Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

21.03.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.02.2003 року, шлюб зареєстрований Таврійським міськвиконкомом Новокаховської міськради Херсонської області, актовий запис № 02, про що видано свідоцтво серії [NUMBER]. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей сина - [PERSON], [INFO], доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з чим вони втратили почуття поваги та любові один до одного, шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер, а тому подальше його збереження вважає за неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя та місце проживання дітей не має. Просила суд шлюбу розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище "[PERSON]", обране під час реєстрації шлюбу. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву в якій просила справу розглядати в її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 200 ч.4, ст. 206 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 05 лютого 2003 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей сина - [PERSON], [INFO], доньку - [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Спір про місце проживання дітей та поділ майна подружжя відсутній. Сторони вживали заходи для примирення, але вони були безрезультатними. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітніх дітей. Згідно ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112, 113, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved