Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

26.01.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства « Поспішіленко « про стягнення заборгованості по заробітній платі , середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні , посилаючись на ті обставини , що 23 травня 2011 року вона була прийнята на роботу на посаду юриста до Приватного підприємства « Поспішіленко « . 26 червня 2012 року відповідачем було звільнено з посади позивача . У період з 23 травня по 26 червня 2012 рік вона не отримувала заробітну плату із- за того , що відповідач повідомляв про труднощі в роботі підприємства та обіцяв розрахуватись . При звільненні заборгованість по заробітній платі була не виплачена . 09.04.2014 року було видано наказ про стягнення заробітної плати . 16 червня 2014 року ухвалою Святошинського районного суду м.Києва задоволено заяву відповідача та скасовано судовий наказ від 09.04.2014 року у зв*язку із наявністю спору між сторонами щодо виплати . Тому 06.06.2014 року вона звернулась до Святошинського РУГУ МВС України щодо підробки її підпису , невиплати заробітної плати , заволодіння даними грошовими коштами ПП « Поспішіленко « . 07 червня 2014 року Святошинським РУГУ МВС України в м.Києві було внесено відомості до ЄРДР та зареєстровано кримінальне провадження № 12014100080004840 . 20.06.2014 року вона визнана потерпілою в кримінальному провадженню . Та в рамках кримінального провадження було призначено та проведено експертом почеркознавчу експертизу на зарплатних відомостях . У відповідності до висновку експерта в кримінальному провадженні від 06.11.2014 року № 1406 встановлено , що підписи на зарплатних відомостях ( видаткових касових ордерах ) за її період роботи були виконані не нею . Сума заборгованості по заробітній платі за період її роботи складає 61 845 грн. 95 коп. , тому просить стягнути з відповідача . Крім того просить стягнути заборгованість із врахуванням індексу інфляції в розмірі 15 425 грн. 16 коп. та 3 % річних , що складає - 4 798 грн. 49 коп. , та середній заробіток за час затримки у виплаті заробітної плати за період з липня 2012 року по грудень 2014 рік в розмірі 150 000 грн. В судовому засіданні представник позивача та позивач позов підтримали повністю . Представник відповідача заперечує проти позову , посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість . Вислухавши учасників процесу , дослідивши письмові докази по справі , допитавши свідка суд вважає встановленими слідуючі обставини справи . 23 травня 2011 року наказом № 80 [PERSON] була прийнята на роботу на посаду юриста до Приватного підприємства « Поспішіленко « ( а.с. 17 ) . 26 червня 2012 року наказом № 109 була звільнена з посади за власним бажанням за ст.38 КЗпП України ( а.с. 18 ) . У період з 23 травня 2011 року по 26 червня 2012 рік позивач не отримувала заробітну плату . При звільненні заборгованість по заробітній платі була не виплачена . 03.04.2014 року [PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м.Києва з заявою про видачу судового наказу . 09.04.2014 року було видано Святошинським районним судом м.Києва наказ про стягнення заробітної плати на користь [PERSON] ( а.с. 64 ) . 28.04.2014 року представник ПП « Поспішіленко « звернувся з заявою про скасування судового наказу Святошинського районного суду м.Києва від 09.04.2014 року , посилаючись в своїй заяві на такі обставини , а саме , що [PERSON] працюючи в « ПП « Поспішіленко « вчасно виплачувало [PERSON] заробітну плату за період її роботи на підприємстві у встановленому законом порядку . Заробітна плата виплачувалась [PERSON] двічі на місяць . За кожну виплачену заробітну плату [PERSON] проставляла свій підпис на відомостях . Підприємство вчасно сплачувало позивачу заробітну плату , про що [PERSON] кожного разу після отримання заробітної плати проставляла свій підпис на відомостях ( а.с. ,та цивільна справа 759/5362/14-ц ,2-н/759/424/14 а.с. 13 ) . На підставі цієї заяви від ПП « Поспішіленко « та наданими відомостями на виплату грошей (а.с. 14-53 цивільна справа 759/5362/14-ц ,2-н/759/424/14 ) 16 червня 2014 року ухвалою Святошинського районного суду м.Києва задоволено заяву відповідача та скасовано судовий наказ від 09.04.2014 року у зв*язку із наявністю спору між сторонами щодо виплати ( а.с. 12,66 -67 ) . Позивач 06.06.2014 року звернулась до Святошинського РУГУ МВС України щодо підробки її підпису , невиплати заробітної плати , заволодіння даними грошовими коштами ПП « Поспішіленко « . 07 червня 2014 року Святошинським РУГУ МВС України в м.Києві було внесено відомості до ЄРДР та зареєстровано кримінальне провадження № 12014100080004840 . 20.06.2014 року вона визнана потерпілою в кримінальному провадженню ( а.с. 19 ) . Та в рамках кримінального провадження було призначено та проведено експертом почеркознавчу експертизу на зарплатних відомостях . У відповідності до висновку експерта в кримінальному провадженні від 06.11.2014 року № 1406 встановлено , що підписи на зарплатних відомостях ( видаткових касових ордерах ) за період роботи [PERSON] були виконані не нею ( а.с. 26-49 ) . Сума заборгованості по заробітній платі за період роботи складає 61 845 грн. 95 коп. У відповідності до ст.47 КЗпП України ,власник або уповноважений орган зобов*язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести розрахунок з ним. У відповідності до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум ,що належить йому від підприємства проводиться в день звільнення . Ст.117 КЗпП України передбачає,що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки ,зазначені у ст.117 КЗпП України ,підприємство повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Про те , підставою для відповідальності власника (підприємства) згідно з статтею є склад правопорушення ,який включає два юридичних факти - порушення власником строків розрахунку при звільненні (ст.116 КЗпп України) і вина власника . Не слід вважати ,що вина власника виключається при відсутності грошей на розрахунковому рахунку ,фінансових труднощів підприємства. Лише непереборна сила (надзвичайна і непереборна сила) виключає вину власника. У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України " Про практику застосування судами законодавства про оплату праці " від 24.12.1999 року №13 ,п.20 передбачає,у разі затримки розрахунку при звільненні ,якщо працівникові не були виплачені належні йому від підприємства суми в день звільнення ,суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку ,а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення ,якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини . Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності . Так у відповідності до ст.43 Конституції України , кожен має право на працю,що включає можливість заробляти собі на життя працею ,яку він вільно обирає або на яку він погоджується ,а також на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. У відповідності до ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутись до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмежень будь - яким строком . Суд вважає , що в судовому засіданні достовірно встановлено , що з вини відповідача позивачу не була своєчасно виплачена заборгованість по заробітній платі в період роботи позивача в розмірі 61 845 грн. 95 коп. , яка підлягає стягненню на користь позивача з відповідача . Крім того , згідно ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник , який прострочив виконання грошового зобов*язання , на вимогу кредитора зобов*язаний сплатити суму богу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми , якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом . Таким чином , відповідач прострочив виплату позивачеві зарплати , тому повинен також оплатити суму заборгованості по заробітній платі та три проценти річних , що складає 15 425 грн. 16 коп. - сума з врахуванням індексу інфляції та 3 % річних складає - 4 798 грн. 49 коп. , дані суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача . Суд критично відноситься до показів свідка [PERSON] про те , що він перебуваючи у шлюбі з позивачем отримував замість неї заробітну плату , розписувався за неї у зарплатних відомостях та приносив додому , дані кошти були коштами сім*ї , оскільки свідок підтвердив в судовому засіданні , що повноважень - доручень чи інших на отримання коштів ( заробітної плати позивача ) у нього не було . Крім того, суд враховує позицію відповідача протягом розгляду спору як в позовному провадженні так і в наказовому , а саме в заяві про скасування судового наказу відповідачем наполягалось , що [PERSON] власноручно отримувала заробітну плату за яку розписувалась у відомостях , і лише після порушення кримінального провадження та проведення почеркознавчої експертизи , яка встановила , що ні одного підпису на зарплатних відомостях [PERSON] не ставила , відповідач зайняв позицію про те , що кошти отримував чоловік позивача - [PERSON] та це кошти сім*ї , дане не підтверджується належними та допустимими доказами , а є лише припущеннями. А тому суд вважає , що з вини відповідача позивачем не сплачувалась заробітна плата . Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати ,затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 , середньоденна заробітна плата позивача за місяць складає - 5 000 грн. ( а.с.14 ). Вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки при розрахунку за період з липня 2012 року лише по грудень 2014 рік , а це 30 місяців Х 5 000 грн. = 150 000 грн. Згідно з ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Згідно ст.ст.57,58,59,60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб ,показання свідків ,письмові докази ,речові докази і висновки експертів. Належними є докази ,які містять інформацію щодо предмету доказування . Обставини ,які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування , не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування . Кожна сторона повинна зобов*язана довести ті обставини ,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень . Суд вважає , що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню . У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути також судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved