Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, який обгрунтовує тим, що [INFO] померла її рідна тітка [PERSON] , після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна частка (пай) розміром 5,20 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власноті КСП «Новоіванівське» у відповідності до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР№0212711, який було втрачено. Після її смерті позивач вступила в управління та володіння спадковим майном, після чого у 2020 року звернулася до нотаріуса з приводу оформлення спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Також позивач зазначає, що сертифікат який би посвідчував право на земельну частку (пай) був визнаний втраченим. Коломацька селищна рада не погоджуючись з позовом надала до суду відзив в якому просила суд відмовити у задоволенні позову у зв`язку з тим, що позивачка не є спадкоємцем у розумінні ЦК УРСР, доказів про фактичний вступ у спадщину не надала та не надала доказів того, що вона проживала із спадкодавцем однією сім`єю протягом останніх 5 років до її смерті. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала просила позов задовольнити. В судове засідання представник відповідача не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника Коломацької селищної ради, а рішення по справі прийняти за наявними матеріалами справи та у відповідності до вимог діючого законодавства. Вислухавши позивача та її представника, вивчивши матеріали справи, допитавши свідків, суд приходить до наступного. Відповідно до п. 3.1 роз`яснення Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину такими, що підлягають захисту в зв`язку з чим, задовольняє позов в цій частині. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть № 00029730822 від 26.02.2021 вбачається, що [PERSON] , [INFO] померла [INFO] (а.с. 12). Після смерті [PERSON] згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить право на земельну частку (пай) розміром 5,20 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власноті КСП «Новоіванівське» у відповідності до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР№0212711. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] та її батьком зазначений [PERSON] (а.с. 7). Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 30.11.1955 року [PERSON] та [PERSON] 30.11.1955 зареєстрували шлюб та після реєстрації шлюбу [PERSON] набула прізвище [PERSON] (а.с. 8). Відповідо до архівної довідки № П-167 від 23.12.2020 вбачається, що [PERSON] народився [INFO] його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України №00029729884 від 26.02.2021 вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до листа Міжрайонного управління у Валківському та Коломацькому районах ГУ Держгеокадастру у Харківській області вбачається, що на ім`я [PERSON] було виготоволено та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП «Новоіванівське», серії ХР 0212711. Також з вказаного листа вбачається, що державний акт на право власності на землю на ім`я [PERSON] не видавався (а.с. 14). Згідно розміщеного в газеті «Слобідський край» № 20-21 (22869-22870) від 18.03.2021 року оголошення втрачений сертифікат на земельну частку (пай) серії ХР 0212711, зареєстрований за №296 від 17.06.1996 року виданий на ім`я [PERSON] оголошено недійсним (а.с. 17). Зі змісту відповіді приватного нотаріуса Коломацького районного нотаріального округу Харківської області Назарько Н.С. вбачається, що позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Ноовоіванівське», у зв`язку з ненаданням нею оригіналу правовстановлюючого документу на вказану земельну частку (пай) (а.с. 16). Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру за №64109837 від 26.03.2021 року відомості про спадкові справі заведені після смерті [PERSON] , померлої [INFO] та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину відсутні (а.с. 15). Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. [PERSON] після себе заповіту не залишила. Згідно ст. 535 ЦК УРСР (1963 року), неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця в тому числі усиновлені), а також, непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов`язкова частка). При визначенні розміру обов`язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з переметів звичайної домашньої обстановки і вжитку. Осіб які мають право на обов`язкову частку згідно ст. 535 ЦК УРСР (1963 року), незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON] немає. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. У судовому засіданні допитано [PERSON] та [PERSON] як свідків, які повідомили суду, що знають позивачку, знали померлу, оскільки жили поряд із нею, у одному селі, також вказані свідки пояснили, що позивачка дійсно була племінницею померлої [PERSON] по батьківській лінії, після смерті [PERSON] , позивачка здійснила її поховання та вступила в управління спадковим майном. Крім того вказані свідки повідомили суду, що померла [PERSON] інших родичем окрім [PERSON] не мала. Відповідно до ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. На день відкриття спадщини ( [INFO] ) позивачка формально не належала до жодної категорії спадкоємців за законом, які були передбачені ЦК УРСР, а тому не вважалася спадкоємцем. Проте, в той же час позивачка є племінницею спадкодавиці, тобто спадкоємцем п`ятої черги в розуміні ст. 1265 ЦК України. З 01 січня 2004 року втратив чинність ЦК УРСР та набрав чинність ЦК України. Положенням книги шостої ЦК України розширено перелік осіб, які мають право на спадщину за законом. Згідно п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності ЦК України. Відповідно до ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. В зв`язку з тим, що під час судового розгляду судом було встановлено, що позивачка є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , вступила в управління спадковим майном суд не приймає до уваги твердження Коломацької селищної ради, які викладені у відзиві на позов. Разом з тим, суд зазначає, що твердження Коломацької селищної ради про те, що позивачкою не доведено факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю протягом останніх 5 років до її смерті є безпідставними, оскільки позивачка у своєму позові жодним чином не заявляє, що вона є особою, яка проживала із спадкодавицею протягом останніх 5 років до її смерті. З огляду на вище перелічені обставини, а також те, що позивач - [PERSON] , будучи спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , прийняла спадщину що відкрилася після її смерті, шляхом вступу в управління та спадковим майном, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача стосовно визнання за нею, в порядку спадкування за законом права на земельну частку (пай) площею 5,20 умовних кадастрових гектарів на із земель колективної власності «Новоіванівське» у відповідності до сертифікату на земельну частку (пай) серії ХР №0212711. А тому, виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved