Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

26 квітня 2016 року ОКП Донецьктеплокомуненерго в особі ВО Словянськтепломережа звернулося до Словянського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON], про стягнення заборгованості за спожиті послуги з опалення. В\~ обґрунтування своїх вимог, позивач зазначає, що відповідачка [PERSON] мешкає за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Батюка, у кв. 70 в буд. 6, та\~ є абонентом ОКП Донецьктеплокомуненерго в особі ВО Словянськтепломережа\~ і має особовий рахунок №03748, однак вартість спожитих послуг з опалення відповідачем не оплачується, внаслідок чого за період з 01 листопада 2003 по 01 березня 2016 року утворилася заборгованість, яка станом на 01 березня 2016 року складає 7\~242 грн. 46 коп. У звязку із викладеним,\~ ОКП Донецьктеплокомуненерго в особі ВО Словянськтепломережа вимушено було звернулося до суду\~ та просити суд стягнути на його користь з відповідача суму заборгованості за спожиті послуги з опалення у розмірі 7\~242 грн. 46 коп., а також згідно\~ із ч.2 ст. 625 ЦК України, індекс інфляції у сумі 6\~656 грн. 04 коп. та 3% річних у розмірі 1 275 грн. 50 коп. В судове засідання представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності № юр/2975 від 30 грудня 2015 року (а.с. 14), не зявилась, подала до суду письмову заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позові, проти вирішення справи у заочному порядку не заперечувала. Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявилась, хоча була належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у її відсутності від неї до суду не надходило. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає ст. 169 ЦПК України, з причин, які б могли бути визнані судом поважними, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ст. 224-228 ЦПК України. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОКП Донецьктеплокомуненерго в особі ВО Словянськтепломережа до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з опалення, підлягають\~ задоволенню\~ в повному обсязі, з огляду на їх законність та обґрунтованість. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON], проживає за адресою: [INFO], у кв. 70 в буд. 6 (а.с. 5) Відповідно особового рахунку №03748, [PERSON] є абонентом ОКП Донецьктеплокомуненерго в особі ВО Словянськтепломережа, у звязку з чим є споживачем послуг з опалення. Відповідно оборотних відомостей, за період з 01 листопада 2003 по 01 березня 2016 року включно за особовим рахунком №03748, загальна сума заборгованості за послуги з теплопостачання перед ОКП Донецьктеплокомуненерго становить 7\~242 грн. 46 коп. (а. с. 6-12). Згідно з розрахунком 3 % річних та інфляційних за особовим рахунком №03748, [PERSON] нарахований індекс інфляції в сумі 6\~656 грн. 04 коп. та 3 % річних в сумі 1 275 грн. 50 коп. \~ \~ \~ \~ Ухвалою Словянського міськрайонного суду Донецької області від 28 липня 2014\~ року за заявою ОКП Донецьктеплокомуненерго в особі ВО Словянськтепломережа про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості за спожиті послуги з опалення у прийнятті вказаної заяви було відмовлено, у звязку з тим, що заявник звернувся із вимогами з яких вбачається спір про право (а. с. 13). Відповідно ст. 13 Закону України Про житлово-комунальні послуги, залежно від функціонального призначення, житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, централізоване опалення тощо).\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 19 Закону України Про житлово-комунальні послуги, учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Судом встановлено, що надання житлово-комунальних послуг, а саме забезпечення тепловою енергією, здійснює ОКП Донецьктеплокомуненергов особі ВО Словянськтепломережа. На підставі п. 1 ч. 1, п. п. 5, 10 ч. 3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги, споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Багатоквартирний будинок, в якому мешкає відповідач, приєднаний до централізованої мережі теплопостачання. Споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Виходячи з надання послуг з боку позивача та отримання ним оплати від відповідача, а також отримання послуг відповідачем та їх оплатою, між сторонами існують фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі відкритого особового рахунку.\~ Згідно із п. п. 1, 6 ч. 2 ст. 21 Закону України Про житлово-комунальні послуги, виконавець зобовязаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості. Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 32 Закону України Про житлово-комунальні послуги, плата за житво-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно із ч. 1 ст. 68 Житлового кодексу Української РСР, наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно ст. 162 Житлового кодексу Української РСР, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. За приписами ч.1 ст. 18 Постанови КМУ "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення" № 630 від 21 липня 2005 року, розрахунковими періодом для оплати послуг є календарний місяць: плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 527 ЦК України вказує, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачений обовязок боржника, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, не скористалась своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надала належних доказів, які спростовують доводи позивача. У порушення ст.ст. 64, 67,68 ЖК України відповідач [PERSON] не здійснює оплату за надані комунальні послуги з централізованого опалення, у звязку із чим, за період з 01 листопада 2003 по 01 березня 2016 року має заборгованість яка складає 7\~242 грн. 46 коп., що підтверджується наданими позивачем розрахунками заборгованості (а.с. 6-12). Отже, у звязку з невиконанням обовязків щодо сплати спожитих послуг, боржнику нараховані за період\~ з 01 листопада 2003 по 01 березня 2016 року індекс інфляції у сумі 6\~656 грн. 04 коп. та 3% річних у сумі 1 275 грн. 50 коп. За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість за надані комунальні послуги з централізованого опалення, яка утворилася за період з 01 листопада 2003 по 01 березня 2016 року та становить 7\~242 грн. 46 коп., що підтверджується наданими позивачем розрахунками заборгованості (а.с. 6-12), а також у звязку з невиконанням обовязків щодо сплати спожитих послуг, нараховані за період\~ з 01 листопада 2003 по 01 березня 2016 року індекс інфляції у сумі 6\~656 грн. 04 коп. та 3% річних у сумі 1 275 грн. 50 коп. Суд у відповідності до ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати пропорційно до задоволених вимог. Склад та розмір судових витрат входить до предмету доказування по справі. Відповідно розяснень п. 36 Постанови Пленуму ВССУ України № 10 від 17.10.2014 року, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову(частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір,(наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Згідно із п.4, ч.2, ст.4 ЗУ «Про судовий збір», за подачу заяви про видачу судового наказу, встановлюється ставка 50 відсотків ставки, що визначається з оспорюваної суми у разі звернення до суду з позовом у порядку позовного провадження. Відповідно ч.2 ст. 99 ЦПК України, у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу, внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі предявлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. З огляду на викладене, з врахуванням тієї обставини, що згідно із ухвалою від 28 липня 2014 року у прийнятті заяви про видачу судового наказу відмовлено, суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідачки на користь позивача судові витрати у виді судового збору, виходить з таких розрахунків. Оскільки позов судом задоволено повністю, суд стягує з відповідачки на користь позивача судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved