Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

19.01.2021 року [PERSON] звернулась до суду з вище вказаною позовною заявою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS] . З метою оформлення прав на спадкове майно звернулась до приватного нотаріуса Житомирського нотаріального округу Житомирської області Кулініч Н. А. Однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. До початку судового засідання позивачем подано суду заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримала в повному обсязі (а.с. 148-149). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив суд слухати справу за його відсутності, позовну заяву визнає та не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть № [NUMBER] (а. с. 11). [PERSON] являється чоловіком позивача по справі, що підтверджується рішенням Житомирського районного суду від 06.10.2020 року (а. с. 12-13). Спадкодавцю [PERSON] згідно витягу з погосподарської книги № 690 за 2016-2023 роки Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 08.12.2020 року, належить житловий будинок [ADDRESS] . (а. с. 16). Згідно листа приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Кулініч Н. А. від 12.01.2021 року № 4/02-14 (а. с. 23, 51) та копії спадкової справи № 94 за 2020 рік (а. с. 76-124), спадкоємцем померлого є [PERSON] . Позивач на момент смерті чоловіка проживала з померлим та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта останньої та довідкою Тетерівської сільської ради від 08.12.2020 р. №689 (а.с. 9, 15). Судом встановлено, що позивач належним чином зареєструвати право власності не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця [PERSON] , про що приватним нотаріусом Кулініч Н. А. винесено відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.01.2021 року № 5/02-31(а. с. 23-24, 52-53). На замовлення позивачки було виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] станом на 21 грудня 2020 року (а.с. 18-21). Право власності на спірний будинок не зареєстровано, що підтверджується довідкою КП "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" станом на 31.12.2012 року (а.с. 22) та інформацією з Державного реєстру речових прав від 12.04.2021 року № довідки 252137503 (а.с. 140) . Відповідно до положень ст. ст.\~55,\~124 Конституції України,\~ст. 16 ЦК України\~та\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ч. 4\~ст. 25 ЦК України\~цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до приписів\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно з ч. 2\~ст. 1223 ЦК України\~в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1\~ст. 1261 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч. 1\~ст. 1296 ЦК України). Відповідно до ч. 3\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1\~ст. 1269 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч. 1\~ст. 1296 ЦК України). Частиною 1\~ст. 321 ЦК України\~встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно п.23\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до\~ст.6 Європейської Конвенції з прав людини\~визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13, зазначеної Конвенції, на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Таким чином, враховуючи ті обставини, що [PERSON] являється єдиним спадкоємцем майна після смерті [PERSON] , яка прийняла спадщину та не заявила відмови від її прийняття, суд прийшов до висновку, що слід визнати за позивачем право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Судові витрати зі сплати судового збору суд залишає за позивачем за її клопотанням (а.с. 148-149).

Outcome: approved