Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до Барського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про поділ\~спільного майна\~подружжя. У позовній заяві вказав, що 12.02.2005 вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу у них є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У період перебування у шлюбі сторони у справі збудували будинок, що розташований по [ADDRESS] . Будівництво будинку було розпочато у період шлюбу - у 2009 році, у 2012 році будівництво було завершено. Право власності на нього було оформлено на дружину, тобто відповідача у справі. У провадженні Барського районного суду Вінницької області перебуває справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Під час розлучення сторони не дійшли згоди щодо розподілу спільного майна подружжя, тому позивач звернувся до суду з даним позовом. У підготовче засідання сторони не з`явилися. Представник позивача подала до суду заяву про те, що позов підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, подала до суду заяву про те, що позов визнає у повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутності. З огляду на положення ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача та відповідача, ураховуючи, що вони скористалися своїми процесуальними правами. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться у порядку, встановленому ст.\~206 цього Кодексу. Згідно з положеннями ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи заяви представника позивача та відповідача, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. \~ Сторони перебували у шлюбі з 12.02.2005 року та є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до даних копії рішення Виконавчого комітету Барської міської ради Вінницької області від 05.10.2012 № 1159, вирішено оформити право власності на житловий будинок, загальною площею 204,4 м2, житловою площею 83,1 м2 по [ADDRESS] за [PERSON] , та видати свідоцтво про право власності. Відповідно до даних Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №\~224924229, станом на 22.09.2020 право власності на житловий будинок по [ADDRESS] , загальною площею 204,4 м2, житловою площею 83,1 м2, зареєстровано за [PERSON] . Відповідно до ст. 60 СК України, майно, яке було придбано подружжям у період шлюбу, належить чоловікові та дружині на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~70\~СК України,\~у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №\~11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Ураховуючи наведене вище, суд бере до уваги, що житловий будинок, загальною площею 204,4 м2, житловою площею 83,1 м2 по [ADDRESS] набутий у власність відповідачем [PERSON] під час перебування у шлюбі з позивачем [PERSON] , спору про вартість будинку між сторонами нема. Відповідач визнала позов повністю, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права інших осіб, відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд ураховує думку позивача, який просив судові витрати не стягувати з відповідача та вважає, що судові витрати слід залишити без відшкодування. На підставі викладеного,

Outcome: approved