Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

22.11.2017 Маньківська районна державна адміністрація Черкаської області (далі по тексту - Маньківська РДА, позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач) про позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] та стягнення аліментів на його утримання в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з перерахуванням коштів на особистий рахунок дитини [NUMBER], відкритий в ПАТ «Державний ощадний банк України» (філія - Черкаське обласне управління ТВБВ 10023/0186, МФО 354507, код 02767059). Позов обґрунтований такими обставинами. Від цивільного шлюбу [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON]. Відповідач з [PERSON] та сином не проживає з 2010 р., матеріально дитині не допомагає, його життям, здоров'ям та умовами проживання не цікавиться, рішення суду про стягнення аліментів не виконував. 04.04.2014 [PERSON] був доставлений до обласного центру соціальної реабілітації для дітей в м. Умань у зв'язку із залишенням без батьківської опіки та піклування, де перебував 9 місяців. За період перебування хлопчика у закладі батько жодного разу не поцікавився його здоров'ям, умовами перебування та подальшою долею. Службою у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації неодноразово здійснювались виїзди за місцем проживання відповідача, де з ним проводились профілактичні та роз'яснювальні бесіди, надавались рекомендації щодо участі у вихованні сина, попереджено про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов'язків, проте жодна з рекомендацій врахована не була. З того часу дитина неодноразово залишалась без батьківського піклування, хлопчик періодично проживав то в санаторіях, то в сім'ї рідного брата. Рішенням Маньківського районного суду від 18.10.2017 [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно [PERSON]. З 12.05.2014 [PERSON] перебуває на обліку як такий, що опинився у складних життєвих обставинах, а сім'ю було взято під соціальний супровід. Відповідачу було відомо про складні життєві обставини сина та позбавлення матері батьківських прав, проте він як і раніше продовжує нехтувати батьківськими обов'язками. Стиль та умови життя і відношення відповідача до батьківських обов'язків доводять, що він як і мати дитини, самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. На запитання про батька [PERSON] називає ряд чоловічих імен, а хто такий [PERSON], він не знає. Невиконання батьками батьківських обов'язків призвело до того, що фахівці Комунального закладу «Обласний міжрегіональний центр соціально-психологічної реабілітації дітей у м. Умані» характеризують дев'ятирічного хлопчика як педагогічно занедбаного, з низьким рівнем розумового і інтелектуального розвитку та культурно-гігієнічних навиків, соціально запущеного, що має високий ступінь страхів і тривожності. Це сталося за той час, коли соціальні служби намагалися вберегти сімейне оточення дитині та запобігти позбавленню батьківських прав. Тепер дитина потребує тривалого лікування, соціалізації і соціальної реабілітації. Наведене свідчить про свідоме ухилення відповідачем від виконання батьківських обов'язків, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Позивач подав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за відсутності його представника. Відповідач викликалася до суду шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем його проживання, проте в судове засідання він не з'явився без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подав. Від Служби у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації надійшла заява про розгляд справи за відсутності її представника. Зважаючи на неявку відповідача в судове засідання та неподання ним відзиву на позов, суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини. [INFO] у смт. Маньківка Маньківського району Черкаської обл. народився [PERSON], матір'ю якого є [PERSON], а батьком - [PERSON] (а.с. 5, 6-8). Рішенням Маньківського районного суду Черкаської обл. від 25.08.2011 з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) та оголошено розшук платника аліментів (а.с. 11). Зі змісту вищевказаного рішення вбачається, що батьки [PERSON] припинили спільне проживання з лютого 2009 р., при цьому хлопчик залишився з матір'ю, а місцезнаходження батька не було відоме, кошти на утримання дитини він добровільно не надавав. 18.10.2017 Маньківський районний суд Черкаської обл. ухвалив рішення про позбавлення матері [PERSON] [PERSON] батьківських прав та стягнув з неї аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки її доходів (а.с. 24-25). Зазначеним судовим рішенням встановлені такі обставини. З 2012 р. [PERSON] перебувала на обліку соціальних працівників. Питання невиконання нею батьківських обов'язків неодноразово стояло на порядку денному органів опіки та піклування. З квітня 2014 р. малолітній [PERSON] 9 місяців перебував у обласному центрі соціальної реабілітації для дітей в м. Умань у зв'язку з негативними умовами для проживання, навчання та розвитку дитини. Після повернення дитини в сім'ю [PERSON] продовжувала нехтувати всіма зауваженнями та порадами щодо виходу з кризової ситуації, двічі притягувалась до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов'язків, під час візиту до її домоволодіння було зафіксовано, що в будинку перекинуті меблі, брудно, на підлозі купами валявся одяг, для дитини немає ні спального місця, ні місця для навчання, ні для зберігання речей, відсутні іграшки й будь-які книги, продуктів харчування обмаль. З показань свідків було встановлено, що в будинку [PERSON] постійно відбуваються гулянки, збираються нетверезі чоловічі компанії, вона постійно перебуває в алкогольному сп'янінні, систематично б'є малолітнього сина та не пускає його до будинку в пізню годину доби. У зв'язку з тим, що мати неодноразово виганяла сина з дому, він за останній час тричі впродовж тривалого періоду проживав в сім'ї Ляльченків. Згідно даних характеристики учня 3-Б класу Маньківського НВК "ЗОШ І-ІІІ ступенів - гімназія" [PERSON] мати учня не допомагає у навчанні, у учня спостерігається педагогічна занедбаність, порушена концентрація уваги, присутні емоційні проблеми, учень не завжди стежить за своїм зовнішнім виглядом. Під час перебування [PERSON] в обласному центрі соціальної реабілітації для дітей в м. Умань органи опіки та піклування встановили місце проживання відповідача, після чого спеціалістами Служби у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації неодноразово здійснювались виїзди за місцем його мешкання. Перевіркою сімейного стану та житлово-побутових умов проживання відповідача було встановлено, що він проживає з цивільною дружиною [PERSON] та малолітньою дочкою [PERSON], 2013 р.н., санітарно-гігієнічний стан квартири задовільний, але потребує генерального прибирання та косметичного ремонту. В ході профілактичної та роз'яснювальної бесіди [PERSON] виявив бажання забрати сина до себе, у зв'язку з чим родині було надано строк до 25.07.2014 для прибирання у квартирі та встановлення меблів для дитини (а.с 13). Повторним виїздом за місцем проживання відповідача було встановлено, що рекомендації спеціалістів органу опіки не були враховані та не створені умови для проживання [PERSON] в сім'ї батька. З відповідачем повторно було проведено профілактично-роз'яснювальну бесіду щодо належного утримання, виховання та розвитку дитини та його попереджено про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов'язків (а.с. 14). 18.09.2014 за результатами чергової бесіди зі спеціалістами Служби [PERSON] написав власноручну заяву про намір забрати дитину до себе на постійне місце проживання (а.с. 18), З позовної заяви вбачається, що незважаючи на усі вжиті заходи, відповідач не лише не забрав сина до себе, а і жодного разу його не відвідав, не поцікавився здоров'ям, умовами перебування та подальшою долею, коштів на його утримання не надсилав. З 19.10.2017 [PERSON] перебуває у комунальному закладі «Обласний міжрегіональний центр соціально-психологічної реабілітації дітей в м. Умані Черкаської обласної ради» на повному державному утриманні, і за цей час батько жодного разу не відвідав хлопчика, не телефонував і не цікавився його долею (а.с. 19, 21). Фахівці вказаного закладу характеризують [PERSON] як педагогічно занедбаного і соціально запущеного, з рівнем розумового і інтелектуального розвитку, який не відповідає віку, низьким рівнем культурно-гігієнічних навиків та високим ступенем тривожності (а.с. 20). Встановлені судом обставини свідчать про те, що ще в 2009 р. відповідач повністю самоусунувся від виконання батьківських обов'язків щодо свого сина [PERSON] і навіть дізнавшись про його складні життєві обставини та про розгляд справи про позбавлення його матері батьківських прав, продовжував і продовжує нехтувати батьківськими обов'язками, долею свого сина взагалі не цікавиться, не піклуються про його здоров'я, участі у його вихованні не приймає, коштів на утримання не надає. Доказів, які б свідчили про існування об'єктивних причин, які перешкоджають відповідачу приймати участь у вихованні і утриманні сина, суду не надано. Відповідно до положень статей 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За приписом пункту 2 частини 1 статті 164 цього Кодексу мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Виходячи зі змісту статті 164 Сімейного Кодексу України в сукупності з іншими нормами сімейного законодавства позбавлення батьківських прав з підстав ухилення від виконання обов'язків по вихованню дитини є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. 22.06.2018 Маньківська РДА як орган опіки та піклування ухвалила висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON]. Вказаний висновок суд покладає в обґрунтування рішення як такий, що відповідає внутрішньому переконанню суду і базується на оцінці сукупності досліджених доказів, які дають підстави вважати, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків На думку суду позбавлення відповідача батьківських прав відповідає також інтересам дитини, оскільки відсутність будь-якої участі батька у житті сина є фактором, що травмує його психіку, а збереження батьківства може привести до одержання відповідачем в майбутньому майнових та особистих немайнових прав, заснованих на спорідненості з дитиною, що, враховуючи ухилення його його від виконання батьківських обов'язків, призведе до порушення прав та інтересів [PERSON]. Вирішуючи вимоги про стягнення аліментів, суд керується відповідними положеннями сімейного законодавства. Так, за приписом статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а згідно частини 2 статті 166 цього Кодексу особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. З огляду на те, що відповідач добровільно не приймає участі в утриманні сина, суд вважає обґрунтованою вимогу вимогу про стягнення з нього аліментів в зазначеному у позовній заяві розмірі, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на те, що дитина перебуває у комунальному закладі на повному державному утриманні, аліменти повинні перераховуватись на особистий рахунок дитини [NUMBER], відкритий у філії в ПАТ «Державний ощадний банк України» - Черкаське обласне управління ТВБВ 10023/0186, МФО 354507, код 02767059. На підставі ст. 191 Сімейного кодексу України суд присуджує аліменти від дня пред'явлення позову. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, якого звільнено від сплати судового збору на підставі ст. 3 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved