overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

27 жовтня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про\~ розірвання шлюбу. В позові зазначив, що з відповідачкою\~ перебуває у шлюбі з 27 липня 2005 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Новоочаківської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 06.\~Мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя в них не склалося. Шлюбні стосунки припинені з травня 2017 року. Просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Дитину залишити проживати з відповідачкою. Позивач в підготовче засідання\~ надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав,\~ просив розглянути справу без його участі. Відповідачка в підготовче засідання не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнала у\~повному обсязі. Просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище "Вербицька". У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши докази у справі\~ дійшов наступного. Позивач та відповідачка уклали шлюб 27 липня 2005 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Новоочаківської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 06 та є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим за актовим записом № 3113 від 17 листопада 2005 року\~міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції.\~ (а.с.3,7). Із-за несумісності характерів та різних поглядів на життя\~ сторони припинили сумісне проживання, спільного господарства не ведуть. З травня 2017 року разом не проживають. Позивач вважає, що їхню сімю зберегти не можливо. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється\~ внаслідок його розірвання. Частина 3 ст.105 СК України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.\~ Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~ Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне\~ прізвище. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, \~суд покладає на відповідачку обов'язок по відшкодуванню позивачу судового збору в розмірі 704 грн 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

27 квітня 2015\~ року [PERSON] звернулася до суду з\~ позовом до\~ [PERSON], в якому просила розірвати зареєстрований 20 липня 2011 року з відповідачем\~ шлюб, посилаючись на те, що спільне життя з\~ останнім не склалося, шлюбні стосунки на даний час вони не підтримують, і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Також, позивач просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на\~\~ неповнолітнього\~ сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття.\~ Рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 9 червня 2015 року частину позовних вимог [PERSON] було задоволено. Після ухвалення вказаного рішення судом встановлено, що воно є неповним. Зокрема, судом не вирішено питання про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на неповнолітню дитину. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ТП №153119 від 21 жовтня 2011 року відповідач є батьком [PERSON]. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) на відповідача покладається обовязок утримувати\~ дитину\~ до\~ досягнення\~ нею повноліття.\~\~\~\~\~\~\~ \~З урахуванням викладеного, а також тієї обставини, що відповідач визнав позов, суд прийшов до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення, яким задовольнити позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача згідно статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судовий збір в розмірі визначеному Законом України " Про судовий збір". \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

27 квітня 2015 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON], [INFO], на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, мотивуючи свої вимоги тим, що дитина знаходиться повністю на її утриманні та потребує матеріальної допомоги, а відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. До початку судового засідання через канцелярію суду позивач подала суду письмову заяву, в якій зменшила позовні вимоги та просила стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки доходів відповідача. Відповідач позов визнав, про що також подав письмову заяву. Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося відповідно до ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. З урахуванням вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України та роз'яснень пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При цьому судом встановлено, щосторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 жовтня 2004 року (а.с. 6). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 7), який мешкає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Згідно зі ст. 180, ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги визнання відповідачем позову, проживання дитини сторін разом з матір'ю, перебування на її утриманні, та вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку щомісячно. Відповідно до положень ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

27 квітня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 08 травня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Амвросіївського районного управління юстиції Донецької області, за актовим записом № 36. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося в зв'язку з різними поглядами на життя, внаслідок чого виникають постійні суперечки. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, спільно не проживають. Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю. Крім цього позивач просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не подавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, не бажає зберегти шлюб, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Майнового спору та питань щодо утримання дитини у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сім'ї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сім'ю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Судом також з'ясовано той факт, що позивач має намір залишити прізвище "[PERSON]". Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір, що підтверджено документально: квитанцією № 68 від 27.04.2015 року (а.с. 2) у розмірі 243 грн. 60 коп., який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

27 квітня 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 14361 грн. 03 коп. та судового збору. У судове засідання представник позивача не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщена завчасно і належним чином, через засоби масової інформації, із заявою про відкладення розгляду справи до суду не зверталась. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 04 грудня 2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір №б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит в сумі 10900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов'язання по договору належним чином не виконувала у зв'язку з чим станом на 31.03.2015 року утворилася заборгованість в сумі 14361 грн. 03 коп., з якої 10390 грн. 44 коп. - заборгованість по кредиту, 2748 грн. 64 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 300 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією, 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 671,95 грн. - штраф (процентна складова) (а/с 4-6). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором та судового збору підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

27 квітня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 21 грудня 2007 року Виконкомом Смолинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис № 02, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалось, шлюбні відносини припинені, проживають разом, проте спільного господарства не ведуть з серпня 2015 року, подальше спільне життя вважає неможливим. В судове засідання позивач не з»явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши про підтримання позовних вимог та відсутності заперечень щодо заочного розгляду справи. Відповідач, будучи повідомленою належним чином про день та час розгляду справи, в судове засідання не з»явилась, про причини неявки суд не повідомила та заперечень проти позову не надала, а тому суд визнав можливим провести заочний розгляд справи, враховуючи те, що позивач проти цього не заперечує. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, що зареєстрований 21 грудня 2007 року виконкомом Смолинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис № 02. Від даного шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги - ч.1 ст.55 СК України. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи досліджені обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

27 квітня 2020 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 листопада 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Южноукраїнська Миколаївської області, за актовим записом № 266. 02 червня 2020 року по справі було ухвалено рішення, яким позов задоволено повністю, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 20 листопада 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Южноукраїнська Миколаївської області, за актовим записом № 266. [PERSON] залишено прізвище - " [PERSON] ". Однак в рішенні не вирішено питання щодо розподілу судових витрат між сторонами. Приписами п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За правилами ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідач, до початку розгляду справи по суті, визнав позовні вимоги, про що він надав відповідну заяву. За таких обставин, на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору в сумі 420,80 грн. з відповідача, а 50 відсотків судового збору в сумі 420,80 грн. - з державного бюджету.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

27 квітня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 07 вересня 2013 року сторони перебувають у шлюбі, мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось, через різні погляди на життя. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила суд розірвати шлюб, у випадку неявки відповідача не заперечила, щодо заочного розгляду справи. Відповідач в\~судове засідання\~не з`явився. Про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку SMS-повідомлення "Повістка про виклик до суду в справі цивільній, адміністративній, про адміністративне правопорушення, іншій ". \~ \~ \~ \~Суд, із письмової згоди позивача ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів відповідно до положень ст.ст.280,281 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 2013 року, мають сина [PERSON] , [INFO] . Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно ст.112 цього Кодексу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

27 липня 2014 року [PERSON] та [PERSON] у Піщанській сільській раді Золотоніського району Черкаської області зареєстрували шлюб за актовим записом № 6. Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Так як дочці не виповнилось трьох років, позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Відповідач матеріальної допомоги не надає своїй дружині і оскільки вона не працює, бо зайнята доглядом за дитиною до 3-х річного віку, то [PERSON] змушена звернутись до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на її утримання в твердій грошовій сумі 800 грн. до досягнення донькою трирічного віку. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, направивши до суду заяву, в якій позовні вимоги змінила, просила суд стягувати з відповідача 1/4 частину всіх його доходів, справу розглянути за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву, в якій позовні вимоги про стягнення 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача визнав, просив розгляд справи проводити за його відсутність.. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини позивача та відповідача, суд розглядає справу за відсутності позивача та відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до свідоцтва про народження ([NUMBER] від 03.02.2015 року) від шлюбу подружжя мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. Як вбачається з довідки, виданої Піщанською сільською радою № 18 від 09.02.2015 року, дитина [PERSON], [INFO], проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Згідно з довідкою, виданою ТзОВ "ЛЛС 2014" від 17.02.2016 року за вих. № 1, [PERSON] має постійне місце роботми та щомісячний заробіток в сумі 1380,0 грн. Оскільки відповідач має задовільний стан здоров'я, є працездатним, має постійне місце роботи та постійний заробіток, а тому може і зобов'язаний надавати допомогу на утримання дружини, яка не працює, суд вважає, що аліменти на утримання дружини підлягають стягненню з відповідача у частці від заробітку та погоджується з розміром аліментів, погодженим сторонами. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення. Суд також приходить до висновку про стягнення з відповідача згідно до вимог ст. 88 ЦПК України судових витрат. На підставі зазначеного та керуючис ст., ст. 75, 80, 84, СК України та ст., ст. 10, 88, 209, 212, 213 ЦПК України, суд-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

27 липня 2015 року позивачка звернулася в суд з даним позовом. В заяві зазначила, що з 18 квітня 2012 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Подружнє життя не склалося, так як відповідач зловживає спиртними напоями, принижує її, ухиляється від сплати аліментів. З липня 2012 року вони з відповідачем не проживають, спільне господарство не ведуть. Вважає, що сім'я розпалася остаточно, збереження сім'ї неможливе, а тому просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та наполягає на розірванні шлюбу, пояснила, що створила нову сім"ю, а тому примирення з відповідачем неможливе. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, за згоди позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі на підставі ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази, суд встановив наступне. Між сторонами склалися сімейні правовідносини з приводу припинення шлюбу. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 квітня 2012 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Снігурівського районного управління юстиції у Миколаївській області внесено актовий запис про шлюб за №12, що підтверджує свідоцтво про шлюб (а.с.4). Від подружнього життя сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.5). Спільне життя не склалося, з липня 2014 року сторони однією сім'єю не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Дитина проживає з позивачкою. На користь позивачки на утримання дитини відповідач судовим рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 16.12.2014 року зобов"язаний до сплати аліментів, за якими станом на 31.07.2015 року допустив заборгованість у сумі 5 239 грн. Як ствердила позивачка спору про поділ спільного майна у них з відповідачем немає. Збереження сім'ї суперечитиме інтересам позивача. Обставин, які б свідчили про можливість примирення сторін в ході судового розгляду не встановлено. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, збереження даної сім'ї не відповідало б інтересам позивачки, а отже позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення на підставі ст.112 СК України. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved