Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

3 листопада 1993 року помер батько позивача [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на 1/3 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованих в с. Чернятка Бершадського району Вінницької області по вул. Незалежності, 42. Спадкоємцями на майно померлого були його діти та дружина - [PERSON], яка в силу діючого на той час цивільного законодавства фактично прийняла спадкове майно. Однак, 17.03.2005 року [PERSON] померла. Після її смерті відповідно відкрилась спадщина на 2/3 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованих в с. Чернятка Бершадського району Вінницької області по вул. Незалежності, 42. Після її смерті спадкоємцями є діти, але спадщину прийняв лише син [PERSON] та отримав свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, належну померлій. Оформити право власності на вказану частину житлового будинку позивач позбавлений можливості, так як у тексті правовстановлюючого документу вказано лише голову двору, а не всіх його членів, які станом на 15.04.1991 року були зареєстровані в даному господарстві. З урахуванням викладеного, позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 17.03.2005 року, право власності на 2/3 частини житлового будинку, відповідні частки господарських будівель та споруд, розташованих в с. Чернятка Бершадського району Вінницької області, вул. Незалежності, 42, загальна площа якого становить 54, 5 кв.м.. житлова площа 43,1 кв.м., житловий будинок -А, ганок -а, літня кухня -Б, сарай -Б1, веранда -б, погріб -П, огорожа - 1, 2, 3 вартістю на день смерті спадкодавця 7215 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав на адресу суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, надавши на адресу суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі та визнання позовних вимог в повному обсязі. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до копії свідоцтва про смерть (а.с.6) 03.11.1993 року помер [PERSON]. Згідно з довідкою Чернятської сільської ради №667 від 29.07.2015 року після його смерті спадщину фактично прийняла дружина -[PERSON]. Спадковим майном є житловий будинок, розташований в с. Чернятка Бершадського району Вінницької області по вул. Незалежності (Леніна), 42, до складу якого станом на 15.04.2015 року входили: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (довідка а.с.21) Аналогічні відомості містить і виписка з погосподарської книги (а.с.22). У свідоцтві про смерть (а.с.7) вказано, що [PERSON] померла 17.03.2005 року. З довідки Чернятської сільської ради №668 від 29.07.2015 року (а.с.10) вбачається, що спадкоємцями на її майно є діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] При цьому, спадкове майно прийняв син [PERSON], що вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.11), де вказано, що він отримав у спадок земельну ділянку, належну [PERSON] будучи єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину. Однак оформити право на належну батькам частку житлового будинку він позбавлений можливості, так як правовстановлюючий документ, а саме свідоцтво (а.с.23), не відповідає вимогам законодавства, так як не містить даних про всіх членів колгоспного двору. Дані відомості відображені у постанові нотаріуса від 06.08.2015 року (а.с.15). Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Ч. 1 ст. 1220 ЦК України, зазначає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право а спадщину на нерухоме майно. Нормами ст. ст. 1217, 1218, 1223 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 -1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112, ч. 3, ч. 4 ст. 113 ЦК Української РСР в редакції від 1963 року, майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Згідно ст. 101 цього Кодексу в особистій власності громадянина може бути один жилий будинок (або частина його). У подружжя, яке проживає спільно, та його неповнолітніх дітей може бути тільки один жилий будинок (або частина його), що належить на праві особистої власності одному з них або є в їх спільній власності. Згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2004 року, визначено, що даний Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.ст. 319, 321 ЦК України та ст. 41 Конституції України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до п.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведене суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, а отже такими, що підлягають до задоволення із зазначених підстав.

Outcome: approved