Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

27 вересня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Кальченківської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги мотивувала тим, що 09 серпня 2006 року померла її мати [PERSON]. За життя остання склала заповітне розпорядження, яким заповіла все своє майно в рівних частинах позивачці по справі - [PERSON] та її сестрі [PERSON], яка померла 25 травня 2005 року, тобто раніше ніж спадкодавець. Після смерті матері [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, в тому числі на земельні ділянки (паї), загальною площею 3,835 га кожна для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Кальченківської сільської ради, які належали померлій на підставі державних актів на право приватної власності на землю серії І-СМ № 014204 та серії ІІІ-СМ № 047817, виданих Кальченківською сільською радою. Маючи намір прийняти спадщину після смерті матері позивачка звернулась до держнотконтори, але у оформленні спадщини їй було відмовлено у звязку з пропуском встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини. Своєчасно спадщину після смерті матері [PERSON] не прийняла у звязку зі складними сімейними обставинами та скрутним матеріальним становищем. Посилаючись на те, що вона не може реалізувати своє право на спадщину, позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини строком на три місяці після [PERSON], яка померла 09 серпня 2006 року. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, представник позивачки за довіреністю [PERSON] надав до суду письмову заяву про те, що підтримує заявлений позов, просить розглянути справу у їх відсутність. Представник відповідача Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не зявився, письмовою заявою повідомив, що проти позову не заперечує, просить розглянути справу без участі представника сільради. Представник третьої особи Білопільської районної державної нотаріальної контори у судове засідання також не зявився. Нотаріус надіслала заяву про розгляд справи без її участі, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно п. 24\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України.\~ За приписами ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що матірю позивачки [PERSON] (дошлюбне прізвище) [PERSON], [INFO], є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЯК № 1671203 (а. с. 8). Відповідно до довідки про укладення шлюбу № 8 після реєстрації шлюбу в 1977 році позивачці присвоєно прізвище чоловіка [PERSON] (а. с. 9). Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем виконкому Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області 24 липня 2001 року, зареєстрованого в реєстрі за № 206, [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. Заповіт внесено до Спадкового реєстру (а. с. 12-13). [PERSON] померла 25 травня 2005 року в м. Харків, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВД № 022705 (а. с. 17). На підставі копії Державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ № 014204, виданого 17 грудня 1999 року на підставі рішення 12 сесії 23 скликання Кальченківської сільської ради від 07 грудня 1999 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 215, [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області, загальною площею 3,835 га ріллі (а. с. 10). Крім того, у відповідності до копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 047817, виданого 30 травня 2001 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 травня 2001 року № 951, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 599, [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області, загальною площею 3,835 га ріллі (а. с. 11). [PERSON] померла 09 серпня 2006 року в м. Ростов-на-Дону РФ, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії ІІ-АН № 711215 (а. с. 16). Згідно довідок, виданих виконкомом Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області від 08 серпня 2017 року та 15 серпня 2017 року [PERSON] до дня смерті 09 серпня 2006 року, а/з 1938 дійсно була зареєстрована на території Кальченківської сільської ради за адресою: с. Кальченки, вул. Набережна, 3 Білопільського району Сумської області. Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався виконкомом Кальченківської сільської ради за № 206 від 24 липня 2001 року, реєстраційний номер у Спадковому реєстрі 40875304. Заповіт не змінювався і не відмінявся (а. с. 14-15). З письмового розяснення, виданого приватним нотаріусом Білопільського районного нотаріального округу [PERSON] від 06 вересня 2017 року № 331/01-16 вбачається, що оформлення спадщини після [PERSON], яка померла 09 серпня 2006 року, не вдається можливим у звязку з пропущеним строком для подання заяви про прийняття спадщини (а. с. 18). Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, виданого 04 жовтня 2017 року Білопільською районною державною нотаріальною конторою, після [PERSON], яка померла 09 серпня 2006 року, у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а. с. 29). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] має право на спадщину після смерті матері [PERSON], однак вона не може реалізувати його у звязку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини, а отже право останньої підлягає захисту в судовому порядку. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. У відповідності до розяснень, що містяться в абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається з позовної заяви, позивачка пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини у звязку зі складними сімейними обставинами та скрутним матеріальним становищем. Суд вважає вказані вище причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, у звязку з чим позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного

Outcome: approved