Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

14.09.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить позбавити його батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO], вирішити питання судових витрат, посилаючись на наступні обставини. 27 червня 2009 року вона уклала шлюб із [PERSON], який 17 серпня 2013 року було розірвано. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з батьком дитини не склалося через відсутність взаєморозуміння та наявність різних поглядів на життя. Батько дитини, починаючи з 2012 року проживає окремо в іншому місті та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Всі питання щодо виховання вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному її утриманні. Для розвитку дитини вона прикладає всі свої зусилля та можливості. Батько з 2012 року не спілкувався з дитиною, не вітав його на дні народження та інші свята, не приймав ніякої участь у його утриманні, вихованні та підготовці до самостійного життя. З 17 жовтня 2012 року відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] щомісячно у розмірі 1/3 частині всіх видів робітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 17.10.2012 року. Однак відповідач від виконання рішення суду ухилявся та ухиляється по сьогоднішній день. Вже понад 6 років відповідач не приймає участі в житті дитини ані особистої, ані матеріальної, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання, тобто відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками. Таким чином, вихованням дитини займалася лише позивачка, а відповідач не цікавився ним взагалі. За вказаних підстав просить позбавити відповідача батьківських прав відносно сина - [PERSON]. В судове засідання позивач не з'явилася, направила клопотання про розгляд справи без її участі, підтримувала заявлені вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи. Надав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що проти задоволення позову не заперечує, позов визнає (а.с.25). Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи. Надав заяву про розгляд справи без їх участі (а.с.54). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з вимогами ст.150, 157 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дітей, турбуватися про стан їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно з приписами пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і гуртуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно з свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Великобагачанського районного управління юстиції Полтавської області, відповідач [PERSON] є його батьком (а.с.8). Згідно з довідкою виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради Полтавської області від 07.09.2018 року (а.с.10) дитина - [PERSON] мешкає разом з матір'ю [PERSON] в с.Степанівка по вул.Молодіжна, 27. Той факт, що відповідач не приймає участі у вихованні, навчанні дитини, не турбується про її здоров'я та життя підтверджується також дослідженими в судовому засіданні доказами. Так, відповідно до довідки від 31.08.2018 року (а.с.14), виданої Степанівським закладом дошкільної освіти «Світлячок» виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, за час відвідування [PERSON], [INFO] вказаного закладу з 19.12.2014 року по 31.08.2018 року, батько - [PERSON], не відвідував даний заклад, вихованням сина не займався. А відповідно до довідки Багачанської першої амбулаторії загальної практики сімейної медицини від 07.09.2018 року (а.с.13) [PERSON] станом здоров'я сина [PERSON] за період з 2013 року до цього часу не цікавився (а.с.13). Відповідно до довідки Ленінського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Полтавській області №8285 від 25.06.15 року, [PERSON] згідно матеріалів виконавчого провадження №996 від 26.02.2015 року не отримувала аліменти з [PERSON] у період з 26.02.2015 року по 31.05.2015 року згідно виконавчого листа №1602/1207/12 від 16.01.2013 року, виданого Великобагачанським районним судом Полтавської області (а.с.11) та згідно з довідкою Великобагачанського районного віддлу державної виконавчої служби від 10.07.2018 року (а.с.12) [PERSON] не отримує аліменти з [PERSON] на утримання сину [PERSON], [INFO], за період з 01.01.2018 року по 30.06.2018 року. Та обставина, що відповідач мешкає окремо від дитини не позбавляє його від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідачем же не було прийнято будь-яких спроб зустрітися з сином, не спілкується з ним, не допомагає матеріально. Самоусунувся від виховання та утримання сина та не виявляє будь-який інтерес до нього на протязі тривалого часу. Також суд враховує й заяву відповідача щодо того, що він не заперечує, щоб його позбавили батьківських прав щодо сина, що розцінюється судом як свідоме нехтування ним своїми обов'язками по вихованню дитини. Служба у справах дітей Великобагачанської районної державної адміністрації дійшла висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], виходячи з того, що [PERSON] з 2012 року проживає окремо від сина та жодного з покладених законом батьківських обов'язків не виконує, не бере участі у вихованні, не надає матеріальної допомоги, не цікавиться станом здоров'я. Батько дитини самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. Не цікавиться життям дитини, не спілкується, не телефонує, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не дарує подарунків, не сплачує аліменти (а.с.45-47). Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] на протязі тривалого часу не цікавився а ні інтересами сина, ні станом його здоров'я, не утримує його матеріально, не піклувався про його фізичний та духовний розвиток, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, не піклувався про забезпечення необхідного харчування, медичного догляду. Самоусунувся від його виховання та утримання. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення [PERSON] від виховання дитини, в зв'язку з чим, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 704,80 грн. На підставі ст.ст.8,12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 150,157,164 СК України та,

Outcome: approved