Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

30.03.2016 року Державна екологічна інспекція у Миколаївській області звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в сумі 3 300 грн., внаслідок незаконного знищення дерева породи «тополя». Позивач зазначив, що 19.11.2015 року державним інспектором з охорони навколишнього природнього середовича Миколаївської області під час проведення перевірки дотримання вимог природоохоронного закондавства на території с.м.т. Врадіївка Миколаївської області було встановлено, що [PERSON] здійснив пошкодження до ступення припинення росту дерева, породи «Тополя», діаметром 55 см., без відповідного дозволу - ордера на видалення зелених насаджень. Внаслідок незаконного знесення дерева, породи «Тополя» такими діями [PERSON] інтересам держави була спричинена матеріальна шкода в сумі 3 300 грн., яка підлягає стягненню з [PERSON], як особи, яка спричинила таку шкоду. Посилаючись на зазначені обставини позивач просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В судовому засіданні представник державної екологічної інспекції у Миколаївській області Євич С.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, зазначивши, що зрубане ним дерево породи «Тополя» біля свого городу, на час його знесення було сухе, а відповідно його вартість повинна бути меншою. При цьому ним за знесення даного дерева породи «Тополя» вже був сплачений штраф. В зв'язку з чим відповідач просив суд зменшити суму нарахованої йому державною екологічною інспекцією шкоди в сумі 3 300 грн. наполовину. Ухвалою суду від 13.05.2016 року до участі у справі було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Врадіївську селищну раду Миколаївської області. Третя особа - Врадіївська селищна рада Миколаївської областві свого представника в судове засідання не направила. Однак, голова селищної ради [PERSON] звернувся на адресу суду з письмовою заявою, в якій просив суд розглядати справу без участі представника селищної ради та не заперечував проти задоволення позовних вимог. Аналізуючи докази надані сторонами та їх пояснення, суд визнав доведеними такі факти: -Згідно протоколу № 001712 від 19.11.2015 року, складеного державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища державної екологічної інспекції у Миколаївської області Євичем С.В. вбачається, що 16.11.2015 року на території с.м.т. Врадіївка гр. [PERSON] зрубав дерево породи «Тополя» самовільно без відповідного дозволу, діаметром 55 см., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 153 КУпАП. -Постановою про накладення адміністративне правопорушення № 48 від 20.11.2015 року, винесеною державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища державної екологічної інспекції у Миколаївської області Євичем С.В. на гр. [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення за ознаками ст. 153 КУпАП було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. -Згідно довідки - розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок знищення дерева породи «Тополя» до ступення припинення росту на території с.м.т. Врадіївка Миколаївської області, виданою державною екологічною інспекцією у Миколаївській області від 19.11.2015 року, сума заподіяної шкоди внаслідок знищення дерева породи «Тополя», діаметром 55 см., складає 3 300 грн. -23.11.2015 року за вихідним № 05/05-02/2059 державною екологічною інспекцією у Миколаївській області на адресу гр. [PERSON] було направлено повідомлення про добровільне відшкодування шкоди в сумі 3 300 грн., заподіяної внаслідок самовільного знищення дерева. -Відповідач [PERSON] у добровільному порядку не сплатив кошти в сумі 3 300 грн. до державного бюджету в рахунок відшкодування заподіяної шкоди. Встановлені в судовому засіданні факти вказують на те, що між сторонами склалися відносини з приводу заподіяння та відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства. Згідно вимог ст. 40 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог, зокрема, щодо раціонального і економного їх використання, здійснення заходів щодо запобігання псуванню, виснаженню природних ресурсів та негативному впливу на стан навколишнього природного середовища. Статтею 28 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що зелені насадження в межах населених пунктів підлягають охороні та відновленню, а видалення дерев, кущів, газонів та квітників здійснюється в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Як вбачається з п. 2 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 1045 від 01.08.2006 року, видалення зелених насаджень здійснюється у разі знесення аварійних, сухостійних і фаутних дерев, а також самостійних і порослевих дерев з діаметром кореневої шийки не більш, як 5 сантиметрів. Пунктом 3 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 1045 від 01.08.2006 року, передбачено, що знесення дерев на території населеного пункту здійснюється за рішенням виконавчого органу міської, селищної, сільської ради на підставі ордеру. Згідно з вимогами ч. 4, ч. 5 ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Відповідно до приписів ч.1, ч. 2 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування тільки у тому випадку, якщо доведе, що така шкода завдана не з її вини. Судом встановлено, що завдана навколишньому природному середовищу шкода у вказаному вище розмірі була спричинена винними діями [PERSON], оскільки останній, без належних на те правових підстав, здійснив незаконну порубку дерева породи «тополя» діаметром 55 см. Розрахунок матеріальної шкоди, долучений позивачем до матеріалів справи, проведено у відповідності до такс, встановлених Постановою КМУ від 28.12.2001 року № 1789 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктів». Пунктом 7 ч. 3 ст. 29 та п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного Кодексу України передбачено, що грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягають зарахуванню до спецфондів державного, обласних та місцевих (сільського, селищного, міського) бюджетів за місцем скоєння правопорушення. Доводи відповідача відносно того, що зрублене ним дерево породи «Тополя» на момент його знесення було сухим та відповідно виходячи з цих обставин нарахована йому державною екологічною службою шкода в сумі 3 300 грн., як за знищення зеленого дерева повина бути зменшена та нарахована, як за знесення сухостою на дрова, є на думку суду безпідставними. Оскільки відповідачем не було надано на адресу суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували той факт, що саме ним був знесений сухостій, а не зелене дерево, тому зроблений позивачем розрахунок спричиненої шкоди, як за знесення саме зелененого насадження, а не сухостою, є вірним. Тому суд при даних обставинах вищезазначені доводи відповідача не бере до уваги та відхиляє їх. За таких обставин, суд розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, дійшов до висновку, що заявленні позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved