Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

29 січня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Просила змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, на 1/3 частку від заробітку (доходу) та стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] . [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, з дня набрання судовим рішенням законної сили до досягнення дітьми повноліття. В обгрунтування позовної заяви зазначає, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] . У шлюбі народилися діти син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . З часом, з відповідачем зрозуміли, що життя однією родиною далі лише приносить біль як їм, так і дітям, тому 19 листопада 2019 року рішенням Миргородського міськрайонного суду шлюб розірвано. В інтересах дітей, [PERSON] та [PERSON] , вона звернулася до суду з метою стягнення аліментів на утримання дітей. Судовим наказом Миргородського міськрайонного суду стягнуто з [PERSON] аліменти на її користь на неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 30 листопада 2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Даний судовий наказ був поданий до примусового виконання 14 січня 2019 року до Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області та перебуває на виконанні у виконавчій службі. На даний час, [PERSON] та [PERSON] виповнилося повних 5 років. Їй важко самотужки забезпечити матеріально вікові потреби спільних з відповідачем дітей. Оскільки більшість свого часу вона проводить разом з дітьми, не може знайти постійну стабільну роботу, тому вимушена задовольнятися тимчасовими підробітками, поки діти перебувають у дитячому садочку, та матеріальною допомогою батьків. Діти проживають разом з нею у [ADDRESS] та перебувають на її повному утриманні. Відповідач сплачує визначений судом розмір аліментів своєчасно. Їй відомо, що матеріальне становище відповідача дозволяє в повній мірі надавати матеріальну допомогу на утримання малолітніх дітей, так як він офіційно проходить військову службу у Військовій частині [NUMBER] та має стабільний постійний дохід, фізично здоровий, інших утриманців не має. Таким чином, зміна способу стягнення аліментів на частку від доходу в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку щомісяця але не менше 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, буде відповідати інтересам дітей, батьків та не буде погіршувати їхнього матеріального стану. Ухвалою судді від 10 лютого 2020 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити (а.с. 33) Відповідач [PERSON] в судове засіданні не з`явився, подав заяву, позовні вимоги визнав в повному обсязі , проти задоволення позову не заперечував (а.с. 34). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] від 20.03.2015 та серії [NUMBER] від 20.03.2015 відповідно( а.с. 6,7). Згідно із судовим наказом Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 грудня 2018 року стягнуто з\~ [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Скоробагатьки, Лохвицького району, Полтавської області аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , на неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 30 листопада 2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження Миргородського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Полтавській області від 14.01.2019 відкрито провадження по вищезазначеному судовому наказу (а.с. 10). Відповідно до рішення Миргородського міськрайонного суду від 18 жовтня 2019 року шлюб зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №421 від 19 листопада 2014 року між [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO] розірвано (а.с. 5). Діти [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] разом із матір`ю [PERSON] та знаходяться на її утриманні, що підтверджується Актом №16 від 17.12.2019 фахівця із соціальної роботи ЦССДМ [PERSON] (а.с. 12). Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 141 СК України, ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав щодо дитини. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до положень частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до абз. 4 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з положенням ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач визнав позов, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача. Змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] . [INFO] , призначивши їх у розмірі 1/3 (однієї третьої) частини всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого законодавством для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дітей. Відповідно до абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішення законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути із [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved