Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

20.11.2017 [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про встановлення порядку користування нерухомістю відповідно до належної їм частки, а саме житловим будинком №10-а по вул. 8 Березня в м. Миколаєві. 29.01.2018 року представник позивачів надав до суду уточнену позовну заяву, в якій просив встановити за позивачами [PERSON], [PERSON] право на користування нерухомістю житловим будинком №10-а по вул. 8 Березня в м. Миколаєві згідно з технічною документацією. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачі є власниками 68/100 часток (по 34/100) житлового будинку №10-а по вул. 8 Березня в м. Миколаєві. Відповідачі є співвласниками зазначеного будинку. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 01.12.2016 року між співвласниками було встановлено порядок користування земельною ділянкою під житловим будинком. Позивачі звертались до відповідачів із пропозицією провести розподіл землі та встановлення користування землею між співвласниками, а також вирішити питання про встановлення порядку користування нерухомістю, оформлення відповідних документів, але відповідачі ухиляються від оформлення. Також позивачі звертались до Миколаївської міської ради із клопотанням про встановлення на житло окремої від нерухомості відповідачів адреси та приватизацію земельної ділянки, проте отримали відповідь про неможливість вчинення зазначеного за відсутності рішення про встановлений порядок користування нерухомістю між співвласниками. Позивачі звернулися до Миколаївського МБТІ та 01.06.2017 року отримали технічний паспорт на спірний житловий будинок, після чого звернулись до суду із вищезазначеним позовом. Посилаючись на викладене, просили позовні вимоги задовольнити. До судового засідання позивачі не зявилися, суду надали заяву, в якій просили справу розглянути за їх відсутності на основі наявних у матеріалах справи доказах. Відповідачі у судове засідання не зявилися повторно, належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи за місцем проживання з направленням копії позовної заяви з додатками засобами рекомендованого поштового зв'язку. Про причини неявки в судове засідання відповідачі не повідомили. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.11.2017 року відкрито провадження у справі у відповідності до ст.122 ЦПК України (в редакції, чинній на момент звернення до суду з позовом). Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 №2147-VIII Цивільно-процесуальний кодекс України викладено у новій редакції, який набрав чинності 15.12.2017 року. Відповідно до п.11\~Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, в редакції\~Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 року,\~\~заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Враховуючи зазначене, справу слід розглядати у відповідності до норм Цивільно-процесуального кодексу України від 03.10.2017 року в новій редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 24.01.2003 року позивачам [PERSON] та [PERSON] належить на праві приватної власності по 34/100 частки житлового будинку №10-а по вул. 8 Березня в м. Миколаєві. Так, згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 01.12.2016 року іншим співвласником зазначеного будинку був [PERSON], який помер 10.07.1992 року. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді належної йому частини житлового будинку, яку за фактом спільного проживання та вступу у володіння і користування спадковим майном прийняли відповідач [PERSON] та донька померлого [PERSON], але належним способом своє право на спадщину не оформили. Також вищезазначеним рішенням суду визначено порядок користування земельною ділянкою між співвласниками житлового будинку №10-а по вул. 8 Березня в м. Миколаєві. Крім того, судом встановлено, що згідно із технічним паспортом та довідки від 02.06.2017, виготовлених Комунальним підприємством Миколаївське МБТІ, житловий будинок №10-а по вул. 8 Березня в м. Миколаєві складається із наступних об'єктів нерухомості: житлового будинку літ. «А» загальною площею 158,0 кв.м., у томі числі житловою площею 91,1 кв.м., що складається з квартири №1 загальною площею 44,0 кв.м., квартири №2 загальною площею 47,1 кв.м., квартири №3 загальною площею 66,5 кв.м. \~\~\~\~Як зазначають позивачі, вони та відповідачі не можуть дійти домовленості у користуванні житловим будинком, через непорозуміння із співвласниками вони не мають можливості використовувати належне їм на праві власності нерухоме майно, а тому вони змушені звернутися до суду з вимогою встановити порядок користування будинком. Так, відповідно до\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом ч. 1\~ст. 16 ЦК\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно частин 1, 2\~ст. 355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Частиною 1\~ст.356 ЦК України\~передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Положеннями частин 1, 3\~ст. 358 ЦК України\~зазначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Таким чином, встановлення співвласниками порядку користування житловим будинком не припиняє право спільної часткової власності, та не порушує прав обох співвласників. Враховуючи вищевикладене, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи в судовому засіданні,

Outcome: approved