Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

27 жовтня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), починаючи від дня подання позовної заяви та до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO]. Свою вимогу мотивувала тим, що з 13 жовтня 2012 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, під час шлюбу народився син - [PERSON], [INFO], сімейно-шлюбні відносини між подружжям припинені, малолітня дитина залишилась проживати разом з позивачем, перебуває на її утриманні, однак домовленості про надання матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини в добровільному порядку між сторонами не досягнуто, позивач самостійно несе витрати на утримання дитини, врегулювати питання про сплату аліментів на утримання дитини в досудовому порядку відповідач не погоджується, тому позивач вимушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та своє утримання. Крім того, просить врахувати, що позивач офіційно працевлаштована, та її доходів не вистачає для належного утримання дитини, враховуючи вік та потреби дитини, в той же час відповідач є особою працездатного віку, спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дружини та дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду за адресою, вказаною у позовній заяві, яка підтверджується даними Адресного бюро, про причини неявки відповідач суд не повідомив, процесуальним правом надати письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. На підставі ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 жовтня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, яке видано Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві 13 жовтня 2012 року (актовий запис №1529) (а.с. 7) Як убачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 жовтня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, яке видано Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві від 13 жовтня 2012 року (актовий запис №1529) (а.с. 7) [PERSON] народився [INFO], батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві 22 лютого 2013 року, (актовий запис №425). (а.с. 6) За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що малолітня дитина проживає разом з матір'ю, перебуває на її утриманні, відповідно до вимог сімейного законодавства має право на отримання матеріальної допомоги з боку своїх батьків. Як убачається з матеріалів справи, позивач [PERSON], мати дитини, є особою працездатного віку, працює на посаді продавця-консультанта ТОВ «Хелен Марлен», середньомісячна заробітна плата складає 4528,69 грн. В той же час, відповідач [PERSON], батько дитини, є особою працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань встановлених відповідачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду надано не було, тому в сукупності оцінених судом доказів, є підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини. За умов ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як зазначено у п.п. 16 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року за №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного подружжя, дітей, батьків, інших осіб», утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за сумісництвом, в тому числі з доходів від підприємницької діяльності. З огляду на викладене, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, враховуючи положення ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" де встановлено з 01 січня 2014 року прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років - 1032,00 грн., а дітей віком від 6 до 18 років - 1286,00 грн., на одну особу в розрахунку на місяць, та вимог ст. 181 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підлягає задоволенню, суд присуджує стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, починаючи з 27 жовтня 2014 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка -батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. (ч.4 ст.84 Сімейного кодексу України) Як з'ясовано судом, підтверджується наявними у справі доказами, [PERSON] працює на посаді продавця-консультанта в ТОВ «Хелен Марлен», середньомісячна заробітна плата становить 4528,69 грн., інших доходів не має, в той же час відповідач є особою працездатного віку, на даний час не працює, однак інших утриманців та соціальних зобов'язань не має, відповідно до вимог чинного законодавства відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, тому суд приходить до висновку, що позов в цій частині підлягає задоволенню, вирішуючи питання про розмір аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку, виходить з майнового становища кожної сторони, та присуджує до сплати відповідачем аліментів на утримання позивача в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною - сином [PERSON], [INFO], трирічного віку, тобто до [INFO]. В порядку п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімум на дитину відповідного віку, у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.ст.81, 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., оскільки позивач була звільнена від сплати судових витрат за подання позову про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та аліментів на утримання дружини до досягнення малолітньою дитиною трирічного віку. Враховуючи наведене та

Outcome: approved