Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-13 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 18.11.2019 до суду надійшов даний позов, в якому позивач просить здійснити поділ спільного майна подружжя. Визнати за ним право власності на 1/2 автомобіля ЗАЗ 110557, 2004 року випуску, ДНЗ СА 7543 ВК, номер кузова [NUMBER] . Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 19.07.2008 сторони уклали шлюб. За час перебування у шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 28.12.2017 розірвано шлюб між позивачем та [PERSON] , який був зареєстрований 19.07.2008 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шполянської районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №66. Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 05.04.2019 за позивачем було визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Під час подачі вказаного позову про поділ майна позивачу була не відома інформація, щодо наявності у власності відповідача транспортного засобу, а саме автомобіля ЗАЗ 110557, 2004 року випуску, який зареєстрований 31.03.2015, тобто під час перебування у шлюбі позивача та відповідача. Оскільки майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, позивач звернувся до суду з позовом про поділ спільного майна, а саме автомобіля. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність та вказали, що позов підтримують. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 02.12.2019 було відкрите провадження по справі. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 19.11.2019 було частково задоволено заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Накладено арешт на автомобіль ЗАЗ 110557, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Журавка, Шполянського району, Черкаської області, зареєстрований [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , інші дані про особу суду невідомі, заборонити іншим особам вчиняти буд-які дії щодо вказаного автомобіля. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 23.01.2020 було закрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. 2. Мотивувальна частина: Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Суд, вивчивши\~та\~дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справи в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.12.2008, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції Черкаської області, [PERSON] народився [INFO] , актовий запис №215. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.05.2015, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції Черкаської області, [PERSON] народилась [INFO] , актовий запис №68. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 28.12.2017 розірвано шлюб між подружжям [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 19.07.2008 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №66. (а.с.5-7). Відповідно до повідомлення територіального сервісного центру №7143 РСЦ МВС в Черкаській області згідно Єдиного державного реєстру МВС за [PERSON] , [INFO] , зареєстрований автомобіль [NUMBER] , 2004 року випуску, білого кольору, ДНЗ СА 7543 ВК, номер кузова [NUMBER] , свідоцтво серії [NUMBER] від 31.03.2015 (а.с. 11). За даними повідомлення територіального сервісного центру №7143 РСЦ МВС в Черкаській області та додатку до нього від 28.11.2019 № 31/23/43-597 згідно з Єдиним державним реєстром МВС за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрований автомобіль [NUMBER] , 2004 року випуску, білого кольору, двигун № [NUMBER] , ДНЗ СА 7543 ВК, номер кузова [NUMBER] , 40-вторинна реєстрація [NUMBER] , придбаного в торговельній організації (7107) ВРЕР ДАІ з обслуговування Шполянського району, придбаний 31.03.2015 на підставі довідки-рахунок ВІА 939851, виданій ТОВ «Центр комісійної торгівлі» свідоцтво серії [NUMBER] від 31.03.2015 (а.с.36). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно зі ст.60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від\~того,\~що\~один з них не мав з поважної\~причини\~(навчання,\~ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. За змістом ч. 1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Частиною 1 статті 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. В пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя"(далі - Постанова Пленуму ВСУ №11), роз`яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму ВСУ №11 до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК) ( 2947-14). Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Що стосується премії, нагороди, одержаних за особисті заслуги, суд може визнати за другим з подружжя право на їх частку, якщо буде встановлено, що він своїми діями сприяв її одержанню. Як зазначив Верховий Суд України у постанові по справі № 6-399цс17 від 05.04.2017 відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею (ним) за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто. Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму ст. 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Водночас тлумачення\~статті 60 СК України\~свідчить, що законом встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом України в\~постановах від 24.05.2017 у справі № 6-843цс17, від 19.06.2019 у справі 621/302/15-ц. Так, позивач просить здійснити поділ спільного майна подружжя та визнати за ним право власності на 1/2 автомобіля ЗАЗ 110557, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , що, як вказано позивачем, належить [PERSON] . Позивачем було надано докази на підтвердження того, що власником спірного автомобілю є саме відповідач. Водночас відповідач не вчинив жодних дій для спростування презумпції спільності права власності подружжя на автомобіль. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з\~ч.ч.\~1,\~5,\~6,\~7\~ст.\~81\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази\~подаються сторонами\~та іншими\~учасниками справи. Доказування\~не може\~ґрунтуватися на\~припущеннях. Суд не може брати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до\~ч.ч.\~1-4\~ст.\~12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обов`язків,\~передбачених законом. Кожна\~сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги про визнання за [PERSON] право власності на 1/2 частину автомобіля ЗАЗ 110557, 2004 року випуску, ДНЗ СА 7543 ВК, номер кузова [NUMBER] , який зареєстрований на праві власності за [PERSON] . Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22.12.2006 № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування. Оскільки клопотання про скасування заходів забезпечення позову від учасників справи до суду не надходило,

Outcome: approved