Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

22 вересня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Кривоозерської сільської ради Кривоозерського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Судом залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Кривоозерську районну державну адміністрацію. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. В склад спадщини входять дві земельні ділянки площею 0,27 га., кадастровий номер [NUMBER]; площею 2,56 га., кадастровий номер [NUMBER], які розташовані в межах території Кривоозерської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належні спадкодавцеві [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого Кривоозерською райдержадміністрацією Миколаївської області 30 липня 2004 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 010401700363. Посилаючись, що оригінал правовстановлюючого документу - Державного акта на право власності на земельну ділянку втрачено, що стало перешкодою в оформленні спадкових прав в нотаріальній конторі, позивач просить про задоволення позовних вимог. На попередньому судовому засіданні представником позивача позовні вимоги уточнені в частині площі земельних ділянок, відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельні ділянки. Позивач та його представник, представники відповідача, третьої особи в судове засідання не прибули, надіслали листи з проханням розглянути справу без їх участі , представник позивача позовні вимоги підтримує, Кривоозерська сільська рада визнала позов, Кривоозерська районна державна адміністрація не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 19). За життя, 27 листопада 2008 року, [PERSON] зробила таке розпорядження - все майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалось заповіла позивачу, що підтверджується копією заповіту (а.с. 6), посвідченого секретарем Кривоозерської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, зареєстрованого в реєстрі за № 437. Вказаний заповіт зареєстровано у Спадковому реєстрі за № 46109431 та він є чинним на день смерті спадкодавця (а.с. 38). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в склад якої входять дві земельні ділянки, розмір яких відповідно до витягу із Державного земельного кадастру (а.с. 10, 12), складає площею 0,2727 га., кадастровий номер [NUMBER]; площею 2,5627 га., кадастровий номер [NUMBER], які розташовані в межах території Кривоозерської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належні спадкодавцеві на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (а.с. 7), виданого Кривоозерською районною державною адміністрацією Миколаївської області 30 липня 2004 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 010401700363. Як вбачається із спадкової справи № 252/2016 від 29.09.2016 року (а.с. 22-36), позивач прийняв спадщину у встановленому законом порядку. Відсутність у позивача оригіналу правовстановлюючого документа на земельні ділянки, який втрачено, що вбачається із оголошення в газеті "Кривоозерщина" № 21 від 15.03.2017 року (а.с. 9), стало підставою для відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до положень ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно зі ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Положеннями ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. За приписами ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Системний аналіз нормативних положень закону та приймаючи до уваги, що відповідач Кривоозерська сільська рада Кривоозерського району Миколаївської області не заперечує проти визнання за позивачем права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, дане право ніким не оспорюється, інші спадкоємці з відповідними вимогами не звертались, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. 2

Outcome: approved