Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

29 березня 2016 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті особи, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що його батько [PERSON] помер [INFO]. Батько мешкав за адресою: [ADDRESS]. Документом, що підтверджує факт смерті його батька є лікарське свідоцтво про смерть № 205 видане [INFO] КУ Центр первинної медико - санітарної допомоги м. Донецька». При зверненні до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області для отримання свідоцтва про смерть, йому було відмовлено у зв'язку з тим, що для підтвердження факту смерті [PERSON] пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі визначеній Міністерством охорони здоров'я України від 08.08.2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року. Тому просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], що він помер [INFO] у місті Донецьку Донецької області. Заявник у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги заяви підтримав у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, взявши до уваги заяву заявника, приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO], що слідує з лікарського свідоцтва про смерть № 205 виданого [INFO] КУ Центр первинної медико - санітарної допомоги м. Донецька ( а.с.9). Але відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» не є документом, що створює на території України правових наслідків. З довідки про причини смерті № 205, виданої КУ Центром первинної медико - санітарної допомоги м. Донецька слідує, що [PERSON] помер [INFO] у віці 74років, хронічна судинна - мозкова недостатність, церебральний атеросклероз з артеріальною гіпертензією (а.с.9). Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5, у зв'язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника. Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5, визначені підстави для державної реєстрації смерті, однією з підстав є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 234, ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки. Пунктом 8 частини 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 256 ЦПК України). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст.256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови ПВСУ від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Тобто, свідоцтво про смерть [PERSON] видане КУ «Центром первинної медико - санітарної допомоги м. Донецька» Донецької народної республіки, на території тимчасово не підконтрольній Україні, не створює правових наслідків. За таких обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявник не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує факт смерті, що має юридичне значення для послідуючого отримання документів для прийняття спадщини. У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання (ч.4 ст.257-1 ЦПК України). Виходячи з наведеного, суд вважає необхідним встановити факт смерті [PERSON], визнавши датою його смерті [INFO] та місцем смерті м. Донецьк Донецької області. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved