Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

21 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документу - Державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р2 № 572528 від 20 квітня 2002 року. В обґрунтування своєї заяви вказує, що на підставі рішення Українківської сільської ради народних депутатів від 12 грудня 2001 року № 4 йому була передана у власність земельна ділянка площею 3,19 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та 20 квітня 2002 року видано правовстановлюючий документ щодо цього майна. Нині він не може розпоряджатися вищевказаною земельною ділянкою та укласти договір оренди, оскільки позбавлений можливості провести реєстрацію своїх прав щодо цього майна в державному реєстрі речових прав через невірне зазначення його анкетних даних у вищевказаному державному акті. Оскільки внесення відповідних змін до цього документу нині неможливе, а такі розбіжності перешкоджають здійсненню його прав щодо цього майна як власника, тому він був змушений звернутися до суду із цією заявою. Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій свої вимоги підтримав, просив встановити факт належності йому вищевказаного Державного ату, також просив справу розглянути у його відсутності. Представник заінтересованої особи - відділу Держземагентства у Жовтневому районі Миколаївської області, Сандольська Л.Є. звернулася до суду із заявою, в якій просила справу розглянути без участі представника Держземагентства та справу вирішити на розсуд суду. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, за даними Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку 04.09.2013 року у державному земельному кадастрі зареєстровано земельну ділянку за кадастровим номером 4823384400:02:00:0166 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вид права власності - приватна, власник - [PERSON] (а.с. 10-11). Підстави, з яких заявник був змушений звернутися до суду із цією заявою підтверджуються змістом самого Державного акту Р2 №572528 від 20.04.2002 року, в якому дійсно анкетні дані заявника зазначені як «[PERSON]», що не відповідає даним його паспорту та вірному написанню по-батькові «[PERSON]» (а.с. 4-9). Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Відповідно до п.п.4 ч.1 ст. 24 вказаного Закону - у державній реєстрації прав може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. За положеннями п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, а також згідно роз'яснень, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 3 липня 2013 року N 404, визнано такою, що втратила чинність «Інструкцію про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку, право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі» затверджена Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 року N 43, та Розділом 5 якої було передбачено Порядок видачі дубліката державного акта при втраті або псуванні оригіналу. За такого заявник позбавлений можливості в адміністративному порядку вирішити питання про внесення відповідних виправлень до вищевказаного правовстановлюючого документу. З досліджених документів, в тому числі співпадання даних заявника в його особистих документах та Державному акті на право власності на земельну ділянку, виданому 20 квітня 2002 року, а також інших письмових доказів, суд дійшов висновку про належність зазначеного правовстановлюючого документу заявнику. Враховуючи наведене, та встановивши, що іншим чином довести свої права щодо цього майна заявник не має можливості, а підтвердження належності йому вказаного правовстановлюючого документу необхідне для проведення державної реєстрації його прав щодо цієї земельної ділянки, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню Враховуючи викладене,

Outcome: approved