Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

19 грудня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області про зняття арешту з квартири [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу № 3920 від 23 травня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом міста Маріуполя [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. 18 листопада 2010 року державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС Маріупольського МУЮ було відкрите виконавче провадження № 220116969 по примусовому виконанні виконавчого листа № 2-141 виданого 27 липня 2010 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ВАТ «ВТБ Банк» заборгованості за кредитним договором № 4в/2008-15 від 23 травня 2008 року в сумі 377 570,33 гривень. 27 вересня 2011 року було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить [PERSON] 25 грудня 2013 року у рамках проведення ПАТ «ВТБ Банк» акції LO, було реструктиризована заборгованість шляхом добровільної реалізації залогового майна, а саме квартири [ADDRESS] зі згоди Банка. Згідно листа ПАТ «ВТБ Банк» № 3928/300-2 від 25 грудня 2013 року у позивача відсутня заборгованість перед ПАТ «ВТБ Банк». Враховуючи той факт, що заборгованість перед відповідачем станом на грудень 2013 року була відсутня він звернувся 03 лютого 2014 року до суду із позовом про зняття арешту з квартири [ADDRESS]. Рішенням суду від 20 травня 2014 року його позовні вимоги були задоволені та арешт зі спірної квартири було знято. В подальшому ним було з'ясовано, що на примусовому виконанні в Орджонікідзевському ВДВС Маріупольського МУЮ перебуває виконавчий лист 2-141 від 26 липня 2010 року про стягнення в солідарному порядку з нього та [PERSON] на користь ВАТ «ВТБ Банк» заборгованості за кредитним договором № 4в/2008-15 від 23 травня 2008 року на загальну суму у розмірі 666552,94 гривень. На підставі викладеного державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС Маріупольського МУЮ 20 травня 2014 року було винесено постанову ВП 39569214 про накладення арешту на 1/1 частку приватної власності квартири [ADDRESS]. 10 червня 2014 року державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС Маріупольського МУЮ було повторно винесено постанову ВП 39569214 про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника [PERSON]. Вважає, що при повторному винесенні постанов про накладення арешту на належне йому майно, а саме: квартири [ADDRESS] на підставі виконавчого листа № 2-141, заборгованість щодо якого відсутня, Орджонікідзевський ВДВС Маріупольського МУЮ всупереч ст.. 41 Конституції України та статей Цивільного Кодексу України порушує його права, як власника вищевказаного майна. На підставі викладеного просив зняти арешт з квартири [ADDRESS], належної йому на праві власності, накладений державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС Маріупольського МУЮ на підставі постанови ВП 39569214 від 20 травня 2014 року та державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС Маріупольського МУЮ на підставі постанови ВП 39569214 від 10 червня 2014 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу в його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Орджонікідзевського ВДВС Маріупольського МУЮ Циклаурі К.В., діюча на підставі довіреності, у судове засідання не з'явилася, надала заяву з проханням розглянути зазначену справу в її відсутності та прийняти рішення на розсуд суду. Представник третьої особи ПАТ «ВТБ Банк» Вишневський В.І., діючий на підставі довіреності, у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу в його відсутності, зазначив, що не заперечує проти зняття арешту накладеного Орджонікідзевським ВДВС Маріупольського МУЮ, на квартиру [ADDRESS]. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як вбачається з рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 20 травня 2014 року та ухвали від 20 червня 2014 року про виправлення описки, позовні вимоги [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про зняття арешту з нерухомого майна, третя особа: Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції, задоволені. Знятий арешт з квартири [ADDRESS], накладений на підставі постанови серії ВП № 22016969 від 18 жовтня 2010 року винесеної державним виконавцем Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області Циклаурі К.В. Як вбачається з мотивувальної частині зазначеного рішення, при розгляді даної справи судом встановлено, що згідно договору іпотеки № 4Вз/2008-15 від 23 травня 2008 року укладеного ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON], останній передав Банку двох кімнату квартиру [ADDRESS]: для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 4в/2008-15 від 23 травня 2008 року. Згідно постанови серії ВП № 22016969 від 18.10.2010 Орджонікідзевським відділом державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 2-141 виданого 26.07.2010 року про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ВАТ «ВТБ Банк» заборгованості за кредитним договором № 4в/2008-15 від 23 травня 2008 року в сумі 377 570,33 гривень. Згідно постанови серії ВП № 22016969 від 27.09.2011 року Орджонікідзевським відділом державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції накладено арешт на майно боржника [PERSON] та оголошено заборона на його відчуження, на підставі виконавчого листа № 2-141 виданого 16.07.2010 року про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ВАТ «ВТБ Банк» заборгованості за кредитним договором № 4в/2008-15 від 23 травня 2008 року в сумі 377 570,33 гривень. Згідно постанови серії ВП № 22016969 від 19.12.2011 року Орджонікідзевським відділом державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції повернуто виконавчий документ стягувачеві ПАТ «ВТБ Банк», без виконання оскільки стягував не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачене ЗУ «Про виконавче провадження». Згідно ухвали Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 09 січня 2014 року було скасовано заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру [ADDRESS]. Ухвала набрала законної сили 15 січня 2014 року. Згідно постанови серії ВП № 39569214 від 20 травня 2014 року Орджонікідзевським відділом державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції накладено арешт на 1/1 частку кватири № 4 будинку № 72 по проспекту Перемоги в місті Маріуполі, що належить на праві приватної власності [PERSON] та оголошено заборона на його відчуження, на підставі виконавчого листа № 2-141 виданого 26.07.2010 року про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь ВАТ «ВТБ Банк» заборгованості за кредитним договором від 23 травня 2008 року на загальну суму 666552,94 гривень. Згідно постанови серії ВП № 39569214 від 10 червня 2014 року Орджонікідзевським відділом державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить на праві приватної власності [PERSON] та оголошено заборона на його відчуження, на підставі виконавчого листа № 2-141 виданого 26.07.2010 року про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь ВАТ «ВТБ Банк» заборгованості за кредитним договором від 23 травня 2008 року на загальну суму 666552,94 гривень. Як вбачається з листа ВТБ «Банк» яке було направлене 25 грудня 2013 року за № 3928/300-2 [PERSON], останній звільнений від виконання обов'язків зі сплати кредитної заборгованості, внаслідок припинення зобов'язань за кредитним договором № 4в/2008-15 від 23 травня 2008 року. Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 17032885 від 30 січня 2014 року, [PERSON] на праві приватної власності належить 1/1 частина квартири [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 23.05.2008 року посвідченого приватним нотаріусом міста Маріуполя [PERSON] Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, зокрема у ч.1 ст.319 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року №435-ІV вказано, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року №606-XIV (далі за текстом Закон) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. На підставі викладеного, а також з урахуванням конкретних обставин справи, враховуючи те, що немає заперечень проти звільнення з-під арештів, накладених державним виконавцем, спірної квартири, з боку ані Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції, ані Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про зняття арешту з квартири [ADDRESS], належної йому на праві власності, накладеного державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС Маріупольського МУЮ на підставі постанови ВП 39569214 від 20 травня 2014 року та постанови ВП 39569214 від 10 червня 2014 року, підлягають задоволенню. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved