Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

28.07.20 р. позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом. Позовна заява надійшла до суду 31.07.20 р.. Просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими надвірними будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] за набувальною давністю в порядку ст. 344 ЦК України. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що він 25.02.92 р. був призначений настоятелем св. - Параскев`ївської церкви с. Кашівки Ковельського району Волинської області і з цього часу постійно проживає за адресою: [ADDRESS] , тобто, у житловому будинку, збудованому прихожанами цього села для проживання настоятеля цієї церкви. З того часу він добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується цим нерухомим майном, утримує його, проводить його поточний та капітальний ремонти. Спірний житловий будинок з надвірними спорудами розташований на земельній ділянці, що є у його приватній власності. Прихожани Параскевської релігійної громади с. Кашівки Ковельського району Волинської області не заперечують щодо передачі спірного житлового будинку як парафіяльного будинку у його власність. Оскільки у позасудовому порядку оформити його право на спірне майно неможливо, просить позов задовольнити. Провадження у справі відкрито за ухвалою суду від 04.08.20 р.. Копію вказаної вище ухвали суду та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідач отримав у встановленому законом порядку. За станом на 04.09.20 р. відзиву на позовну заяву відповідач до суду не подав. У судове засідання позивач не з`явився, хоча належно повідомлений. Про причини неявки суду не повідомив. Однак на адресу суду попередньо надійшла заява позивача про розгляд справи у його відсутності, де зазначив, що позов підтримує повністю та просить позов задовольнити. Представник відповідача - у судове засідання також не з`явився, хоча відповідач належно повідомлений. Про причини неявки свого представника суду не повідомив. Попередньо відповідачем подано суду заяву про розгляд справи у відсутності його представника, де зазначено, що позов визнає повністю. З огляду на наведене вище суд розглядає справу по суті у підготовчому судовому засіданні відповідно до положень ст. 200 ЦПК України, прийнявши повне визнання позову відповідачем. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до повного задоволення. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно із ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином перебіг строку володіння майном для визнання права власності на нього за набувальною давністю слід рахувати після 01.01.01 р.. Відповідно до копії паспорта позивача серії [NUMBER] , він проживає у [ADDRESS] з 31.08.05 р., а у с. Кашівці Ковельського району Волинської області без зазначення точної адреси проживання - з 04.01.93 р.. Наведене вище стверджується також копією будинкової книги для прописки громадян, проживаючих у [ADDRESS] , де з 31.08.05 р. зареєстровані лише позивач та його сім`я. Відповідно до копії договору на користування місцевим телефонним зв`язком від 15.01.99 р., такий було укладено між позивачем та підприємством зв`язку «Райтелеком» щодо забезпечення діяльності пристрою зв`язку, встановленого за адресою: с. Кашівка Ковельського району Волинської області. Відповідно до копії договору про надання послуг електрозв`язку від 25.09.01 р., такий було укладено між позивачем та ВАТ «Укртелеком» щодо надання послуг електрозв`язку за адресою: с. Кашівка Ковельського району Волинської області. Як стверджується копіями квитанцій про оплату комунпослуг позивачем за період з грудня 2006 р. по липень 2018 р., саме позивачем було проведено таку оплату за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії Державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі рішення місцевої Ради від 19.08.96 р. - Підрізької сільради Ковельського району Волинської області, позивач як мешканець [ADDRESS] , є власником земельної ділянки пл. 0, 2 500 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована у с. Кашівці Ковельського району Волинської області в межах згідно з планом. Як встановлено з копії техпаспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого ТзОВ "Бюро оцінки та інвентаризації" 09.03.20 р., спірне домоволодіння самочинного будівництва не містить; є 1991 р. побудови. Згідно з копією списку фізичних осіб, із їх підписами - всього - на 4 - х арк., останні як парафіяни Параскевської релігійної громади с. Кашівки Ковельського району Волинської області, не заперечують проти оформлення права власності позивача на вказаний вище житловий будинок. Аналізуючи вказані вище докази, суд враховує, що доводи позивача про набуття ним права власності на вказане вище домоволодіння належно підтверджено в суді, так як спірне нерухоме майно з початку користування ним позивача і по даний час не перебуває у власності чи користуванні (володінні) будь - якої іншої особи (осіб). Таким чином до позивача перейшло право власності на спірне нерухоме майно на підставах, не заборонених законом. З часу виникнення права на користування цим нерухомим майном позивачем. він відкрито володіє цим нерухомим майном та будь - яких заперечень щодо такого його користування (володіння) із будь - якими іншими особами не виникло. Зазначені обставини не оспорюються відповідачем а в суду не виникає сумнівів в достовірності цих обставин. Отже судом достовірно встановлено, що позивач з 2005 р., тобто, більше десяти років, як добросовісний набувач відкрито, безперервно, очевидно для третіх осіб (в тому числі й для відповідача) володіє нерухомим майном, а саме - житловим будинком з господарськими надвірними будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , а тому має право отримати даний об`єкт нерухомого майна у власність в порядку набувальної давності. Позов слід задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved