Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

28 грудня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні приватною власністю шляхом зняття з реєстрації. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок, виданого 23.04.1999 року на підставі рішення виконкому Зеленівської сільської ради Веселинівського району. У вказаному житловому будинку зареєстровані позивач [PERSON] та [PERSON] , який є її колишнім чоловіком. Однак,\~відповідач з\~червня 2020\~року не\~проживає в\~даному будинку,\~а проживає\~окремо. Фактично звільнивши житло та виїхавши до іншого місця проживання, відповідач дії зі зняття з реєстраційного обліку місця проживання не вчинив та наразі зареєстрований у будинку, що належить позивачу. Це створює для [PERSON] перешкоди у вільному користуванні майном, оскільки вона змушена нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг, які вираховуються в залежності від кількості зареєстрованих за адресою осіб. Також вищезазначена реєстрація місця проживання створює для неї перешкоди для отримання житлових соціальних пільг, оскільки в їх розрахунку визначається сукупний дохід та кількість усіх зареєстрованих осіб за вказаною адресою. Вказує, що відповідач не є членом її сім`ї та втратив правові підстави користування майном внаслідок відчуження майна, а також фактично не мешкає у її будинку 6 місяців. Зважаючи на вищевикладене, просить суд усунути перешкоди у праві користуванні житловим приміщенням шляхом зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві та просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позовні вимоги. Представник третьої особи Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області Коржинський Б. подав до суду заяву про розгляд своєї справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення позовної заяви. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В судовому засіданні встановлено, що позивачці[PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок належить - житловий будинок розташований за адресою: с. Зелене, Веселинівського району Миколаївської області, яке видане 23.04.1999\~року на підставі рішення виконкому Зеленівської сільської ради Веселинівського району /а.с. 19/. Відповідно до витягу із рішення виконавчого комітету Зеленівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області №28 від 07.09.2009 року про присвоєння нумерації будинків жителям с. Зелене, яким вирішено присвоїти жителям с. Зелене Веселинівського району Миколаївської області, а саме житловому будинку який належить [PERSON] , за адресою Незалежності - №17. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] [PERSON] 26\~квітня 1999\~року уклала\~шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований Зеленівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області та зроблено запис за №2, після чого остання змінила прізвище на « [PERSON] » /а.с.15/. 23 листопада 2020 року Веселинівським районним судом Миколаївської області ухвалено заочне рішення, яким шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Дане рішення набрало законної сили 31.12.2020 року. Згідно довідки КП «Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації» №119 від 04.10.2016 року виданої начальником Веселинівської філії ММБТІ Кушнеренко А.Г. про те, що за обліком Веселинівської філії ММБТІ в [ADDRESS] станом на 28.12.2012 р. право власності зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 23.04.1999 р. зареєстроване Веселинівською філією ММБТІ 23.04.1999 р. №36. Відповідно до будинкової книги на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , за даною адресою зареєстровані позивач [PERSON] та відповідач - [PERSON] . Згідно довідки виданої Центром надання адміністративних послуг Веселинівської селищної ради Миколаївської області про склад сім`ї №858-02/06-12-2020 від 21.12.2020 р. з якої вбачається що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ст. 47\~Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ч 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст. 317\~ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1, 2 ст. 319\~ЦК України власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно зі ст. 391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 386\~ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст.150\~ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст. 158 ЖК України, договір найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові Наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Згідно з ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1,2,3 ст. 13\~ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. За ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13 на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що оскільки [PERSON] є власником житлового будинку на підставі свідоцтва про право власності, право власності набуте та зареєстроване у встановленому законом порядку до реєстрації шлюбу між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , в свою чергу відповідач в житловому будинку не проживає, добровільно знятися з реєстрації за вказаною адресою не бажає, відтак позовна вимога щодо усунення перешкод в користуванні та розпорядженні приватною власністю шляхом зняття з реєстрації підлягає задоволенню. При поданні позовної заяви позивачкою сплачено судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1ст. 142 ЦПК України та вважає за необхідне повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 420 грн. 40 коп., сплаченого при поданні позову. Решта 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору у сумі 420 грн. 40 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved