Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду із позовом до [PERSON], за участю третьої особи без самостійних вимог - Служби у справах дітей Виконавчого комітету Вінницької міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї. Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.10.2010 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу у них народилась донька [PERSON]. Приблизно через рік по тому, в зв'язку із тим, що між сторонами склалися різні погляди на шлюб та сімю, що стало причиною постійних сварок, відповідач разом із донькою, почала проживати окремо від позивача та подала заяву до суду про стягнення з нього аліментів. З того часу відповідач заборонила позивачу зустрічатися з їхньою донькою в наслідок чого, він був змушений звернутись до Служби у справах дітей Вінницької міської ради з відповідною заявою. Приблизно чотири рази з приводу заяви позивача збиралось засідання комісії з питань захисту прав дитини Вінницької міської ради на які запрошувалась відповідач, але жодного разу вона на засідання не зявилась ігноруючи їх. Позивач зазначає, що згідно рішення Вінницької міської ради від 28.08.2014 року за №1887 йому було встановлено такий порядок участі у вихованні доньки - [PERSON] шляхом побачень: - вівторок, четвер з 18:00 год. до 20:00 год.; - неділя з 15:00 год. до 20:00 год.; - 2-й день святкових днів та оздоровлення літом протягом місяця. Крім того, було зобов'язано сторін попереджати один одного про свої дії щодо дитини та узгоджувати їх з урахуванням режиму дня, стану здоров'я та інтересів дитини. Починаючи з 29.08.2014 року по 22.08.2015 року позивача було мобілізовано до Збройних сил України і весь цей час він приймав участь у бойових діях в зоні АТО. Після демобілізації, позивач неодноразово спілкувався по телефону з відповідачем та просив її надати можливість зустрітися з донькою відповідно до вказаного рішення Вінницької міської ради, однак відповідач в категоричній формі відмовлялась це зробити. Оскільки фактично шлюб розпався з 2013 року, то позивач був вимушений подати позов про розірвання шлюбу. Згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25.12.2015 року шлюб між сторонами розірвано. В подальшому на неодноразові намагання зустрітись з донькою, щоб приймати участь у її вихованні, відповідач своїми діями унеможливлювала це зробити. Крім того, відповідач змінила своє місце проживання і в категоричній формі не бажає повідомляти своє місце проживання, чим чинить перешкоди у спілкуванні позивача з дочкою, що змусило його звернутись до суду із даним позовом та просити суд зобов'язати [PERSON] не перешкоджати позивачу приймати участь у вихованні і вільному спілкуванні з донькою та встановити час та дні для його зустрічей з донькою: - кожний вівторок і четвер з 18:00 год. до 20:00 год.; - кожної неділі з 15:00 год. до 20:00 год.; - кожний 2-й день святкових днів та оздоровлення літом протягом місяця. В судовому засіданні позивача [PERSON], зменшив розмір заявлених позовних вимог та просив зобовязати [PERSON] не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його донькою [PERSON] Позовні вимоги в частині винесення рішення, яким встановити час та дні для його зустрічей з донькою: - кожний вівторок, четвер з 18:00 год. до 20:00 год.; - кожної неділі з 15:00 год. до 20:00 год.; - кожний 2-й день святкових днів та оздоровлення літом протягом місяця, просив не розглядати, оскільки є рішення Вінницької міської ради від 28.08.2014 року за №1887 "Про визначення порядку участі у вихованні малолітніх дітей", яким вже встановлено відповідний порядок. Зазначене рішення ніким не оспорювалось та є чинним на сьогоднішній день. Представник служби у справах дітей Вінницької міської ради в судовому засіданні зменшені позовні вимоги підтримала, та не заперечила щодо їх задоволення. Додатково пояснила, що надати висновок щодо визначення порядку участі позивача у вихованні доньки - [PERSON], не представилось можливим, оскільки встановити місце проживання відповідача та малолітньої дитини не встановлено. У телефонній бесіді із працівником служби, 14.11.2018 року, мати дитини [PERSON] повідомила, що вона з донькою на даний час проживає в Одеській області, точну адресу фактичного місця проживання не повідомила, категорично відмовилась бути присутньою на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Вінницької міської ради. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання і не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з урахуванням приписів ст. 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечив проти такого порядку розгляду справи. Зясувавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 15.10.2010 року між сторонами зареєстровано шлюб, який розірвано рішенням Вінницьким міським судом Вінницької області від 25.12.2015 року (а.с.11). Від шлюбу, сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.3), яка проживає та зареєстрована разом із відповідачем [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сімї від 30.07.2012 року виданого ОСББ «Келецька-69» (а.с.12). Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради №1887 від 28.08.2014 року про визначення порядку участі у вихованні дітей, виконавчий комітет міської ради вирішив: встановити [PERSON], який проживає у [INFO], у вихованні малолітньої дитини [PERSON], [INFO]: - вівторок, четвер з 18:00 год. до 20:00 год.; - неділя з 15:00 год. до 20:00 год.; - 2-й день святкових днів та оздоровлення літом протягом місяця. Зобовязати батьків попереджати один одного про свої дії щодо дитини а узгоджувати їх з урахуванням режиму дня, стану здоровя а інтересів дитини (а.с.13). Як вбачається із повідомлень Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області від 02.07.2018року та 02.08.2018 року, позивач неодноразово звертався до поліції з приводу встановлення місцезнаходження відповідача. При розгляді даних звернень було встановлено, що відповідач [PERSON], спільно із малолітньою донькою [PERSON], проживає в Піщанському районі Вінницької області, точну адресу проживання повідомити відмовилась. Сімейний кодекс України регулює сімейні, особисті, немайнові та майнові відносини, зокрема, між батьками та дітьми а також між матір'ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання. (ч. 1 ст. 2 СК України). Згідно зі ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Стаття 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. гарантує, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У статті 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо) місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. «Спілкування» та «виховання» взаємопов'язані між собою поняття. Спілкування впливає на процес виховання, а виховання здійснюється через спілкування з дітьми шляхом прямих контактів, листуванням, за допомогою телефонного зв'язку. Суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. При вирішенні спору суд враховує пояснення сторін і такі істотні обставини як особисте ставлення [PERSON] до доньки [PERSON], вік дитини, стан її здоров`я, обставини життя і виховання, спосіб життя і режим дня, права матері на спілкування зі своєю дитиною і її виховання, а також права інших членів сім'ї на спілкування із дитиною. Положеннями ч. 5 ст. 19 СК України визначено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. \~ \~ \~ \~Відповідно до с. 142 СК України діти мають рівні права та обовязки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Суд вважає за необхідне зазначити, що сторони не обмежені у визначенні місць проведення зустрічей і відпочинку, проте питання щодо доцільності їх проведення в тому чи іншому місці має бути заздалегідь погоджене між сторонами з урахуванням конкретних обставин, стану здоров`я цих осіб, погодних умов і що є найбільш вагомим - бажань та інтересів дитини. Суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що побудова сімейних відносин має здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях любові і поваги, взаємодопомоги і підтримки. Сторони не повинні поглиблювати конфліктну ситуацію, захищаючи свої власні інтереси, а намагатись проявити справжню турботу, реалізувати свої права шляхом домовленості і забезпечити належні умови для розвитку дитини. Виходячи із вищевикладеного суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. Крім того, відповідно до ст.\~141\~ЦПК України судові витрати які складаються з 704,80 грн. судового збору, підлягають стягненню із відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved