Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] 01.11.2018 звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] сільської ради Голованівського району Кіровоградської області про визнання права власності в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.02.2016 в с. Семидуби Голованівського району Кіровоградської області помер батько позивача [PERSON], після смерті якого, відкрилася спадщина. До складу спадщини увійшла земельна ділянка площею 4,31 га., яка розташована на території [PERSON] сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, згідно Державного акту серії КР №22318, виданого 29 грудня 1999 року. Представник позивача вказує, що Державний акт серії КР №22318, виданий 29 грудня 1999 року, було втрачено, про що позивачем зроблено відповідне повідомлення у місцевому друкованому засобі масової інформації. Позивач є дочкою померлого [PERSON], тобто є спадкоємцем першої черги, інші спадкоємці відсутні. Представник позивача зазначає, що позивач у встановлений законом строк 03.06.2016 звернулась до приватного нотаріуса Голованівського нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька. Шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька закінчився 22 грудня 2016 року, а тому позивач вважається такою, що прийняла спадщину після смерті батька. Представник позивача вказав, що 27 вересня 2018 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Голованівського нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на зазначену вище земельну ділянку, однак у видачі свідоцтва позивачу було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа, а саме: оригіналу державного акта на земельну ділянку, який належав батькові позивача. У звязку з наведеним, посилаючись на ст.ст. 328, 1216, 1222 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), представник позивача просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 22.02.2016, право власності на земельну ділянку площею 4,31 га., кадастровий номер 3521487300:02:000:0320, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Голованівського району Кіровоградської області. Ухвалою суду від 27.11.2018 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. 25.01.2019 за клопотанням представника позивача судом постановлено ухвалу про витребування доказів, якою у приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] витребувано належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], який помер 22 лютого 2016 року та на виконання якої, нотаріусом 28.01.2019 надано витребувані докази. 11 лютого 2019 року ухвалою суду замінено неналежного відповідача [PERSON] сільську\~раду Голованівського\~району Кіровоградської\~області належним відповідачем - [PERSON] у зв'язку з тим, що остання також звернулась до приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. 14 березня 2019 року у справі проведено підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач та її представник не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавали. Відповідач в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), що підтверджується повідомленням про отримання 19.03.2019 рекомендованого листа з судовою повісткою, заяви про розгляд справи за її відсутності чи відкладення розгляду справи та відзив до суду не подавала. Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22 лютого 2016 року в с. Семидуби Голованівського району Кіровоградської області помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії І-ОЛ №222775, виданого 24.02.2016 виконкомом [PERSON] сільської ради Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 10). Згідно копії свідоцтва про народження, серії І-ОЛ №196272, повторно виданого 19.08.2016 Голованівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, позивач є дочкою [PERSON] (а.с. 8). Як вбачається з копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №3506119552018 від 10.10.2018, [PERSON] на праві власності, згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії КР №22318 від 29.12.1999, належала земельна ділянка з кадастровим номером 3521487300:02:000:0320, площею 4,31 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території [PERSON] сільської ради Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 14-16). 24 вересня 2018 року в газеті "Вісник Голованівщини" опубліковано оголошення про те, що Державний акт на право приватної власності на землю, серії КР №22318, виданий 29.12.1999 [PERSON] сільською радою Голованівського району Кіровоградської області, втрачено (а.с. 12). Згідно постанови приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] від 27.09.2018, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті [PERSON] в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документ (а.с. 11). Відповідно довідки приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] від 05.12.2018 №546/01-16, Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №54347385 від 04.12.2018, Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №44066490 від 03.06.2016 та копії спадкової справи №59/2016, після смерті [PERSON] заведено спадкову справу за заявою позивача; заяву про прийняття спадщини також подано племінницею [PERSON]; інших спадкоємців немає; заповіти від імені [PERSON] не посвідчувались; свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с. 38-40, 53-63). Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обовязок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом (стаття 55). Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права (частина 2 статті 16 ЦК України). За частиною першою ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із частиною першою ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, законодавство визначає три окремі підстави для захисту цивільного права особи: порушення, невизнання, оспорювання права. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Згідно положень ст. 41 Конституції України\~\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, а відповідно до ч. 1\~ст. 78 Земельного кодексу України (далі - ЗК України),\~право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом,\~зокрема із правочинів. Відповідно до частини першої статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно\~ст. 1218 ЦК\~\~України\~\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У частинах першій та другій статті 1223\~ЦК України зазначено, що право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265\~\~ЦК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч. 1 ст. 1225 ЦК України). Нормами\~статті 1268\~ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч. 1 ст. 1296 ЦК України). Частиною 3 ст. 1296 ЦК України\~визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» розяснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши надані позивачем докази та оцінивши їх, враховуючи вищезазначені норми законодавства, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстави для визнання за позивачем права власності на земельну ділянку, що залишилась після смерті [PERSON], оскільки на день смерті останньому належала на праві приватної власності земельна ділянки; позивач після смерті батька [PERSON] в шестимісячний строк з дня смерті останнього, як спадкоємець першої черги, подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини за законом, однак оформити спадщину не має можливості у зв'язку з втратою правовстановлюючого документу. З наведених підстав, суд дійшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з наданої квитанції від 17.04.2018 №0.0.1160621974.1 позивач за подання даного позову до суду сплатила судовий\~збір\~в сумі 1455 грн. 92 коп., виходячи з розміру, встановленого п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за вимогу майнового характеру, однак враховуючи, що позивачем не заявлено вимог щодо стягнення судових витрат з відповідача, тому такі витрати покладаються на позивача. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: approved