Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

16.04.2020 року позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інтаймфінанс», державного реєстратора Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області Сурай Дар`ї Юрівни про визнання недійсним правочину, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, про скасування запису в державному реєстрі. В обґрунтування позову вказував, що 28 серпня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та [PERSON] (надалі - позичальник) було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 728-11 ДОУ 1 П (надалі - кредитний договір), відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 60000,00 доларів США на строк з 28.08.2006 року по 28.08.2026 року (зі змінами, внесеними додатковою угодою №1 від 04 лютого 2009 року до Договору про надання споживчого кредиту № 728-11 ДОУ 1 П). В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гарською В.В. 28 серпня 2006 року за реєстровим № 3283 (із змінами, внесеними договором про внесення змін до іпотечного договору, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гарською В.В. 13 лютого 2009 року, зареєстр. в реєстрі за № 293) (надалі - Іпотечний договір). Відповідно до пунктів 1.4.1, 1.4.2. Іпотечного договору іпотекодавцем - [PERSON] в іпотеку було передано квартиру за адресою: [ADDRESS] . 27.04.2019 року державним реєстратором Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області Сурай Дар`єю Юріївною було винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46685490 від 27.04.2019 року, відповідно до якого право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] було зареєстровано за ТОВ «ФК «Інтайм фінанс». Вважає, що таке рішення було прийнято державним реєстратором з порушенням Закону України «Про іпотеку» та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин», оскільки, відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 07 червня 2014 року, за яким не може бути примусово стягнуте (відчужене без зголи власника) нерухоме майно, яке вважається предметом застави, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язання громадянина України зав споживчими кредитами, наданими в іноземній валюті. Дія даного Закону розповсюджується і на випадки позасудового звернення стягнення. Окрім того, йому не було направлено про намір звернути стягнення на предмет іпотеки Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 21.04.2019 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04.08.2020 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити Представник відповідача ТОВ «Інтайм фінанс» просив відмовити у задоволенні позовної заяви, надав відзив відповідно до якого зазначив, що на позасудовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не застосовуються, вимога позивачеві направлялась, оцінка проводилась. Представник відповідача державного реєстратора Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області Сурай Дар`ї Юрівни просив відмовити у задоволенні позовної заяви, надав пояснення відповідно до яких зазначив, що державним реєстратором дотримано порядок проведення державної реєстрації. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Суд встановив, що 28 серпня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та [PERSON] (надалі - позичальник) було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 728-11 ДОУ 1 П (надалі - кредитний договір), відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 60000,00 доларів США на строк з 28.08.2006 року по 28.08.2026 року (зі змінами, внесеними додатковою угодою №1 від 04 лютого 2009 року до Договору про надання споживчого кредиту № 728-11 ДОУ 1 П). В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гарською В.В. 28 серпня 2006 року за реєстровим № 3283 (із змінами, внесеними договором про внесення змін до іпотечного договору, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гарською В.В. 13 лютого 2009 року, зареєстр. в реєстрі за № 293) (надалі - Іпотечний договір). Відповідно до пунктів 1.4.1, 1.4.2. Іпотечного договору іпотекодавцем - [PERSON] в іпотеку було передано квартиру за адресою: [ADDRESS] . 08.12.2011 року між ПАТ «Укрсиббанк», правонаступником Акціонерного комерційного інноваційного банку «Укрсиббанк», та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., зареєстр. в реєстрі за №№ 2949,2950. 12.10.2018 року між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм фінанс», код ЄДРПОУ 39692262, було укладено Договір №892/К купівлі-продажу майнових прав, відповідно до п. 1.1 якого ТОВ «ФК «Інтайм фінанс» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, які виникли за укладеними договорами, а саме - право вимоги за Договором про надання споживчого кредиту (з додатками, додатковими угодами тощо) № 10610211000 (10610211001; №728-11 ДОУ 1 П) від 28.08.2006 року, укладеним з [PERSON] ; за Іпотечним договором (з додатками, додатковими угодами тощо) №б/н від 28.08.2006 року, укладеним з [PERSON] ; за Договором поруки №728-1 від 28.08.2006 року, укладеним з [PERSON] . Заборгованість [PERSON] на дату укладення цього договору у гривневому еквіваленті становила 3726 333,85 грн. Також 12.10.2018 року між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм фінанс» було укладено Договір відступлення права вимоги за іпотечним договором, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Л.В. 12.10.2018 року за реєстровим №2700, за яким до ТОВ «ФК «Інтайм фінанс» перейшли права іпотекодержателя щодо предмета іпотеки - квартиру за адресою: [ADDRESS] . 17.10.2018 року ТОВ «ФК «Інтайм фінанс» було направлено [PERSON] та [PERSON] претензію-вимогу про усунення порушень (повідомлення про порушення зобов`язання) вих. №16/10-18/2 від 16.10.2018 року, в якій було повідомлено про відступлення прав вимоги новому кредитору та пред`явлено вимогу про сплату вищевказаної заборгованості протягом тридцяти одноденного строку. Зазначеною претензією боржника також було повідомлено про те, що у разі несплати заборгованості у вказаний строк ТОВ «ФК «Інтайм фінанс» розпочне процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки. Вказані претензії були направлені на ім`я [PERSON] на адресу: [ADDRESS] , ідентифікатор поштового відправлення 0103323662871, та на ім`я [PERSON] на адресу: [ADDRESS] , ідентифікатор поштового відправлення 0103323662880, проте доказів отримання позивачем повідомлення 27.04.2019 року державним реєстратором Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області Сурай Дар`єю Юріївною було винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46685490 від 27.04.2019 року, відповідно до якого право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] було зареєстровано за ТОВ «ФК «Інтайм фінанс». Підставою для державної реєстрації є: Договір №892/К купівлі-продажу майнових прав від 12.10.2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм фінанс»; Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., від 08.12.2011 року, зареєстр. в реєстрі за №№ 2949,2950; докази повідомлення, серія та номер: 0103323662871, виданий 17.10.2018, видавник: ПАТ «Укрпошта»; Договір відступлення права вимоги за іпотечним договором, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Л.