Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Чернелицької селищної ради, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивує тим, що бабуся позивача, [PERSON] була головою колгоспного двору, у приватній власності якого був жилий будинок за адресою: [ADDRESS]. Вказане підтверджується довідкою Чернелицької селищної ради Городенківського району Івано-Франківської області № 280 від 11.06.2018р. [PERSON] померла [INFO]. За життя заповіту не вчиняла. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме вищевказаний житловий будинок. На час смерті [PERSON] був чинним ЦК УРСР 1963 р. На момент смерті [PERSON], з нею у вказаному господарстві проживав її син - [PERSON]. Проживаючи на момент смерті разом із мамою [PERSON] фактично спадщину прийняв, став власником житлового будинку по [ADDRESS], однак свої права юридично не оформив. [INFO] [PERSON], дядько позивача, помер. Після його смерті залишився вищевказаний житловий будинок. Згідно довідки Чернелицької селищної ради №280 від 11.06.2018 року за вказаним домогосподарством закріплено земельну ділянку площею 0,83 га. [PERSON] заповіту не вчиняв, спадкоємцем п'ятої черги є його племінним, позивач, [PERSON], який проживаючи на момент смерті разом з дядьком, він фактично спадщину прийняв. Звернувшись до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, позивач отримав Постанову державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій на підставі відсутності оригіналу правовстановлюючого документу.Технічним паспортом на житловий будинок стверджено, що житловий будинок, який належав [PERSON] знаходиться по [ADDRESS]. Звітом про оцінку житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS], визначено, що ринкова вартість будинку становить 108 362,00 грн. Сторони, їх представники в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи в їх відсутності; позивач просить позовні вимоги задовольнити: Чернелицька селищна рада не заперечує проти визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом за [PERSON] Передбачених ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Довідкою № 280, виданою 11.06.2018 року виданою виконавчим комітетом Чернелицької селищної ради Городенківського району Івано-Франківської області підтверджується, що житловий будинок по [ADDRESS] відносився до колгоспного двору, головою двору була [PERSON], яка померла [INFO]. За господарством закріплена земельна ділянка площею 0,83 га. Станом на 01.04.1991 року в житловому будинку по [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: [PERSON], [PERSON], що стверджується довідкою № 248, виданою 18.05.2018р. виконавчим комітетом Чернелицької селищної ради Городенківського району Івано-Франківської області. [PERSON] померла [INFO] у віці 76 років в смт. Чернелиця, актовий запис № 13 від 26.05.1999 р., що стверджено копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 26 тавня 1999 р. Чернелицькою селищною радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина. На час смерті [PERSON] був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Довідкою № 250, виданою 18 травня 2018 року виконавчим комітетом Чернелицької селищної ради Городенківського району Івано-Франківської області підтверджується, що на час смерті [PERSON], яка померла [INFO] з нею в одному господарстві був зареєстрований і проживав її син [PERSON], [INFO] Отже, син спадкодавця [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері. [PERSON] помер [INFO] у віці 56 років в смт. Чернелиця, актовий запис № 23 від 13.08.2015 р., що стверджено копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 13 серпня 2015 р. виконкомом Чернелицької селищної ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилась спадщина. На час смерті [PERSON] був чинним Цивільний кодекс України 2003 р. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 08 вересня 2015р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області стверджено, що батьками позивача [PERSON] , який народився [INFO], є [PERSON] та [PERSON] Батько позивача, [PERSON] народився [INFO], актовий запис № 25 від 06.07.1962р., його батьками є [PERSON] та [PERSON], що доводиться копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.07.1962 р. З копії свідоцтва про народження виданого 11.04.1959 року Чернелицькою селищною радою народних депутатів Городенківського району Івано-Франківської області стверджується, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] помер [INFO] в смт. Чернелиця Городенківського району Івано-Франківської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 08.08.1987 р. Чернелицькою селищною радою Городенківського району Івано-Франківської області. Судом встановлено, що позивач є онуком померлої [PERSON] та племінником [PERSON], по батьковій лінії. Батько позивача [PERSON] помер [INFO] у віці 52 років в смт. Чернелиця Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 11 від 20.04.2015р., що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 20.04.2015 року виконкомом Чернелицької селищної ради Городенківського району Івано-Франківської області. Довідкою № 249 від 18.05.2018р., виданою виконавчим комітетом Чернелицької селищної ради Городенківського району Івано-Франківської області, стверджено, що на час смерті [PERSON], який помер [INFO] разом з ним в одному господарстві був зареєстрований і проживав племінник [PERSON], [INFO] Із повідомлення в.о. державного нотаріуса Городенківської РДНК Білоконь К.С. № 3512/01-16 від 09.11.2018 року вбачається, що згідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 53961227 від 06.11.2018р., після смерті [PERSON], який помер [INFO], і проживав в смт. Чернелиця Городенківського району Івано-Франківської області спадкова справа не заведена. До складу спадщини входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України 2003 р. спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивач звертався до Городенківської РДНК. Постановою в.о. державного нотаріуса Городенківської РДНК Білоконь К.С. № 3077/02-31 від 19.09.2018 р. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] після смерті дядька [PERSON], померлого [INFO], у зв'язку з відсутністю оригіналу документа, який посвідчує право власності спадкоємця на вищезгаданий житловий будинок. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] встановлено, що житловий будинок збудований в 1961/1991 р., інші господарські будівлі збудовані в 1960, 1961 роках. Довідкою про об'єкт нерухомого майна № 16, виданою 31.05.2018 року ФОП [PERSON] стверджується, що вході проведення поточної інвентаризації в [ADDRESS] зведених самочинних будівель немає. Як вбачається із Звіту про оцінку житлового будинку (загальною площею 79,2 кв.м.) № 31052018_00300 складеного 31.05.2018 року ФОП [PERSON], ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] на 31.05.2018 р. - становить 108 362 грн. Через відсутність правовстановлюючих документів про власність спадкодавця на будинок, спадкоємець за законом [PERSON] не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за законом спадкодавця [PERSON], права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами не встановлено, відповідач не заперечує відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 548, 549, 551 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 1216, 1222,1258, 1241, 1261,1274, 1268,1269, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved