Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

15.04.2014 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вимог позивач вказував, що між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк "Надра", правонаступником якого з 04.02.2011 року є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», та [PERSON] 18 липня 2008року було укладено кредитний договір №154/П//56/2008-840, відповідно до якого позивач надав [PERSON] грошові кошти в сумі 204 480,98 доларів США строком до 08.07.2033 року зі сплатою відсотків за користування кредитом 14,99% на рік. Також для забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань, передбачених Кредитним договором, позивачем та [PERSON] 18.07.2008 року укладений договір поруки у відповідності з яким, [PERSON] поручився перед кредитором за належне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань. Оскільки позивач виконав взяті на себе зобов'язання, а відповідачі, всупереч п.3.3.1, 3.3.2, 3.3.3 умов Договору, не погашають кредит щомісячними платежами, в розмірах, передбачених Договором, то позивач просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в сумі 3 271 507,32 грн, що відповідає заборгованості у розмірі 409 296 доларів США 55 центів, що виникла станом на 02.01.2014 року за курсом Національного банку України станом на вказану дату. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 22 квітня 2014 року у відкритті провадження в частині позовних вимог до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було відмовлено і вказана ухвала набрала чинності(а.с.35). Представник позивача ПАТ«Комерційний банк «Надра» в судове засідання не з'явився, а звернувся в суд із клопотанням про розгляд справи у його відсутність та просив задовольнити позов (а.с.5). Відповідачка [PERSON], в судовому засіданні не заперечувала факту укладення згаданого договору, пояснивши, що на отримані кошти було придбано на її ім'я сім земельних ділянок (а.с.39-45), але вважала, що позивачем пропущено строки позовної давності, встановлені законом, а тому просила відмовити в задоволенні позову у зв'язку із пропуском згаданих строків. Вивчивши та проаналізувавши в сукупності всі матеріали справи, заслухавши відповідачку, суд вважає, що позов слід задовольнити. Встановлено, що 18.07.2008 року між позивачем та відповідачкою було укладено кредитний договір №154/П/56/2008-840 від 18.07.2008 року, за умовами якого [PERSON] отримала від ВАТ «Комерційний банк «Надра» (ПАТ «Комерційний банк «Надра» після зміни найменування) кредит на загальну суму 204 480 долари США 98 центів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,99% річних та зобов'язувалася повернути його щомісячними платежами до 08.07.2033 року. Проте, [PERSON] взятих на себе зобов'язань щодо своєчасного повернення сум кредиту не виконала, у зв'язку з чим, станом на 02.01.2014 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 409 296 доларів США 55 центів, що за курсом Національного банку України становить 3 271 507,32 грн., яка складається з: - заборгованість за сумою кредиту 203 006 доларів США 53 центи, що в еквіваленті складає 1 622 631,19 грн.; - заборгованість за процентами 164 424 доларів США 63 центи, що в еквіваленті складає 1 314 246,09 грн.; - пені 21 417доларів США 29 центів, що в еквіваленті складає 171 188,39 грн.; - штрафи 20 448 доларів США 10 центів, що в еквіваленті складає 163 441,65 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 02.01.2014 року (а. с. 7-8). Договір відповідачем ніколи не оспорювався та у порядку, передбаченому ЦК України, недійсним не визнавався. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог даного кодексу. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст.ст.1049,1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст. 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 611 ч. 1 п. 1 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З огляду на те, що [PERSON] належним чином не виконувала свої зобов'язання за вказаним договором, порушуючи його умови щодо своєчасності повернення позивачу кредитних коштів, суд, виходячи із засад диспозитивності цивільного судочинства, вважає за необхідне позовні вимоги до [PERSON] задовольнити в межах заявлених позовних вимог та стягнути із неї на користь позивача заборгованість за договором №154/П//56/2008-840 від 18.07.2008 року в сумі 3 271 507,32 грн., що відповідає заборгованості у розмірі 409 296 доларів США 55 центів, що виникла станом на 02.01.2014 року, за курсом Національного банку України станом на вказану дату. Прохання відповідачки про застосування строків позовної давності не може взято судом до уваги, оскільки за змістом п.7.3 Кредитного договору сторони на підставі ст. 259 ЦК України за спільною згодою встановили строк позовної давності, у створених ними правовідносинах, 10 років (а.с.15), а відтак згадані строки на день звернення позивача до суду не збігли. Відповідно до ст.88 ЦПК України в зв'язку з задоволенням позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 3654 грн. (а.с.1).

Outcome: approved