Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

26 грудня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення кредитно заборгованості. В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 14 лютого 2013 року маж Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та відповідачем укладено кредитний договір № [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] отримала споживчий кредит на придбання товару в сумі 2 191 грн. 84 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік на строк 12 місяців до 14.02.2014 року. 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за договором № [NUMBER] укладений з [PERSON] Відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала, тому станом на 16.11.2016 року має кредитну заборгованість в сумі 25 071 грн. 70 коп., що складається із заборгованості за кредитом 21 990 грн. 97 коп; заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 3 080 грн .73 коп. Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з відповідача в примусовому порядку суму заборгованості за кредитним договором 25 071 грн. 70 коп. та понесені витрати по сплаті судового збору. В судове засідання сторони не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи оповіщені належним чином, від позивача надійшов лист з проханням розглянути справу у відсутність представника банку, позовні вимоги банк підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачу судова повістка разом із розпискою надсилалась за зареєстрованою адресою місця проживання : [INFO] та у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судове повідомлення вручене йому належним чином, заяви про розгляд справи за відсутності відповідача до суду не надійшло. У відповідності до ст.ст. 224-225 ПЦПК України ухвалено провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини. Судом встановлено, що 14.02.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №20026566767, за яким відповідач отримала споживчий кредит у розмірі 1 191 грн 84 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік на строк 12 місяців до 14.02.2014 року (а.с.5-7). Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.1.2.1, кредитного договору позичальник зобов'язується повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту (а.с. 7). Відповідно до п.п.1.4.4, 1.4.5, 1.5.4, 1.5.5 нарахування процентів за договором здійснюється щомісячно, окрім цього нараховується також і комісія. Судом досліджено виписку з особового рахунку [PERSON], розрахунок заборгованості за договором № 20026566767 від 14.02.2013 року, станом на 16.11.2016 року, згідно якого заборгованість за кредитним договором становить 25 071 грн 70 коп., що складається з: заборгованість за кредитом 21 990 грн 97 коп; заборгованість за відсотками за користування кредитом 3 080 грн 73 коп.; 22 грудня 2014 року. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу № 22/12/14/1-1, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за договором № [NUMBER] укладений з [PERSON] (14-17). Стаття 1077 ЦК України передбачає поняття договору факторингу за яким одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату ( у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Боржник, згідно ст. 1082 ЦК України, зобов'язаний виконати грошову вимогу факторові. У відповідності до ст. 611 ЦК України у випадку невиконання зобов'язання боржником настають правові наслідки у виді відшкодування збитків. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Отже, з урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню кредитна заборгованість за прострочення виконання грошового зобов'язання , та у відповідності до ст. 88 ЦПК України понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved