Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

21 вересня 2018 року позивач звернулася\~до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з відповідним позовом до відповідача, в якому зазначила, що їй на праві власності належить житловий будинок № 6 по вулиці Жиляєва в смт. Березнегувате Березнегуватського району Миколаївської області, в якому зареєстрований колишній чоловік її племінниці [PERSON], які проживали деякий час у її будинку. У 2012 році шлюб їх було розірвано, але фактично відповідач не проживав у будинку позивача з 2010 року, місце його проживання їй невідомо. Наявність реєстрації останнього в житловому будинку перешкоджає позивачу у повній мірі розпоряджатися своїм житлом. Позивач в судове засідання не з'явилася, направила заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримання позовних вимог в повному обсязі та не заперечення проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомлення та опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Заяв про поважність неявки в судове засідання, відзиву, заперечень на позовну заяву не надав. Судом, за згоди позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2\~ст.247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач є власницею житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вулиці Жиляєва, будинок 6 в смт.Березнегувате, на підставі свідоцтва про право на спадщину серії ВТТ № 739119, виданого держаним нотаріусом Березнегуватської державної нотаріальної контори Миколаївської області та зареєстрованого за № 1-289 від 28.04.2014 року, що також підтверджується і копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 21041177 від 28.04.2014 року (а.с.7, 8). З копії будинкової книги для прописки громадян що проживають у будинку по вул. Жиляєва, 6 слідує, що у вказаному будинку також зареєстроване місце проживання відповідача (а.с.4-6). Однак, з акту обстеження місця проживання від 21 вересня 2018 року убачається, що відповідач, колишній чоловік її племінниці [PERSON] зареєстрований, але не проживає у даному будинку та місце його перебування не відомо (а.с.3). Відповідач порушує право позивача тим, що не знявся з реєстрації як такий, що не проживає і не користується жилим приміщенням. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини, що виникають з житлових, щодо користування жилими приміщеннями в будинках приватного житлового фонду. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР за тимчасово відсутнім громадянином жиле приміщення зберігається протягом шести місяців. Згідно ст. 72 зазначеного Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Стаття 391 ЦК України\~передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень пунктів 33, 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" від 07 лютого 2014 року № 5 позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об'єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача. Задовольняючи позов про захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння, суд має право як заборонити відповідачу вчиняти певні дії, так і зобов'язати відповідача усунути наслідки порушення права позивача. Враховуючи те, що відповідач не проживає у житловому приміщенні понад шість місяців з моменту реєстрації, не надав суду доказів наявності поважних причин, які перешкоджали йому користуватися житловим приміщенням, відсутність права власності на житловий будинок, суд приходить до висновку, що відповідач може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим будинком, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України,\~суд покладає на відповідача обов'язок по відшкодуванню позивачу судового збору. Враховуючи викладене та

Outcome: approved