Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб укладений з [PERSON], зареєстрований 21 червня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Печерського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №278; стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Позивач обгрунтовує свої вимоги тим, що сумісне життя між подружжям не склалося, сторони проживають разом, але шлюбні стосунки припинили, оскільки втратили взаємну довіру, повагу, останнім часом виникають конфлікти, сутички та суперечки, відповідач ображає, психологічно тисне на позивачку, поводиться відносно неї агресивно, з використанням ненормативної лексики, в тому числі у присутності дитини, дитина проживає з матір'ю, відповідач матеріально не утримує дитину. У судове засідання сторони, повідомлені про час і місце розгляду справи, не з'явились. Позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутністю, підтримала позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не з'явився, що підтверджується телеграмою, заяви про розгляд справи за його відсутності не надійшло. Відповідно ч. 6 ст. 74 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, а також свідки, експерти, спеціалісти і перекладачі можуть бути повідомлені або викликані в суд телеграмою, факсом чи за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику. Відомості адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в місті Києві про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача судом отримані (а.с. 14). Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідачу направлена телеграма за зареєстрованим місцем проживання, яка за відсутності особи за такою адресою повернута до суду, тому вважається, що судовий виклик вручено відповідачу належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд враховуючи згоду позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи з письмовими доказами, поясненнями, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, 21 червня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Печерського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №278, зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 10). Від спільного подружнього життя сторони мають дитину [PERSON], [INFO], позивач та відповідач є батьками дитини, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 11). Дитина проживає разом з позивачкою на житловій площі, яка належить матері позивачки, батько останнім часом ухиляється від утримання дитини, доходу матері на утримання дитини не вистачає, оскільки [PERSON] працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю "АГРОХОЛДІНГГРУП", дохід якої становить 1200,00 грн. на місяць, що підтверджується відповідною довідкою (а.с. 12). З пояснень позивача вбачається, що сімейне життя не склалося, припинились шлюбні відносини, ведення спільного господарства і поновлювати їх сторони не мають наміру, сім'я існує лише формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та інтересам їх дитини, що, як вважає суд, має істотне значення. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, не піклується належним чином про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України, суд, визначаючи розмір аліментів, враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 ЦПК України. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд визначаючи розмір аліментів, бере до уваги вищенаведені обставини справи, у тому числі й матеріальне становище дитини. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати пов'язані з розглядом справи підлягають стягненню з відповідача. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved