Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

29.03.2016 року виконавчий комітет Хмельницької міської ради (орган опіки та піклування) звернувся до суду з позовом в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON], [PERSON], про відібрання дитини без позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів. На обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що батьки хлопчика неналежним чином виконують батьківські обовязки, не дбають про здоровя, розвиток дитини, не забезпечують здобуття сином освіти, не забезпечують належним чином продуктами харчування, не мають виховного впливу на сина, що призвело до нездобуття ним освіти. Так, за інформацією Хмельницького НВК №6 [PERSON] прибув у заклад 25.02.2015 року із Хмельницької загальноосвітньої середньої школи №24 в 6-Б клас. Починаючи з 26.02.2015 року він не відвідує школу і зі слів матері він часто хворіє, але жодної довідки про хворобу сина вона не надала, оформляти дитину на індивідуальне навчання відмовлялась. [PERSON] веде себе неадекватно, не йде на контакт з педагогічним колективом та працівниками служби. У квітні 2015 року правоохоронним органами проведено бесіду з матірю малолітнього [PERSON] профілактичного характеру щодо здобуття сином освіти, але безрезультатно. Працівники служби неодноразово відвідували адресу місця проживання сімї [PERSON], однак помешкання постійно зачинене. На запрошення на бесіду в службу відповідачі не відреагували. За інформацією НВК №6 учневі 6-Б класу [PERSON] організовано навчання за індивідуальною формою у період з 20.04.2015 року по 29.05.2015 року, проте учителі навчального закладу не мали змоги жодного разу відвідати учня вдома та провести навчальні заняття індивідуально з учнем, оскільки їм не відчиняли двері в квартиру. При повторному відвідуванні адреси працівником служби [PERSON] в підїзді будинку (мати відмовилась впустити в квартиру, не надала можливості побачити дитину) розяснено вимоги чинного законодавства щодо обовязковості здобуття сином загальної середньої освіти, виконання батьківських обовязків, попереджено про відповідальність. Також, за повідомленням НВК №6 малолітньому [PERSON] у період з 01.10.2015 року по 29.05.2016 року організовано навчання за індивідуальною формою на дому. Згідно листа управління освіти щодо учня [INFO], педагогам закладу у період з 01.10.2015 року по 10.12.2015 року жодного разу не вдалось відвідати учня вдома. Повторно у грудні 2015 року правоохоронним органами проведено бесіду з матірю малолітнього [PERSON] профілактичного характеру щодо здобуття сином освіти, надання можливості вчителям навчати дитину за індивідуальною формою, недопущення в майбутньому такої поведінки. 14.12.2015 року працівники служби на вулиці біля будинку проживання, також провели профілактичну бесіду з [PERSON] та попередили про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обовязків. За неналежне виконання батьківських обовязків правоохоронними органами на [PERSON] складено адмінпротокол за ст.184 ч.1 КУпАП у березні 2016 року. 04.02.2016 року повторно надійшло подання з управління освіти, згідно якого педагогам закладу з 01.10.2015 року по 02.02.2016 року жодного разу не вдалось відвідати учня [PERSON] вдома. Аналогічне подання знову надійшло 23.02.2016 року. Відповідно до листа управління охорони здоровя дитина не відвідує Хмельницьку міську дитячу лікарню з серпня 2015 року. Інформацію щодо результатів лікування мати дільничній педіатричній службі не надає. Історія розвитку дитини (форма 112/0) відсутня в реєстратурі закладу. На засідання комісії з питань захисту прав дитини з питань виконання батьківських обовязків 14.03.2016 року стосовно сина [PERSON] відповідачі не зявились. 23.03.2016 року на засіданні вказаної комісії прийняли рішення щодо ініціювання питання про відібрання у відповідачів їхнього сина [PERSON], [INFO], без позбавлення їх батьківських прав. На підставі викладеного, позивач просить: відібрати у відповідачів малолітнього сина - [PERSON], [INFO], без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування для влаштування; стягнути з відповідачів аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, оскільки з 26.02.2015 року [PERSON] не відвідує школу і з часу звернення до суду з позовом відповідачі не вжили жодних заходів для здобуття їх сином середньої освіти. Згідно повідомлення Управління освіти Хмельницької міської ради від 08.09.2016 року [PERSON] у навчальних закладах м.Хмельницького не навчається. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог пояснивши, що він має бажання взяти на себе виховання сина. Близько 3 років він не проживає в сімї, хоча офіційно не розведений, і йому доводили не зовсім достовірну інформацію, говорили, що все добре. Питання навчання сина він поклав на дружину і лише 4 дні тому дізнався, що дружина не впускає вчителів для індивідуального навчання сина. В подальшому відповідач в судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши обставини та перевіривши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Ухвалою суду від 14.09.2016 року позов Виконавчого комітету Хмельницької міської ради (орган опіки та піклування) в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON], [PERSON] в частині позовних вимог про стягнення аліментів з [PERSON], [PERSON] на утримання [PERSON], залишено без розгляду. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] його батьком є [PERSON], а матірю [PERSON]. Наказом директора НВК №6 №139-у від 25.02.2015 року [PERSON] було зараховано до складу учнів 6-Б класу з 25.02.2015 року. Згідно листа директора Хмельницького НВК №6 [PERSON] прибув у заклад 25.02.2015 року із Хмельницької загальноосвітньої середньої школи №24 в 6-Б клас. Починаючи з 26.02.2015 року він не відвідує школу більше 10 днів і зі слів матері він часто хворіє. 02.03.2015 року під час відвідування працівниками НВК №6 учня вдома мати в квартиру їх не впустила, тому обстежити житлово-побутові умови проживання дитини не вдалось. Мати повідомила, що учень досі хворіє і вона не знає коли син зможе відвідувати навчальні заняття. Пропозицію організувати для учня індивідуальні навчання на дому за станом здоровя відхилила. Станом на 16.03.2015 року довідки з приводу хвороби сина не надала, не вжила жодних заходів з метою залучення дитини до навчання. 16.03.2015 року при повторному відвідуванні учня заступником директора з виховної роботи за місцем проживання дверей ніхто не відчинив. Працівники Служби у справах дітей 25.03.2015 року, 31.03.2015 року, 16.04.2015 року, 27.05.2015 року з метою проведення обстеження житлово-побутових умов проживання малолітнього [PERSON] відвідували адресу проживання дитини але квартира була зачинена, домашній телефон не відповідав, що підтверджується відповідними актами. Наказом директора НВК №6 №268 від 17.04.2015 року організовано з 20.04.2015 року до 29.05.2015 року індивідуальне навчання за індивідуальним навчальним планом учня 6-Б класу [PERSON] (висновок ЛКК №617 від 14.04.2015 року). З показів свідка [PERSON] в судовому засіданні встановлено, що навчання [PERSON] за індивідуальним планом не було проведено,оскільки двері вчителям ніхто не відчиняв і [PERSON] перевели до 7-Б класу за результатами І семестру. Наказом директора НВК №6 №571 від 22.09.2015 року організовано з 01.10.2015 року до 27.05.2016 року індивідуальне навчання за індивідуальним навчальним планом учня 7-Б класу [PERSON] (заява [PERSON] від 27.08.2015 року, висновок ЛКК №2086 від 25.08.2015 року). Проте уроки, передбачені розкладом занять з учнем 7-Б класу [PERSON] за індивідуальною формою навчання проведено не було, оскільки учителям жодного разу не вдалось відвідати хлопчика вдома та провести заняття, дверей квартири ніхто не відчиняв. Вказане підтверджується: доповідною запискою від 15.10.2015 року заступника директора з навчально-виховної роботи [PERSON]; листами НВК №6 від 15.10.2015 року № 01-23/395, від 10.12.2015 року № 01-23/505, від 02.02.2016 року № 01-23/36; актами обстеження житлово-побутових умов комісією НВК №6 від 15.10.2015 року, 09.12.2015 року, 02.02.2016 року, згідно яких обстеження проведено не було, оскільки дверей ніхто не відчинив; наказами директора НВК №6 №631 від 15.10.2015 року, №656 від 30.10.2015 року, №727 від 01.12.2015 року, №783 від 28.12.2015 року, №71 від 01.02.2016 року, №141 від 01.03.2016 року, №220 від 01.04.2016 року, № 276 від 29.04.2016 року, №319 від 27.05.2016 року «Про неоплату вчителям годин відведених на індивідуальне навчання учня 7-Б класу [PERSON]»; листами Хмельницького міського Центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді від 17.12.2015 року №660/01-05, від 12.02.2016 року №80/01-05, від 26.02.2016 року №118/01-05. Показаннями свідка [PERSON], яка суду показала, що [PERSON]П двічі звернулась до школи з приводу оформлення індивідуального навчання сина, отримала підручники і більше до школи не зявлялась, завдань не отримувала, вчителів у квартиру не впускала. Останній раз вона бачила учня [PERSON] в грудні 2015 року через вікно квартири. [PERSON] не виконав навчальний план, в нього не було оцінювання і рішенням педагогічної ради №6 від 27.05.2016 року його не було переведено до наступного класу і він вважається таким, що вибув зі школи. Працівники Служби у справах дітей 23.10.2015 року, 15.12.2015 року, 09.02.2016 року, 27.05.2015 року з метою проведення обстеження житлово-побутових умов проживання малолітнього [PERSON] відвідували адресу проживання дитини але квартира була зачинена, домашній телефон не відповідав, що підтверджується відповідними актами. Згідно листа Головного управління національної поліції в Хмельницькій області №1436 від 24.12.2015 року за результатами розгляду повідомлення Служби у справах дітей було проведено перевірку в ході якої проведено профілактичну бесіду з [PERSON] щодо недопущення в майбутньому такої поведінки відносно НВК №6 та проте щоб вчителі могли навчати неповнолітнього за індивідуальною формою. Відповідно до листа управління охорони здоровя дитина не відвідує Хмельницьку міську дитячу лікарню з серпня 2015 року. Інформацію щодо результатів лікування мати дільничній педіатричній службі не надає. Історія розвитку дитини (форма 112/0) відсутня в реєстратурі закладу. Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 29.03.2016 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП за те, що вона не виконує своїх обовязків по вихованню малолітнього сина [PERSON], оскільки не може забезпечити отримання останнім освіти відповідно до ч.3 ст.150 СК України, внаслідок чого впродовж 2015-2016 навчального року вчителі не можуть надати [PERSON] необхідну освіту за індивідуальною формою навчання. Згідно повідомлення Управління освіти Хмельницької міської ради від 08.09.2016 року [PERSON] у навчальних закладах м.Хмельницького не навчається. За висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 24.03.2016 року № 01-34-546/16 орган опіки та піклування вважає, що відібрання [PERSON], [INFO], у батьків [PERSON] та [PERSON], є доцільним і таким, що відповідає інтересам дитини. Згідно зі\~ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.2\~ст.29 ЗУ «Про загальну середню освіту»\~батьки або особи, які їх замінюють, зобов'язані: забезпечувати умови для здобуття дитиною повної загальної середньої освіти за будь-якою формою навчання. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України\~ батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 1\~ст. 170 Сімейного Кодексу України\~суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених п.п. 2-5 ч.1\~ст. 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Згідно з пунктами 2-5 частини першої\~статті 164 СК України\~мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Частною 1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна\~сторона\~зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Відповідачем [PERSON] не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він вживав заходів для забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя. За висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 24.03.2016 року № 01-34-546/16 батько [PERSON] самоусунувся від виховання дитини, місце його проживання не відоме, він не цікавиться його життям, здоровям, розвитком та потребами, а тому суд не приймає до уваги його заперечення проти позовних вимог. Разом з тим, представником позивача не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин викладених у позовній заяві щодо того, що відповідачі не дбають про здоровя дитини, не забезпечують належним чином продуктами харчування, що також спростовується актом обстеження житлово-побутових умов від 11.07.2016 року. З вищевикладеного вбачається, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, а саме обовязку забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя , у звязку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. \~\~В порядку\~ст.88 ЦПК України\~суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів судовий збір в сумі 551,20грн. на користь держави в рівних частинах з кожного відповідача.

Outcome: approved