Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

15 січня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 12077 грн. 97 коп. В позовній заяві зазначав, що 8 жовтня 2011 року між сторонами був укладений договір кредиту № 013-14522-081011, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит шляхом оформлення кредитної картки. Посилаючись на те, що відповідач не виконав умови договору та станом на 19 жовтня 2014 року за ним рахується загальна заборгованість в сумі 12077 грн. 97 коп., просив стягнути з нього на свою користь дану заборгованість та понесені судові витрати, а також розглядати справу без участі представника позивача, а позов задовольнити. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час слухання справи судом повідомлений своєчасно та належним чином. Суд, вважаючи за можливе здійснити заочний розгляд справи за відсутності сторін, оскільки наявних в ній матеріалів достатньо для її вирішення по суті, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом було встановлено, що 8 жовтня 2011 року між публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" правонаступником якого є позивач (далі - Банк), та відповідачем був укладений в письмовій формі кредитний договір № 013-14522-081011 (далі -Договір), в якому вони узгодили всі його умови. Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 Договору Банк надав відповідачу кредит у сумі 9000 грн., шляхом відкриття кредитної лінії та надання в користування кредитної картки для виконання операцій по користуванню кредитом. Ліміт кредиту на час укладання договору був встановлений у сумі 30000 грн. Крім того при укладенні Договору між сторонами були також складені та підписані анкета клієнта на оформлення кредитної картки і умови та тарифи на обслуговування платіжної картки. За умовами Договору, відповідач зобов'язався щомісяця здійснювати кредитні платежі в строки визначені цим Договором та Тарифами, з якими він був ознайомлений. У разі порушення ним строків сплати заборгованості за кредитною лінією та процентів за користування кредитною лінією, відповідач повинен був, сплатити Банку пеню в розмірі, в строках та порядку, які визначені Правилами та Тарифами. Також, відповідно до п.3.4 Держатель доручає банку здійснювати договірне списання грошових коштів з рахунку в рахунок погашення сум заборгованості, яка виникає за кредитним договором. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. З матеріалів справи вбачається, що Банк повністю виконав взяті на себе зобов'язання, а позичальник навпаки, порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту, в зв'язку з чим станом на 19 жовтня 2014 року за ним рахується заборгованість на загальну суму 12077 грн. 97 коп., яка складається з тіла кредиту. Дана заборгованість відповідачем в добровільному порядку не погашена. За таких обставин, на підставі ст.ст. 526, 530, 1049, 1050, 1054 ЦК України, вона підлягає стягненню з відповідача на користь Банка в повному об'ємі. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, а саме: 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved