Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

27 грудня 2019 року року позивач ПАТ «Українська страхова компанія» в особі голови правління Тюріна В.М. звернувся до Куйбишевського районного суду Заапорізької області із позовом до [PERSON] про стягнення в порядку регресу матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування. В обґрунтування позову посилається на те, що 12.06.2012 року між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та [PERSON] було укладеного кредитний договір № 6726с, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 15000 гривень строком на 24 місяці. На підставі додаткової угоди від 04.06.2013 року до вказаного Кредитного договору відповідачу додатково надано 10000 гривень до 04.06.2015 року включно зі сплатою процентів у розмірі 28,8% річних. Між ПАТ «Українська страхова компанія» та КС «Українська кредитна спілка» було укладеного договір добровільного страхування кредитів за № 16 від 02 липня 2012 року та № 15 від 01 липня 2013 року. 18 листопада 2019 року позивачем на підставі заяви КС «Українська кредитна спілка» було складено акт № 740кр про настання страхового випадку та здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 36370,38 гривень в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором. На підставі викладеного просив стягнути з відповідача зазначену грошову суму, а також витрати з оплати судового збору. Ухвалою Куйбишевського районного суду Запорізької області від 06 лютого 2020 року справу передано на розгляд Орджонікідзевському районному суду міста Маріуполя Донецької області. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 05 березня 2020 року за вказаним позовом було відкрито спрощене провадження у справі та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні із викликом сторін. Представник позивача Тюрін В.М., діючий на підставі довіреності, у судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, а також зазначив про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] , будучи у встановленому порядку повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання повторно не прибув, відзиву на пред`явлений позов чи будь-яких інших заяв не надав. З урахуванням наявності відповідної згоди представника позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення у справі на підставі наявних доказів у заочному порядку, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 12 червня 2012 року між Кредитною спілкою «Українська страхова компанія», з одного боку, та [PERSON] , з іншого, було укладено договір кредиту № 6726с, за умовами якого останному було надано кредит у сумі 15000 гривень строком на 24 місяці, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 28,8% річних (а.с. 14). На підставі додаткової угоди від 04 червня 2013 року до Кредитного договору № 6726с від 12 червня 2012 року відповідачу додатково надано 10000 гривень строком з 04.06.2013 року по 04.06.2015 року включно зі сплатою процентів у розмірі 28,8% річних (а.с. 15). Факт отримання відповідачем від Кредитної спілки «Українська страхова компанія» грошових коштів у розмірі 15000 гривень та 10000 гривень підтверджуються відповідними платіжними дорученнями № 11699 від 13 червня 2012 року та № 21385 від 04 червня 2013 року, відповідно (а.с. 17, 18). 02 липня 2012 року та 01 липня 2013 року між Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія», з одного боку, та Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка», з іншого боку, було укладено договори добровільного страхування кредитів за № 16 та № 15, відповідно (а.с. 22-23, 25-26). Відповідно до п. 1.2 вказаних Договорів страхування предметом договору є майнові інтереси КС «Українська кредитна спілка», що не суперечать закону, пов`язані із матеріальними збитками, які завдані останній внаслідок повного або часткового неповернення позичальником суми кредиту (позики) та (або) відсотків за користування кредитом у встановлені терміни у відповідності до Кредитних договорів. Згідно із п. 1.3 вказаних договорів позивач, як страховик, здійснює страхування кредитних ризиків за кредитними договорами, укладеними між позичальниками та КС «Українська кредитна спілка», згідно з реєстром наданих за звітний період кредитів, що укладені в межах Договорів про співробітництво між КС «Українська кредитна спілка» та позивачем. Як вбачається з Додатків до Договорів страхування, кредитний договір № 6726с від 12 червня 2012 із додатковою угодою від 04 червня 2013 року віднесено до переліку договорів, страхові ризики за якими застраховано ПрАТ «Українська страхова компанія». Встановлено, що 15 листопада 2019 року КС «Українська кредитна спілка» звернулася до ПАТ «Українська страхова компанія» із заявою за № 3669 про виплату страхового відшкодування у зв`язку з настанням страхового випадку внаслідок невиконання [PERSON] зобов`язань за договором кредиту № 6726с від 12 червня 2012 року у розмірі 36370,38 гривень (а.с. 28). Сума заборгованість [PERSON] підтверджено випискою з рахунку позичальника від 18 листопада 2019 року (а.с. 29-30). 18 листопада 2019 року ПАТ «Українська страхова компанія» на підставі вищевказаної заяви було складено страховий акт № 740кр, а також на користь КС «Українська кредитна спілка» було здійснено виплату суми страхового відшкодування у розмірі 36370,38 гривень, про що свідчить відповідне платіжне доручення № 1544 від 18 листопада 2019 року (а.с. 31,32). Статтями 979, 980 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно до ч. 1 ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно із ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завданий збиток. Таким чином, ПАТ «Українська страхова компанія», здійснивши виплату страхового відшкодування на користь КС «Українська страхова компанія», набуло право вимоги до відповідача [PERSON] у межах фактично виплаченої суми відшкодування. Відповідач [PERSON] , не прибувши у судове засідання, не побажав реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову, а отже не оспорює наведених обставин. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явленого позову, а задовольняє позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія" до [PERSON] про стягнення в порядку регресу матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування у розмірі 36370,38 гривень. Крім того, у відповідності до положень ст. 133, 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у розмірі 1921,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved