Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

27 лютого 2020 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] . Вказує, що донька досягнула повноліття і на даний час навчається в Національному педагогічному університеті імені М.П. Драгоманова. Вона є студенткою 2-го курсу денної форми навчання факультету Іноземної філології (освітній ступінь бакалавр). Термін навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року. Зазначає, що оскільки донька навчається на денній формі навчання, то не має можливості самостійно отримувати дохід і у зв`язку із цим потребує матеріальної допомоги. Їй необхідно оплачувати навчання, витрачати кошти на придбання книг, зошитів, канцелярських товарів, а також взуття, одягу та харчування. Вона самостійно не має змоги забезпечити доньку всім необхідним, а відповідач такої допомоги добровільно не надає, хоча, як вважає позивачка, може це робити. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2500 щомісячно з 27 лютого 2020 року та до закінчення донькою навчання, але не довше, ніж до досягнення нею 23-х років. До початку судового засідання позивач подала суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляв, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не надіслав, відзиву не подав. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати допомогу. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який на даний час розірвано. У спільному подружньому житті у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . З довідки № 796 від 20.02.2020 року, виданої Національним педагогічним університетом імені М.П. Драгоманова вбачається, що [PERSON] навчається в даному навчальному закладі і є студенткою 2-го курсу денної форми навчання факультету Іноземної філології (освітній ступінь бакалавр). Термін навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року. Судом встановлено, що відповідач не бере належної участі в утриманні дитини, яка продовжує навчання і в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, хоча спроможний надавати таку матеріальну допомогу. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів на утриманні інших осіб тощо. Суд вважає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу синові в розмірі 2500 гривень щомісячно з 27.02.2020 року та до закінчення донькою навчання, але не довше, ніж до досягнення нею 23-х років. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно положень ч.6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України), якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в розмірі 840 грн. 80 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст. 75, 82, 84, 180, 181, 182, 184 СК України,

Outcome: approved