Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

17.08.2018 року до суду звернувся [PERSON] з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В позові позивач послався на те, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,91 га, кадастровий номер [NUMBER] розташованої на території Верхньотерсянської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області; земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,1866 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої в [ADDRESS]; земельної ділянки для обслуговування житлового будинку площею 0,2500 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої в [ADDRESS]. Вказані земельні ділянки належали спадкодавцеві на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку: - серії [NUMBER] від 03.09.2004 року, виданого на підставі свідоцтва на право на спадщину за законом від 10.03.2004 року № 481, реєстр № 542537; - серії [NUMBER] від 16.12.2005 року, виданого на підставі рішення сесії Верхньотерсянської сільської ради Гуляйпільського району від 22.11.2004року № 10, свідоцтва на право на спадщину за законом від 10.03.2004 року № 485; - серії [NUMBER] від 16.12.2005 року, виданого на підставі рішення сесії Верхньотерсянської сільської ради Гуляйпільського району від 22.11.2004 року № 10, свідоцтва на право на спадщину за законом від 10.03.2004 року № 485. Позивач, як спадкоємець за заповітом, звернувся до приватного нотаріуса Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Горової Я.О. для оформлення свідоцтва про право на спадщину. Однак нотаріус відмовив позивачу у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як пропущений шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Про наявність заповіту на його ім'я, позивач дізнався тільки у серпні 2018 року від секретаря виконавчого комітету Мищенко С.В., яка під час випадкової зустрічі повідомила його про наявність заповідального розпорядження. Прохає визнати причину пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини поважною та визначити додатковий строк - три місяці, який є достатнім для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON]. В судове засідання позивач не з'явився, подав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, на позовних вимогах наполягає, прохає позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач - Воздвижівська сільська територіальна громада в особі Воздвижівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області також в судове засідання представник не з'явився, надіслали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали в повному обсязі. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Справа розглянута без їх участі на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно положень ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Ч.3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22 березня 2018 року, виданого Гуляйпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (а.с. 8). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,91 га, кадастровий номер [NUMBER] розташованої на території Верхньотерсянської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області; земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,1866 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої в [ADDRESS]; земельної ділянки для обслуговування житлового будинку площею 0,2500 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої в [ADDRESS]. Вказані земельні ділянки належали спадкодавцеві на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку: - серії [NUMBER] від 03.09.2004 року, виданого на підставі свідоцтва на право на спадщину за законом від 10.03.2004 року № 481, реєстр № 542537; - серії [NUMBER] від 16.12.2005 року, виданого на підставі рішення сесії Верхньотерсянської сільської ради Гуляйпільського району від 22.11.2004року № 10, свідоцтва на право на спадщину за законом від 10.03.2004 року № 485; - серії [NUMBER] від 16.12.2005 року, виданого на підставі рішення сесії Верхньотерсянської сільської ради Гуляйпільського району від 22.11.2004 року № 10, свідоцтва на право на спадщину за законом від 10.03.2004 року № 485 (а.с.10-12). Позивач є спадкоємцем за заповітом, що підтверджується копією заповіту, посвідченого секретарем Верхньотерсянської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, зареєстрованого в реєстрі за № 21 від 24.05.2016 року ( а.с.9). Як спадкоємець за заповітом, позивач звернувся до приватного нотаріуса Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Горової Я.О. для оформлення свідоцтва про право на спадщину. Однак нотаріус листом від 21.08.2018 року відмовив позивачу у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як пропущений шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон надає йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Пленум Верховного Суду України в постанові від 30 травня 2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, тому, враховуючи те, що позивач не знав про наявність заповідального розпорядження, суд відносить до поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Що стосується додаткового строку, що може бути встановлений для подання позивачем заяви про прийняття спадщини, то суд приходить до висновку про можливість встановлення строку в три місяці з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви. На підставі рішення суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини спадкоємець повинен у визначений судом строк звернутися до нотаріальної контори та подати відповідну заяву, після чого він буде вважатися таким, що прийняв спадщину. Також суд вважає звільнити відповідача від сплати судових витрат, понесених позивачем, так як спірні відносини виникли не з вини відповідача.

Outcome: approved