Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-14 00:00:00

17.11.2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 7085,69 грн. виплаченого забезпечення та судові витрати в розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування\~позову позивач\~посилається на\~те,\~що 17.03.2009\~ Дрогобицьким\~міськрайонним центром\~зайнятості [PERSON] зареєстрований,\~як такий,\~що шукає\~роботу. 17.03.2009\~року [PERSON] подав до\~Дрогобицького міськрайонного\~центру зайнятості\~заяву,\~про надання\~статусу безробітного.\~Відповідач перебував\~на обліку\~як безробітний\~з 17.03.2009\~року до 30.03.2010\~та з 22.06.2011 до 24.01.2012 і за\~даний період\~отримав 7085,69\~грн.\~допомоги по\~безробіттю.\~Однак,\~перебуваючи на\~обліку як\~безробітний приховав\~той факт,\~що він з\~20.03.2003\~був\~зареєстрована як\~суб`єкт підприємницької\~діяльності фізична\~особа -\~підприємець,\~і підприємницька\~діяльність припинена\~лише 12.05.2020,\~про\~що державним\~реєстратором внесено відповідний\~запис №24140170001012167.\~Таким чионом, відповідач зареєструвався як безробітний у центрі зайнятості обманним шляхом та відповідно отримав допомогу по безробіттю у сумі 7085,69 грн., яку просить стягнути. Ухвалою від 19.11.2021 року в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 08.12.2021 року. 03.12.2021 від відповідача надійшов відзив на позов. Позову не визнає. У відзиві, зокрема, вказує на те, що був зареєстрований як фізична-особа підприємець лише декілька місяців - з 25.06.2003 по 02.09.2003. Позивач у 2020 році звернувся до нього з вимогою про сплату коштів, які виплачувались йому як допомога по безробіттю, так як до них дійшла інформація про те, що у період виплат він був фізичною особою-підприємцем. 02.06.2020 він звернувся за підтвердженням до Головного управління ДПС у Львівської області. Згідно відповіді даного податкового органу, його було повідомлено, що «Відповідно до реєстраційних та облікових даних платників податків «Податковий блок» ФОП [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , взятий на облік 25.06.2003 за №7216, державна реєстрація якого проведена 24.06.2003 номер державної реєстрації 5553. 02.09.2003 прийнято рішення про припинення підприємницької діяльності та 10.09.2003 знято з обліку за основним місцем обліку. Проте, [PERSON] не закінчив процедуру припинення та не подав всі необхідні документи, передбачені на той час чинним законодавством...» Після отриманої відповіді, він звернувся до державного реєстратора про здійснення останньої реєстрації, про що зазначено у реєстрі. Крім того, вищезазначену відповідь Головного управління ДПС у Львівській області він надав до Дрогобицького міськрайонного центру занятості, де його запевнили, що її достатньо для скасування вимоги про повернення коштів. Також зазначає, що підтвердженням того, що він не був фізичною особою-підприємцем у період виплати йому допомоги по безробіттю є також рішення Державної податкової служби України від 23.10.2021 про скасування вимоги Головного управління ДПС у Львівській області боргу (недоїмки) від 18.08.2021 №Ф-2976-57 у розмірі 20845,44грн, нарахованої йому податковим органом як фізичній особі-підприємцю у період з 2017 року по 2020 рік. ДПС України взяв до уваги вищевказану відповідь Головного управління ДПС у Львівській області, перевірив його облікові та реєстраційні дані, і за результатами розгляду його скарги, встановив, що «Скаржник не зареєстрований як фізична особа-підприємець згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у зв`язку з чим оскаржувана вимога підлягає скасуванню». Отже і Головним управлінням ДПС у Львівській області, і Державною податковою службою України підтверджується той факт, що він не був фізичною особою-підприємцем. тобто зайнятою особою у період звернення до Позивача для набуття статусу безробітного і отримання відповідної допомоги. Також відповідачем подано заяву про застосування строку позовної давності. Вважає, що початок перебігу позовної давності почався від дня надання йому статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю, тобто з 22.06.2011, що узгоджується з правом висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 13.02.2020 в справі №302/66/17. 13.12.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив. У відповіді вказує на те, що абзацом 2 п.п.1 п. 20 «Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних», затвердженого постановою КМУ №219 від 14.02.2007 передбачено, що громадяни зареєстровані як такі, що шукають роботу, та безробітні знімаються з обліку з дня державної реєстрації фізичної особи-підприємця. Відповідно до ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Отже, як вказує відповідач у відзиві на позовну заяву, з посиланням на відповідь Головного управління державної податкової служби України від 02.09.2020 року №2481910/53.10.-1 1 в якій зазначено що саме остання реєстраційна дія в ЄДР - державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичною-особою підприємцем здійснена 12.05.2020 року. Відповідно до ст.47 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» для проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою підприємцем за її рішенням фізична особа підприємець або уповноважена нею особа подає (надсилає) державному реєстратору реєстраційну картку на проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за її рішенням. Отже, факт припинення підприємницької діяльності є - внесення державним реєстратором відомостей в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних-осіб підприємців, та громадських формувань про припинення підприємницької діяльності, а в даному випадку дата внесення до Єдиного державного реєстру про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною-особою підприємцем -12.05.2020 року запис №24140170001012167. Таким чином, фізичною особою-підприємцем не було проведено усіх необхідних дій для припинення підприємницької діяльності і це свідчить про те, що Відповідач здійснював підприємницьку діяльність на момент перебування на обліку в Дрогобицькому міськрайонному центрі зайнятості та незаконно отримував допомогу по безробіттю в період з 17.03.2009 до 30.03.2010 та з 22.06.2011 до 24.01.2012 року. Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що особа зареєстрована як ФОП (незалежно від того сплачує податок чи перебуває на загальній системі оподаткування) не може бути визнана безробітним і не має права на виплату допомоги по безробіттю. Зазначена правова позиція викладена в постанові Пленуму Верховного Суду України від 08.07.2014 року №21-79а 14. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Суд вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Вимогами ст. ст.\~13,\~81ЦПК України\~визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Дрогобицький міськрайонний центр зайнятості є органом Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (надалі - Фонд), що діє від імені Фонду відповідно до Законів України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», «Про зайнятість населення», Положення про Дрогобицький міськрайонний центр зайнятості. 17.03.2009 року відповідач [PERSON] подав до Дрогобицького міськрайонного центру зайнятості заяву про надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, відповідно до Законів України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». З даної заяви вбачається, що відповідач зазначив, що не зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається, не є найманим працівником, не укладав цивільно правових угод, не є підприємцем, пенсії не отримає, не має права на пенсію за віком в тому числі на пільгових умовах та вислугу років. Згідно вимог ст. 2 Закону України «Про зайнятість населення» (в редакції чинній на день звернення відповідача до центру зайнятості), [PERSON] надано статус безробітного з 17.03.2009. Законом України «Про зайнятість населення» визначено, що безробітний визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та приступити до роботи, яка їх влаштовує. У разі відсутності такої роботи державною службою зайнятості приймається рішення про надання громадянам безробітних за їх особистими заявами з восьмого дня після реєстрації у зайнятості за місцем реєстрації як таких, що шукають роботу. Особи визнані у встановленому порядку безробітними, мають право на одержання, відповідно до чинного законодавства України, допомоги з безробіття, передбаченої ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Згідно довідок №30221111601 та №30221111602 від 16.11.2021 року вбачається, що відповідач [PERSON] за період перебування на обліку в Дрогобицькому міськрайонному центрі зайнятості як безробітний, за період з 17.03.2009 по 30.03.2010 отримав дохід в розмірі 4444,10 грн., а у період з 22.06.2011 по 24.01.2012 отримав дохід в розмірі 2641,59 грн. Згідно підпункту б пункту 3 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення», громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою включаючи підприємців належать до зайнятого населення. Також п. 12 «Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу і безробітних» (в редакції чинній на день звернення відповідача до центру зайнятості) передбачено, що для одержання статусу безробітного громадянин особисто подає у день, що настає після закінчення встановленого строку пошуку підходящої роботи, до центру зайнятості відповідну заяву із зазначенням у ній інформації про те, що він не є найманим працівником, не уклав договір цивільно-правового характеру, не отримує пенсію на пільгових умовах, не зареєстрований як фізична особа-підприємець. З акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Законів України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» №34 від 21.05.2020 року вбачається, що при здійсненні аналізу даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань встановлено, що [PERSON] з 20.06.2003 зареєстрований як фізична особа підприємець, 12.05.2020 внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності. Абзацом 2\~п.\~п.\~1\~п.\~2 вищезгаданого Порядку передбачено, що громадяни зареєстровані як такі, що шукають роботу, та безробітні знімаються з обліку з дня державної реєстрації фізичної особи-підприємця. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~36\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості і обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Частиною 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що сума виплаченого забезпечення вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Частиною 1 статті 1166 ЦКУ визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З листа Дрогобицького міськрайонного центру зайнятості №07-434/20 від 25.05.2020 року вбачається, що позивач звертався до відповідача з вимогою повернути 7085,69 грн. виплаченого забезпечення за період перебування останньої на обліку в статусі безробітного, однак, така відповідачем не виконана. Таким чином судом встановлено, що відповідачем порушено вимоги Закону України «Про зайнятість населення», а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту. Суд не бере до уваги посилання відповідача на лист-відповідь ГУ ДПС у Львівській області Державної податкової служби України від 09.06.2020 про те, що 02.09.2003 прийнято рішення про припинення підприємницької діяльності та 10.09.2003 знято з обліку за основним місцем обліку, оскільки як вказано вище, абз. 2\~п.\~п.\~1\~п.\~2 «Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу і безробітних» передбачено, що громадяни зареєстровані як такі, що шукають роботу, та безробітні знімаються з обліку з дня державної реєстрації фізичної особи-підприємця. Крім цього, згідно правової позиція викладеної в постанові Пленуму Верховного Суду України від 08.07.2014 року №21-79а 14, особа зареєстрована як ФОП (незалежно від того сплачує податок чи перебуває на загальній системі оподаткування) не може бути визнана безробітним і не має права на виплату допомоги по безробіттю. Що стосується клопотання відповідача про застосування строку позовної давності, то суд вважає, що у задоволенні такого слід відмовити, оскільки у відповідності до ч.4 ст. 38 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» строк давності в разі стягнення штрафних санкцій передбачених цим Законом та Законом України «Про зайнятість населення», адміністративних штрафів, а також інших видів заборгованості перед Фондом не застосовується. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст.\~141\~ЦПК України та ст.\~4\~Закону України\~"Про\~судовий збір" з відповідача на користь позивача слід стягнути 2270 грн. понесених судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved