Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання за ним права на додатковий строк для подання за заяви про прийняття спадщини та визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 05.02.2017 року, на земельну ділянку площею 5,470 га. розташованої на території Виводівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області. Позов мотивує тим, що приватний нотаріус Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] відмовив йому у прийнятті заяви про прийняття спадщини відповідно до вимог ст. 1270 ЦК України за пропуском строку. Окрім того, він не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв'язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа на спадщину, яким є Державний акт на право власності на земельну ділянку. Пізніше позивач доповнив позовні вимоги та просить суд визнати заповіт, що посвідчений 20.12.2016 року приватним нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], яким [PERSON] розпорядився усім своїм майном, де б воно не було і з чого воно не складалося, усіма своїми майновими правами та обов'язками, які йому належали на користь свого сина, [PERSON], Позивачем по справі було заявлено клопотання про витребування у приватного нотаріуса Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] витяг зі спадкового реєстру щодо наявності спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON]. Судом задоволено клопотання про витребування доказів, про що приватний нотаріус надав інформаційну довідку зі Спадкового реєстру від 31.10.2017 року №4963437 про наявність спадкової справи після смерті [PERSON], який помер 05.02.2017 року, заведеної приватним нотаріусом [PERSON] у м. Марганець Дніпропетровської області. 07.11.2017 року представником позивача по справі заявлено клопотання про витребування у приватного нотаріуса [PERSON] копії спадкової справи після смерті [PERSON], про що клопотання задоволено та витребувано копію спадкової справи. У своїй заяві представник позивача, що діє на підставі договору про надання правової допомоги та здійснення представництва від 10.04.2017 року та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №2492 виданого 16.04.2012 року, просить вирішити справу за своєї відсутності та відсутності позивача у судовому засіданні, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] у своїй письмовій заяві просить суд вирішити справу за своєї відсутності у судовому засіданні, про що не заперечує проти позовних вимог. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін у справі, які подали відповідні заяви згідно положення передбаченого ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. [PERSON] помер 05.02.2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ за № 731477. Із заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу [PERSON] 20.12.2016 року та зареєстрованого в реєстрі за №862 слідує, що [PERSON] на випадок своєї смерті розпорядився всім своїм майном, де б воно не було і з чого б воно не складалося, усіма майновими правами та обов'язками, які йому належали на користь свого сина [PERSON]В, відповідача по справі. З наданої приватним нотаріусом [PERSON] копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що відповідач 16.06.2017 року подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] Пізніше відповідач подав нотаріусу заяву у якій просив видати йому після смерті батька свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру №33, будинок 3, по вул. квартал Ювілейний у м. Марганець Дніпропетровської області. 18.08.2017 року приватний нотаріус видав відповідачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказану квартиру. Інформація про видачу спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину за заповітом або за законом на земельну ділянку площею 5,470 га., призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Виводівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ДП №029533 виданого 27.12.2001 року відсутня. Позивач просить суд відповідно до ч. 2 ст. 1257 ЦК України визнати недійсним заповіт, посвідчений 20.12.2016 року приватним нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу [PERSON], яким [PERSON] розпорядився усім своїм майном, правами та обов'язками на користь свого сина [PERSON], в частині розпорядження земельною ділянкою площею 5,470 га., призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виходячи з того, що спадкодавець не зазначив виключення даної земельної ділянки, яку спочатку заповідав йому, що є технічною помилкою, волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Так, згідно заповіту посвідченого 16.01.2014 року приватним нотаріусом Томаківського районного нотаріального округу [PERSON], [PERSON] розпорядився земельною ділянкою площею 5,470 га. на користь позивача, [PERSON] Тобто, позивач стверджує, що волевиявлення заповідача [PERSON] в частині розпорядження на його користь земельною ділянкою відповідало його волі. Приватний нотаріус Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], листом за вих. № 351/01-16 від 20.09.2017 року, відмовив позивачу в прийнятті заяви про прийняття спадщини, так як відповідно до вимог ст. 1270 ЦК України, пропущений встановлений 6-місячний строк для прийняття спадщини. Відповідно до вимог глави 10 пункту 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5: «...видача свідоцтв про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві...». Тому позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, так як відсутній правовстановлюючій документ, яким є оригінал Державного акту на зазначену земельну ділянку належну [PERSON] Діючим законодавством не передбачено видачу нового Державного акта на право власності на земельну ділянку, у зв'язку з припиненням з 01.01.2013 року повноважень територіальних органів Держземагенства, а далі правонаступника Деожгеокадастру у частині реєстрації та видачі державних актів на право власності на земельну ділянку, тому позивачу надано належним чином завірену ксерокопію зазначеного Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ДП № 029533. За правилами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як роз'яснив у своєму листі від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ спори про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11\~ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Виходячи з наведеного вище позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки суд не вбачає порушень прав та інтересів інших осіб. Згідно висновку ТОВ "Грандторгстрой" станом на 20.10.2017 року вартість земельної ділянки становить 55483 гривні. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 704,80 гривень, що підтверджується квитанцією № NOLZH32141 від 03.01.2018 року та в сумі 1280 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №200567211 від 27.10.2017 року. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved