Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] третя особа: Управління державної міграційної служби України в Луганській області про усунення перешкод в користуванні будинку, який розташований за адресою: місто Рубіжне, вулиця Фестивальна, будинок 8, шляхом визнання [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Про місце, день та час розгляду справи по суті, особи, які беруть участь у справі повідомлялись належним чином. Позивач та відповідач просили розглянути справу без їх участі. За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України, розгляд справи здійснювався за відсутності позивача та відповідача, а фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Обґрунтовуючи необхідність задоволення позову, позивач вказував на те, що будинок №8, який розташований по вулиці Фестивальна у місті Рубіжне Луганської області, отриманий ним, в якості спадкового майна та належить йому на праві приватної власності. У його будинку з листопада 1996 року був зареєстрований його брат [PERSON]. Але з січня 1997 року останній виїхав до іншого постійного місця проживання разом зі всіма особистими речами, тому позивач вважає, що відповідач втратив право користування цим будинком. А оскільки відповідач сам не здійснив зняття з реєстрації у цьому будинку, це заважає позивачу повною мірою використовувати свої повноваження власника на вільне використання та розпорядження будинком. Відповідач подав заяву про визнання позову у повному обсязі. При цьому зазначив, що правові наслідки повного визнання позову йому відомі та зрозумілі. А їх розяснення з боку суду не потребує. Відповідно до положень частини 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановлює ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Отже, зважаючи на те, що відповідач подав письмову заяву, якою безумовно визнав позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому, оскільки позивач просить суд захистити його порушене право способом, який передбачений законом, зокрема шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку № 8 по вулиці Фестивальна у місті Рубіжне Луганської області, а відповідач при цьому визнає вказані вимоги, суд вважає, що вони підлягають задоволенню. Тому,

Outcome: approved