Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовною заявою, в якій зазначила, що 14 лютого 2006 року між нею та відповідачем відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сокальського районного управління юстиції у Львівській області зареєстровано шлюб, актовий запис №1. У даному шлюбі народилось троє дочок: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що збереження шлюбу неможливе через те, що вона з відповідачем є людьми різних характерів, з різними поглядами на життя, внаслідок чого у них постійно виникали різного роду сварки та непорозуміння. Тривалий час вони не підтримують подружніх відносин, проживають окремо один від одного, тому шлюбні відносини фактично припинені. У зв`язку з наведеними обставинами позивач дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим, а розірвання шлюбу буде відповідати їх спільним інтересам. Просить шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON] , розірвати. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивачка звернулася до суду з письмовиою заявою про розгляд справи без її участі. У цій же заяві вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, розірвати. Відповідач скерував до суду письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності, де вказав про свою незгоду на примирення з позивачкою. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Позов підлягає до задоволення. Згідно із ст.110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписами ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, стверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , що між [PERSON] до [PERSON] 14 лютого 2006 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сокальського районного управління юстиції у Львівській області, зареєстровано шлюб, актовий запис №1. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . У шлюбі в сторін народилось троє дочок: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , про що свідчать свідоцтва про їх народження, відповідно, серії № [NUMBER] , видане Сокальським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, та [NUMBER] , [NUMBER], видані виконавчим комітетом Поступельської сільської ради Ратніського району Волинської області. У силу ст.24 ч.1 та ст.56 ч.3 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до припинення шлюбних відносин чи їх збереження не може мати місце. Позивачка у позовній заяві зазначила, що причинами розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки, агресивне ставлення відповідача щодо позивачки. Беручи до уваги, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, суд вбачає достатні підстави для розірвання шлюбу між подружжям. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", з огляду на визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, необхідно повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову до суду за вимогу про розірвання шлюбу, а інші 50 відсотків сплаченого судового збору в розмірі 384 грн 20 коп. на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України належить стягнути з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved