Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Клепачівської сільської ради Хорольського району Полтавської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове нерухоме майно в порядку спадкування за законом, мотивуючи його тим, що він [PERSON] , є сином [PERSON] та [PERSON] , що доводиться копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] . [INFO] в селі Павлівка Хорольського району Полтавської області померла тітка його батька [PERSON] по лінії матері [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її смерть Серія [NUMBER] . Згідно з довідкою виконкому Клепачівської сільської ради Хорольського району Полтавської області від 11.02.2019 року за № 02-32/185, [PERSON] , 1923 р.н., проживала та була зареєстрована в селі Павлівка Хорольського району Полтавської області до дня своєї смерті [INFO] . Спільно з [PERSON] на день її смерті проживали та були зареєстровані: племінник [PERSON] , 1941 р.н. та дружина племінника [PERSON] , 1938 р.н. [INFO] мій батько [PERSON] помер в селі Павлівка Хорольського району Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть Серія [NUMBER] . Після смерті [INFO] батька [PERSON] відкрилась спадщина на його спадкове майно, тобто земельну ділянку площею 2, 29 гектарів, кадастровий номер: [NUMBER] , що розташована на території Клепачівської ( бувшої Шишацької) сільської ради Хорольського району Полтавської області, яку він прийняв у відповідності до вимог ст.ст. 1265, 1268 ЦК України як спадщину після смерті своєї тітки по лінії матері [PERSON] - [PERSON] , що належала їй на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку Серія [NUMBER] . В судове засідання позивач [PERSON] не з"явився, але в позовній заяві прохав суд провести розгляд справи за його відсутності. В судове засідання представник відповідача Клепачівської сільської ради Хорольського району Полтавської областів не з"явився, але подали заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2ст. 247 ЦПК України. Врахувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку відповідача, викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач, [PERSON] , є єдиним спадкоємцем першої черги за законом померлого [INFO] батька [PERSON] , який прийняв його спадщину. З повідомлення Хорольської державної нотаріальної контори від 24.04.2019 року за № 02-14/469 слідує, що спадкова справа на майно померлого [INFO] батька [PERSON] була відкрита 18.01.2013 року за № 13/2013 на підставі заяви позивача про прийняття спадщини. У зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують факт родинних зв`язків між батьком позивача [PERSON] та його тіткою [PERSON] та відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно, позивач не має можливості оформити право на вказане спадкове майно в нотаріальному порядку, тому йому роз`яснено державним нотаріусом необхідність звернутись до суду з відповідною заявою. Згідно з п.1 ч. 1 до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Таким чином, для реалізації свого права на вказане спадкове майно необхідно встановити факт родинних відносин між померлим [INFO] батьком [PERSON] та його померлою [INFO] тіткою [PERSON] . Даний факт є юридичним, оскільки його встановлення в судовому порядку надає позивачу можливість реалізувати право на вказане спадкове майно та повністю доводиться: копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] та письмовими поясненнями свідків, що додаються до матеріалів заяви. Належність вказаного спадкового нерухомого майна померлому 16 серпня 2012 року батькові [PERSON] доводиться повідомленням відділу Держгеокадастру у Хорольському районі від 11.02.2019 року за № 164/116-19, довідкою виконкому Клепачівської сільської ради Хорольського району Полтавської області від 11.02.2019 року за № 02-32/185 та копією Державного акта на право власності на земельну ділянку Серія [NUMBER] . Уточнений розмір земельної ділянки становить 2, 29 га, вартість земельної ділянки станом на 01.01.2019 року з урахуванням коефіцієнту індексації - 4,7964, та коефіцієнту -1,756 (Постанова КМУ № 1185 від 31.10.2011 року) становить - 75 663, 34 грн. Статтею 328 цього Кодексу визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з положеннями ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, для реалізації набуття позивачем права власності щодо вказаного нерухомого майна необхідно визнати право власності на нього у порядку, визначеному ст. 392 ЦК України. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 318, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом. Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права. За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved