Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

30.10.2019 позивач звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову вказує на те, що у шлюбі з відповідачем у них [INFO] народилась донька [PERSON] , а [INFO] донька [PERSON] . Подружнє життя у них не склалось, а тому за рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.12.2018 їхній шлюб було розірвано. В добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає. Їй відомо, що відповідач має нерегулярний дохід, займається будівельними роботами, дуже часто їздить за кордон на заробітки, де одержує значні грошові кошти, а отже має можливість сплачувати зазначену нею суму аліментів. Вона не працює і їй самій важко утримувати дітей та забезпечити їм нормальними умовами, а тому змушена звернутись до суду з даним позовом. Позивачка в судовому засіданні просила позов задоволити. Доповнила, що позивач має змогу сплачувати аліменти у розмірі 2500 грн. на кожну дитину, оскільки працює в Польщі та має високий дохід. Крім цього, він недавно купив автомобіль, веде багатий спосіб життя, що свідчить про його платоспроможність. 15.11.2019 від відповідача надійшов відзив на позов. З позовними вимогами погоджується частково: згідний сплачувати аліменти в розмірі по 1100 грн. на кожну дитину з врахуванням прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Вказує на те, що знаходиться у скрутному матеріальному становищі, оскільки з нього в примусовому порядку стягуються грошові кошти, згідно відкритого виконавчого провадження ВП №58482318 по відшкодуванню шкоди, заподіяної внаслідок ДТП в розмірі 63910 грн.. Твердження позивачки про те, що він часто їздить за кордон, не відповідає дійсності, оскільки їздить туди тільки на сезонні роботи. Він добровільно надає допомогу на утримання дітей, купляє їм одяг, шкільне приладдя. На літніх канікулах вони проживали в нього та перебували на його утриманні. Вважає, що обов`язок утримувати дітей лежить на обох батьках, а тому посилання позивачки на те, що вона ніде не працює не звільняє її від батьківських обов`язків про забезпечення дітей половиною від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Вислухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Вимогами ст. ст. 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як вбачається з свідоцтв про народження, відповідач [PERSON] є батьком для [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а позивачка [PERSON] - матір`ю. Згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.12.2018 шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України "Про державний бюджет України на 2019 рік" встановлено розмір прожиткового мінімуму, а саме: для дітей віком до 6 років з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів для неповнолітніх дітей, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивача, яка проживає разом з дітьми, займається їх вихованням і відповідача ( є особою працездатного віку) - платника аліментів, прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а також з врахуванням рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, вимог розумності та справедливості і визначає їх в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття. На думку суду, вказаний розмір аліментів забезпечить дітям належний та достатній рівень матеріального утримання, який відповідає встановленому законодавством розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, так як позивач звільнена від сплати судового збору, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved