Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

26 серпня 2015 року комунальне підприємство Павлоградтеплоенерго звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 17608 грн. 24 коп. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що комунальне підприємство Павлоградтеплоенерго надавало послуги теплопостачання відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630. Плата за послуги теплопостачання повинна проводитись відповідачем своєчасно на розрахунковий рахунок підприємства щомісячно за фактично отриману теплову енергію. Однак відповідач плату за послуги теплопостачання фактично комунальному підприємству Павлоградтеплоенерго не сплатив. В результаті за період з 01.10.2002 року по 01.05.2015 року утворилась заборгованість перед КП Павлоградтеплоенерго в сумі 17608 грн. 24 коп. Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2015 року у справі № 185/9343/15-ц позов комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту теплову енергію - задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь комунального підприємства Павлоградтеплоенерго заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 17608 (сімнадцять тисяч шістсот вісім) грн. 24 коп. Стягнуто з [PERSON] на користь комунального підприємства Павлоградтеплоенерго судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 січня 2020 року у справі № 185/9343/15-ц заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2015 року у справі за позовом Комунального підприємства Павлоградтеплоенерго до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту теплову енергію задоволено у повному обсязі. Заочне рішення 10 грудня 2015 року у справі за позовом Комунального підприємства Павлоградтеплоенерго до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту теплову енергію скасовано та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 16 березня 2020 року о 11:00 годині за правилами спрощеного позовного провадження. Згідно заяви про перегляд заочного рішення відповідач стверджує, що у квартирі [ADDRESS] не зареєстрована, договір між відповідними комунальними службами укладається із споживачем, який є власником або зареєстрований за відповідною адресою. З документів наданих позивачем договору від 16.09.2008 року та від 15.10.2015 року не вбачається на підставі яких документів укладено дані договори. Відповідач не є власником житла, не зареєстрована за вказаною у позові адресою, отже позивачем не доведено, що саме [PERSON] є споживачем комунальних послуг. Позивач надав розрахунок заборгованості з 01.10.2002 року по 01.05.2015 року, при цьому надав договір про надання послуги від 16.09.2008 року, отже позивач не надав доказів, що з 01.01.2002 року відповідач як споживач зобов`язана була сплачувати комунальні послуги за спожиту теплову енергію, тобто до укладення договору від 16.09.2008 року. Також відповідач стверджує, що договір від 15.10.2015 року вона не підписувала особисто та не укладала з позивачем, договір містить підпис не відповідача, а іншої невідомої особи. Стягнення з відповідача заборгованості з жовтня 2002 року по травень 2015 року в сумі 17608,24 грн. утворилась поза межами позовної давності та поза межами договору від 16.09.2008 року. Межі позовної давності за позовом обчислюються з 01.05.2012 року по 01.05.2015 року, станом на 01.05.2012 року нарахована заборгованість 11091,19 грн., з 01.05.2012 року по 01.05.2015 року заборгованість становить 6517,05 грн. (17608,24грн.-11091,19грн.). Ухвалою суду від 03 листопада 2020 року клопотання відповідача про витребування доказів у даній цивільній справі задоволено. Зобов`язано комунальне підприємство Павлоградтеплоенерго надати суду не пізніше п`яти днів з моменту отримання ухвали суду: -оригінал договору №2622/0 про реструктуризацію заборгованості та своєчасну сплату поточних платежів за послуги теплопостачання (опалення та гаряче водопостачання) від 15.10.2015 року; -оригінал договору №601020051 про надання населенню послуг з теплопостачання від 16.09.2008. 15 лютого 2021 року на адресу суду надійшли витребувані документи. Ухвалою суду від 21 квітня 2021 року призначено у справі почеркознавчу експертизу за клопотанням відповідача, на вирішення експерту поставити питання: Чи виконаний підпис в договорі від 16.09.2008 року № 601020051 про надання населенню послуг з теплопостачання за адресою [ADDRESS] , який укладено з комунальним підприємством «Павлоградтеплоенерго», [PERSON] особисто чи іншою особою? Чи виконаний підпис в договорі від 15.10.2015 року № 2622/0 про реструктуризацію заборгованості та своєчасну сплату поточних платежів за послуги теплопостачання за адресою [ADDRESS] , який укладено з комунальним підприємством «Павлоградтеплоенерго», [PERSON] особисто чи іншою особою? Однак від експертної установи надійшло повідомлення від 06.08.2021 року про неможливість проведення експертизи через відсутність оплати вартості судової почеркознавчої експертизи. 05 жовтня 2021 року на адресу суду були повернуті матеріали даної цивільної справи. Ухвалою суду від 21 жовтня 2021 року поновлено провадження у справі, справу призначено до розгляду. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності, та у разі неявки відповідача провести заочний розгляд справи. Представник відповідача, відповідач у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, причини неявку до суду не повідомили. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі Смірнов проти України, згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема Юніон Аліментаріа проти Іспанії від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. При цьому, суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає що, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Outcome: approved