Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувшись до суду з позовом, просить розірвати шлюб з [PERSON] (далі - відповідач), зареєстрований 11 лютого 2006 року виконкомом Мисайлівської сільської ради, Богуславського району Київської області, актовий запис № 02, посилаючись на те, що від даного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Однак, спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з постійними непорозуміннями. Кожен із них має різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого у них виникали постійні сварки, які негативним чином впливають на неї та на їхніх дітей. Вже тривалий час вони фактично припинили шлюбно - сімейні відносини, проживають окремо один від одного, тому подальше спільне життя з відповідачем, примирення і збереження шлюбу не можливе. Позивач [PERSON] звернулася до суду із заявою в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просила позов задовольнити і розглянути справу без її участі (а.с. 16). Відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що вимоги позивача визнає і просить розглянути справу без його участі та без фіксування судового засідання (а.с. 15). Зважаючи на те, що сторони по справі звернулися до суду із заявами про те, щоб розгляд справи відбувався без їх участі, суд у відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Згідно абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши та оцінивши докази надані сторонами по справі, враховуючи положення ч.4 ст.206 ЦПК України, ст.112 СК України та те, що відповідач повністю визнав вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача щодо розірвання шлюбу. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір". Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352 гривні 40 копійок.

Outcome: approved