Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

31 січня 2015 року до суду надійшла позовна заява ПАТ КБ «Приватбанк» до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 91557,74 долари США, що за курсом 12,95 відповідно до службового розпорядження НБУ від 22.10.2014 року складає 1185672 грн. 73 коп., в якій зазначено, що відповідно до договору № DОМ7GK40000175, укладеного 22 лютого 2007 року відповідач отримав від позивача кредит в сумі 25000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,84% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 22 лютого 2027 року. Відповідач [PERSON] свої договірні зобов'язання не виконав, що призвело до виникнення простроченої заборгованості за кредитом. Приймаючи до уваги, що позичальник [PERSON] неналежним чином виконував передбачені договором зобов'язання щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків і комісій, позивач просить стягнути на його користь з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором станом на 22 жовтня 2014 року, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 24997,62 дол. США, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 19294,01 дол. США, заборгованості з комісії за користування кредитом в розмірі 3200 дол. США, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитним договором в розмірі 44066,11 дол. США, а всього 91557,74 дол. США, судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача - ПАТ КБ «Приватбанк» - в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій підтримав позовні вимоги та просив справу розглянути за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином належним чином в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України шляхом публікації оголошення в газеті «Урядовий кур'єр». Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З'ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 17), та відповідачем [PERSON] 22 лютого 2007 року був укладений кредитний договір № DОМ7GK40000175 (а.с. 10-12). Відповідно до п. 7.1 кредитного договору № DОМ7GK40000175 від 22.02.2007 року позичальник [PERSON] отримав від позивача кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 22 лютого 2007 року по 22 лютого 2017 року включно, у вигляді невідновлювальної лінії в розмірі 30000 дол. США на наступні цілі: 25000 дол. США на купівлю жилої нерухомості, а також 5000 дол. США на оплату страхових платежів, зі сплатою за користування кредитом процентів в розмірі 0,84% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструмента в розмірі 0,20% від суми виданого кредиту щомісяця в період уплати. Сторони також узгодили суму щомісячних платежів та період їх внесення, а саме: щомісячно в період уплати, за який приймається період з 10 до 15 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 294,91 дол. США для погашення заборгованості за кредитним договором, яка складається із заборгованості за кредитом, процентами, винагороди. Відповідно до п.п. 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3, 2.2.4 кредитного договору позичальник зобов'язується використати кредит та цілі, вказані в договору; сплачувати проценти за користування кредитом у відповідності до договору, повну сплату процентів за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту; сплатити банку винагороду відповідно до договору; погашення кредиту здійснити в порядку, сумах та строки, передбачені договором. Згідно п. 3.4 договору нарахування процентів здійснюється в останню дату сплати процентів, при цьому проценти розраховуються на фактичний залишок заборгованості за кожен день, виходячи із фактичної кількості днів користування кредитом - 360 днів у році. Проценти розраховуються щомісяця, за період з першої дати попереднього періоду оплати по дату, що передує першому дню поточного періоду оплати включно. Повне погашення процентів здійснюється не пізніше дня повного погашення суми кредиту. Пунктом 7.4 кредитного договору передбачено, що при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом в розмірі 2% на місяць, розраховані на суму непогашеної заборгованості по кредиту. У відповідності до п. 4.1 кредитного договору при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань банку має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмір 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. Пунктом 2.3.7 договору передбачено право банку достроково стягнути кредит, в тому числі шляхом звернення стягнення на заставлене майно, у випадку порушення умов, передбачених п. 2.3.3 даного договору. Відповідач [PERSON] не виконав належним чином зобов'язань як щодо поетапного, так і щодо остаточного повернення кредитних коштів внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, яка згідно розрахунку (а.с. 6-8) станом на 22 жовтня 2014 року становить 91557,74 долари США, що за курсом 12,95 відповідно до службового розпорядження НБУ від 22.10.2014 року складає 1185672 грн. 73 коп., а саме: заборгованість за кредитом - 24997,62 дол. США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 19294,01 дол. США, заборгованість по комісії за користування кредитом - 3200 дол. США, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 44066,11 дол. США. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодовець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний закон держави не встановлює якихось обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто відповідно до законодавства, гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак у той же час обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. При цьому згідно зі ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кошти - це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам статті 533 ЦК України. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що [PERSON] не виконав зобов'язань, передбачених кредитним договором № DОМ7GK40000175 від 22 лютого 2007 року, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість станом на 22 жовтня 2014 року в загальному розмірі 91557,74 долари США, що за курсом 12,95 відповідно до службового розпорядження НБУ від 22.10.2014 року складає 1185672 грн. 73 коп. В силу ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в розмірі 3654 грн. 00 коп. (а.с. 1).

Outcome: approved