overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що йому на праві власності належить будинок [ADDRESS]. У вказаному будинку зареєстрована, але не проживає з грудня 2013 року [PERSON], через що він не може на власний розсуд розпоряджатися належним йому будинком. Місце знаходження відповідачки йому не відоме. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] повністю підтримали позов, просили його задовольнити та визнати [PERSON] втратившою право користування жилим будинком [ADDRESS]. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно і належним чином за зареєстрованим у встановленому порядку місцем реєстрації та оголошення у пресі, а саме у газеті "Урядовий кур'єр" №49 за 2015 рік. Заперечень проти позову не надала. Оскільки від відповідачки, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не надійшло заяви про розгляд справи в її відсутність, від неї не має відомостей про причину неявки, суд на підставі ч.4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Заслухавши пояснення позивача, свідка дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Із наданих суду копій договору купівлі-продажу житлового будинку від 04.12.2004 року, витягу з державного реєстру правочинів №417849, витягу з реєстру права власності на нерухоме майно №5932821, що позивачці на праві власності належить будинок [ADDRESS]. Із Домової книги на зазначений житловий будинок, а також довідки АДП Первомайського РВ УДМС України в Миколаївської області №810 від 04.03.2015 року вбачається, що відповідачка [PERSON] станом на день розгляду справи значиться зареєстрованою за вказаною адресою. Однак відповідно до довідки Квартального комітету №3 м. Певромайська від 19.02.2015 року та складеного цим же комітетом Акту, відповідачка за вказаним місцем реєстрації не проживає. Свідок [PERSON], донька позивача та відповідачки, пояснила, що відповідачка після розлучення з позивачем зібрала свої речі та уїхала, більше не з'являлася, з сім'єю зв'язку не підтримує. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відповідач відсутній у житловому будинку [ADDRESS] понад строки, встановлені ч. 2 ст. 405 ЦК України. Поважні причини, передбачені ст.ст 71, 163 ЖК України, як підстави для продовження цього строку або зберігання за відповідачкою житлового приміщення -відсутні. Відповідач добровільно залишив житло і добровільно ним не користується з 2005 року, тобто більше одного року. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню в повному обсязі в силу ст. 163, 167 ЖК України, ст. ст. 319, 325, 405 ЦК України. Відповідачку слід визнати такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що уклав шлюб з [PERSON] 11 березня 2011 року. Від шлюбу спільних дітей не мають. З відповідачем припинили шлюбні відносини через те, що між ними відсутнє взаємопорозуміння, на грунті чого постійно виникають сварки, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Строк для примирення їм не потрібен, сім'я розпалась остаточно. Разом не проживають. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання вдруге не з"явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про те, що між подружжям фактично припинені шлюбні стосунки, примирення між сторонами, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. Тому суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню в повному обсязі в силу ст.ст. 105, 112 СК України. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому позивачці слід залишити шлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що уклав шлюб з [PERSON] 15 травня 2009 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. З відповідачем припинили шлюбні відносини через те, що між ними відсутнє взаємопорозуміння, постійно виникають сварки. Строк для примирення їм не потрібен, сім'я розпалась остаточно. Разом не проживають. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу в її відсутність, позовні вимоги визнала повністю, просила залишити шлюбне прізвище. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про те, що між подружжям [PERSON] фактично припинені шлюбні стосунки, примирення між сторонами, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їх малолітньої дитини, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню в повному обсязі в силу ст.ст. 105, 112 СК України. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому відповідачці слід залишити шлюбне прізвище "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що уклав шлюб з [PERSON] 20 січня 2007 року. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. З відповідачем припинили шлюбні відносини через те, що між ними відсутнє взаємопорозуміння, втрачено почуття любові та поваги однин до одного. Строк для примирення їм не потрібен, сім'я розпалась остаточно. Разом не проживають з квітня 2015 року. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду телеграму, в якій позовні вимоги визнала, просила змінити прізвище на дошлюбне. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про те, що між подружжям [PERSON] фактично припинені шлюбні стосунки, примирення між сторонами, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх неповнолітнього сина, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню в повному обсязі в силу ст.ст. 105, 112 СК України. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому відповідачці слід змінити прізвище на дошлюбне "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що уклав шлюб з [PERSON] 27 червня 1997 року. Від шлюбу спільних дітей не мають. З відповідачем припинили шлюбні відносини через те, що між ними відсутнє взаємопорозуміння, на грунті чого постійно виникають сварки, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Строк для примирення їм не потрібен, сім'я розпалась остаточно. Разом не проживають. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, просила після розлучення залишити шлюбне прізвище "[PERSON]". Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про те, що між подружжям фактично припинені шлюбні стосунки, примирення між сторонами, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. Тому суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню в повному обсязі в силу ст.ст. 105, 112 СК України. