Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 22 вересня 2015 року державним нотаріусом Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області, є власником земельної ділянки, загальною площею 3,61 га, яка розташована на території Шимківської сільської ради Ананьївського району Одеської області, кадастровий номер [NUMBER] , призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Також на підставі заочного рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 25 травня 2016 року йому належить земельна ділянка, площею 3,61 га, кадастровий номер [NUMBER] , призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Шимківської сільської ради Ананьївського району Одеської області. Зазначає, що з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, в грудні 2017 року йому стало відомо про те, що між ним та ТОВ «УКРЗЕРНО ТРЕЙД» укладено договори оренди щодо вищезазначених земельних ділянок. Про укладення зазначених договорів оренди земельних ділянок не знав, їх не підписував та відповідно не міг знати про їх реєстрацію. Позивач вказує, що на даний час належні йому земельні ділянки з кадастровими номерами [NUMBER] та [NUMBER] перебувають в оренді ТОВ «УКРЗЕРНО ТРЕЙД» на підставі договорів оренди від 07 березня 2017 року, які зареєстровані державним реєстратором КП «Регіональний центр державної реєстрації речових прав на нерухоме майно». [PERSON] зазначає ,що не підписував договори оренди земельної ділянки з відповідачем по справі, в зв`язку з чим звернувся до суду та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Позивач в судове засідання на розгляд справи не з`явився, причину неявки не повідомив. Представник позивача, діючий на підставі ордеру, в судове засідання на розгляд справи не з`явився, однак надав на адресу суду письмову заяву (т.2 а.с.24), відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутність та відсутність позивача, на позовних вимогах наполягає та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач та представник відповідача, діюча на підставі ордеру, в судове засідання на розгляд справи не з`явилися, повідомлялися належним чином про день, час та місце розгляду справі, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулися на адресу суду (т.1 а.с.210,223,245, т.2 а.с.12,18,23,24) Згідно п.1 та п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи те, що сторони по справі в судове засідання не з`явилися, а розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Суд, взявши до уваги заяву представника позивача, неявку позивача, відповідача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що позивач - [PERSON] , [INFO] , уродженець та зареєстрований в [ADDRESS] , (т.1 а.с.8-10). Відповідно до копії заочного рішення Ананьївського районного суду Одеської області №491/1722/15-ц від 17 березня 2016 року, позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю. Визнано за [PERSON] , [INFO] , уродженець та мешканець [ADDRESS] , паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий 03 лютого 2006 року Малиновським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер - [NUMBER], право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, площею 3,6072 га, розташовану на території Шимківської сільської ради Ананьївського району Одеської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - [NUMBER] , посвідчену державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №1181, виданим 14 серпня 2004 року Ананьївською районною державною адміністрацією Одеської області на підставі розпорядження Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області від 10 лютого 2004 року №34 на ім`я [PERSON] , який помер [INFO] (т.1 а.с.18-19). З копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №63603801 виданої 15 липня 2016 року Центром надання адміністративних послуг Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області, вбачається, що 12 липня 2016 року в державному реєстрі зареєстровано право власності [PERSON] на земельну ділянку, площею 3,6072 га, розташовану на території Шимківської сільської ради Ананьївського району Одеської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі рішення Ананьївського районного суду Одеської області №491/1722/15-ц від 17 березня 2016 року (т.1,а.с.15). Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом серії НАР №844118 посвідченого 22 вересня 2015 року державним нотаріусом Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області, [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] , який помер [INFO] . Спадкове майно складається з права на земельну ділянку площею 3,61 га, що розташована на території Шимківської сільської ради Ананьївського району Одеської області, масив [NUMBER] , ділянка [NUMBER] та складається з сільськогосподарських угідь (ріллі), площею 3,6074 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту серії [NUMBER] , виданого Ананьївською районною державною адміністрацією Одеської області 05 вересня 2007 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №0107160800271, кадастровий номер [NUMBER] (т.1 а.с.17), про що свідчить також копія витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №44254570 від 22 вересня 2015 року (т.1 а.с.16). З копії договору оренди землі №82 від 07 березня 2017 року вбачається, що між ТОВ «УКРЗЕРНО ТРЕЙД» та [PERSON] , який є власником земельної ділянки, площею 3,6072 га, укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого ТОВ «УКРЗЕРНО ТРЕЙД» приймає в оренду у [PERSON] вказану земельну ділянку на строк десять років та сплачує останньому щорічно орендну плату (т.1 а.с.86-87). Даний договір зареєстрований КП «Регіональний центр державної реєстрації речових прав на нерухоме майно» 06 квітня 2017 року, індексний номер: 34648812 , про що свідчить копія інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №107999822 від 18 грудня 2017 року (т.1 а.с.11-14). З копії акта приймання-передачі земельної ділянки вбачається, що орендодавець [PERSON] передає орендарю ТОВ «УКРЗЕРНО ТРЕЙД» земельну ділянку загальною площею 3,6072 га, розташовану на території Шимківської сільської ради Ананьївського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (т.1,а.с.88). З копії договору оренди землі №79 від 07 березня 2017 року вбачається, що між ТОВ «УКРЗЕРНО ТРЕЙД» та [PERSON] , який є власником земельної ділянки, площею 3,61 га, укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого ТОВ «УКРЗЕРНО ТРЕЙД» приймає в оренду у [PERSON] вказану земельну ділянку на строк десять років та сплачує останньому щорічно орендну плату (т.1 а.с.89-90). Даний договір зареєстрований КП «Регіональний центр державної реєстрації речових прав на нерухоме майно» 06 квітня 2017 року, індексний номер: 34654073, про що свідчить копія інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №107999822 від 18 грудня 2017 року (т.1 а.с.11-14). З копії акта приймання-передачі земельної ділянки вбачається, що орендодавець [PERSON] передає орендарю ТОВ «УКРЗЕРНО ТРЕЙД» земельну ділянку загальною площею 3,61 га, розташовану на території Шимківської сільської ради Ананьївського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (т.1,а.с.91). Аналізуючи письмові докази по справі, надані сторонами, судом встановлено, що між сторонами виникли відносини, які регулюються Земельним кодексом України, Законом України Про оренду землі та Цивільним кодексом України. Відповідно до ст.16 Закону України «Про оренду земі», укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Зазначена норма відповідає принципу свободи договору, передбаченому у ст.6 та ст.627 ЦК України. Крім того, вказані норми кореспондуються із ч.3 ст.203 ЦК України, що визначає загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину, а саме волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1- 3, 5, 6 ст.203 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам роз`яснено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України саме на момент вчинення правочину. За клопотанням представника позивача, ухвалою суду від 07 червня 2018 року по справі була призначена судово-почеркознавча експертиза на вирішення якої було поставлено наступні питання: 1.Чи виконано підпис від імені [PERSON] у договорі оренди земельної ділянки від 07 березня 2017 року за кадастровим номером [NUMBER] , укладеного між ТОВ «Укрзерно Трейд» та [PERSON] (остання сторінка договору) саме [PERSON] або іншою особою? 2.Чи виконано підпис від імені [PERSON] у договорі оренди земельної ділянки від 07 березня 2017 року за кадастровим номером [NUMBER] , укладеного між ТОВ «Укрзерно Трейд» та [PERSON] (остання сторінка договору) саме [PERSON] або іншою особою? З висновку судової почеркознавчої експертизи №18-3395 від 11 жовтня 2018 року, складеного експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України вбачається що: 1.підпис від імені [PERSON] у договорі оренди земельної ділянки від 07 березня 2017 року за кадастровим номером [NUMBER] , укладеного між ТОВ «Укрзерно Трейд» та [PERSON] (остання сторінка договору) виконаний, ймовірно, не [PERSON] , а іншою особою. 2.підпис від імені [PERSON] у договорі оренди земельної ділянки від 07 березня 2017 року за кадастровим номером [NUMBER] , укладеного між ТОВ «Укрзерно Трейд» та [PERSON] (остання сторінка договору) виконаний, ймовірно, не [PERSON] , а іншою особою. Вказаний висновок експерта підтверджує пояснення позивача про відсутність в його діях волевиявлення на укладення спірного договору. Зазначений доказ не спростований відповідачем будь-якими іншими доказами. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ч.3 ст.203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (загальна умова дійсності правочину). Як вольова дія правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля є бажанням, наміром особи вчинити правочин, однак для вчинення правочину необхідно не тільки воля, а ще й доведення цієї волі до відома інших осіб. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що у [PERSON] було відсутнє волевиявлення щодо передачі в оренду земельних ділянок, які перебувають у його власності, на умовах, що були визначені в договорах оренди земельної ділянки для сільськогосподарських потреб від 07 березня 2017 року, оскільки в судовому засіданні доведено, що позивач не підписував вказаних договорів оренди. Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" п.2 ч.6 ст.37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Враховуючи вказані положення закону, а також те, що суд дійшов висновку про задоволення вимог у частині визнання договору оренди землі недійсним, тому підлягають задоволенню і вимоги в частині скасування рішень державного реєстратора КП «Регіональний центр державної реєстрації речових прав на нерухоме майно» Скрибантович Г.І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: - індексний номер 34654073 від 06 квітня 2017 щодо права оренди земельної ділянки кадастровий номер: [NUMBER] ; - індексний номер 36648812 від 06 квітня 2017 щодо права оренди земельної ділянки кадастровий номер: [NUMBER] ; Підсумовуючи викладене суд зазначає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з підстав, викладених вище. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, документально підтверджені, які складаються з витрат по сплаті судового збору та витрат за проведення судово-почеркознавчої експертизи. Разом з цим, суд не має підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат за надання професійної правничої допомоги, з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. В силу вимог ч.3 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Тобто склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи, що свідчать про оплату гонорарута інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). У зв`язку з відсутністю вимоги позивача та представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд враховуючи положення ч.1 ст.13 ЦПК України, приходить до висновку про недоцільність розгляду питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки розглядає справи не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог.

Outcome: approved