Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

18.05.2017 [PERSON] звернулася до Семенівського районного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про стягнення з останнього аліментів на утримання дочки [PERSON], яка народилася [INFO] у розмірі 1/4 частини із усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, та аліментів на її утримання, в зв'язку з перебуванням у декретній відпустці в розмірі 1000 грн. Позов обґрунтовано тим, що дочка проживає з позивачем, на даний час позивач перебуває у декретній відпустці, тому не має змоги працювати, відповідач добровільно допомоги на їх утримання не надає. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснила. що із січня 2017 року сторони не проживають разом, їх шлюб не розірвано через недосягнення дочкою одного року. Останні 2 роки відповідач їздив на заробітки у Польщу, заробляв близько 18000 грн на місяць. Із січня 2017 року ні дочці, ні позивачеві не допомагає. Дочка хворіє на косоокість. Позивач перебуває у декретній відпустці, не працює, отримувана нею соціальна допомога по 860 грн на місяць є недостатньою. Просила провести заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про яке повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання та телефонограмою. Відомості щодо поважності причин його неявки у судове засідання відсутні, клопотання про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи не надходили. Ураховуючи зазначені обставини суд, за правилами ст.ст. 74, 158, 224 ЦПК України, ухвалив вирішувати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів (ухвалює заочне рішення). Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 27.11.2015 між сторонами зареєстровано шлюб (а.с. 5). [INFO], під час перебування у шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON] (а.с. 4). Дитина проживає з позивачем (а.с. 2), перебуває на утриманні позивача, позивач здійснює постійний догляд за дочкою, у зв'язку з чим не працює. Відповідач матеріально не підтримує позивача, не надає допомоги на утримання дитини. Між сторонами не досягнуто домовленості щодо способу виконання відповідачем обов'язку утримувати неповнолітню дитину, яка проживає з матір'ю (позивачем) та обов'язку утримувати матір (позивача), з якою проживає дитина до досягнення нею трирічного віку. Щомісячний дохід позивача складає 860 грн. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 Сімейного кодексу України - далі СК). Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст. 181 СК). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ст. 183 СК України). Відповідно до ст. 182 СК, чинною на час звернення з позовом до суду, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан неповнолітніх дітей, стан здоров'я та матеріальний стан позивача, відповідача. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Із 08.07.2017 вказана стаття СК зазнала змін. Встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує також наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу (ч.ч. 2, 6 ст. 84 Сімейного кодексу України). Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 травня - 1684 гривні, з 1 грудня - 1762 гривні; осіб, які втратили працездатність: з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривні. Ураховуючи зазначене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд робить висновок, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % та, з урахуванням наступних змін законодавства, 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, підлягають повному задоволенню, а стягнення аліментів на утримання позивачки, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, підлягають задоволенню частково у розмірі 850 грн. Оскільки судом задоволено дві позовних вимоги і позивач звільнений від сплати судового збору суд, за правилами ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача в дохід держави судовий збір 1280,00 грн (640 грн * 2). На підставі викладеного,

Outcome: approved