Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

23 листопада 2016 року [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом. У заяві зазначила, що вона та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], яка досягла повноліття. Донька продовжує навчання у Миколаївському національному аграрному університеті і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, якої відповідач у добровільному порядку не надає. Позивачка просила постановити рішення про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) батька. У судовому засіданні позивачка та представник позивачки заявлений позов підтримали. Позивачка пояснила, що донька за продовження навчання стаціонарно, потребує матеріальної допомоги, яку відповідач може надавати за отримання стабільного доходу з заробітної плати за місцем роботи. Відповідач позовні вимоги визнав, проти заявленого розміру стягнення не заперечив. Пояснив, що працює трактористом на сільгосппідприємстві, має середньомісячний заробіток після обов"язкових відрахувань близько 5000грн. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши представлені докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони у справі є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується записами даних про батьків у актовому записі про її народження за №20 Книги реєстрації актів про народження Виконкому Червонодолинської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області за виданим на його підставі свідоцтвом про народження серії І-ФП №261912 (а.с.6). 18 липня 2014 року [PERSON] досягла повноліття. Згідно довідки Миколаївського національного аграрного університету за вих.№3960 від 24 листопада 2016 року, [PERSON] є студенткою 4-го курсу обліково-фінансового факультету за денною формою навчання на контрактній основі, закінчується навчання у червні 2017 року за освітнім ступенем бакалавра. Позивачка ствердила, що відповідач утримання повнолітній доньці, яка продовжує навчання, не надає. Вказану обставину відповідач визнав. Між сторонами по справі мають місце сімейні правовідносини щодо обов'язків батьків утримувати повнолітніх дочку (сина) за продовження навчання. Позивачка реалізувала своє право звернення до суду з позовом про стягнення аліментів відповідно до ч.3 ст.199 СК України як один з батьків, з яким проживає повнолітня дитина. В силу ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд приймає встановленою наявність фактів на обґрунтування вимог позивачки та вважає, що відповідачем порушені її права на одержання матеріальної допомоги на утримання доньки, яка продовжує навчання, за захистом яких вона звернулася до суду. На зворот суду не представлено доказів щодо неможливості відповідача надавати таку допомогу. Останній офіційно працевлаштований, має стабільний заробіток у розмірі, що не нижче 7000грн. на місяць, на утриманні один неповнолітній син. Тому, відповідач може надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці на час її навчання. При визначенні розміру стягнення, суд з урахуванням положень ст.200 СК України бере до уваги матеріальне становище сторін та їх доньки, яка не має власних джерел доходу, її потреби забезпечуються матір"ю з заробітної плати у 3000грн. на місяць та доходів з підсобного господарства. На підставі викладеного, суд вважає вимоги про стягнення аліментів підлягаючими задоволенню у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) батька. Згідно ст.191 СК України суд ухвалює про присудження аліментів від дня пред'явлення позову, тобто з 23 листопада 2016 року. Крім того, у порядку ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України суд постановляє про стягнення з відповідача судового збору в дохід держави.

Outcome: approved