Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

16.11.2017 року [PERSON] (надалі - позивач). звернулася до суду з позовом до [PERSON] . про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 12 лютого 2010 року вони зареєстрували шлюб. Від спільного проживання народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Спільне життя з відповідачем не склалося через прояви неповаги, різні погляди на життя, сварки, несумісність характерів. Подальше спільне життя суперечить її інтересам та інтересам сім'ї. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]» В судове засідання позивач не з'явилася, В поданій до суду заяві просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, згідно поданої до суду заяви просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнавав повністю. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ознайомившись із заявами сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинено, шлюб носить формальний характер. Позивач визнає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам. Відповідач визнає позовні вимоги, що свідчить про небажання зберегти сім'ю. При таких обставинах збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін. На підставі наведеного,

Outcome: approved