Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що уклав шлюб з відповідачкою 17.11.2007 року, від якого вони мають сина [PERSON] , [INFO] . З часом сімейне життя поступово стало погіршуватися, що в кінцевому результаті привело до припинення подружніх стосунків. Спільне господарство ними не ведеться. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя та примирення між ними неможливе. Ухвалою суду від 30.06.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідачка надала суду заяву, в якій вказала, що згодна на розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище. Вказала, що дитина після розлучення проживатиме разом з нею. Вона згодна на розгляд справи в Первомайському міськрайонному суді Миколаївської області. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 17.11.2007 року Авангардівською селищною радою Овідіопольського району Одеської області між сторонами було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 82, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 28.12.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області. За час сімейного життя сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Мигіївською сільською радою Первомайського району Миколаївської області. Відповідно до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені остаточно. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому відповідачці після розірвання шлюбу слід залишити прізвище " [PERSON] ". Позивачем про відшкодування судового збору не заявлено.

Outcome: approved