Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

[PERSON] 16.06.2016 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом і просила розірвати шлюб, зареєстрований Жмеринським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 15.09.2013 року за актовим записом № 232між нею та відповідачем у справі [PERSON], від якого сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом із позивачем. Підставами розірвання шлюбу вказала неможливість їх спільного проживання у зв'язку з тим, що з моменту народження сина у них з відповідачем шлюбні відносини зіпсувались, у них різні погляди на сімейні обовязки, вони не можуть дійти спільної згоди у вирішенні будь-яких побутових проблем, що супроводжується з боку відповідача висловлюваннями на її адресу принизливих образ. Повідомила, що вони жили з відповідачем в будинку його бабусі та після низки сімейних скандалів вона з дитиною перейшла жити до своїх батьків, і на даний час живо окремо від відповідача, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Зауважила, що подальше спільне життя з відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, що має істотне значення. Також просила стягнути з відповідача на її користь 551,20 грн. в якості відшкодування сплати судового збору та 250 грн. на відшкодування витрат на правову допомогу. Сторони, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявились, при цьому представник позивача та відповідач подали письмові заяви щодо розгляду справи у їх відсутність, в яких представник позивача підтримала заявлені вимоги в повному обсязі, а відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову, однак вказав, що заперечує щодо стягнення з нього витрат на правову допомогу. Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення у даній справі можливо постановити без участі сторін, неявка яких за вказаних обставин не перешкоджає розгляду справи по суті. Вивчивши позовну заяву, дослідивши докази, суд доходить наступного. Згідно вимог ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ №180552 (а.с.5). З копії свідоцтва про народження серії I-АМ №341905 (а.с.6) вбачається, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать доводам позивача та ніким не оскаржуються. Спору про майно чи про порядок проживання дитини між сторонами не заявлено. Викладені позивачем обставини щодо фактичного припинення сторонами подружніх стосунків внаслідок конфліктних взаємовідносин з відповідачем та неможливості їх відновлення, що суперечить інтересам позивача, відповідачем визнані безумовно. Обставин щодо вагітності дружини чи наявності у неї дитини віком до одного року на час розгляду даної справи суду ніким не повідомлено. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Відповідно до вимог ч.1 та п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат повязаних з розглядом справи, зокрема, витрат на правову допомогу. Згідно ст.1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що зазначається у відповідному судовому рішенні. Тож з відповідача на користь позивача, з врахуванням задоволення позову, слід стягнути понесені останньою судові витрати в розмірі 801,20 грн. із розрахунку суми сплаченої та документально підтвердженої суми судового збору в розмірі 551,20 грн. та 250 грн. витрат сплачених позивачем на правову допомогу в межах суми сплаченого гонорару за представленою квитанцією №21 від 16.06.2016 року (а.с.7). Враховуючи викладене,

Outcome: approved