Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Стойка С.М. про визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] після смерті якої залишилося спадкове майно житловий будинок в [ADDRESS]. Спадщину після смерті бабуся прийняла матір позивача - [PERSON], однак за життя не встигла належним чином оформити свої спадкові права. [INFO] померла матір позивача - [PERSON], яка заповітного розпорядження не залишила. Бажаючи оформити спадщину, нотаріусом позивачу було відмовлено в цьому, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно і рекомендовано звернутися в суд. Позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує та просить такі задоволити. Відповідач подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує відносно заявлених вимог брата. Представник третьої особи без самостійних вимог приватний нотаріус Виноградівського нотаріального округу Стойка С.М. подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до таких висновків. В судовому засіданні достовірно встановлено, що [INFO] в с.Черна Винограівського району померла бабуся позивача - [PERSON]. Дана обставина стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 15.11.2007 р. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок в [ADDRESS]. Згідно довідки Чернянської сільської ради Виноградівського району №02-29/621 від 16.05.2017 року, згідно із записом в погосподарській книзі №10, номер об'єкта по господарського обліку №0461-1 за [PERSON], яка померла [INFO]., значиться житловий будинок в [ADDRESS]. В даному будинку до дня смерті [PERSON] разом з нею проживали і були зареєстровані: [PERSON] - онук, 1985 р.н., [PERSON], онук, 1988 р.н. та [PERSON], донька, 1962 р.н., яка померла [INFO]. Після смерті [PERSON], її донька [PERSON] прийняла спадщину, оскільки продовжувала проживати у спадковому будинку, доглядати за ним. Зареєструвати за собою право власності на житловий будинок в [ADDRESS] не змогла у зв'язку зі смертю. [INFO] в с.Черна померла матір позивача [PERSON]. Дана обставина стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 13.01.2015 року. Після її смерті відкрилась спадщини, зокрема, на житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS]. Матір'ю позивача за життя заповітного розпорядження залишено не було. Відповідно до виготовленого Технічного паспорту та інформаційної довідки від 16.06.2017 року вбачається, що житловий будинок, який розташований в [ADDRESS], будівництвом завершений та рахується за [PERSON], яка померла [INFO]. В зв'язку з необхідністю прийняття спадщини, що залишилася після смерті матері, позивач звернувся із заявою до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. У зв'язку з тим, що за життя мати позивача не провела реєстрацію будинку в установленому порядку, позивач вважає, що за ним необхідно визнати право власності на зазначене спадкове майно в цілому в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 і та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач [PERSON] як спадкоємець після смерті спадкодавця [PERSON] має законне право на визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування.

Outcome: approved