Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

19.02.2020 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт постійного проживання спадкоємця [PERSON] разом із спадкодавцем - [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто станом на [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на: прості без документарні іменні акції емітента АТЗТ Агрокомпанія «Свобода» (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 05529219) у кількості 3252 (три тисячі двісті п`ятдесят дві) штуки номінальною вартістю 1.00 (одна) гривня кожна, код цінних паперів UA1504611005, згідно сертифікату серії АА №89 від 06.05.2005 року, які знаходяться в АТ «ІМЕКСБАНК». Позовні вимоги обґрунтовані тим, що письмовою відповіддю нотаріуса позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить: - житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; - прості бездокументарні іменні акції емітента АТЗТ Агрокомпанія «Свобода» (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 05529219) у кількості 3252 (три тисячі двісті п`ятдесят дві) штуки номінальною вартістю 1.00 (одна) гривня кожна, код цінних паперів UA1504611005, згідно сертифікату серії АА №89 від 06.05.2005 року, які знаходяться в АТ «ІМЕКСБАНК». Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.02.2016 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; прості бездокументарні іменні акції емітента АТЗТ Агрокомпанія «Свобода» (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 05529219) у кількості 3252 (три тисячі двісті п`ятдесят дві) штуки номінальною вартістю 1.00 (одна) гривня кожна, код цінних паперів UA1504611005, згідно сертифікату серії АА №89 від 06.05.2005 року, які знаходяться в АТ «ІМЕКСБАНК». Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту від 07.08.2007 року, посвідченого секретарем Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 538, [PERSON] заповіла все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і в загалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що за законом вона матиме право, [PERSON] та [PERSON] , в рівних частках. Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 59016893 від 15.01.2020 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І., заповіт [PERSON] від 07.08.2006 року, зареєстрований за № 538, не змінювався та не скасовувався. Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Осіб, які відповідно до вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України мають право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з правилами ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 1 ст. 1221 ЦК України. Згідно ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звернулась до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно до ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні було встановлено факт постійного проживання спадкоємця [PERSON] разом із спадкодавцем - [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто станом на [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується показами допитаних в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] . Тобто, [PERSON] відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. №28/02-14 від 20.01.2020 року, позивачу було відмовлено, у зв`язку з тим, що позивачу необхідно було протягом шести місяців із дня смерті спадкодавця особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, і заява не була подана. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, та те, що позивачем в судовому засіданні доведено факт постійного проживання спадкоємця [PERSON] разом із спадкодавцем - [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто станом на [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved