Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

25.02.2021 до суду надійшов позов [PERSON] до ТОВ «Вердикт Капітал» про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису №113087, вчиненого 24.12.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Київської області Гораєм Олегом Станіславовичем, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 32304 грн. 18 коп.. Позивач вважає, що виконавчий напис є незаконним, оскільки в неї відсутні будь-які правовідносини з ТОВ «Вердикт Капітал», вона не отримувала від останнього будь-яких письмових вимог та даний виконавчий напис було вчинено з порушенням норм чинного законодавства України, зокрема вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив наявність безспірної заборгованості. Відповідач ТОВ «Вердикт Капітал» у відзиві на позов проти заявлених вимог заперечував, посилаючись на те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусу були надані документи, що підтверджують безспірність заборгованості позивача, при тому, що остання у позовній заяві не зазначила жодної обставини, що свідчить про протилежне (вх.№8689 від 29.04.2021). Крім того, відповідач надіслав суду клопотання про зменшення витрат на правову допомогу зважаючи на відсутність документів, які б підтверджували договір по надання правової допомоги, оплату правничої допомоги, в тому числі документів, які б свідчили про перерахунок коштів адвокату (вх.№8690 від 29.04.2021). Ухвалою від 19.03.2021 відкрито провадження у даній справі, визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання з викликом сторін на 15.04.2021. Ухвалою від 01.03.2021 забезпечено позов шляхом зупинення стягнення за оскаржуваним виконавчим написом. Ухвалою від 15.04.2021 підготовче судове засідання було відкладено на 19.05.2021 в зв`язку з задоволенням клопотання позивача про витребування доказів. Ухвалою від 19.05.2021 підготовче судове засідання було відкладено на 22.06.2021 через відсутність у суду доказів направлення копії ухвали від 15.04.2021 приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Малковій М.В. та приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Гораю О.С.. Крім того, враховуючи інформацію, яка розміщена на офіційному сайті Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату №1 від 18.02.2021, відповідно до якого Міністерством юстиції України анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане 26.12.2011 за №8679 на ім`я [PERSON] , судом у порядку ч.7 ст.81 ЦПК України витребувано докази від Житомирського обласного державного нотаріального архіву (10014, м. Житомир, майдан Соборний, буд.1). 08.06.2021 до суду від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової М.В. надійшли документи на виконання вимог ухвали від 19.05.2021. Житомирським обласним державним нотаріальним архівом не виконано вимог вищевказаної ухвали в зв`язку з її поверненням до суду із відміткою пошти про причини не вручення: адресат відсутній за вказаною адресою. Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна направила суду витребувані від неї ухвалою від 19.05.2021 належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження №63973836, яке містить документи, на підставі яких були вчинені виконавчі дії про стягнення заборгованості у сумі 28759,83 грн. із [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» (вх.№11466 від 08.06.2021). Сторони та учасники справи, будучи належним чином повідомленими про судове засідання, до суду не з`явились, будь-яких заяв і клопотань не подали. Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] 03.10.2015 підписала заяву на відкриття поточних рахунків в ПАТ «Альфа-Банк» та 08.10.2015 анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк» (копія, а.с.78-82). Крім того, [PERSON] підписанням вказаної анкети-заяви погодилась на отримання кредиту за програмою «Максимум-готівка» шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії з лімітом у 75000 грн. із сплатою відсотків за користування кредитними коштами у 26% річних, а також на користування кредитним продуктом «Моментальна розстрочка» Виконавчим написом, вчиненим 30 листопада 2020 року приватним нотаріусом приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем зареєстрованим у реєстрі за №13087, звернуто стягнення із [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №630313657 від 03 жовтня 2015 року, укладеним із Акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 2019-1АБ/ВЕСТА від 28 січня 2019 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 29-01/19/2 від 29 січня 2019 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість за Кредитним договором №630313657 від 03 жовтня 2015 року. Строк платежу за Кредитним договором №630313657 від 03 жовтня 2015 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 29 січня 2019 року по 17 листопада 2020 року. Сума заборгованості складає 28109,83 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 5354,29 грн.; прострочена заборгованість за комісією - 0,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 1,92 грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 грн., строкова заборгованість за комісією становить 0,00 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 10553,09 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 12200,53 грн.. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати зі Стягувача в розмірі 650 грн., які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 28759,83 грн.. дата набрання виконавчим написом законної сили (дата внесення відомостей у реєстр нотаріальних дій - 30 листопада 2020 року. Строк пред`явлення виконавчого напису до виконання - 3 роки (копія, а.с.84). Постановою від 22.12.2020 про відкриття виконавчого провадження ВП №63973836, винесеною приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого напису та 24.12.2020 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (копія, а.с.6, зворот; а.с.86). За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. У статті 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з підпунктами 1.1, 1.2 пункту 1, підпунктами 3.1, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (п.п. 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. В матеріалах справи відсутні докази, що при вчиненні напису нотаріус отримував від стягувача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Також при розгляді справи судом встановлені розбіжності у прізвищах особи, яка підписала анкету-заяву, та відносно якої вчинено виконавчий напис. Крім того, наявні розбіжності і в датах, яка зазначена в анкеті-заяві та у кредитному договорі, на підставі якого вчинено виконавчий напис. Крім того, у виконавчому написі від 30.11.2020 зазначено про стягнення заборгованості за штрафами і пенями, проте надані суду документи про оформлення позивачем рахунку в ПАТ «Альфа-Банк» та відкриття їй відновлювальної кредитної лінії не містять умов про відповідальність у виді штрафу та пені, а також про кінцевий термін повернення кредиту, тому суд приходить до висновку, що при вчинені виконавчого напису у нотаріуса були відсутні підстави вважати про безспірність заборгованості. Зважаючи на невиконання приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. та Житомирським обласним нотаріальним архівом вимог ухвал суду про надання матеріалів нотаріальної справи з вчинення спірного виконавчого напису від 30.11.2020, визначити безспірність вимог у суду не має можливості. З тексту оспорюваного виконавчого напису від 30.11.2020 встановлено, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999р. за № 1172. Відповідно п. 2 Переліку (із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014р. № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 (справа № 826/20084/14), яку залишено без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017р., визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. При прийнятті постанови 22.02.2017 колегією суддів застосовано вимоги положення п.10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 №7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно з яким визнання акта суб`єкта владних повноважень не чинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати не чинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Відповідно до ст.124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Верховний Суд (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29.01.2019 у справі № 910/13233/17), розглядаючи позовну заяву про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню зазначив наступне: "Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Наявність в змісті виконавчого напису номерів рахунків боржника в установах банків (для юридичних осіб) є обов`язковим. Вчинення виконавчого напису за кредитним договором є незаконним (таке право не передбачено законом), оскільки Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 (залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14), визнав незаконною та не чинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в тому числі за кредитними договорами". Отже, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису від 30.11.2020р. не врахував, що станом на 30.11.2020 Постановою КМУ №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» не передбачалось вчинення виконавчих написів про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних договорів. Норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам, укладеним у простій письмовій формі є не чинними, а тому нотаріус повинен був відмовити кредитору у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм Закону України «Про нотаріат». Крім того, пункт 1 Переліку №1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів, тоді як анкета-заява про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», підписана позивачем, укладена у простій письмовій формі. Також у суду відсутні докази повідомлення позивача [PERSON] про відступлення права грошової вимоги за вказаним договором. За таких обставин нотаріусом помилково вирішено питання про наявність у [PERSON] безспірної заборгованості перед ТОВ «Вердикт Капітал», а відтак позовні вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, є правомірними та підлягають задоволенню. Водночас відповідач доводи позивача про те, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не заперечив та не спростував. При цьому відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні. Оскільки спір вирішено на користь позивача, тому з відповідача на її користь підлягають стягненню понесені нею і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору за подачу позовної заяви у сумі 908 грн. та за надання правничої допомоги адвоката на суму 2000 грн., а всього - 2908 грн.. На підтвердження витрат за надання правничої допомоги надано копії договору про надання професійної правничої допомоги адвокатом від 09 лютого 2021 року та копія квитанції від 09 лютого 2021 року про сплату [PERSON] на користь адвоката Бестанчук С.Г. у справі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню 2000 грн. (а.с. 7, 8). Відповідачем заявлено клопотання про зменшення витрат на правову допомогу з підстав не підтвердження їх оплати та ненадання документів про перерахунок коштів адвокату. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Разом з тим, у матеріалах справи відсутній акт прийому-передачі виконаних робіт, опис виконаних адвокатом робіт із зазначенням витраченого на це часу, а відтак відсутні достатні законні підстави для стягнення цих витрат із відповідача на користь позивача. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у сумі 908 грн. та заяви про забезпечення позову в сумі 454 грн.. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved