Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

25 квітня 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON], від імені та в інтересах якої діє за довіреністю [PERSON], до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в якому з врахуванням поданих уточнень зазначила, що [INFO] в м. Дебальцеве Донецької області померла її бабуся - [PERSON], яка 23 жовтня 2013 року зробила заповіт на користь позивачки у справі, за яким заповіла належну їй квартиру [ADDRESS]. У зв*язку з тим, що смерть спадкодавця мала місце на території, тимчасово непідконтрольній державні України, позивачці знадобилося звертатися до суду з приводу встановлення факту смерті бабусі. Її відповідна заява була задоволена рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22 лютого 2016 року, що набрало законної сили 10 березня 2016 року та 11 березня 2016 року позивачка отримала у відділі РАЦС по м. Артемівську Артемівського МРУЮ в Донецькій області свідоцтво про смерть [PERSON] Враховуючи викладене, позивач, яка є єдиним спадкоємцем після смерті бабусі за заповітом, просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини у шість місяців, що був пропущений нею з зазначеної поважної причини. В судове засідання позивачка, її представник не з*явилися, при цьому представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги просила задовольнити (а.с. 27). Представник відповідача - Костянтинівської міської ради Донецької області, у судове засідання не з*явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що прийняття рішення у справі залишає на розсуд суду (а.с. 61, 65). З*ясувавши позицію представників сторін, дослідивши докази по справі, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] в м. Дебальцеве Донецької області померла [PERSON], актовий запис відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області №313 від 11 березня 2016 року (а.с. 11). Факт смерті [PERSON] у певний час та місці встановлений рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області у справі № 219/1215/16-ц від 22 лютого 2016 року, що набрало законної сили 10 березня 2016 року (а.с. 12). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS], житловою площею 20,0 кв.м., загальною - 36,6 кв.м., що належала останній на підставі договору купівлі-продажу від 25 червня 2012 року, посвідченого державним нотаріусом Дебальцівської ДНК, р/№ 1320, зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 16 липня 2012 року, № 189, кн.. 57 (а.с. 14-16); що також підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об*єктів нерухомого майна щодо об*єкта нерухомого майна № 64706111 від 29 липня 2016 року (а.с. 66), витягом технічного паспорту на нерухоме майно (а.с. 18). Як вбачається з копії посвідченого державним нотаріусом Дебальцівської ДНК Марченко С.М. заповіту від 25 жовтня 2013 року, р/№ 1282, зареєстрованого в Спадковому реєстрі за № 55206349 (а.с. 9-10), [PERSON] заповіла належну їй вказану вище квартиру [PERSON] (а.с. 6-7). [PERSON] виявила намір прийняття спадщини після смерті [PERSON], про що надала посвідчену нотаріусом Люберецького нотаріального округу Московської області заяву 50 АА 7685681 від 25 січня 2016 року за р/№ 1-329 (а.с. 13). Позивачка у встановлений законом строк не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, інших спадкоємців, які мають намір вступити у права наслідування, не встановлено, що також підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 44183812 від 15 червня 2016 року, сформованою Костянтинівською ДНК (а.с. 45-46); Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 44185081 від 15 червня 2016 року, сформованою Першою Артемівською ДНК (а.с. 50-51). Згідно ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як зазначено у п. 24 Постанови Пленуму ВССУ від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", у резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що позивачкою [PERSON] встановлений законом строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] пропущений з поважної причини, пов'язаної з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, оскільки смерть спадкодавця настала на території, тимчасово непідконтрольній державі Україна, факт смерті [PERSON] було встановлено у судовому порядку за заявою позивачки та свідоцтво про смерть спадкодавця державного зразка позивачці видане 11 березня 2016 року. В зв'язку з цим, враховуючи позицію представника відповідача у справі, суд вважає за необхідне визначити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] у шість місяців з моменту набрання рішенням суду законної сили, що являється достатнім строком для подання нею заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved