Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про визначення розміру часток майна, що є у спільній власності подружжя. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення компенсації вартості частки у спільній сумісній власності подружжя. Ухвалою суду від 21.09.2015 року справи за вищевказаними позовами обєднанні в одне провадження. Ухвалою суду від 09.03.2016 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON] про визначення розміру часток майна, що є у спільній власності подружжя залишено без розгляду за заявою позивача. 06.10.2015 року [PERSON] подано уточнену позовну заяву до [PERSON] про стягнення компенсації вартості частки у спільній сумісній власності подружжя, у якій вказує наступне. За [PERSON] зареєстровано право власності на транспортні засоби: 07.03.2006 року DAEWOO Т 13110, держаний номер [NUMBER], 2006 року випуску; 06.12.1996 року ЗАЗ 1105, державний номер [NUMBER], 1996 року випуску. Так як, шлюб між ними був укладений 22.09.1990 року, вказані автомобілі є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Автомобілі зареєстровані на відповідача та знаходяться в його володінні і користуванні. Спірні автомобілі являються неподільною річчю. У відповідності до довідки консультативно-експертного бюро ТОВ „Виробничо-експертне підприємство „Стандарт-Сервіс від 16.07.2015 року, середня ринкова вартість автомобіля DAEWOO Т 13110, держаний номер [NUMBER], 2006 року випуску, складає 77\~154,48 грн.. Відповідно, вартість його 1/2 частини 38\~577,24 грн.. У відповідності до довідки консультативно-експертного бюро ТОВ „Виробничо-експертне підприємство „Стандарт-Сервіс від 17.09.2015 року, середня ринкова вартість автомобіля складає 21\~521,61 грн., відповідно, вартість його 1/2 частини складає 10\~760,81 грн.. На підставі викладеного позивачка просить стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію вартості 1/2 частки у спільному майні подружжя автомобіля DAEWOO Т 13110, держаний номер [NUMBER], 2006 року випуску, в сумі 38\~577,24 грн., автомобіля ЗАЗ 1105, державний номер [NUMBER], 1996 року випуску, в сумі 10\~760,81 грн., всього 49\~338,05 грн., а також судові витрати. 30.03.2016 року та 19.09.2016 позивачкою подано заяви про зменшення позовних вимог і відповідно до останньої заяви, вона просить стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію вартості 1/2 частки у спільному майні подружжя автомобіля DAEWOO Т 13110, держаний номер [NUMBER], 2006 року випуску в сумі 34\~340 грн.. В судове засідання позивач не зявилася. Представником позивача надано суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності без проведення фіксації судового процесу, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити їх в повному обсязі. В судове засідання відповідач не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справ перебували у зареєстрованому шлюбі з 1990 року по 2015 рік. Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, за [PERSON] зареєстровано право власності на транспортні засоби: 07.03.2006 року DAEWOO Т 13110, держаний номер [NUMBER], 2006 року випуску, вартість якого відповідно Звіту від 16.07.2016 року про оцінку ринкової вартості вказаного автомобілю на дату оцінки складає 68\~680,00 грн.. Відповідно 1/2 вартості автомобілю складає 34\~340 грн.. Згідно ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.61 ч.1 та ч.3 СК України, обєктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сімї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є обєктом права спільної сумісної власності. Згідно ст.69 ч.1 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст.70 ч.1 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В даному випадку в наявності є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову\~\~відповідно до вимог ст.174 ЦПК України.

Outcome: approved