Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

14.08.2020 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, в якому вказує, що 28.05.2019 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені з лютого 2020 року, спільного господарства не ведуть, а тому з сином проживають окремо у будинку її батьків, де і зареєстровані: [ADDRESS] . Дитина перебуває на повному її утриманні, так як відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина та її не надає, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Вона отримує державну допомогу при народженні дитини до досягнення трьох років в розмірі 860 грн. щомісячно, не працює, інших доходів не має, в той час як відповідач є фізично здоровим та працездатним, працює інспектором УПП в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, аліментів на користь інших осіб не сплачує, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання її та сина. Прохає стягнути з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.08.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 14.08.2020 року і до досягнення сином трьох років. 13.10.2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено до розгляду у підготовче судове засідання на 02.11.2020 року. 02.11.2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду по суті на 12.11.2020 року. Позивач в судове засідання не з`явилась, 12.11.2020 року надала суду заяву про розгляд справи без її участі, підтримала позовні вимоги та прохала їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надав, відзив на позов не подав. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України якщо відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, то за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У зв`язку з наведеним, суд на підставі ч.5 ст.223, ст.280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 28.05.2019 року зареєстровано шлюб між сторонами, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28.05.2019 року (а.с.7). Подружжя має сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.08.2019 року (а.с.8). Син зареєстрований та проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Реєстру територіальної громади від 17.07.2020 року (а.с.9). Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина та дружини не надає, домовленості між сторонами про способи виконання обов`язку утримувати дитину не досягнуто. Позивач отримує державну допомогу при народженні дитини до досягнення трьох років в розмірі 860 грн. щомісячно, не працює, інших доходів не має, що підтверджується довідками (а.с.10-11). Відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , є фізично здоровим та працездатним, працює інспектором УПП в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, аліментів на користь інших осіб не сплачує, що підтверджується позовом. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, однак фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з лютого 2020, проживають вони окремо, спільне господарство не ведуть, від шлюбу мають спільного сина, дитина проживає з матір`ю та знаходиться на повному утриманні позивача, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина та дружини не надає, домовленості між сторонами про способи виконання обов`язку утримувати дитину не досягнуто. Крім того, суд вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, так як він працює інспектором УПП в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, має стабільний дохід, аліментів на користь інших осіб не сплачує. А тому позовні вимоги необхідно задовольнити у повному обсязі. Відповідно до положень ст.265 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу судових витрат. Тож, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved