Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

17.07.2018 року позивач звернулася до суду з позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. У зазначеному будинку зареєстровані відповідачі: син позивача [PERSON], брат позивача - [PERSON] та співмешканець [PERSON] Фактично відповідачі [PERSON] та [PERSON] не мешкають у вказаній квартирі з 2014 року, а відповідач [PERSON] з 2012 року, їх особисті речі відсутні, а вказаний факт завдає незручності позивачеві, порушує її право власності, змушує її сплачувати комунальні послуги за кількістю зареєстрованих осіб. У зв'язку з цим, позивач просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням. У судове засідання позивач не з'явилася, у заяві просила розглянути справу за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, належним чином були повідомлені про дату та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, від них не надійшло повідомлення про причини неявки, клопотань про відкладення справи також не надходило, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі договору дарування жилого будинку від 24.01.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Волноваського районного нотаріального округу Донецької області, позивачу [PERSON] належить квартира [ADDRESS] (а.с.5). З довідки №497 від 22.06.2018 року, виданої в.о.голови Рибинської селищної ради Волноваського району Донецької області вбачається, що в квартирі [ADDRESS] [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою, але з 2014 року за місцем реєстрації не мешкає (а.с.3). З акту обстеження жилого будинку на предмет фактичного проживання у ньому громадян від 22.06.2018 року вбачається, що в квартирі [ADDRESS] відповідачі [PERSON] та [PERSON] не мешкають з 2014 року, а [PERSON] з 2012 року (а.с.4). Згідно письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] відповідачі за місцем реєстрації не мешкають. Згідно ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом при відсутності члена сім'ї без поважних причин більше одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст.. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою. Враховуючи вищевикладене, пояснення свідків, суд вважає підтвердженим факт не проживання відповідачів більше одного року в квартирі [ADDRESS] без поважних причин, своїх особистих речей в будинку вони не мають, тому позов слід задовольнити. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 704 гривень 80 копійок. На підставі ст.ст. 316, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved