Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

19 жовтня 2016 року позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить визнати право власності на житловий будинок [ADDRESS] після смерті [INFO] року батька [PERSON], в розмірі 2/3 частини та після смерті [INFO] року матері - [PERSON] в розмірі 1/ 3 частини. В обґрунтування своїх вимог вказував, що після смерті батька залишилося спадкове майно, в тому числі у виді вищевказаного житлового будинку, який в рівних частках успадкували його діти, а саме: позивач та відповідач [PERSON], а також дружина померлого та мати позивача - [PERSON] Втім жоден з них своїх спадкових прав не оформив. [INFO] року померла його мати - [PERSON], спадщину після якої прийняли він та відповідачка - діти померлої, які проживали із нею на час смерті. Між ним та відповідачем було укладено спадковий договір щодо розподілу спадкового майна після смерті їх батьків, за умовами якого до нього - позивача, переходить житловий будинок в цілому. В той же час, оформити свої спадкові права він позбавлений можливості через те, що батько за життя не оформив щодо вищевказаного житлового будинку відповідного правовстановлюючого документу та не зареєстрував своїх прав щодо цього майна. Через такі обставини, він був змушений звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав. В судовому засіданні [PERSON] свої позовні вимоги підтримав та пояснив про вищевикладене. Вказував, що між ним та сестрою [PERSON] укладено спадковий договір, втім нотаріально оформити свої спадкові права він можливості не має. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала в повному обсязі та підтвердила про укладення між нею та позивачем спадкового договору, за умовами якого вищевказаний житловий будинок виділяється її братові - [PERSON] Дослідивши письмові докази по справі, в межах заявлених позовних вимог, суд встановив, що за даними копії свідоцтва про смерть [NUMBER], [PERSON] помер [INFO] року, про що Калинівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області здійснено актовий запис про смерть за № 18 від 16.03.2004 року (а.с. 7). За відомостями Калинівської сільської ради, на час смерті [PERSON] із ним проживали та були зареєстровані діти: [PERSON] і [PERSON], а також - дружина [PERSON] (а.с. 8). За даними спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], всі вище перелічені спадкоємці отримали свідоцтво про право на спадщину щодо земельної ділянки кожний на 1/ 3 частину (а.с. 69-93). Щодо спірного житлового будинку свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Згідно копії свідоцтва про смерть [NUMBER], [PERSON] померла [INFO] року, про що Калинівської сільською радою Жовтневого району Миколаївської області здійснено актовий запис про смерті за № 4 від 02.02.2009 року (а.с. 9). Відповідно до даних Калинівської сільської ради, із спадкодавцем [PERSON] були зареєстровані її діти - сторони у справі (а.с. 10). За даними копії спадкової справи, обоє спадкоємців: [PERSON] та [PERSON], спадщину після смерті матері прийняли. Підстави, з яких позивач був змушений звернутись до суду із цим позовом підтверджуються роз'ясненням нотаріуса щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок у зв'язку з ненаданням правовстановлюючого документу щодо нього, а також наявністю інших спадкоємців, що перешкоджає видачі свідоцтва право на спадщину на вказане майно в цілому (а.с.14). В той же час, в ході розгляду справи сторонами було надано суду дублікат правовстановлюючого документу щодо вищевказаного майна - свідоцтво про право власності на ім'я [PERSON] щодо житлового будинку [ADDRESS], що виданий 28 листопада 1988 року. Втім, оформлення спадкових прав позивача в нотаріальному порядку на вищевказане майно в цілому неможливе через наявність інших спадкоємців, що прийняли спадщину. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі (п. 3.1) від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" наголосив, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує право власності. Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ч.2 ст.1278 ЦК України, кожен спадкоємець має право на виділ його частки в натурі. Оскільки за вимогами ч.5 ст.1269 ЦК України, спадкове майно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини, то останні вправі розпорядитись належним їм майном, в тому числі уклавши вищевказаний договір про виділ кожному в натурі його частки. Більш того, статтею 1278 ЦК України, передбачена можливість кожного із спадкоємців на виділ його частки в натурі. Зі змісту укладеного між сторонами договору, останні домовилися про розподіл спадкового майна у наступний спосіб, позивачу та відповідачці в рівних частках виділено земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, також відповідачці виділено грошові вклади, а позивачу - вищевказаний житловий будинок (а.с. 108). Враховуючи наведене, та встановивши, що позивач та відповідачка, відповідно до положень ст.ст. 1261, 1268-1269 ЦК України, є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] та [PERSON], і спадщину прийняли, проте позбавлені можливості в нотаріальному порядку розподілити майно у визначений ними спосіб, то відповідно до ст. 16 ЦК України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідним їх задоволення.

Outcome: approved