Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

23 лютого 2018 року позивач звернулася до Рівненського міського суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» та просить суд стягнути на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 39359,70 грн. Також просить суд стягнути на свою користь з відповідача\~ сплачений судовий збір на суму 704,80 коп. Позовні вимоги мотивує тим, що працювала ПрАТ «Рівнеазот», 31 березня 2017 року була звільнена за власним бажанням. При звільненні за роботодавцем рахувалась заборгованість по виплаті заробітної плати на загальну суму 17703,94 грн., фактично зазначені кошти були їй виплачені лише 16.02.2018 року, а тому вона має право на виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. 19 березня 2018 року від представника ПрАТ «Рівнеазот» [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить звільнити ПрАТ «РІВНЕАЗОТ» від відшкодування шкоди заподіяної затримкою розрахунку при звільненні в повному обсязі на підставі ч.2 ст.1171 ЦК України\~. В обґрунтування відзиву зазначає, що у відповідача наявні поважні причини та обєктивні обставини, які мають істотне значення та підтверджують відсутність вини щодо несвоєчасного виконання свої зобовязань по виплаті заробітної плати перед позивачем, зокрема зазначає, що ПрАТ "РІВНЕАЗОТ" не отримало всіх належних сум за надані послуги від РОВКП «Рівнеобводоканал», окрім того, з 07 березня 2017 року на підприємстві повністю обмежили поставку природного газу, не давши змоги виробити продукцію. Також представником відповідача зазначено, що кількість днів затримки виплати заборгованості із заробітної плати становить 213 днів, а не вказані позивачем 220 днів. Відповідно до викладених у відзиві обставин представником відповідача також надано суду список №1 до платіжного доручення №512 від 09.02.2018 року в ПАТ КБ «Приватбанк», про те що позивачу виплати фактичної суми заборгованості по заробітній платі були перераховані саме 09.02.2018 року. Представник позивача у судовому засіданні, відповідно до поданої ним заяви про уточнення позовних вимог просить стягнути з відповідача на користь свого довірителя 38105,70 грн. Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю, враховуючи заяву свого адвоката про уточнення позовних вимог. Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи наведені у відзиві на позов та просив у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін по справі та дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до наступного висновку. Судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 27 жовтня 2018 року по справі №569/16380/17 з ПрАТ «Рівнеазот» на користь [PERSON] стягнуто заборгованість по заробітній платі в розмірі 17703 грн. 94 коп. Відповідно до наданого представником відповідача списку №1 до платіжних доручень №512 від 09.02.2018 року в ПАТ КБ «Приватбанк» [PERSON] відповідно до судового наказу №569/16380/17 було перераховано 17703 грн. 94 коп. Згідно наданих позивачем розрахункових листів за січень 2017 року їй було нараховані 6279,58 грн. заробітної плати за лютий 2017 року 3572,73 грн. заробітної плати, та за березень 2017 року утримано 3535,90 грн. заробітної плати. Зокрема відповідно до розрахункового листа за січень 2017 року утримані позивачем кошти включають винагороду до ювілею та дат на суму 2696,00 грн. Статтею 117 КЗпП України\~встановлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої\~статтею 117 КЗпП України. Відповідно до розяснень, наведених у пункті 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі\~статті 117 КЗпП\~стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку. Враховуючи те, що відповідач на час звільнення позивача не здійснив з ним остаточний розрахунок по заробітній платі, суд приходить до висновку що відповідач зобовязаний сплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, за період з 03 квітня 2017 року, (наступного робочого дня після дня звільнення) по 09 лютого 2018 року (тобто по день проведення роботодавцем фактичного розрахунку з заробітної плати). Відповідно до п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100, нарахування\~\~виплат,\~\~що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньоденна заробітна плата позивача становить ( 3583,58 грн. заробітної плати за січень 2017 року (за мінусом винагороди до ювілейних дат) + 3572,73 грн. заробітної плати за лютий) : (20 робочих днів у січні 2017 року + 20 робочих днів у лютому 2017року) = 178,9 грн. Судом встановлено, що період прострочення виплати розрахункових коштів з 03.04.2017 року (наступного робочого дня після звільнення) по 09.02.2018 року\~ (день фактичного розрахунку) становить 213 днів. Оскільки середньоденна заробітна плата позивача становить 178,9\~ грн., то розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, який підлягає виплаті позивачу за період з 03 квітня 2017 року по 09 лютого 2018 року включно становить 38105грн.70 коп. (178,9 грн. х 213 дн.). Доводи представника відповідача про відсутність вини відповідача щодо несвоєчасного виконання своїх зобовязань по виплаті заробітної плати перед позивачем та про те, що шкода позивачу була заподіяна в стані крайньої необхідності, суд вважає безпідставними. Вчинення дій у стані крайньої необхідності передбачає вчинення їх для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода. З огляду на викладене, недоотримання всіх належних сум за надані послуги від РОВКП «Рівнеобводоканал», обмеження на підприємстві поставки природного газу, що не дало змоги виробити продукцію не може свідчити про відсутність вини роботодавця в невиплаті працівникові належних коштів і не є підставою для звільнення роботодавця від обов'язку сплатити зазначені кошти. Враховуючи зміст позовних вимог та встановлені по справі обстави, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб)

Outcome: approved