Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, 17.05.2016 року, о 09.00 год., [PERSON], перебуваючи поблизу вхідних дверей до власного будинку в с. Зоряне по вул. Східна, 20 Ружинського району, Житомирської області, у стані алкогольного сп'яніння, в ході виниклої між ним та [PERSON] суперечки, умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс один удар ножем в пах останньому, чим спричинив [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного сліпого ножового поранення лівої пахової області з пошкодженням судин сімейного канатика, гематоми калитки та сімейного канатика, геморагічного та травматичного шоку 1 ступеню, які відповідно до висновку експерта № 215 від 26.05.2016 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я. Вказаними злочиними діями [PERSON] заподіяв потерпілому [PERSON]матеріальну та моральну шкоду. В суді позивач позовні вимоги підтримав з вищенаведених підстав та просив їх задовільнити. В суд відповідач зявився позовні вимоги просив задовільнити частково. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, оглянувши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином підлягає частковому задоволенню. 13.12.2016 року Ружинським районним судом Житомирської області ухвалено вирок у справі № 291/582/16-к (1-кп/291/43/16), відповідно до якого [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Вирок суду набрав законної сили 12.01.2017 року. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Так, у вироку судом встановлено обставини вчинення відповідачем легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров'я. Крім того, відповідач в судовому засіданні свою вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю. З огляду на викладене, причинно-наслідковий зв'язок щодо заподіяння [PERSON] шкоди вважаю встановленим, тобто таким, що не підлягає доказуванню в цивільній справі. Завдану позивачу моральну та матеріальну шкоду [PERSON] не відшкодував. Відповідно до ст. 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред'явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого, або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Частиною 7 ст. 128 КПК України встановлено, що особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1177 ЦК України шкода завдана фізичні особі, яка потерпла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. В результаті отриманого тілесного ушкодження, позивачем було пройдено курс стаціонарного та амбулаторного лікування, що підтверджується довідкою Ружинської ЦРЛ. Період лікування включав комплекс медичних препаратів та інших пов'язаних з цим витрат, що підтверджується документально, загальна сума яких склала 3381.58 грн. Окрім матеріальної шкоди, діями відповідача також завдано немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які спричинили негативні зміни у житті: негативні переживання та спогади, важкість виконання повсякденних обов'язків, переживання фізичних незручностей, побоювання щодо майбутнього стану здоров'я, яку суд задовольняє частково в сумі 5000 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. В ч. З ст. 23 ЦК України зазначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеню вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно ДО ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Кожна особа, як слідує зі змісту ст.3 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В відповідності до ч.1ст.11 ЦПК України суд розглядає спір в межах позовних вимог. Отже, цивільний позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином підлягає частковому задоволенню.

Outcome: approved