Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

20.11.2018 року позивачі звернулись до суду з позовними вимогами, які заявою від 06.02.2019 уточнили та просять: - визнати за [PERSON] , в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON] , померлого [INFO] , та чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на: 1/12 частку житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]; право на 25% частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелена лінія плюс», ідентифікаційний код юридичної особи: 39273284, що складає 375 гривень, зареєстрованого Реєстраційною службою Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області від 26.06.2014 року № [NUMBER] ; - визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на: 2/16 частки житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]; право на 12,5% частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелена лінія плюс», ідентифікаційний код юридичної особи: 39273284, що складає 187,5 гривень, зареєстрованого Реєстраційною службою Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області від 26.06.2014 року №15531020000003051; - визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на: 2/16 частки житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]; право на 12,5% частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелена лінія плюс», ідентифікаційний код юридичної особи: 39273284, що складає 187,5 гривень, зареєстрованого Реєстраційною службою Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області від 26.06.2014 року №15531020000003051. Свої вимоги мотивують тим, що [INFO] помер [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно до якого входить 1/6 частка житлового будинку в [ADDRESS], 1/2 частка (50%) статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелена лінія плюс», зареєстрованого Реєстраційною службою Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області від 26.06.2014 р.№ 15531020000003051. Заповіту спадкодавець не залишив. Спадкоємцями першої черги стали його батьки - [PERSON] та [PERSON] , які прийняли спадщину шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно до якого входить 1/6 частка та 1/12 частка (що залишилась у спадок після смерті сина [PERSON] - разом 1/4 частка), житловий будинок в [ADDRESS], право на 25% частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелена лінія плюс», ідентифікаційний код юридичної особи: 39273284, що складає 375 гривень, зареєстрованого Реєстраційною службою Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області від 26.06.2014 року №15531020000003051, які він успадкував після смерті сина [PERSON] Заповіту спадкодавець не залишив. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] стали: його мати - [PERSON] , дружина - [PERSON] , та сини - [PERSON] та [PERSON] . Спадкоємці прийняли спадщину оскільки на час відкриття спадщини постійно проживали та були зареєстровані разом із спадкодавцем. [PERSON] відмовилась від своєї частини спадщини на користь іншого спадкоємця - [PERSON] . [PERSON] відмовилась від своєї частини спадщини на користь іншого спадкоємця - [PERSON] . Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Арнаут О.В. позивачам було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину, у зв`язку з тим, що неможливо визначити ту частку, яка спадкується в праві спільної сумісної власності на житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] . Позивачі [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні. Представник позивача [PERSON] - [PERSON]., в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача Ізмаїльської міської ради Одеської областів судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, вирішення справи залишив на розсуд суду. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 855 від 29.08.2012 року, виданого виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за №51/5-189 від 18.09.2012 року. Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Таким чином, житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , по 1/6 частці кожному. Крім того, [PERSON] володіє часткою Статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелена лінія плюс», ідентифікаційний код юридичної особи: 39273284, зареєстрованого Реєстраційною службою Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області від 26.06.2014 року №15531020000003051, в розмірі 50% (п`ятдесят відсотків). Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи спір про спадкування частки учасника підприємницького товариства, необхідно враховувати, що це допускається статтями 130, 147, 166 ЦК, статтями 55, 69 Закону України від 19 вересня 1991 року N 1576-XII "Про господарські товариства" і не підпадає під заборону пункту 2 частини першої статті 1219 ЦК. При цьому спадкується не право на участь, а право на частку в статутному (складеному) капіталі. Згідно ч.5 ст.147 ЦК України, частка у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю переходить до спадкоємця фізичної особи або правонаступника юридичної особи - учасника товариства, якщо статутом товариства не передбачено, що такий перехід допускається лише за згодою інших учасників товариства. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 17.11.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайоонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/6 частка житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] та право на 50% частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелена лінія плюс», ідентифікаційний код юридичної особи: 39273284, що складає 750 гривень, зареєстрованого Реєстраційною службою Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області від 26.06.2014 року №15531020000003051. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 48187629 від 23.06.2017 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Арнаут О.В., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] року - відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються батьки [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено відповідним записами в будинковій книзі, тобто вважаються такими, які прийняли спадщину. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 26.12.2016 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить: 1/4 частка житловий будинок в [ADDRESS], право на 25% частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелена лінія плюс», ідентифікаційний код юридичної особи: 39273284, що складає 375 гривень, зареєстрованого Реєстраційною службою Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області від 26.06.2014 року №15531020000003051, які він успадкував після смерті сина [PERSON] Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 48188158 від 23.06.2017 року, наданої приватним нотаріусом Арнаут О.В., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] року - відсутня. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] стали: - мати [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] ; - дружина [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 12.12.1987 року; - сини [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 30.12.1992 року; - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 05.04.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ананьївського районного управління юстиції Одеської області. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено відповідним записами в будинковій книзі, тобто вважаються такими, які прийняли спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк подала заяву про відмову від належної їй частки у спадковому майні на користь сина спадкодавця - [PERSON] , що підтверджено відповідною заявою в матеріалах спадкової справи. Корім того, [PERSON] у встановлений законом строк подала заяву про відмову від належної їй частки у спадковому майні на користь сина спадкодавця - [PERSON] , що підтверджено відповідною заявою в матеріалах спадкової справи. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Арнаут О.В. від 10.05.2018 року №195/02-14, позивачам було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину, у зв`язку з тим, що неможливо визначити ту частку, яка спадкується в праві спільної сумісної власності на житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS]. Вислухавши пояснення позивачів та дослідивши докази наявні в матеріалах справи та приймаючи до уваги, що у зв`язку з тим що, право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв`язку з чим задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved