Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

30 липня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «ФІНПРОМ МАКРЕТ» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивовано тим, що 30.03.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 15344, про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 9230 грн. на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАКРЕТ», якому ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило право вимоги на підставі Договору факторингу № 24122020-ФК від 24.12.2020 року, якому в свою чергу ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» відступило право вимоги на підставі Договору факторингу № 23/12/20 від 23.12.2020, якому в свою чергу ТОВ «Авентус Україна» на підставі факторингу № 21022020 від 21.02.2020 року відступило право вимоги за кредитним договором № 1048899 від 08.07.2019 року, укладеного між ТОВ «Авентус України». Вважає, що вказаний виконавчий напис є протиправним, тобто такий, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню, оскільки вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, однак сам по собі цей факт не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Матеріали справи не містять доказів повідомлення боржника про порушення кредитних зобов' язань, а так само і доказів безспірності заборгованості. Як зазначив позивач, він не має ніяких кредитних зобов`язань відносно ТОВ «Авентус Україна», ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ». Кредитів він не брав, а тому не розуміє на яких підставах виникла заборгованість. При ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження через автоматизовану систему виконавчого провадження, кредитного договору № 1048899 від 08.07.2019 укладеного між позивачем та ТОВ «Авентус Україна» не має. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, пояснив обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач надав до суду заяву про визнання позовних вимог та просив їх задовольнити. Треті особи заперечень проти позову суду не подали, належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи. Ухвалою суду від 02 серпня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати у спрощеному позовному провадженні, з повідомленням (викликом) сторін. Перевіривши докази по справі та давши їм належну оцінку, суд приходить до наступного. Відповідно до виконавчого напису від 30 березня 2021 року, складеного приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., запропоновано стягнути на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», якому ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило право вимоги на підставі Договору факторингу № 24122020-ФК від 24.12.2020 року , якому в свою чергу ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» відступило право вимоги на підставі Договору факторингу № 23/12/20 від 23.12.2020, якому в свою чергу ТОВ «Авентус Україна» на підставі факторингу № 21022020 від 21.02.2020 року відступило право вимоги за кредитним договором № 1048899 від 08.07.2019 року, укладеного між ТОВ «Авентус України» заборгованість у сумі 9230 грн., що виникла за кредитним договором № 1048899 від 08.07.2019 р. Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.06.2021 року, винесену про примусове виконання виконавчого напису № 15344 виданого 30.03.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості у сумі 9230 грн. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012№ 296/5 (далі - Порядок). Згідно до п. 2 Переліку документів для одержання виконавчого напису, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999р. № 1172 (далі - Перелік), за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 3.5 Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. За змістом статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як встановлено судом, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності заборгованості позивача перед відповідачем. Крім того, позивач зазначає, що 08.07.2019 року між ТОВ «Авентус Україна» та ним не укладався кредитний договір № 1048899 від 08.07.2019 року, або будь-який інший договір тощо. Таким чином, документи, що подані нотаріусу не можливо вважати безспірними. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. В Постанові КЦС ВС від 23.01.2018 в справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Відповідно до п.п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому, цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року встановлено стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, як то кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору, засвідчена стягувачем виписка з рахунка із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою про непогашення заборгованості. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. З огляду на викладене, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Третьою особою - приватним нотаріусом, яким вчинений оскаржуваний виконавчий напис, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що під час вчинення виконавчого напису нотаріусом перевірялась безспірність заборгованості. Хоча безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). За таких обставин, у суду відсутні підстави вважати, що заборгованість позивача перед відповідачем на час винесення оскаржуваного виконавчого напису була безспірною. Суд погоджується з доводами позивача, щодо неотримання ним вимоги про усунення порушень договору, що свідчить про порушення законодавчої вимоги щодо належного повідомлення боржника. Вказані висновки щодо належного повідомлення боржника вимоги про усунення порушень зобов`язань узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14- 706цс19) та Верховного Суду, викладеної у постанові від 09 вересня 2020 року у справі №127/7932/17 (провадження № 61-27853 св18). Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним судом України в постанові від 05 липня 2017 року справа № 754/9711/14-ц. Враховуючи викладене, виходячи із встановлених обставин, суд дійшов до висновку, що на час винесення виконавчого напису нотаріусом, відносини між [PERSON] та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» не були безспірні. За таких обставин, застосовуючи правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Оскільки позивач не просить стягнути з відповідача судові витрати по справі, то судові витрати, понесені ним, що складаються з сплаченого судового збору, залишається за позивачем. Однак, вразі заявлення позивачем вимоги про стягнення понесених ним судових витрат з відповідача, то можливе ухвалення додаткового рішення по вищевказаній цивільній справі.

Outcome: approved