Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту його участі та виконання заходів у складі формувань Цивільної оборони під час ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи з 26.04.1986 року. Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ої категорії, працював на момент аварії заступником начальника турбінного цеху № 1 (ТЦ-І) Чорнобильської атомної електростанції ім.В.І. Леніна, є безпосереднім учасником ліквідації наслідків аварії, що підтверджується відповідним посвідченням, а також є інвалідом 3 групи, причина інвалідності пов»язана з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС. Як зазначає заявник, він звернувся до заінтересованої особи із заявою про видачу посвідчення інваліда війни, однак отримав лист-відмову, у якій зазначено, що у наданих документах відсутнє документальне підтвердження залучення його (заявника) особисто до формування Цивільної оборони згідно з наказом чи розпорядженням, а тому, за таких обставин, відсутні підстави для встановлення статусу «Інвалід війни». Заявник вважає, що фактом підтвердження його участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань ЦО є лист Міністерства енергетики та електрифікації СРСР та його Всесоюзного виробничого об»єднання по атомній енергетиці від 06.12.1982 року № 672с «Об использовании нормативных документов по вопросам защиты персонала и населения в случае аварии на АС», адресований директору Чорнобильської АЕС Брюханову В.П., в якому зазначається, що «ликвидация последствий радиационных аварий может проводится персоналом либо в составе обычной цеховой структуры, либо структуры ГО, по усмотрению директора АС. Перевод работы персонала в структуру ГО является обязательным при возникновении гипотетической аварии на АС». Крім того, відповідно до наказу по ЧАЕС від 19.04.1985 року № 2с турбінний цех № 1 залучався до формувань ЦО на чолі з начальником цеху Хоронжук Л.А. У даному наказі підпунктом 7.1.6 «Командир команди по відновленню турбінного цеху, зам. Начальника ТЦ-І» зазначено його (заявника) прізвище і ініціали. Посилаючись на викладені обставини, заявник просить задовольнити його вимоги та встановити факт його участі та виконання заходів по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони 26 квітня 1986 року.. В судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації у судове засідання не з'явився, проте на адресу суду надійшло клопотання з проханням проводити розгляд справи без участі їх представника (а.с.32). Вислухавши пояснення заявника, вивчивши заяву, дослідивши обставини справи в їх сукупності та оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 21.04.2016 року заявник [PERSON] звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою щодо встановлення статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення, надавши необхідні документи, а також, посилаючись на те, що відповідно до п. 9 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до інвалідів війни належать особи, які залучалися до складу формувань Цивільної оборони, та які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи. Однак, листом Управління від 04.05.2016 року заявнику було відмовлено з тих підстав, що ним не було надано документів, підтверджуючих факт залучення його до формувань ЦО (а.с.6-7). Відповідно до копії довідки огляду МСЕК серії ВТЭ-25 № 022051 від 12.11.1992 року, [PERSON] встановлено третю групу інвалідності у зв»язку з захворюванням, пов'язаним з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.11, 12). Згідно експертного висновку Київської регіональної міжвідомчої Ради № 3089 від 07.02.1997 року встановлено, що [PERSON] має захворювання, яке пов»язане з роботами по ліквідації аварії на ЧАЕС (а.с.13). Також, [PERSON] має посвідчення (1 категорії) громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та згідно вкладки № 134484 заявник є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.10). З трудової книжки заявника вбачається, що з 08.09.1972 року він працював на ЧАЕС на різних посадах, на момент аварії на ЧАЕС з 01.03.1985 року працював на посаді заступника начальника турбінного цеху № 1 по ремонту (а.с.18-19). Листом Міністерства енергетики та електрифікації СРСР та його Всесоюзного виробничого об»єднання по атомній енергетиці від 06.12.1982 року № 672с «Об использовании нормативных документов по вопросам защиты персонала и населения в случае аварии на АС», адресований директору Чорнобильської АЕС Брюханову В.П., роз»яснено, що «ликвидация последствий радиационных аварий может проводится персоналом либо в составе обычной цеховой структуры, либо структуры ГО, по усмотрению директора АС. Перевод работы персонала в структуру ГО является обязательным при возникновении гипотетической аварии на АС» (а.с.23-24). Відповідно до наказу по ЧАЕС від 19.04.1985 року № 2с турбінний цех № 1 залучався до формувань ЦО на чолі з начальником цеху Хоронжук Л.А. У даному наказі підпунктом 7.1.6 «Командир команди по відновленню турбінного цеху, зам. Начальника ТЦ-І» зазначено заявника [PERSON] (а.с.20-22). Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 9 ч.2 ст. 7 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією Чорнобильської катастрофи. Згідно п. 9 ст. 7 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», підставами для визнання особи інвалідом війни є наявність двох складових умов: 1) особа повинна бути залучена до складу формувань цивільної оборони; 2) особі повинен бути встановлений статус особи, яка стала інвалідом внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд вважає, що основним доказом участі позивача в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС є дійсне, ніким не оскаржене та не скасоване посвідчення учасника ліквідації (категорія 1), видане на ім'я позивача, яке відповідно до п.2 ч.1 ст.14 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ. Враховуючи зазначене, суд вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення факту того, що заявник виконував заходи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони. На підставі викладеного та

Outcome: approved