Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

29 червня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку гр. [PERSON]. Заяву мотивовано тим, що відповідачка [PERSON] забороняє їй користуватися дорогою загального користування, яка веде до її приватизованої земельної ділянки, посилаючись на те, що дана дорога є її приватною власністю. При виготовленні нею технічної документації на земельну ділянку в ур.»Луг» с.В.Бистрий факт привласнення [PERSON] дороги загального користування підтвердився. Посилаючись на зазначені обставини просила позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав повністю зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач та її представник в суд не з'явилися будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, представник відповідача просив справу розглянути за його відсутності, позов заперечує, відзиву не подав. Представник третьої особи-В.Бистрянської сільської ради позов підтримує. Представник третьої особи - Головного управління держгеокадастру в Закарпатській області в суд не з'явився, надіслав письмове пояснення, згідно якого позов підтримує. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили в суді факт наявності дороги загального користування, що веде до приватизованої земельної ділянки [PERSON] та заборони нею користуватися з боку [PERSON] Беручи до уваги, що відповідач та її представник в судове засідання не з'явилися з причин, які суду невідомі, хоча належним чином були повідомлені, враховуючи тривалий період розгляду справи, то суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, свідків, перевіривши письмове пояснення третьої особи та оцінивши надані в справу докази суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з такого. Судом установлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,2165 га в ур. "Луг" с.В.Бистрий, Міжгірського району відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 17.06.2003 року. До її ділянки проходить дорога загального користування (грунтова, польова). У 2015 році відповідачка [PERSON] стала забороняти [PERSON] та членам її сім'ї користуватися даною дорогою мотивуючи тим, що дана дорога є її приватною власністю відповідно до державного акту на земельну ділянку серії [NUMBER] від 09.02.2009 року. Встановлено, що [PERSON] в установленому законом порядку успадкувала після смерті своєї матері [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,1082 га, яка в державному акті на право приватної власності на землю [PERSON] серії [NUMBER] від 25.03.2003 р. позначена як дві земельні ділянки площами 0,0622 га та 0,0460 га відповідно. На замовлення [PERSON] Міжгірським районним відділом Закарпатської регіональної філії центру Державного земельного кадастру розроблена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки. В технічній документації присутні графічні матеріали 2(два) збірних кадастрових плани, відповідно до яких нанесені чотири земельні ділянки, по дві на кожному збірному кадастровому плані, а саме: - кадастровий план із земельними ділянками № 1 площею 0,0622 га та земельна ділянка № 2 площею 0,0460 га; - другий кадастровий план також складається з двох земельних ділянок; земельна ділянка № 1 площею 0,0460 га та земельна ділянка № 2 площею 0,0193 га. Представником (посадовою особою) Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області при перевірці дотримання вимог земельного законодавства від 15 лютого 2016 року встановлено, що земельні ділянки зазначені у збірних кадастрових планах не відповідають земельним ділянкам, зазначених у державному акті серії [NUMBER] виданого 25.03.2003 р. гр. [PERSON], а ні площею, а ні конфігурацією, що в свою чергу призвело до приватизації гр. [PERSON] частини земельної ділянки, яка не підлягала успадкуванню. Геодезичні роботи по встановленню (відновленню) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) виконувались не у відповідності до вимог ст.. 198 ЗК України. В результаті зміни конфігурації земельної ділянки площею 0,0622 га, частково було приватизовано землі загального користування (дороги), про що свідчить опис меж земельної ділянки, яка належить [PERSON] згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 17.06.2003 р. Земельна ділянка, яка зазначена у вищезазначеному акті під № 3 суміжними землекористувачами від точки А до точки Б є землі загального користування (дорога). Перевіркою встановлено, що саме із цих земель частково приватизовано земельну ділянку площею 0,0622 га гр..[PERSON], що є порушенням вимог пункту а) частини 3 статті 83 Земельного кодексу України. Вищенаведене стверджується Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 15.02.2016 р. складеного ст.. державним інспектором завідувачем сектору контролю родючості грунту Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області [PERSON] Даний акт не скасований, не змінений, є чинним на час розгляду справи. Даний акт в сукупності з іншими доказами, а саме поясненнями представника позивача, представника В.Бистрянської сільської ради, свідків [PERSON] та [PERSON], державних актів на право приватної власності на землю та технічних документацій до них дає підстави суду для висновку, що позов є обгрунтовно доведеним, оскільки дійсно мало місце порушення вимог земельного законодавства, зокрема ст.ст. 83, 198 ЗК України при оформленні [PERSON] успадкованих прав на земельні ділянки та виготовленні нею державного акту серії [NUMBER] від 09.02.2009 р. в частині приватизації нею дороги загального користування, що веде до приватизованої земельної ділянки гр.. [PERSON] Питання та вимога про стягнення судових витрат перед судом не ставилось на вирішення і таких немає.

Outcome: approved