Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частку будинку [ADDRESS] та вклади з відсотками №738751 на загальну суму 16 000 грн., а також № 738755 на 700 доларів США в порядку спадкування за законом після смерті баби [PERSON] ,1935 року народження, померлої [INFO] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, його баба [PERSON] , 1935 року народження, на підставі договору дарування від 27 січня 1996 року набула права власності на Ѕ частку будинку [ADDRESS] , який пройшов реєстрацію в ОП ЗМБТІ 01 лютого 1996 року у реєстровій книзі № 8 під номером 1920. Крім того, 03 квітня 2012 року, [PERSON] уклала договори з АТ «ОЩАДБАНК» на вклад «СТРОКОВИЙ ПЕНСІЙНИЙ» для фізичної особи №738751 на загальну суму 16 000 грн., а також № 738755 на 700 доларів США, що підтверджується договорами та ощадними книжками. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ [INFO] [PERSON] , померла, у віці 78 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 15 жовтня 2013 року Виконавчим комітетом Кирилівської Селищної ради Якимівського району Запорізькій області, актовий запис № 78, копію якого я додаю до позову. Факт того, що померла [PERSON] є бабою позивача підтверджується свідоцтвом про народження (копія свідоцтва про народження [NUMBER] від 24.02.1982 додається до позову), в якому в графі «мати» записана [PERSON] (рос. мовою.), яка під час укладання шлюбу зі [PERSON] (рос. мовою.), змінили своє дівоче прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (копія свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 29.08.1980 додається до позову). У свою чергу у свідоцтві про народження матері позивача зазначена у графі «мати» [PERSON] , копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29 серпня 1962 року, актовий запис № 2325 додається до позову). Після смерті баби позивача [PERSON] [INFO] відкрилася спадщина. Мати позивача не приймала спадщину після смерті її матері, оскільки вона бажала, щоб спадщину прийняв саме позивач одноособово. [PERSON] був зареєстрований з бабою разом, проживав з нею разом та доглядав до її смерті. 20 травня 2010 року позивача звернувся до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] моєї баби гр. [PERSON] . У заяві зазначена 1/2 будинку [ADDRESS] , вклади для фізичної особи №738751 на загальну суму 16 000 грн., а також № 738755 на 700 доларів США, на які я просив видати свідоцтво про право на спадщину за законом. 06 березня 2020 року позивач отримав Постанову нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Фоміної Т.В. за № 354/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] баби гр. [PERSON] . Підставою для відмови у видачі відповідного свідоцтва стало те, що відповідно до даних Державного реєстру актів цивільного стану, окрім [PERSON] , є спадкоємці за законом є сестри позивача по лінії матері: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які не бажають приймати спадщину. Ухвалою суду від 19.03.2021 було відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, через свого представника адвоката Жидковою О.Ю., надав заяву про можливість розглянути справу за його відсутності, просив призначити справу до розгляду по суті. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з`явилась у судове засідання та через свого представника адвоката Кирноса Є.С., надали заяву про можливість розглянути справу за їх відсутності, просили призначити справу до розгляду по суті. Ухвалою суду від 14.04.2021 підготовче провадження у цивільній справі було закрито,та призначено справу до судового розгляду по суті на 18 травня 2021 року о 10 год. 00 хв. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Положеннями ч. 2 ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюються за заповітом або за законом. Згідно із вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень частини 1 статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до частини 3 статті 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Разом з тим, відповідно ч. 4 ст. 1268 ЦК окрім позивача, є спадкоємцями за законом, сестри позивача по лінії матері: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які на момент смерті спадкодавця були неповнолітніми тому вважається такими, що фактично прийняли спадщину. Проте, відповідно до матеріалів спадкової справи, оригінали якої були оглянуті судом у присутності нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Фоміної Т.В. а копії долучені до матеріалів справи, відповідачі не мають наміру приймати спадщину та надали відповідні нотаріально посвідченні заяви про відмову від спадщини на користь позивача Позивач у судове засідання не з`явився, через свого представника адвоката Жидкову О.Ю., надав заяву про можливість розглянути справу за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, на фіксації судового розгляду технічними засобами не наполягав. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] надала до суду відповідні заяви через свого представника та повідомили, що визнають обставини, викладені в позовній заяві, позовні вимоги [PERSON] підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити та визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на 1/2 частку будинку [ADDRESS] та вклади з відсотками №738751 на загальну суму 16 000 грн., а також № 738755 на 700 доларів США в порядку спадкування за законом після смерті баби гр. [PERSON] ,1935 року народження, померлої [INFO] . Враховуючі факти встановлені у судовому засіданні, особисту думку та позицію відповідачів, суд вважає за необхідним визнати за позивачем право власності на 1/2 частку будинку [ADDRESS] та вклади з відсотками №738751 на загальну суму 16 000 грн., а також № 738755 на 700 доларів США в порядку спадкування за законом після смерті баби гр. [PERSON] ,1935 року народження, померлої [INFO] . Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Разом з тим у частині 2 статті 1274 ЦК України зазначено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. В даному випадку позивач є таким, що прийняв спадщину на підставі статті 1268 ЦК України. Однак, за відсутності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права в цілому на все майно, яке складає спадкову масу. Отже, в даному випадку відсутній інший, крім судового, порядок для відновлення його порушеного права. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Стаття 1 Протоколу № 1 Конвенції передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов,

Outcome: approved