overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду, в якому вказує, що вона 05 липня 2008 року одружилася з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем тому, що одруження виявилось невдалим, фактично шлюбні відносини припинені майже 2 місяці потому, відповідач зловживає спиртними напоями, часто приходить додому в нетверезому стані, що, в свою чергу, не може не впливати на нормальний розвиток дітей. Також відповідач, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, застосовував до неї фізичне насильство, погрожував ножем. Позивач вказує, що збереження шлюбу та подальше сумісне життя не можливе. В позові [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем. Сторони в судове засідання не з'явилися, в адресованих суду заявах просять справу розглядати у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Вивчивши матеріали справи, суд доходить до наступних висновків. Сторони одружені з 05 липня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 05 липня 2018 року виконавчим комітетом Червоненської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області. Від спільного життя сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З матеріалів справи встановлено, що у позивача з відповідачем спільне життя не склалося, сторони з серпня 2018 року спільно не проживають. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що жодна із сторін не просить застосувати заходи для їх примирення, а також враховуючи строк, протягом якого сторони не проживають однією сім'єю, суд вважає не доцільним застосовувати такі заходи. На підставі вищевказаного суд вважає встановленим, що причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, являються обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими. Таким чином, маються підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду, в якому просить змінити йому по батькові з родового «[PERSON]» на «[PERSON]», посилаючись на те, що він в липні 2014 року вирішив змінити по батькові з «[PERSON]» на «[PERSON]», однак відповідачем та РАЦС йому було вказано, що у законодавстві правової норми, яка б передбачала зміну по батькові лише за його бажанням немає. Позивач вважає, що має право на таку зміну по батькові, а тому просить поданий позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] визнала повністю, щодо зміни його по батькові з родового «[PERSON]» на «[PERSON]» не заперечує. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Ст.148 СК України передбачено можливість за рішенням суду змінити прізвище. В силу ст.10 СК України допускається аналогію закону та аналогію права. Відповідно до положень статті 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Відповідно до статей 2, 10 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" і пункту 1 статті 46 Конвенції рішення Європейського суду є обов'язковими для виконання. Виконання рішення, крім виплати відшкодування, полягає також у вжитті державою додаткових заходів індивідуального характеру, зокрема, відновлення настільки, наскільки це можливо, попереднього юридичного стану, який стягувач мав до порушення Конвенції (restitutio in integrum). Відновлення попереднього юридичного стану стягувача здійснюється, зокрема, шляхом повторного розгляду справи судом, включаючи відновлення провадження у справі. З свідоцтва про народження [PERSON] видно, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 17.01.2000 року (а.с.5). З розпорядження Горохівської районної державної адміністрації від 23.02.2005 року №45 вбачається, що прізвище неповнолітнього [PERSON] було змінено на [PERSON], зобов»язано районний відділ РАЦСу внести відповідні зміни в актовий запис про народження дитини [PERSON], [INFO] (а.с.8). Виходячи з рішень та практики Європейського суду з прав людини, враховуючи положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає, що [PERSON] має право на зміну по батькові з «[PERSON]» на «[PERSON]», хоча це і безпосередньо не передбачено законодавством України. А тому суд вважає, що слід змінити [PERSON] по батькові з родового «[PERSON]» на «[PERSON]»

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду про зупинення стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], вказуючи, що з відповідачкою перебував у шлюбі з 14.05.2000 року по 05.11.2014 року. За час шлюбу у них народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Згідно рішення суду про розірвання шлюбу від 05.11.2014 року донька [PERSON] залишена на проживання і утримання з ним, проте з нього продовжують стягувати аліменти на утримання доньки [PERSON] на користь відповідачки, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, згідно виконавчого листа від 05.11.2001 року. Стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] вважає безпідставним, адже донька проживає разом з ним і перебуває на його утриманні. Відповідачка добровільно припинити стягнення аліментів відмовилася. До судового засідання позивач [PERSON] уточнив позовні вимоги та просив звільнити його від обовязку утримувати доньку [PERSON], [INFO], який на нього покладено рішенням Баранівського районного суду від 05.11.2001 року по справі № 2-958/2001 року, щодо сплати аліментів на користь [PERSON] та просив витребувати виконавчий лист № 2-958/2001 року від 05.11.2001 року. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не явилася, відповідно до п.4 ч.5 ст.74 ЦПК України повідомлена належно. Вислухавши пояснення позивача, допитавши неповнолітнього свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач по справі [PERSON], згідно виконавчого листа № 2-958/2001 року від 05.11.2001 року, виданого Баранівським районним судом Житомирської області, сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON],[INFO]. Утримання розпочато з 28.02.2002 року і продовжується до даного часу, що підтверджується довідкою, виданою Бердичівським лінійним виробничим управлінням магістральних газопроводів від 09.12.2015 року №218 (а.с.9). Згідно рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 05.11.2014 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, за згодою доньки [PERSON], остання залишена на проживання з батьком [PERSON] (а.с.8). Вказане рішення суду від 05.11.2014 року набрало законної сили 17.11.2014 року (а.с.8) Допитана в судовому засіданні неповнолітня [PERSON], підтвердила, що після розлучення батьків, вона залишилася проживати з батьком за адресою м. Баранівка вул.Леніна,65, який її повністю утримує та піклується про неї. З матірю [PERSON] вона не спілкується, остання виїхала з м. Баранівка ще минулого року. Встановивши в судовому засіданні вказані обставини, враховуючи норми ст.ст.180,181 СК України, про те, що примусове стягнення аліментів на підставі рішення суду проводиться лише тоді, коли батьки ухиляються від сплати аліментів, в даному випадку позивач сам утримує доньку, яка за рішенням суду з ним проживає, тому суд прийшов до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, а виконавчий лист про стягнення аліментів з [PERSON] поверненню за вимогою суду, відповідно до п.9 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження". На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду про розірвання шлюбу з [PERSON], який вони зареєстрували 08.05.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 746. Від даного шлюбу дітей не мають. Обгрунтовуючи свій позов позивачка зазначила, що через тиждень після реєстрації шлюбу вона з відповідачем припинили шлюбні відносини, з невідомих їй причин відповідач залишив її і вибув у невідомому напрямку, її спроби вийти з ним на звязок не увінчалися успіхом, місце проживання чи перебування відповідача їй не відоме. Після припинення шлюбних стосунків з відповідачем вона створила нову сімю і перебуває у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], з яким вона разом живе, веде спільне господарство, завагітніла від нього і вони мають намір офіційно зареєструвати шлюб і чекати народження дитини. [PERSON] визнає себе батьком ненародженої дитини. За таких обставин вона прийшла до висновку, що сімя розпалась остаточно і шлюб необхідно розірвати. Просила понесені витрати за оголошення у пресі покласти на неї. В судове засідання позивач не явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не явився, про час та місце розгляду справи у відповідності до ч. 9 ст.74 ЦПК України, повідомлений через оголошення про виклик до суду газету "Урядовий кур'єр" від 21.05.2016 року та газету «Житомирщина» від 24.05.2016 року, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав. Дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 08 травня 2015 року (а.с. 7 ). Від даного шлюбу дітей у сторін не має. Згідно довідки виданої Баранівською центральною комунальною лікарнею від 16.02.2016 року, позивач [PERSON] .О. вагітна (а.с.8). Враховуючи те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач свої заперечення не надіслав, позивачка проживає у цивільному шлюбі з [PERSON] та чекає на народження дитини, суд ухвалює рішення про задоволення позову. За згодою позивачки судові витрати покласти на неї.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду, у якому просить розірвати шлюб з [PERSON] та судові витрати покласти на останню. На обґрунтування вимог у позові зазначив що більше п`яти років проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. У судове засідання [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась. Судова повістка направлена за місцем її реєстрації повернута з відміткою про невручення "за закінченням терміну зберігання". З огляду на положення ч. 7, 8 ст.128, ч. 4 ст. 130 ЦПК України, вважається, що про день, час та місце розгляду справи особа повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. Сторони уклали шлюб 11.01.1980 року у виконкомі Підлипенської сільської ради Конотопського району, актовий запис № 1 (а.с.6). Судом встановлено, що сімейні відносини у сторін не склалися, спільне господарство не ведуть, тому подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з того, що сімейні стосунки припинені за взаємною згодою сторін, на що вказує тривале окреме проживання і відсутність спроби зберегти подружні відносини. Отже, з урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід покласти на кожного з подружжя у рівних частках.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] про визнання договору оренди землі недійсним та повернення земельної ділянки. Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 14 січня 2014 року позов задоволено повністю. Судом з» ясовано, що при ухваленні рішення не вирішено питання про судові витрати щодо вимоги майнового характеру, зокрема щодо вимоги про повернення земельної ділянки. Позивач та представник відповідача не заперечували щодо винесення додаткового рішення та щодо вирішення питання про судові витрати з вимоги майнового характеру. Суд, дослідивши матеріали справи ,заслухавши сторони вважає що необхідно ухвалити додаткове рішення, де вирішити питання про судові витрати щодо вимоги майнового характеру. Відповідно до п.6 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Згідно п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення , може за власною ініціативою ухвалити додаткове рішення , якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення , суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При подачі позову позивачем було заявлено вимоги майнового та немайнового характеру, але судовий збір був сплачений лише за вимогу немайнового характеру. Згідно ч.2 ст. 4 Закону України " Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір за ставкою - 1 відсоток ціни позову , але не менше 0.2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати . З відповіді відділу Держземагенства у Маловисківському районі від 18.03.2014 року на запит суду вбачається, що вартість 1 га землі сільськогосподарського призначення на території Мануйлівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області станом на 20.08.2013 року становить 21924 грн. Тобто вартість земельної ділянки площею 7.99 га становить - 175172 грн 76 коп., а один відсоток від цієї суми складає 1751 грн 73 коп. Враховуючи те, що позовні вимоги позивача були задоволені повністю , суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за вимогу майнового характеру в розмірі 1751 грн 73 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

[PERSON]. звернувся із заявою до суду про встановлення факту належності правовстановлюючого документа , Державного акта на право приватної власності на землю . Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно , земельну ділянку , площею 3,14 га .яка знаходиться на території Селецької сільської ради . Він не може оформити спадщину на майно після смерті матері , оскільки в Державному акті на право приватної власності на землю мати значиться на прізвище [PERSON] замість [PERSON] . Внаслідок цієї помилки заявник не може оформити спадщину . Покликаючись на зазначені обставини та обставини наведені в заяві просить задовольнити його вимоги. В судове засідання представник заінтересованої особи , Селецької сільської ради не з'явився . До суду надійшла заява про слухання заяви [PERSON] у його відсутність . Не заперечує про встановлення факту належності правовстановлюючого документа . Заслухавши пояснення заявника , перевіривши інші матеріали справи , суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім"ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Факт , належності правовстановлюючого документа матері заявника підтверджується наявністю у справі копії свідоцтв про народження , свідоцтвом про смерть , копією Державного акта на право приватної власності на землю , згідно якого , його мати значиться як [PERSON] , замість [PERSON] . Суд вважає, що заява [PERSON] знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і даний факт підлягає встановленню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

[PERSON]. звернувся із заявою до суду про встановлення факту належності правовстановлюючого документа , договору дарування , та реєстраційного посвідчення , виданого Волинським обласним бюро технічної інвентаризації . Свої вимоги обґрунтовує тим, що 13 березня її мати [PERSON] подарувала квартиру , що в [ADDRESS] 03 травня 1995 року право власності на дану квартиру вона зареєструвала у Волинському обласному бюро технічної інвентаризації . На даний час виникла необхідність переоформлення даної квартири на сина заявниці [PERSON] . Нотаріальна контора відмовила їй і переоформленні квартири , оскільки в договорі дарування , посвідченому державним нотаріусом Володимир - Волинської державної нотаріальної контори Волинської області від 13 березня 1995 року , та реєстраційному посвідчені , виданому Волинським обласним бюро технічної інвентаризації від 03 травня 1995 року неправильно вказане прізвище заявниці. В них значиться , що її прізвище «[PERSON] » , що не відповідає дійсності . Правильне прізвище « [PERSON] » . Внаслідок цієї помилки заявник не може переоформити квартиру на сина . Покликаючись на зазначені обставини та обставини наведені в заяві просить задовольнити її вимоги. В судовому засідання представник заінтересованої особи [PERSON], не заперечує встановити заявниці факт належності правовстановлюючих документів . Заслухавши пояснення заявника , перевіривши інші матеріали справи , суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім"ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Факт , належності правовстановлюючого документа , договір дарування , посвідчений державним нотаріусом Володимир - Волинської державної нотарі вольної контори Волинської області від 13 березня 1995 року , та реєстраційного посвідчення , виданого Волинським обласним бюро технічної інвентаризації від 03 травня 1995 року неправильно вказане прізвище заявниці. В них значиться , що її прізвище « [PERSON] » , що не відповідає дійсності . Правильне прізвище « [PERSON] » . Заява заявника підтверджується наявністю у справі копією паспорта , договором дарування від 13 березня 1995 року , реєстраційним посвідченням від 03 травня 1995 року , технічним паспортом на квартиру, будинковою книгою , Суд вважає, що заява [PERSON] знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і даний факт підлягає встановленню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

[PERSON] звернувся із заявою до суду про встановлення факту належності правовстановлюючого документа , сертифіката на право на земельну частку ( пай ) . Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла її баба [PERSON] в селі Черчичі , Володимир - Волинського району . Заповіту на належну земельну частку ( пай ) , розміром 3.50 га . яка знаходиться на території Бубнівської сільської ради вона не залишила , а тому після її смерті відкрилася спадщина за законом на належне їй спадкове майно . Вона належить до другої черги спадкоємців за законом і має право на успадкування вищевказаної земельної ділянки , що належала померлій [PERSON] На даний час виникла необхідність оформлення спадкових прав на земельну ділянку . Нотаріальна контора відмовила їй в оформленні спадщини , оскільки в сертифікаті на право на земельну частку ( пай ) серії [NUMBER] , виданому Володимир - Волинською районною державною адміністрацією 27 лютого 1997 року на ім.*я [PERSON] , неправильно вказано по- батькові покійної . В ньому значиться , [PERSON] , замість по батькові [PERSON] . Внаслідок цієї помилки заявник не може оформити спадщини . Покликаючись на зазначені обставини та обставини наведені в заяві просить задовольнити її вимоги. В судове засідання представник Бубнівської сільської ради не з'явився , хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином в установленому порядку . До суду Бубнівська сільська рада надіслала заяву про слухання справи у їх відсутність . Заяву визнає повністю . Не заперечує про її задоволення . Заслухавши пояснення заявника, перевіривши інші матеріали справи , суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім"ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Факт , належності правовстановлюючого документа , сертифіката на право на земельну частку ( пай ) серії [NUMBER] , виданого Володимир - Волинською районною державною адміністрацією 27 лютого 1997 [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть , свідоцтвом про народження заявника , паспортом , свідоцтвом про шлюб , ідентифікаційним кодом ,свідоцтвом про народження батька . Суд вважає, що заява [PERSON] знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і даний факт підлягає встановленню.

Outcome: approved