Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

20 липня 2016 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вказаним позовом до відповідача [PERSON] громади в особі Порицької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, відповідно до якого просять визнати за ними право власності на земельні ділянки площею 2,0781 га та 2,0909 га, цільове призначення яких для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та розташовані на території Порицької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, посилаючись на те, що 15 жовтня 2015 року померла мама позивачів - [PERSON]. З приводу оформлення спадщини, у визначений законом термін позивачі зверталися до нотаріуса, однак їм було рекомендовано питання щодо визнання права власності на майно вирішувати в судовому порядку у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Сторони в судове засідання не з'явились, надіслали суду заяви у яких просили справу розглянути у їх відсутність. При цьому позивачі зазначили, що повністю підтримують позовні вимоги, викладені у позовній заяві, а відповідач не заперечує проти їх задоволення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про ухвалення рішення виходячи з наступного: Копією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 345501 від 14 квітня 2016 року підтверджується, що 15 жовтня 2015 року у віці 62 роки, в с. Томашпіль Хмільницького району Вінницької області померла [PERSON], про що 15 жовтня 2015 року складено відповідний актовий запис № 38. Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка розташована на території Порицької сільської ради Хмільницького району, Вінницької області, в розмірі 2,0781 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 017600 від 02 лютого 2006 року зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010685600069, та земельна ділянка розташована на території Порицької сільської ради Хмільницького району, Вінницької області, в розмірі 2,0909 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 423737 від 09 червня 2008 року зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010885600020. Про те що дійсно власником земельних ділянок була [PERSON] є копії державних актів, договора оренди землі № 396, № 397 від 28 серпня 2008 року між [PERSON] та АПГІВП «Візит» с. Томашпіль Хмільницького району Вінницької області, а також лист Управління Держгеокадастру у Хмільницькому районі від 01 липня 2016 року № 33-28-99.2-1194/2-16, що за [PERSON] було зареєстровано право власності на вищезгадані земельні ділянки. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування", судам роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. А згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зважаючи на вищезазначене, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки матеріалами справи, доведено, що позивач являється спадкоємцем за законом, інші спадкоємці на спадщину не претендують, відповідач визнав позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб, позивачем доведено викладені в позовній заяві обставини, що підтверджує його право на успадкування майна спадкодавця, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки питання про розподіл судових витрат позивачами не ставиться, понесені судові витрати по оплаті судового збору необхідно залишити за останніми. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved