Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період його як сина навчання в розмірі ? частини від його заробітку (доходу) щомісячно, й до закінчення навчання в Національному педагогічному університеті імені М.П.Драгоманова - 30 червня 2019 року включно. Посилаючись на те, що він є сином відповідача й по досягненню повноліття продовжує навчатися у вищому навчальному закладі, у зв»язку з чим потребує матеріального утримання з боку батька, оскільки не працює, проживає з матір»ю та перебуває на її утриманні, заробітку якої не вистачає на його утримання на час навчання. В судове засіданні позивач не з»явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності з підтриманням позовних вимог з тих же підстав, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованим листом з повідомленням про вручення. За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], є сином відповідача (а.с.4). Батьки позивача перебували у шлюбі, який рішенням Залізничного районного суду м. Києва від 01 червня 2000 року розірвано (а.с.7). Позивач, починаючи з 2015 року навчається й наразі на ІІ-му курсі в Національному педагогічному університеті імені М.П.Драгоманова на денній формі навчання (а.с.3), не працює, у зв»язку з чим потребує матеріального утримання з боку відповідача як батька (а.с.3). Термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року (а.с.3). Позивач проживає з марі»ю. Батьки позивача не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, проживають за різними адресами. До досягнення позивачем повноліття відповідач за рішенням суду зобов»язаний був сплачувати аліменти на його утримання. На даний час позивач є повнолітньою особою й продовжує навчання на ІІ-му курсі вказаного вищого навчального закладу, перебуває на утриманні матері. Відповідно до частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини 3 статті 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Відповідно до частини 2 статті 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Судом встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, й має можливість надавати своєму сину матеріальну допомогу на час його навчання у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення ним навчання. Даний розмір аліментів є прийнятним та достатнім як для отримувача, так й для стягувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахування обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.06.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомоги. Так, судом встановлено, що син відповідача досяг віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовжує навчання з 2015 року, наразі навчається на ІІ-му курсі в Національному педагогічному університеті імені М.П.Драгоманова на денній формі навчання до 30 червня 2019 року включно (а.с.3), потребує у зв»язку з цим у матеріальній допомозі та наявністю у відповідача можливості надавати таку допомогу. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на його користь 02 грудня 2016 року, що підтверджується штемпелем на зазначеній позовній заяві (а.с.1), тому із зазначеного дня підлягають відрахуванню аліменти. При задоволенні позовних вимог з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., від сплати яких позивач була звільнена при зверненні до суду з даною позовною заявою відповідно до Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного, ст.ст. 180, 181 ч.1, 183, 184, 185, 191 ч.1, 91, 199 Сімейного кодексу України, з урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.06.2006 року та,

Outcome: approved