Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

18.03.2016 року позивач звернувся з вищевказаним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.02.2016 року відмовлено КП «Теплоенергетик» у видачі судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту теплову енергію, та роз'яснено заявнику про право на звернення до суду у позовному провадженні, так як вбачається спір про право. [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. За весь період проживання відповідача у вказаній квартирі КП «Теплоенергетик» в опалювальні сезони надавав теплову енергію, якою користувався відповідач. Шляхом створення особистого абонентського рахунку №412001012 та видачі абонентської книжки сторони вступили у фактичні договірні правовідносини. Однак, впродовж тривалого часу відповідач за надані послуги не розраховується. В зв'язку з чим заборгованість за спожиту теплову енергію, за період з жовтня 2011 року по 01.12.2015 року становить 13 954,10 грн. Просить стягнути з відповідача на користь КП « Теплоенергетик » заборгованість у розмірі 13 954,10 грн. - основного боргу, 6294,14 грн. - інфляційних витрат, 3% річних в сумі 702,41 грн., а також сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до суду надав клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, за наявними матеріалами справи та ухвалив розглядати справу заочно, про що в адресованому на адресу суду клопотанні представник позивача не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги КП «Теплоенергетик» підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO] являється власником квартири [ADDRESS] ( а.с. 8 ). Згідно ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст.20 Закону України « Про житлово - комунальні послуги » від 24 червня 2004 року №1875-ІV споживач зобов'язаний: оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 6 ст. 19 Закону України « Про теплопостачання » від 02.06.2005 року № 2633-IV споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, за період з 01 жовтня 2011 року по 01 грудня 2015 року заборгованість відповідача за використану теплову енергію складає 13 954,10 грн., індекс інфляції за весь час прострочення у сумі 6294,14 грн., 3% річних від простроченої суми у сумі 702,41 грн. ( а.с. 9-10 ). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Правовідносини, які виникли між сторонами на підставі фактичних договірних відносин щодо оплати отриманих послуг теплопостачання, якому кореспондує право вимоги кредитора ( ч. 1 ст. 509 ЦК України ) щодо отримання грошових коштів за надані послуги, є грошовим зобов'язанням. У зв'язку з цим на зазначені правовідносини поширюється дія норми ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно - правової відповідальності за прострочення виконання грошового зобов'язання. За наведених обставин, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь КП «Теплоенергетик» заборгованість за спожиту теплову енергію у сумі 13 954,10 грн., індекс інфляції за весь час прострочення у сумі 6294,14 грн., 3% річних від простроченої суми у сумі 702,41 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь Комунального підприємства " Теплоенергетик " понесені судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 1378 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved