Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

22 липня 2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування\~своїх вимог\~позивач вказує,\~що 26\~вересня 2019\~року було\~зареєстровано її\~з відповідачем\~ [PERSON] \~шлюб.\~За період\~шлюбу спільних\~дітей не\~має.\~Сімейне життя з відповідачем не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і мешкають окремо один від одного, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу неможливе, тому звернулася з позовом про його розірвання. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. При розірвання шлюбу просила залишити їй дошлюбне прізвище - « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте в адресованій суду заяві позовні вимоги своєї дружини [PERSON] визнав, просив справу розглянути за його відсутності. З урахуванням вимог ч.3 ст.211, ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін Відповідно до вимог ч.3 ст.200, 206, 207 ЦПК у зв`язку із визнанням позову відповідачем, суд вважає за можливе прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні. Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] , виданого Центральним районним у м. Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, сторони зареєстрували шлюб 26 вересня 2019 року, про що складено актовий запис №763. Під час укладення шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ».(а.с. 4). \~ \~ \~ \~ В той же час, шлюбні стосунки між сторонами не склалися та вони фактично припинили шлюбні відносини, мешкають окремо один від одного, спільне господарство не ведеться, втрачено почуття любові та взаємоповаги один до одного. Спір між сторонами про розподіл спільного майна на час розгляду справи не заявлено. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин, приймаючи до уваги, що шлюб є вільним союзом чоловіка та жінки, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, а тому, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами має бути розірвано. Стосовно витрат позивача на правничу допомогу адвоката, то відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони та підлягають розподілу разом із іншими судовими витратами. На підтвердження витрат щодо надання правової допомоги позивачем надано договір від 20 липня 2020 року, укладений між [PERSON] та Адвокатським бюро "Тетяна Гриненко та Партнери" в особі керуючого бюро Гриненко Т.В., відповідно до якого бюро надає клієнту правову допомогу з приводу розірвання шлюбу та розподілу майна, придбаного під час шлюбу, а також надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складання звернень (заяв, скарг, пропозицій,) та інших документів правового характеру; складання процесуальних документів; представництва та захисту інтересів клієнта щодо будь-яких питань (а.с.9-11). На підтвердження вартості наданих послуг свідчить копія прибуткового касового ордеру б/н від 20.07.2020 року про прийняття від [PERSON] 3000 грн. на підставі Договору про надання адвокатських послуг від 20.07.2020 року (а.с.12). Відповідно до п.3.1 договору, вартість послуг визначена окремим додатком до договору. Зазначеним пунктом також передбачена можливість надання акта виконаних робіт. Крім того, при поданні відзиву на позовну заяву представником відповідача заявлено про розподіл судових витрат відповідача на правничу допомогу в сумі 3000 грн. порівну між сторонами в зв`язку з визнанням відповідачем позовних вимог про розірвання шлюбу. На підтвердження зазначених витрат надано копію договору про надання правової допомоги №18/08/20-1 від 18.08.2020 року, укладеного між [PERSON] та адвокатом Білим І.С. з долученою копією квитанції від 18.08.2020 року про сплату 3000 грн. на оплату послуг [PERSON] (а.с.34-38). Вирішуючи питання про розподіл витрат на правову допомогу, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 3 ст.137 ЦПК України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детельний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Про поданні позовної заяви та в ході розгляду справи стороною позивача не було надано суду належних доказів витрат позивача на правничу допомогу, а саме не було надано акту виконаних робіт з детальним описом наданих послуг та їх вартості, хоча умовами договору можливість отримання такого акту передбачена. Крім того, предметом договору є надання правової допомоги з приводу розірвання шлюбу та розподілу майна, придбаного під час шлюбу, тому є незрозумілим, на підтвердження яких саме робіт (послуг) виконаних адвокатом, надано касовий ордер про сплату позивачем 3000 грн. Таким чином, суд вважає не доведеним розмір витрат на правничу допомогу, отже, таким, що не підлягає розподілу. Вимогу відповідача про розподіл його витрат на правничу допомогу суд вважає необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки зазначений розподіл не передбачений ст.141,142 ЦПК України. Таким чином, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір на користь позивача

Outcome: approved