Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою в якій просить встановити факт його постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , по [ADDRESS] , з 2012 року. Свою заяву обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка була зареєстрована і проживала по [ADDRESS] . З 2012 року заявник з померлою проживали однією родиною, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Він здійснював догляд за нею, допомагав з побутом. Після її смерті він проводив обряд поховання. У визначений законом термін подав у нотаріальну контору, заяву про прийняття спадщини за законом. Проте, нотаріусом рекомендовано звернутися в суд шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем, оскільки ним не надано відповідних документів. Встановлення зазначеного факту потрібне йому для реалізації прав спадкоємця, а тому просить задовольнити заяву. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник [PERSON] заяву підтримали. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні просила задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи Смілянської міської ради Гончаренко А.О. надала заяву, в якій зазначила, що в даному випадку вбачається спір про право та просила залишити заяву без розгляду та розгляд справи провести без її участі. Суд, заслухавши пояснення заявника [PERSON] , його представника [PERSON] , заінтересовану особу [PERSON] , допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26 грудня 2018 року, актовий запис №902. Як встановлено в судовому засіданні заявник проводив обряд поховання [PERSON] , що підтверджується копією договору-замовлення №001117 на організацію та проведення поховання від 25 грудня 2018 року. На підставі ст. 1262 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У визначений законом термін (ст. 1270 ЦК України) заявник подав до Смілянської державної нотаріальної контори, заяву про прийняття спадщини за законом, що підтверджується повідомленням державного нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори Зайцевої О.А. від 27 травня 2020 року №523/02-14. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Згідно пункту 23 вказаної постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою саме про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Виходячи із положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, проживання повинно бути постійним, тобто носити тривалий характер, і не припинитися перед смертю спадкодавця, що є передумовою прийняття спадщини, якщо спадкоємець не відмовився від спадщини. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування при вирішенні спору про право па спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю, складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Заявник є спадкоємцем померлої четвертої черги відповідно до вимог ст.1264 ЦК України та не заявив про відмову від спадщини та звернувся до нотаріальної контори з метою її оформлення. Відповідно до ст. 315 ЦПК України в окремому провадженні розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, ч.2 ст.315 ЦПК України визначає, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Вказане кореспондується і п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування відповідно до якого: якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутись в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилась до 1 січня 2004 року. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки це є підставою для реалізації ним своїх прав, як спадкоємця . Зазначені заявником обставини підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] . Таким чином, аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність і обгрунтованість заяви, а тому вона підлягає задоволенню. Враховуючи наведене вище, суд відхиляє заперечення заінтересованої особи - Смілянської міської ради, оскільки факт постійного проживання разом із спадкодавцем, на переконання суду, підтверджений достатньою сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів. Оцінюючи аргументи заінтересованої особи щодо виникнення спору про право та наявності в зв`язку з цим підстав для залишення заяви без розгляду, суд керується таким. Як вбачається з роз`яснень, викладених в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Оскільки від встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем залежить виникнення у заявника прав на отримання спадщини, суд приходить до переконання про наявність підстав для встановлення зазначеного факту в порядку саме окремого провадження. В зв`язку з наведеним суд відхиляє доводи Смілянської міської ради щодо наявності спору про право. В разі незгоди Смілянської міської ради із рішенням суду, заінтересована особа не позбавлена права оскаржити дане рішення в апеляційному порядку.

Outcome: approved