Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

30 вересня 2015 року до Софіївського районного судузвернувся [PERSON] з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи її тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть [NUMBER] від 03 квітня 2005 року. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому нерухоме майно, зокрема земельну ділянку площею 9.110 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, як належала батьку на підставі Державного акту про право приватної власності на землю [NUMBER] виданого 26 грудня 2001 року, зареєстрованого за № 836 в Книзі записів державних актів на право власності на землю,.яка розташована на території Софіївської селищної ради Дніпропетровскої області. При зверненні до Софіївської районної державної нотаріальної контори з документами для прийняття спадщини позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва, в зв"язку з відсутністю Витягу з Державного земельного кадастру, що унеможливлює видачу свідоцтва. Просить суд визнати право власності в порядку спадкування за законом після померлого батька. В судовому засіданні представник позивача за дорученням позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, також пояснила, що дана земельна ділянка була передана у корисстування іншій особі. Представник відповідача будь-яких заперечень суду не надала, про час та місце розгляду справи повідомлена згідно чинного законодавства, в підготовчій частині судового засідання була присутня. Представник третьої особи Держземагенства проти позовних вимог не заперечує, вважає їх обгрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Представник третьої особи реєстраційної служби Софіївського РУЮ в судове засідання не з"явився про причини неявки суд не увідомив, заперечень проти позову не надав. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши чинне законодавство, вислухавши думку учасників, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог зі сдідуючих підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. При розгляді справи судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] позивач являється рідним сином [PERSON]. У видачі свідоцтва про право на спадщинуна земельну ділянку площею 9,110 га, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Софіївської селищної ради було відмовлено у звязку з відсутністю належного документа про підтвердження кадастврового земельної ділянки, а саме Витяг з земельного кадастру, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.09.2015 року, вихідний № 545/02-14/67/2015 Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З матеріалів справи встановлено, що за життя у спадкодавця виникло право на земельну ділянку, що підтверджується наступним. Відповідно до рішення 20 сесії ХХІІІ скликання Софіївської селищної ради народних депутатів №419 від 16 листопада 2001 року земельну ділянку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [PERSON]. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до роз'яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7, про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126 ЗК). Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК. Враховуючи те, що спадкодавець [PERSON] набув майнове право на земельну ділянку, оскільки за його життя було прийнято рішення компетентним органом про передачу земельної ділянки йому у власність, то, відповідно, і спадкоємець позивач у справі набув майнове право в порядку спадкування на дану земельну ділянку. За таких обставин суд вважає, що уточнена позовна заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved