Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що уклав шлюб з відповідачкою 12.06.2004 року, від якого вони мають доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалось, оскільки під час прийняття рішень, які стосувались сім`ї, вони не могли прийти до взаєморозуміння. Кожен має власний погляд на подружнє життя. Останні пів року проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя та примирення між ними неможливе. Ухвалою суду від 23.10.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 24.11.2020 року розгляд справи відкладено через відсутність відомостей про належне повідомлення відповідачки про розгляд справи. Станом на день розгляду справи відповідачка своєчасно та належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Про судовий розгляд [PERSON] також в порядку ст. 128 ЦПК України повідомлена через оголошення на веб-порталі Судової влади України. Відзиву і доказів у визначений судом час, суду не надала. Ухвалою суду від 16.12.2020 року вирішено проводити заочний розгляд справи. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 12.06.2004 року відділом ДРАЦС по м. Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 128. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Відповідно до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені остаточно. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому відповідачці після розірвання шлюбу слід залишити прізвище " [PERSON] ", оскільки заяви про відновлення дошлюбного прізвища нею не подано. Позивачем про відшкодування судового збору не заявлено.

Outcome: approved