Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

[PERSON] [INFO] травня 2020 року звернулась в суд із заявою про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні чоловіка. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з 18 травня 1985 року перебувала у шлюбі із [PERSON] , який було зареєстровано Володимир-Волинським відділом ЗАГС, актовий запис № 120. Зазначає, що вона перебуває на обліку у Володимир-Волинському об`єднаному управлінні ПФУ у Волинській області і отримує пенсію за віком. У 2015 році розмір її пенсії становив 1252 грн., у 2016 році 1425 грн., у 2017 році 1584 грн., у 2018 році 1584 грн. Пенсія є основним та єдиним джерелом її доходу, якої не вистачає для повноцінного життя. За час перебування у шлюбі із чоловіком вона перебувала на його утриманні, оскільки одержувала від нього допомогу, яка була основним джерелом засобів для існування, так як її дохід був нижчим від доходу її чоловіка. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті чоловіка вона звернулася до Головного Управління пенсійного фонду із заявою про призначення їй пенсії у зв`язку зі втратою годувальника, однак їй було відмовлено. Просить встановити факт перебування її на утриманні чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . В судове засідання учасники справи не з`явилися. Від заявника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, заяву підтримала у повному обсязі, просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій зазначив, що покладається на об`єктивність та неупередженість суду при розгляді заяви та прийняття законного рішення. Згідно ч. 1 ст. 223 Цивільно-процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Вивчивши письмові докази та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення заяви [PERSON] з наступних підстав. Згідно положень п.5 ч.2 ст.294 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. У судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 18 травня 1985 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що Володимир-Волинським міським відділом ЗАГС у Волинській області зроблено відповідний актовий запис № 120. Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] стверджується те, що [PERSON] помер [INFO] . Матеріалами справи підтверджено, що заявниця є пенсіонером та знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ Головного управління ПФУ в Волинській області і отримує пенсію за віком. Розмір пенсії у 2015 році розмір становив 1252 грн., у 2016 році 1425 грн., у 2017 році 1584 грн., у 2018 році 1584 грн. Згідно довідки про доходи № 87 від 26.03.2020 року, [PERSON] перебував на обліку в Головному управлінні ПФУ в Волинській області та отримував пенсію за віком років, яка у 2015 році становила 3322 грн., у 2016 році 3841, у 2017 році 5387 грн., у 2018 році 5425 грн. Таким чином, довідками про доходи № 88 ,№ 6797 7079 4152 1766/66 та довідкою ГУ ПФУ у Волинській області від 26.03.2020 року № 87 підтверджується, що дохід [PERSON] був значно нижчим від доходу, який отримував її чоловік [PERSON] за життя. Письмовими поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] , підтверджується факт того, що [PERSON] перебувала на утриманні свого чоловіка [PERSON] який був шахтарем та отримував пенсію, яка була основним джерелом для їх існування, оскільки його дохід був значно більшим доходу його дружини. Судом встановлено, що [PERSON] звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника, однак їй було відмовлено у виплаті зазначеної пенсії, оскільки нею не було надано довідки, яка підтверджує факт перебування на утриманні на момент смерті годувальника, а тому відсутні підстави для призначення вказаної пенсії. Згідно ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262 право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні. Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1), до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, зокрема документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника. У відповідності до п.2.11 Порядку, за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» N 5 від 31.03.95 року, встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для призначення пенсії, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону. За частиною 2 цієї статті, до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Матеріалами справи підтверджено, що заявниця знаходилась на утриманні померлого годувальника, одержувала від нього допомогу, що була для неї постійним і основним джерелом засобів існування. Оскільки встановлення факту перебування заявниці на утриманні свого чоловіка [PERSON] залежить виникнення права у заявниці на призначення їй пенсії в разі втрати годувальника, суд вважає за необхідне заяву задовольнити та встановити факт, що [PERSON] , перебувала на утриманні чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Враховуючи викладене,

Outcome: approved