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому позивачці слід залишити шлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що уклав шлюб з відповідачем 29.12.1995 року. Від шлюбу дітей не мають. З відповідачем припинили шлюбні відносини через те, що в сім'ї відсутнє взаємопорозуміння, що призводить до постійних суперечок. Строк для примирення їм не потрібен, сім'я розпалась остаточно, живуть окремо з червня 2009 року. Він звернувся до органів РАЦС, але [PERSON] на вказаний час не з'явилася і тому йому було запропонавано звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судовому засідані позов повністю підтримав, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, про що свідчать повідомлення "Укрпошти" про отримання повістки. Причини неявки відповідачка суду не повідомила, заперечень проти позову та клопотань не надала. Оскільки не має відомостей про причину неявки відповідача, на підставі ч.4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність та ухвалити по справі заочне рішення. Позивач проти такого не заперечує. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про те, що між подружжям Лешковят фактично припинені шлюбні стосунки, примирення між сторонами, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. Суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню в повному обсязі в силу ст.ст. 105, 112 СК України. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому позивачці після розірвання шлюбу слід залишити шлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що уклав шлюб з відповідачкою 02.12.1995 року, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх декількох років сімейні стосунки погіршились, зникли взаємоповага та взаєморозуміння один до одного. Шлюбні стосунки остаточно припинені. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя та примирення між ними неможливе. Ухвалою суду від 31.03.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 13.04.2021 року за клопотанням відповідачки провадження в даній цивільній справі було зупинено для примирення подружжя. Ухвалою суду від 14.06.2021 року поновлено провадження у справі. Відповідачка надала заяву, в якій зазначила, що наданий судом строк для примирення позитивних результатів не дав. Відповідачка визнала позов, згодна на розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 02.12.1995 року Гуляницькою сільською радою Врадіївського району Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 13. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.11.2003 року. Відповідно до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені остаточно. Шлюб носить формальний характер. Наданий судом строк для примирення позитивних результатів не дав. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх неповнолітньої дитини, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому відповідачці після розірвання шлюбу слід залишити шлюбне прізвище " [PERSON] ". Позивачем про відшкодування судового збору не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що уклав шлюб з відповідачкою 06.02.2018 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя не склалося через несумісність характерів, на ґрунті чого відбувались конфліктні ситуації. Шлюбні стосунки остаточно припинені. Розірвати шлюб у відділі ДРАЦС не має можливості. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя та примирення між ними неможливе. Ухвалою суду від 23.10.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачка надала суду заяву, в якій повністю визнала позов; з наслідками визнання позову ознайомлена; просила залишити шлюбне прізвище. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 06.02.2018 року Первомайським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області між сторонами було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 33. Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Відповідно до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені остаточно. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому відповідачці після розірвання шлюбу слід залишити прізвище " [PERSON] ". Позивачем про відшкодування судового збору не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що уклав шлюб з відповідачкою 08.07.2015 року, від якого вони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося, сторони мають різні характери та погляди на життя, що призвело до втрати почуття любові та поваги. Шлюб носить формальний характер. З 2017 року сумісне проживання та ведення спільного господарства припинено. Подальше спільне життя подружжя та примирення між ними неможливе. Строк для примирення не потрібен. Ухвалою суду від 06.10.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідачка надала суду заяву про визнання позову, згодна на розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 08.07.2015 року відділом ДРАЦС по Первомайському району реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області між сторонами було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 09. За час сімейного життя сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.07.2015 року. Відповідно до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені остаточно. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому відповідачці після розірвання шлюбу слід залишити шлюбне прізвище " [PERSON] ". Позивачем про відшкодування судового збору не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що уклав шлюб з відповідачкою 09.08.2003 року. Дітей від шлюбу не мають. Спільне життя не склалось через відсутність кохання, взаємоповаги, байдужості до життя та проблем один одного, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Останні півтора року вони проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться, вони не мають спільного бюджету. Відповідачка відмовляється добровільно розірвати шлюб у відділі ДРАЦС. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя та примирення між ними неможливе. Ухвалою суду від 30.12.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідачка надала суду телефонограму, в якій визнала позовні вимоги, згодна на розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 09.08.2003 року Софіївською сільською радою Первомайського району Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 3. Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені остаточно. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому відповідачці після розірвання шлюбу слід залишити прізвище " [PERSON] ".

Outcome: approved