Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

23.10.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів до закінчення донькою навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 21 грудня 2004 року вона розірвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу в них народилося п'ятеро дітей. За рішенням Петропавлівського районного суду від 05.09.2002 року було ухвалено стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання п'ятьох дітей в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку [PERSON] до досягнення дітьми повноліття. [INFO] виповнилося 18 років меншій доньці [PERSON], у зв'язку з чим стягнення аліментів з відповідача припинено, виконавче провадження закінчено. Донька [PERSON] навчається на ІІ курсі фельдшерського відділення за спеціальністю «Лікувальна справа» Павлоградського медичного училища на денній формі навчання. Термін навчання складає з 01.09.2013 року по 30.06.2016 року. Позивачка вказує, що на теперішній час відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, аліменти добровільно сплачувати відмовляється, хоча можливість це робити в нього є, так як він перебуває на обліку в Пенсійному фонді м. Першотравенськ Дніпропетровської області, отримує пенсію 3000 грн., на утриманні інших осіб не має. На підставі статей 180 - 183, 191, 198-200 Сімейного кодексу України просить суд стягнути аліменти на її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів на період навчання доньки в учбовому закладі строком до 30.06.2016 року або до зміни матеріального становища сторін. В позовній заяві позивачка просила розглядати позов без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги не визнав, так як вважає, що позивачка витрачає аліменти на себе, а не на дитину. В судове засідання сторони не з'явилися, тому відповідно до правил ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що сторони 21 грудня 2004 року розірвали шлюб, відділом реєстрації актів цивільного стану Петропавлівського районного управління юстиції зроблено актовий запис під № 95, про що свідчить відтиск печатки в копії паспорту позивачки серії [NUMBER] виданий 16.07.2008 року Петропавлівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області /а.с. 4/. За час перебування в шлюбі у сторін народилася [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження від 09.09.1996 року серія [NUMBER]. Згідно з довідкою № 366 від 08.08.2014 року [PERSON] на даний час навчається на ІІ курсі фельдшерського відділення за спеціальністю «Лікувальна справа» Павлоградського медичного училища на денній бюджетній формі навчання. Термін навчання складає з 01.09.2013 року по 30.06.2016 року. Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Пленум Верховного суду України в своїй Постанові № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно з частиною 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що відповідач, як батько дитини повинен піклуватися про неї та утримувати, однак матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягувати на користь позивачки на утримання доньки аліменти у розмірі 1/4 частки від доходу відповідача, щомісячно до закінчення донькою навчання, починаючи стягнення з 23 жовтня 2014 року. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України позивачка зазначила ціну позову за сукупністю виплат за шість місяців, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум на працездатну особу складає з 01.01.2014 року - 1218 грн., відповідно ціна позову склала 1218 грн. х 30% х 6 місяців = 2192 грн. 40 коп.. Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подачу позовної заяви майнового характеру позивач повинен сплатити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» розмір мінімальної заробітної плати складає 1218 грн., в зв'язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп. З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що відповідач має можливість виплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів на період навчання доньки в учбовому закладі строком до 30.06.2016 року або до зміни матеріального становища сторін. На підставі зазначеного, ст.ст. 182, 199, 200 Сімейного Кодексу України, ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved