Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

22 вересня 2014 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , в якій зазначила, що відповідно до рішення судів відповідач повинен на її користь платити аліменти на утримання їх повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання. Але відповідач не платив аліменти у присуджених судом сумах, тому просить стягнути з нього пеню на загальну суму 68400 грн. Борг з аліментів становить 23138,61 грн. Відповідач не має постійного місця праці, але має на праві власності 44\\100 частини житлового будинку ринковою вартістю 94272 грн. Тому на погашення боргу з аліментів та пені просить припинити право власності [PERSON] на 44\\100 частини житлового будинку на [ADDRESS] і визнати за нею право власності на вказану частину будинку. Різницю між вартістю будинку та боргом відповідача в сумі 2733 грн. 29 коп. просить стягнути з неї на користь відповідача. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримують позовні вимоги. Відповідач до суду не прибув, хоча належним чином повідомлений судом про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням, заяви про відкладення розгляду справи та заперечення проти позову не подав. Суд ухвалює заочне рішення. Третя особа [PERSON] подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, підтримує позов. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] за рішенням суду повинен платити аліменти позивачці на утримання їх сина [PERSON]. Аліменти платив нерегулярно, тому має борг в сумі 23138 грн. 61 коп. Пеня за несплату аліментів становить 68400 грн. 10 коп. Відповідач [PERSON] має на праві власності 44\\100 частини житлового будинку в [ADDRESS] що належить йому та позивачці на праві спільної часткової власності. Ринкова вартість належної відповідачу частини будинку становить 94272 грн. Дані обставини встановлені в суді з пояснень сторін та підтверджені дослідженими в суді письмовими доказами - розрахунком державного виконавця заборгованості [PERSON], розрахунком пені, рішеннями судів про стягнення аліментів та виконавчим листом суду про стягнення аліментів, рішенням суду про поділ житлового будинку між сторонами, звітом про оцінку майна. Відповідно до ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов"язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідач [PERSON] не надав доказів відсутності його вини за прострочення сплати аліментів. Тому суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення пені задоволенню підлягають у повному обсязі, відповідач не заперечував проти стягнення вказаної суми, їх розмір не суперечить закону. Відповідно до п.4 ч.1 ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім"ї. Позовні вимоги в частині припинення права власності [PERSON] на належну йому частину житлового будинку для погашення заборгованості з нарахованих аліментів та пені підлягають задоволенню, тому що вказана сума боргу в незначній сумі менша від вартості будинку. Різницю між вартістю будинку та сумою боргу з аліментів і пені необхідно стягнути з позивачки на користь відповідача. Судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь держави та позивачки.

Outcome: approved