В. 12.10.2018 року за реєстровим №2700; вимога про усунення порушень (повідомлення про порушення зобов`язання) вих.№16/10-18/2 від 16.10.2018 року від ТОВ «ФК «Інтайм Фінанс»; іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Гарською В.В. 28.08.2006 року за реєстровим №3283. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК). Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК). Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. АКІБ «Укрсиббанк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши [PERSON] кредит, що не заперечувалось сторонами у судовому засіданні. Відповідно до статті 1 цього Закону іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (стаття 3). За приписами частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положеннями статті 37 вказаного Закону (в редакції, чинній на час укладення договору іпотеки) визначено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. Із внесенням змін до цієї норми згідно із Законом України від 25 грудня 2008 року № 800-VI «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» норми статті 37 Закону України «Про іпотеку» передбачають, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Стаття 36 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, яка діяла на час укладення договору іпотеки) передбачала, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений у будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Після внесення Законом № 800-VI змін до статті 36 Закону «Про іпотеку» її нормами передбачено, зокрема, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Разом з тим відповідно до пункту 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (далі - Порядок), який набрав чинності на момент прийняття оскаржуваного рішення, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Відповідно до п. 6.3 Іпотечного договору: звернення стягнення па Предмет іпотеки у порядку позасудового врегулювання на підставі даного Договору та застереження може здійснюватися одним із зазначених нижче способів, зокрема, шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет Іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань (п. 6.3.1.) в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку ». Якщо протягом 30-денного строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі почати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього договору. Судом достовірно встановлено, що 07 червня 2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» підпунктом 1 пункту 1 якого передбачено, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: - таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; - загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку. Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки (частина друга статті 36 Закону України «Про іпотеку»). Отже, Закон України «Про іпотеку» прямо вказує, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, є одним зі шляхів звернення стягнення на предмет іпотеки. Підписавши іпотечне застереження, сторони визначили лише можливі шляхи звернення стягнення, які має право використати іпотекодержатель. Стягнення є примусовою дією іпотекодержателя, направленою до іпотекодавця з метою задоволення своїх вимог. При цьому, до прийняття Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки (як у судовому, так і в позасудовому порядку) залежало не від наявності згоди іпотекодавця, а від наявності факту невиконання боржником умов кредитного договору. Водночас, вищезазначений Закон ввів тимчасовий мораторій на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодавця без згоди останнього на його відчуження. Суд погоджується, що квартира за адресою: [ADDRESS] , яка має загальну площу 74,7 кв.м та яка використовується позивачем як місце постійного проживання, не може бути примусово стягнута (шляхом перереєстрації права власності на нерухоме майно) на підставі дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» у тому числі шляхом перереєстрації права власності за ТОВ «ФК «Інтайм фінанси», як забезпечення виконання позивачем [PERSON] умов кредитного договору за № 728-11 ДОУ 1 П від 28.08 2006 року, укладеного в іноземній валюті. Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 644/3116/18 від 19 травня 2020 року, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 802/1340/18-а. Підстави для відступу від цього висновку відсутні. Відповідно ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про незаконність звернення стягнення ТОВ «ФК «Інтайм фінанси» в позасудовому порядку на предмет іпотеки - квартиру за адресою: . [ADDRESS] , яка була передана в іпотеку, як забезпечення виконання основного зобов`язання у валюті, а тому звернення стягнення на нього згідно до положень вказаного закону, не допускається. Щодо вимог про визнання недійсним правочину вчиненого щодо набуття права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , суд зазначає, що дана вимога є неналежним способом захисту, а тому відмовляє у її задоволенні. Отже, за вказаних обставин, позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення. Частиною 3 статті 435 ЦПК України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Така ж норма міститься і в ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження». Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановленого статтею 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений. Вказана правова позиція міститься у постанові Верховного суду України від 25.11.2015 р., справа № 6-1829цс15. Відповідно до ч. 3 ст 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Враховуючи викладене, суд встановлює порядок виконання рішення шляхом поновлення права власності за попереднім власником Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального України, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1681,40 грн., тобто по 840,80 грн. з кожного.

Outcome: approved