Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

22.02.2019 року представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в інтересах якої діє мати [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, посилаючись на те що позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] . У вказаному житловому будинку зареєстровані відповідачі, але за вказаною адресою не проживають. Витрат по утриманню вказаного будинку не здійснюють, добровільно знятися з реєстрації не бажають. Будь-якої домовленості про збереження за відповідачами житлової площі за період їх не проживання не існує. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08.05.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 04.06.2019 року, через канцелярію суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила в задоволенні позову в частині визнання [PERSON] такою, що втратила право користування будинком, за адресою: [ADDRESS] відмовити, оскільки її донька знята з реєстрації за вище вказаною адресою з 07.02.2019 року. В підготовчому судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні проти позову не заперечував і підтвердив, що дійсно місце проживає за іншою адресою. Відповідач [PERSON] , заперечувала проти вимог посилаючись на те, що її донька за вказаною адресою не зареєстрована. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25.06.2019 року провадження у справі відносно [PERSON] , [PERSON] , Служби у справах дітей та сімї Фастівської РДА Київської області закрито. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25.06.2019 року підготовче провадження у справі закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, 25.06.2019 року, через канцелярію суду подав заяву в якій просив справу слухати в його відсутність, проти позову не заперечує. В судове засідання відповідачі [PERSON] , [PERSON] не з`явилися, повідомлялися належним чином про час і місце розгляду справи, зокрема і шляхом оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Фастівського міськрайонного суду Київської області, причини неявки суду не відомі, заяв про розгляд справи в їх відсутність до суду не надходило. Заслухавши представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Перевіряючи доводи представника позивача, судом встановлено, що [PERSON] , позивач по справі є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідчене 18.05.1999 року державним нотаріусом Фастівської державної нотаріальної контори Левченко Г.І., зареєстровано в реєстрі за № 749. Згідно довідки Червоненської сільської ради Фастівського району Київської області від 18.01.2019 року № 02-20/12, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . З Акту обстеження будинку на проживання та реєстрацію осіб від 29.01.2019 року, складеного комісією Червоненської сільської ради вбачається, що в будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , але не проживають [PERSON] з 10.05.2010 року, [PERSON] [INFO] року, [PERSON] [INFO] . Особисті їх речі в будинку відсутні. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до п.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його вітсутності без поважних причин понад один рік. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 01.11.1996 року №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або для відмови їй у цьому. Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. В той же час, відповідно до вимог ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Небажання відповідачів надавати докази, давало суду право при розгляді справи обмежитися доказами, наданими представником позивача. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] про визнання осіб\~такими,\~що втратили\~право на\~користування жилим\~приміщеннямзнайшли своє підтвердження у судовому засіданні є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved