Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

16.08.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання дитини - доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначає, що вона з 25.10.1990 року перебувала у зареєстрованому Відділом ЗАГСу Дзержинського міськвиконкому Донецької області шлюбі відповідачем [PERSON] Від шлюбу сторони мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку із чим шлюб було розірвано. Відповідач не підтримує стосунки ані з позивачем, ані з їх спільною дитиною. У зв'язку із тим, що відповідач нема дає ніякої матеріально допомоги на утримання дитини, позивач була змушена звернутися із вказаним позовом до суду. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток рекомендованим поштовим відправленням та через оголошення у пресі (газета «Урядовий кур'єр» випуск № 184 від 30.09.2016 року). Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст.74 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає ст. 169 ЦПК України, з причин, які б могли бути визнані судом поважними, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ст. 224-228 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та оцінивши надані суду докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як зазначає позивач, 25 жовтня 1990 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Відділом ЗАГСу Дзержинського міськвиконкому Донецької області. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу (серія [NUMBER]), виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного по Артемівському району Артемівського МРУЮ у Донецькій області, 23 серпня 2012 року шлюб між сторонами було розірвано, про що зроблено відповідний актовий запис за № 29 (арк.с.4). Від шлюб сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON], відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 14.11.2008 року виконкомом Сіверської міської ради Артемівського району Донецької області (арк.с.5). Відповідач, являючись батьком дитини, зобов'язаний згідно ст. 180 СК України утримувати її до досягнення нею повноліття, але матеріальної допомоги на її утримання не надає. Згідно ст.179 Сімейного Кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім'я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Із наведених доказів вбачається, що сторони проживають окремо, позивач виховує і утримує дитину сама. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, проте має на це можливість, так як здоровий, інших утриманців не має, непрацездатних батьків не має, стягнень по виконавчим документам не проводиться, а тому позивач доказала своє право на стягнення аліментів з відповідача на утримання їх дитини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню повністю. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в сумі 551,20 грн. Згідно статті 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved