Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

17.04.2018\~року до\~Заводського районного\~суду міста\~Миколаєва звернувся\~[PERSON] до\~[PERSON],\~в якому\~посилаючись на\~те,\~що 13.01.1994\~року Миколаївська\~міська служба\~приватизації державного\~житлового фонду\~видала свідоцтво\~про право\~власності на\~житло.\~19.05.2006\~року Заводським\~районним суд\~м.\~Миколаєва прийняв\~рішення,\~згідно якого\~були визначені\~частки співвласників\~у справі\~спільної сумісної\~власності в\~житловій квартирі\~[ADDRESS].\~18.03.2017\~року батько\~позивача [PERSON]\~помер.\~Відкрилася спадщина\~у вигляді\~1/4\~частини вищевказаної\~квартири, на підставі чого просить встановити факт належності правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на житло, виданого 13 січня 1994 року Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду на імя [PERSON] на ? частку квартири [ADDRESS] (колишня вул. Спортивна) у м. Миколаєві Сороколєт Григорію Григоровичу, який помер 18 березня 2017 року. В обґрунтування 04.04.1994 року свідоцтво про право власності на житло було зареєстроване у Миколаївському БТІ за реєстраційним № 17873. [PERSON] звернувся із заявою для оформлення у правах спадкоємця до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори. Була заведена спадкова справа. 26.03.2018 року [PERSON] отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Згідно цієї постанови нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідач [PERSON] про відкриття провадження був повідомлений, відзив суду не надав. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] є батьком позивача. Відповідач [PERSON] є братом позивача. Позивача сімя постійно проживала за адресою: [INFO] (нині вул. Леваневців). В 1994 році квартира [ADDRESS] приватизована. 3 січня 1994 року Миколаївська міська служба приватизації державного житлового фонду видала свідоцтво про право власності на житло. Згідно цього свідоцтва вищевказана квартира дійсно належить на праві приватної спільної власності [PERSON] (мати позивача), [PERSON] (батько позивача), [PERSON] (братові позивача) та позивачу [PERSON], що підтверджується свідоцтвом, яке міститься в матеріалах справи (а. с. 7). Вказане свідоцтво зареєстровано у Миколаївському БТІ 04.04.1994 року за реєстраційним № 17873 (а. с. 7). 19 квітня 2006 року Заводський районний суд м. Миколаєва ухвалив рішення, згідно якого були визначені частки співвласників у справі спільної сумісної власності в житловій квартирі [ADDRESS] за [PERSON], [PERSON], [PERSON]Г, та [PERSON] по ? частки за кожним, що підтверджується рішенням, яке міститься в матеріалах справи (а. с. 13). 18 березня 2017 року батько позивача [PERSON] помер, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про смерть від 18.03.2017 року серії І-ФП №255417 та копії довідки про причину смерті від 20.03.2017 року, які міститься в матеріалах справи (а. с. 8 та 11). Після смерті батька позивача відкрилася спадщина у вигляді ? частини квартири №44, вул. Леваневців, 25/9 м. Миколаєва. Позивач звернувся із заявою для оформлення у правах спадкоємця до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори. 26 березня 2018 року позивач отримав постанову від Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області про відмов у вчиненні нотаріальної дії, що підтверджується постановою від 26.03.2018 року за вихідним №718/02-31, яка міститься в матеріалах справи (а. с. 15). Згідно вказаної постанови нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з тим, що знайшла розбіжності у документах, які надав позивач. Як зазначено у вказаній постанові, у свідоцтві про смерть батька його прізвище значиться як «Сороколєт», а по батькові як «Григорійович», а в свідоцтві про право власності на житло, видане 13 січня 1994 року Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду, прізвище батька значиться як «Сороколіт» а по батькові «Григорович». Позивач звернувся з ціллю виправлення цієї помилки до Миколаївської міської служби приватизації державного житлового фонду, але позивачу було відмовлено в звязку зі смертю батька. Відповідно до\~ст. 293 ЦПК України, п.п.4,12\~Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року "Просудову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"(з наступними змінами),окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. За правилами п.6 ч.1\~ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Враховуючи суть\~розбіжностей у\~написанні прізвища\~та по-батькові\~у Свідоцтві,\~ту обставину,\~що [PERSON] проживав у житлі зазначеному у свідоцтві, де також проживали члений його сім'ї, відсутність інших мешканців з аналогічними прізвищем, ім'ям та по-батькові, а також інші досліджені докази (копія свідоцтва про смерть [PERSON], копія технічного паспорту на гараж, копія свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], копія рішення та копія договору купівлі-продажу гаражу), суд приходить до висновку, що у свідоцтві допущено описку і саме [PERSON] зазначений у ньому як власник, а за такого позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved