Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

[PERSON] в позовній заяві до суду вказує на те, що 28 січня 2016 року померла його мати [PERSON],[INFO], після смерті якої відкрилась спадщина, що складається із житлового будинку № 2 з надвірними будівлями і спорудами по 1 провулку Богунського в м. Прилуки Чернігівської області. 19 серпня 2016 року при видачі [PERSON] та його рідному брату [PERSON] свідоцтва про право спадщину за законом №1-3208, було зясовано, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження обєкта нерухомого майна щодо вище вказаного обєкта нерухомого майна, було виявлено заборону на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 408547, підстава обтяження: повідомлення б/н від 29.11.1963 року, [PERSON] деревообробний завод, обєкт обтяження: будинок, адреса: Чернігівська область, м. Прилуки, провулок Богунський 1-й, буд. № 2, власник: [PERSON], додаткові дані: архівний запис № 2671-20 від 29.11.1963 року. На підставі викладеного вище, у звязку з виявленням заборони відчуження на житловий будинок за адресою: м. Прилуки, 1 провулок Богунського, буд № 2 Чернігівської області, власник [PERSON], реєстратором [PERSON] було перенесено вищезазначений запис до розділу в Державний реєстр речових прав (номер запису про обтяження 15991234 згідно інформаційної довідки за № 66237792 від 19.08.2016 р.). На звернення позивача до архівного відділу [PERSON] міської ради Чернігівської області для зясування існування заборгованості - побутового кредиту матері позивача перед [PERSON] деревообробним заводом у 1963 році, надана Довідка архіву від 08.08.2016 р. № 07-04/Р-595) про те, що [PERSON] деревообробний завод у 1964 році перейменовано на [PERSON] фабрику господарчих виробів. Також зазначено, що в архівному фонді ВАТ «[PERSON] фабрика господарчих виробів» у відомостях нарахування заробітної плати за 1963 рік документів щодо накладення арешту на майно [PERSON] не виявлено, інші документи з приводу накладення арешту на майно останньої до архіву не надходили. Тому, за уточнених позовних вимог [PERSON] і просить суд зобов»язати відповідача виключити з держреєстрів вищеназвані заборони щодо віджучення спадкового майна, оскільки, іншого шляху поновлення його майнових прав не існує. Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] в судовому засіданні підтримав вищеназваний позов з підстав викладених в ньому, про що дав відповідні пояснення. Представник відповідача [PERSON] міської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області в судове засідання не зявився, але завідувач подала письмову заяву про розгляд даної справи без їх участі, проти позовних вимог не зуперучують (а.с.26). Третя особа [PERSON] до суду не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час і міце судового розгляду, заперечень він не подав, суд вважає його неявка не перешкоджає розгляду справи. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку задовольнити позовні вимоги з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] на законних підставах, згідно нотаріально виданного Свідоцтва про право на спадщину від 19.08.2016 року, набули у власність житловий будинок за адресою: м. Прилуки, 1 провулок Богунського, буд № 2 Чернігівської області. Також установлено, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження обєкта нерухомого майна щодо вище вказаного обєкта нерухомого майна, було виявлено заборону на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 408547, підстава обтяження: повідомлення б/н від 29.11.1963 року, [PERSON] деревообробний завод, обєкт обтяження: будинок, адреса: Чернігівська область, м. Прилуки, провулок Богунський 1-й, буд. № 2, власник: [PERSON], додаткові дані: архівний запис № 2671-20 від 29.11.1963 року. Тому, в звязку з виявленням заборони відчуження на цей об»єкт нерухомого майна, реєстратором [PERSON] було перенесено вищезазначений запис до розділу в Державний реєстр речових прав (номер запису про обтяження 15991234 згідно інформаційної довідки за № 66237792 від 19.08.2016 р.). Вищевикладене підтверджується дослідженими судом: - копією свідоцтва про смерть спадкодавці [PERSON] (а.с.6), Свідоцтва про прийняття спадщини позивачем та третьою особою (а.с.7), повідомленням нотаріуса, архівних даних та витягами з відповідних реєстрів про заборону відчуження цього об»єкту нерухомого майна (а.с.9-15). Відповідно до ст. 609 Цивільного кодексу України зобовязання припиняється ліквідацією юридичної особи (божника або кредитора). 06.03.2007 року (номер запису: 10621170002000638) ліквідовано юридичну особу Відкрите акціонерне товариство «[PERSON] фабрика господарчих виробів» (до 64 року [PERSON] деревообробний завод), згідно довідки юридичних осіб. Отже, судом беззаперечно установлено, що позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] у законний спосіб набули право власності на вищеназване нерухоме майно - житловий будинок № 2 з надвірними будівлями і спорудами по 1 провулку Богунського в м. Прилуки Чернігівської області - на який був накладений арешт і заборона його відчуження. Вирішуючи дану справу, суд керується приписами ч. 4 ст. 41 Конституції України, ч.1,2 ст.321 Цивільного кодексу України про те, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставі, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, а відповідно до ст. 391 цього-ж Кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. До державної реєстрації права власності за новим набувачем покупець за договором про відчуження майна, виконаним сторонами, не має права розпоряджатися цим майном, оскільки право власності на нього зберігається за продавцем, проте має право на захист свого володіння на підставі статті 396 ЦК. При цьому слід мати на увазі, що після оплати вартості проданого майна і передання його покупцеві, але до державної реєстрації переходу права власності, продавець також не має права ним розпоряджатися, оскільки це майно є предметом виконаного продавцем зобов'язання, яке виникло з договору про відчуження майна (пункт 1 частини першої статті 346 ЦК), а покупець є його законним володільцем. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає необхідним задовольнити позов [PERSON] та відновити його права щодо вільного користуватися і розпоряджатися своєю власністю, шляхом зобовязання [PERSON] міської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, виключити (припинити) обтяження у державному реєстрі щодо цього майна. На підставі викладеного,

Outcome: approved