувати за користування кредитом проценти в розмірі 15% річних за строковий кредит та 20 % річних у разі порушення строків повернення кредиту за договором. Проценти за кредит Позичальник зобов'язався сплачувати щомісячно до « 27» числа шляхом внесення готівки до каси Банку або перерахування коштів на рахунок у безготівковій формі. На виконання умов кредитного договору Кредитодавець свої зобов'язання виконав в повному обсязі, а саме, видав [PERSON] кредит в сумі 500 000 доларів США, але [PERSON] свої зобов'язання за Кредитним договором № 56/08 не виконує, погашення кредиту не здійснює, проценти за користування кредитними коштами не сплачує. [PERSON] були направлені листи (копії долучені до справи) з вимогою усунути порушення умов Кредитного договору, проте вимоги вказаних листі останній не виконав, у зв'язку з чим, станом на 10.10.2013 загальний розмір заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Банк Кіпру» складає 717 926,16 доларів США (5 239 247,88 грн.), у тому числі: - залишок за кредитом - в сумі 311075,00 доларів США (2 486 422,48 грн.) - прострочена заборгованість за кредитом - в сумі 166 383, 03 доларів США (1329899,56 грн.) - нараховані проценти за кредитом - 3699,82 доларів США (29572,66 грн.) - прострочені нараховані проценти за кредитом - 205 039,94 доларів США, (1638 884,24 грн.) Відповідно до пункту 2.2.7. Кредитного договору Позичальник за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом повинен сплачувати Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення платежу. Згідно розрахунку пеня за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом складає - 253 604, 86 грн. Згідно пункту 2.3.4. кредитного договору Банк, у випадку затримок погашення процентів та/або повернення кредиту має право вимагати дострокового повернення кредиту процентів, комісій, та інших належних до сплати платежів за цим договором, про що письмово повідомляє Позичальника. Положеннями статей 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України наслідками порушення Відповідачем зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Враховуючи порушення Позичальниками, а саме - [PERSON] та ПП «Муссон» умов кредитних договорів, у Банка виникло право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту. Статтею 572 ЦК України визначено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Частиною першою статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Пунктом 3.2 Кредитного договору № 15/07 та ПП «Муссон» відповідно, зобов'язались забезпечити повернення отриманих кредитів та процентів за користування ними, іпотекою, а саме, іпотечним договором № 109/07 від 05.10.2007. На виконання умов Кредитного договору між Банком та [PERSON] укладено Іпотечний договір № 109/07 від 05.10.2007 зареєстровано в реєстрі за № 2416. 05 серпня 2009 року між Банком та ПП «Муссон» укладено Додаткову угоду до Іпотечного договору № 109/07. 02 липня 2010 року між Банком та ПП «Муссон» укладено Додаткову угоду до Іпотечного договору № 109/07. Іпотечним договором (з урахуванням додаткових угод) передбачено (п. 1. Іпотечного договору), що за Кредитним договором № 15/07 від ПП «Муссон» зобов'язане повернути Іпотекодержателю в строк до 04.10.2013 кошти в сумі 1 000 000 грн., зі сплатою 25% річних. У якості забезпечення за вищезазначеним Кредитним договором передається: Реєстраційний номер: 1657715. Тип об'єкта: будинок жилий, Адреса об'єкта: [ADDRESS]. Номер запису: 21206 в книзі 143. Загальна площа 101,4 м2. Площа земельної ділянки: 537 м2. Заставна вартість предмету іпотеки згідно умов договору - 1 616 000 грн. Відомості про обтяження майна внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 05.10.2007 за реєстраційним номером 159. Крім того, зазначеним предметом іпотеки (житловим будинком) забезпечено також виконання зобов'язань самого [PERSON] за іншим кредитним договором, а саме, за Кредитним договором № 56/08 від 28 травня 2008 року. Пунктом 2.2.2. Кредитного договору № 56/08 [PERSON] зобов'язався забезпечити повернення отриманих кредитів та процентів за користування ними, іпотекою, а саме, іпотечними договорами № 76/08 від 28.05.2008 та № 77/08 від 28.05.2008. На виконання пункту 2.2.2. Кредитного договору № 56/08 між Банком та [PERSON] укладено іпотечний договір № 76/08 від 28.05.2008 зареєстровано в реєстрі за № 4756. 27 липня 2009 року між Банком та [PERSON] укладено Додаткову угоду до Іпотечного договору № 76/08 від 28.05.2008. Іпотечним договором (з урахуванням додаткової угоди) передбачено (п. 1. Іпотечного договору), що за Кредитним договором № 56/08 [PERSON] зобов'язаний повернути Іпотекодержателю в строк до 25.05.2018 кошти в сумі 500 000, 00 дол. США, зі сплатою 15% річних. У якості забезпечення за Кредитним договором № 56/08 передається: Реєстраційний номер: 1657715. Тип об'єкта: будинок жилий, Адреса об'єкта: [ADDRESS]. Номер запису: 21206 в книзі 143. Загальна площа 101,4 м2. Площа земельної ділянки: 537 м2. Заставна вартість предмету іпотеки згідно умов договору - 1 616 000 грн. Відомості про обтяження майна внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 28.05.2008 за реєстраційним номером 4757. Також, в якості забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за Кредитним договором № 56/08 від 28 травня 2008 року між Банком та [PERSON] укладено Іпотечний договір № 77/08 від 28.05.2008 зареєстровано в реєстрі за № 4754. 27 липня 2009 року між Банком та [PERSON] укладено Додаткову угоду до Іпотечного договору № 77/08 від 28.05.2008. Іпотечним договором (з урахуванням додаткової угоди) передбачено (п. 1. Іпотечного договору), що за Кредитним договором № 56/08 [PERSON] зобов'язаний повернути Іпотекодержателю в строк до 25.05.2018 кошти в сумі 500 000, 00 дол. США, зі сплатою 15% річних. У якості забезпечення за Кредитним договором № 56/08 передається: Реєстраційний номер: 20285214. Тип об'єкта: адміністративно-побутовий комплекс літ. Н-3, Адреса об'єкта: [ADDRESS]. Номер запису: 2190 в книзі 9. Загальна площа 786, 9 м2. Площа земельної ділянки: 47 914, 0 м2. Заставна вартість предмету іпотеки згідно умов договору - 3 058 048, 80 грн. Відомості про обтяження майна внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 28.05.2008 за реєстраційним номером 4755. Відповідно до вимог статті 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Звернення стягнення на предмет застави, згідно частин першої, другої та четвертої статті 590 ЦК України, здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. У разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Частинами першою, третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги порушення ПП «Муссон» та [PERSON] умов основного зобов'язання, а саме, Кредитних договорів № 15/07 від 05.10.2007 та № 56/08 від 28.05.2008 відповідно, суд вважає, що існують підстави для судового захисту прав позивача шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до умов Іпотечний договір № 109/07 від 05.10.2007 (з урахуванням додаткових угод) (пункт 15) він містить застереження про те, що даний договір є правовою підставою для реєстрації права власності на предмет іпотеки. Відповідно до умов іпотечних договорів № 76/08 від 28.05.2008 та № 77/08 від 28.05.2008 (пункті 5) вони містить застереження про те, що даний договір є правовою підставою для реєстрації права власності на предмет іпотеки. Пунктом 39 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що з урахуванням положень ч. З ст. 33, ст. 36, ч. 1 ст. 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. З урахуванням зазначених норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Встановлені судом обставини підтверджуються дослідженими судом у судовому засіданні доказами, копії яких долучені до справи: свідоцтвом про державну реєстрацію та довідкою з ЄРДПОУ ПАТ «Банк Кіпру» (т.1 а.с.10, 11), кредитним договором № 15/07 від 05.10.2007р. між АБ «АвтоЗАЗбанк» та ПП «Мусон» та додатками до нього (т.1 а.с.12-19), іпотечним договором № 109/07 між АБ «АвтоЗАЗбанк» і [PERSON] та додатками до нього (т.1 а.с.20-27), кредитним договором № 56/08 від 28.05.2008р. між АБ «АвтоЗАЗбанк» та [PERSON] та додатками до нього (т.1 а.с.28-37), іпотечним договором № 76/08 від 28.05.2008р. між АБ «АвтоЗАЗбанк» та [PERSON] та додатками до нього (т.1 а.с.38-43), іпотечним договором № 77/08 від 28.05.2008р. між АБ «АвтоЗАЗбанк» та [PERSON] та додатками до нього (т.1 а.с.44-49), вимогами банку про усунення порушень на адресу відповідача та третьої особи (т.1 а.с.50-53), розрахунками заборгованості за кредитними зобов'язаннями (т.1 а.с.54-61), виписками по особових рахунках (т.1 а.с.62-186). Суд, аналізуючи і оцінюючи докази по справі, приходить до висновку, що вони достовірні, допустимі, повністю підтверджують законність та обґрунтованість позовних вимог щодо звернення стягнення на предмет іпотечного договору. В ході розгляду справи сторонами не заявлялись клопотання стосовно проведення експертної оцінки об'єктів іпотеки. Тоді як згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до статті 3 ЦПК України кожна особа має право у встановленому цим Кодексом порядку звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом статей 4,11 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Системний аналіз зазначених норм закону дає підстави вважати, що суд не може самостійно змінювати предмет, підстави позову, а саме: ті обставини, на які сторони посилаються, не може з власної ініціативи витребувати та досліджувати інші докази, крім тих, на які посилаються сторони, та про витребування яких заявлено клопотання сторін, в т.ч. призначати експертизи та виходити за межі позовних вимог. Сплата судового збору в сумі 3441 гривня підтверджена документально (т.1 а.с.8), тому в силу ст.88 ЦПК України зазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved