Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

26 квітня 2017\~року позивачка [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона з відповідачем є батьками дитини дочки [PERSON], [INFO], яка проживає з нею, та знаходяться на її утриманні. Шлюб з відповідачем розірвано, відповідач проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, не працює. Просить стягувати з нього аліменти на утримання дочки у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач по справі у судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. До суду повернувся конверт з відміткою "через не запит". Відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, сторони по справі у разі відсутності їх за місцем реєстрації вважаються такими , що повідомлені про день час і місце розгляду справи. У відповідності до ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. Згідно вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши зібрані докази по справі, суд вважає позов підставним, та підлягаючим частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони є батьками дочки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження(а.с. 5). Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання дочки, що свідчить про те, що відповідач як батько ухиляється від виконання обов'язку утримувати неповнолітню дитину, добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, про спосіб надання такої допомоги сторони домовитися між собою не можуть, а тому аліменти слід стягувати в судовому порядку. Згідно положень ст.\~180 Сімейного Кодексу України відповідач, як батько дитини зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання та розвиток до досягнення повноліття. Відповідно до ст. 10 ч. 3, та ст. 60 ч. 1 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього ж Кодексу. У відповідності до частини 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів на дитину, суд враховує положення ст.ст.\~182, 184 Сімейного Кодексу України, інтереси дитини, можливість відповідача як батька надавати матеріальну допомогу своїй дитині, та з врахуванням того, що відповідач заперечень проти позову не заявив, не має постійного місця роботи та доходу, спроможний надавати таку допомогу, мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути менший ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вважає, що аліменти слід стягувати у розмірі, в якому просить позивачка, а саме 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Вказаний розмір аліментів не буде суперечити вимогам закону. Судові витрати згідно ст.ст. 79, 81, 88 ЦПК України суд покладає на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved