Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

29.09.2020 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті діда [PERSON] та баби [PERSON] , право на земельну частку (пай) розміром 2,08 в умовних кадастрових гектарах у КСП «Вікторія» села Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області та право власності на земельну ділянку площею 2,3199 га, яка розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 2,08 в умовних кадастрових гектарах у КСП «Вікторія» села Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області. [INFO] помер [PERSON] , заповіту не залишив. Спадкоємцями за законом першої черги після його смерті є дружина [PERSON] та син [PERSON] , які прийняли спадщину, оскільки фактично вступили в управління спадковим майном. [INFO] померла [PERSON] . Їй належала земельна ділянка загальною площею 2,3199 га, яка розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Заповіту не залишила. Спадкоємцем за законом першої черги після її смерті є син [PERSON] , який прийняв спадщину шляхом постійного проживання. [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на користь позивача. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори, [PERSON] було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, заяв про відкладення справи або слухання справи за їх відсутністю не направляли, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~- кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1\~ст. 5 ЦПК України\~- здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~- кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом було встановлено, що [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 2,08 в умовних кадастрових гектарах у КСП «Вікторія» села Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області на підставі сертифікату серії ОД № 0066819, виданого Ізмаїльською райдержадміністрацією Одеської області на підставі рішення Ізмаїльської райдержадміністрації Одеської області № 54-96 від 16.02.1996 року, зареєстрованого 05.02.1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну ділянку частку (пай) за № 828. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 01.04.1999 року Утконосівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер [INFO] . За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Після смерті [PERSON] згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить право на земельну частку (пай) розміром 2,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі (на місцевості) із землі, що перебуває у колективній власності КСП «Вікторія» с. Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 62511659 від 18.11.2020 року, наданим Ізмаїльської державною нотаріальною конторою, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , відсутня. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті [PERSON] являються: -син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 15.02.1966 року Утконосівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області; -дружина [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 12.06.1949 року. Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Відповідно п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, вважається таким, що прийняв спадщину. В судовому засідання було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] фактично вступили у володіння спадковим майном, оскільки на час відкриття спадщини мешкали разом із спадкодавцем, що підтверджено довідкою Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 12.12.2018 року за № 2978, тобто вважаються такими, які прийняли спадщину. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 22.08.2007 року виконавчим комітетом Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з: -права на 1/2 частку земельної частки (пай) розміром 2,08 в умовних кадастрових гектарах у КСП «Вікторія» села Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області, яке вона прийняла після смерті свого чоловіка [PERSON] , але не оформила; -земельної ділянки загальною площею 2,3199 га, яка розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ОД № 070661, виданий 15.11.2005 року Ізмаїльською райдержадміністрацією, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 01.05.521.01196). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно до витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 62511608 від 18.11.2020 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений [PERSON] , відсутня. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється: - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 15.02.1966 року Утконосівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Частиною 2 статті 1274 ЦК України визначено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на користь свого сина [PERSON] , який є онуком [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 3\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою № 2979 від 12.12.2018 року, наданою Утконосівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається таким, що прийняв спадщину. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М. № 1403/01-16, [PERSON] було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої [INFO] баби [PERSON] . Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved