Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа - [PERSON] (далі - третя особа) про визнання права власності у порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 12 жовтня 2010 року помер її батько - [PERSON]. Заповіту померлий не складав. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідач звернулася із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак свої спадкові права на вказану земельну ділянку не оформила. Третя особа спадщину [PERSON] в установленому законом порядку не прийняв. Позивач не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але спадщину [PERSON] прийняла, бо постійно проживала з ним на час його смерті. Однак позивач не може через нотаріальну контору оформити свої спадкові права на земельну ділянку, оскільки державний акт на неї втрачено за невідомих їй обставин. У звязку з цим позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У судове засідання сторони не зявилися. Позивач подала до суду заяву в якій просила слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задоволити (а.с. 24). Відповідач та третя особа також подали до суду заяви, в яких не заперечували проти задоволення позову та просили розглянути справу за їх відсутності (а.с. 24, 29). Виходячи з приписів ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив слухати справу за відсутності учасників процесу. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. 12 жовтня 2012 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 15 жовтня 2012 року серії І-СР № 198216 (а.с. 6). Згідно з довідкою Крутьківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 5 вересня 2017 року № 1346, виданої на підставі погосподарської книги № 3/291, [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [INFO] На день смерті мав такий склад сім'ї - дочка [PERSON] (а.с. 7). Відповідач є дружиною [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 29 травня 1982 року серії І-СР № 374944 (а.с. 10). Позивач є дочкою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 7 грудня 1985 року серії ІІ-СР № 444258 (а.с. 9). Третя особа є сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 15 січня 1983 року серії ІІ-СР №369551 (а.с. 30). При житті [PERSON] заповіту не складав. Після його смерті відкрилася спадщина. Зокрема, згідно з листом Чорнобаївського районного відділу Держгеокадастру у Черкаській області від 25 квітня 2017 року № 413 на ім'я [PERSON] за № 509 зареєстрований Крутьківською сільською радою Чорнобаївського району Черкаської області державний акт від 8 грудня 2003 року серії ЧР № 038034 на земельну ділянку площею 2,18 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована в адміністративних межах Крутьківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області. Державний акт власником отриманий, про що свідчить його підпис у Книзі реєстрації державних актів (а.с. 8). Відповідно до змісту листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 12 вересня 2017 року (вих. № 1129/01-16) (а.с. 16), що надійшов у відповідь на запит суду (а.с. 14), відповідач зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 17), але свідоцтво про право на спадщину їй не видавалося. Разом з тим, позивач не може оформити право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Крутьківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, оскільки оригінал державного акта на неї втрачено. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день його смерті, тобто 12 жовтня 2012 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Судом встановлено, що померлий [PERSON] заповіту не складав, а позивач, відповідач та третя особа відповідно до приписів ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідач звернулася із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак свої спадкові права на вказану земельну ділянку не оформила, на спадщину померлого не претендує. Третя особа заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавав, на спадщину померлого не претендує. Отже відсутність у позивача правовстановлюючого документу на земельну ділянку, яка входить до складу спадщини, фактично унеможливлює отримання нею свідоцтва про право на спадщину і, як наслідок, призводить до порушення її права власності на спадкове майно. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно зі ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов'язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, вивчивши та перевіривши подані документи, враховуючи визнання позову відповідачем і третьою особою, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved