Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

23.04.2021 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, які заявою від 20.07.2021 року уточнив та просить встановити факт належності [PERSON] , що померла [INFO] 1/4 частки житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 477 від 16.11.2006 року; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , що померла [INFO] , право власності на: - 1/4 частку житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] ; - земельну ділянку № [NUMBER] , масив № [NUMBER] , [NUMBER] , цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,996 га, кадастровий № 5122082000:01:002:0296, що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області; - земельну ділянку № [NUMBER] , масив № [NUMBER] , цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,544 га, кадастровий № 5122082000:01:002:0359, що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області; - земельну ділянку № [NUMBER] , масив № [NUMBER] , цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,721 га, кадастровий № 5122082000:01:003:0280, що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Свої вимоги позивач мотивує тим, що письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. №175/02-14 від 20.04.2021 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , що померла [INFO] . Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи за її відсутності, підтримала уточнені позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Факт належності [PERSON] , що померла [INFO] 1/4 частки житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 477 від 16.11.2006 року, виданого на ім`я [PERSON] , підтверджується довідкою КП «Ізмаїльське МБТІ» від 06.05.2021 року №602. Таким чином, при видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 477 від 16.11.2006 року, допущено помилку, у написанні імені власника [PERSON] . Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] належить: - 1/4 частка житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] , яка належить спадкодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право на нерухоме майно № 477 від 16.11.2006, що видане на підставі рішення Комишівської сільської ради № 68 від 21.08.2006р.; - земельна ділянка № [NUMBER] , масив № [NUMBER] , [NUMBER] цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,996 га, (кадастровий № 5122082000:01:002:0296), що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, право власності на яку посвідчується державним актом на право приватної власності на землю серії ЯБ № 908932 зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 01.06.521.00111 виданого 13.09.2006 року; - земельна ділянка № [NUMBER] , масив № [NUMBER] , цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,544 га, (кадастровий № 5122082000:01:002:0359), що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, право власності на яку посвідчується державним актом на право приватної власності на землю серії ЯБ № 908932 зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 01.06.521.00111 виданого 13.09.2006 року; - земельна ділянка № [NUMBER] , масив № [NUMBER] , цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0, 721 га, (кадастровий № 5122082000:01:003:0280), що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, право власності на яку посвідчується державним актом на право приватної власності на землю серії ЯБ № 908932 зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 01.06.521.00111 виданого 13.09.2006 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 02.10.2020 року, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на вищевказане спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 63960363 від 17.03.2021 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: чоловік [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 02.11.1969 року; син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.08.1970 року. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно до ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Встановлено, що позивач у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Крім того, встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. №175/02-14 від 20.04.2021 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , що померла [INFO] . Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved