Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 3,68 га, розташовану на території Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом після померлої 30 жовтня 2011 року [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 30 жовтня 2011 року померла його мати [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки, яка розташована на території Коробочкинської сільської ради, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 3,68 гектарів, кадастровий номер 6325484000:01:000:0131. Позивач є сином померлої [PERSON] Відповідач, [PERSON], є онуком померлої, та в останні роки її життя здійснював за нею догляд, проте на спадщину не претендує, заяви нотаріусу не подавав. В передбачений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом [PERSON] не звернувся, оскільки вважав, що прийняв спадщину так як на момент смерті свої матері проживав разом з нею, у звязку з чим на теперішній час він вимушений звернутися до суду з даним позовом для оформлення спадщини. Позивач в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав, та просив суд позов задовольнити (а.с 19). Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, від нього надійшла заява про слухання справи без його присутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с. 18). Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності \~не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 30 жовтня 2011 року померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ №335843 (а.с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з: - земельної ділянки, яка розташована на території Коробочкинської сільської ради, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 3,68 гектарів, кадастровий номер 6325484000:01:000:0131, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії IV-ХР №095697, виданим 24 грудня 2002 року на підставі розпорядження Чугуївської райдержадміністрації від 10 грудня 2002 року №333, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №111 (а.с. 10). Оскільки [PERSON] не залишила заповіт на випадок своєї смерті, то спадкування повинно відбуватися за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач, є сином померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії КУ №266484 (а.с.7), в якому [PERSON] записана його матірю, та свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] з [PERSON] серії І-ВЛ №412839 (а.с. 8), відповідно до якого [PERSON] було присвоєно прізвище «Попова». Відповідач, [PERSON], є онуком померлої, та в останні роки її життя здійснював за нею догляд, проте на спадщину не претендує, заяви нотаріусу не подавав. Згідно ч. 1, 3, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Саме постійне проживання спадкодавця зі спадкоємцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця проживання спадкодавця за адресою місця проживання спадкоємця. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Оскільки [PERSON] на момент смерті свої матері проживав разом з нею, він вважається таким, що прийняв спадщину. Пункт 22-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ №7 від 16.04.2004 року, П. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року N7 та статті 1225 ЦК України і 131 ЗК України вказують, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved