Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

[PERSON] звернувся з вказаним позовом, у якому просить визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], яка померла [INFO] р. Осиківська сільська рада Бердичівського району Житомирської області проти позову не заперечила, про що зазначила у заяві № 40 від 20.01.2015 р. (а. с. 28). Судом з'ясовано, що [INFO] р. померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04.01.2011 р. (а. с. 6). Відповідно до заповіту від 26.07.2007 р. [PERSON] все своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, а також все те, на що вона за законом буде мати право, заповіла синам - [PERSON] та [PERSON] (а. с. 8). Таким чином, зважаючи на зміст статей 1216 - 1218, 1222 та 1223 Цивільного кодексу України, [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями [PERSON] за заповітом. [PERSON] спадщину після смерті матері - [PERSON] прийняв, а [PERSON] відмовився від прийняття цієї спадщини на користь [PERSON], що підтверджується листом № 22/02-14 від 13.01.2015 р. (з додатками) Бердичівської державної нотаріальної контори (а. с. 33 - 36). 10.10.2011 р. [PERSON] звернувся до Бердичівської державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], проте постановою від 10.10.2011 р. № 2099/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної нотаріуса цієї контори [PERSON] йому було відмовлено у видачі такого свідоцтва у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на цю квартиру (а. с. 9). Судом встановлено, що правовстановлюючі документи на квартиру [ADDRESS], не зареєстровані, що підтверджується довідкою від 21.09.2014 р. Комунального підприємства "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" (а. с. 12). З матеріалів інвентаризаційної справи на будинок за адресою: [ADDRESS], вбачається, що у ній наявні свідоцтва про (на) право власності на житло від 02.02.1994 р. на квартиру № 7, від 28.02.2000 р. на квартиру № 3, від 24.12.1994 р. на квартиру № 2. У позовній заяві [PERSON] посилається на те, що квартира [ADDRESS], була приватизована його батьками - [PERSON] і [PERSON] у рівних (1/2) частках, однак свідоцтво про право власності від 02.02.1994 р. було втрачено та його неможливо відновити. Після смерті [PERSON] ([INFO] р.) спадщину прийняла [PERSON], у тому числі - 1/2 частку квартири [ADDRESS], проте оформила лише частково (щодо цієї квартири - не оформила). Його матір - [PERSON] до дня смерті була єдиним власником цієї квартири. Вказане підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 09.12.2005 р., з якого вбачається, що після смерті [PERSON] ([INFO] р.) [PERSON] спадщину прийняла, довідками від 19.10.2011 р. № 806, від 18.08.2011 р. № 604 та від 16.09.2014 р. № 591 Виконавчого комітету Осиківської сільської ради, з яких вбачається що квартира [ADDRESS], була приватизована 02.02.1994 р., на момент її приватизації у ній проживали та були зареєстровані [PERSON] та [PERSON], згідно погосподарської книги № 7 за 2006 - 2010 рр. головою двору за цією адресою (особовий рахунок № [NUMBER]) була [PERSON] (а. с. 19, 18, 17, 16). Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що [PERSON] та судом вживались заходи для отримання інформації (документів) про приватизацію квартири [ADDRESS], проте з отриманих від різних органів відповідей вбачається, що така інформація (документи) відсутня (а. с. 10, 11, 38, 39, 40, 45, 46). Враховуючи викладене, суд вважає, що [PERSON] до дня смерті була власником квартири [ADDRESS], хоча і не оформила на цю квартиру правовстановлюючого документа. Однак, як зазначалось вище, у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на вказану квартиру відсутній, [PERSON], будучи спадкоємцем [PERSON], який прийняв спадщину (тобто особою, до якої перейшли права та обов'язки [PERSON] щодо, зокрема, цієї квартири), не може отримати відповідне свідоцтво про право на спадщину, що, в свою чергу, перешкоджає оформленню права власності на будинок. Частиною першою статті 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що [PERSON] як спадкоємець за заповітом, який прийняв спадщину, набув право власності на майно спадкодавця - [PERSON], зокрема, на квартиру [ADDRESS]. Беручи до уваги зазначене, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved