Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

[INFO] року помер чоловік заявниці, [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно. [PERSON] з 1978р. постійно проживала за однією адресою разом з чоловіком, однак нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з причини її реєстрації за іншою, ніж спадкодавець, адресою. За захистом своїх прав та інтересів із заявою про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини із спадкодавцем заявниця звернулась до суду. В судовому засіданні представник заявниці [PERSON] підтримала заяву [PERSON], просить задовольнити заявлені вимоги . Заінтересована особа: [PERSON] в судове засідання не з'явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутністю. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши в сукупності всі докази, проаналізувавши законодавство, суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Статтею 235 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справ окремого провадження суд зобов'язаний сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи. Судом встановлено, що [INFO] року помер чоловік заявника, [PERSON]. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року. Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 01.09.1972 року. Заповіту [PERSON] не залишив. Окрім заявника є інші спадкоємці, дочка померлого, [PERSON]., заінтересована особа, наявність родинного зв'язку підтверджена свідоцтвом про народження. Заявник з 2007 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але протягом останніх 40 років фактично проживала спільно із чоловіком за адресою: [ADDRESS]. За місцем проживання заявниці знаходяться всі її речі, за цією ж адресою вона постійно отримувала і отримує пенсію, послуги лікаря, за адресою її місця реєстрації заявник не проживала. Спадщину після смерті чоловіка заявник прийняла на підставі ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно з 22.11.1978 року проживала з [PERSON], як його дружина, в тому числі і на день смерті останнього. Зазначені обставини підтверджуються поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], допитаними в судовому засіданні. Спадкова справа після смерті [PERSON] заведена у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу, [PERSON], оглянута судом в судовому засіданні. Спору щодо права на спадкування після смерті [PERSON], спору з приводу розподілу спадкового майна між спадкоємцями немає. Інших спадкоємців після смерті [PERSON], окрім сторін у справі, також немає. До складу спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] увійшла 1/3 частина квартири [ADDRESS], яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 13.07.2006 року, виданого Хортицькою районною адміністрацією м. Запоріжжя. У травні 2017 року заявник звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу, [PERSON], з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка на 1/3 частину належної йому квартири за вищевказаною адресою, на її ім`я, проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.05.2017 року заявнику було відмовлено у видачі вказаного свідоцтва на її ім`я з посиланням на відсутність у заявниці документу, що підтверджує прийняття нею спадщини та доказів її постійного проживання спільно з чоловіком на час його смерті. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч.2 ст.1220 та ч.1 ст.1221 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи, а місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів. У відповідності до ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановленні факти, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Встановлення факту постійного проживання заявника з її чоловіком на день смерті останнього, має для заявника юридичне значення, оскільки від встановлення цього факту залежить можливість отримання заявником свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частину квартири [ADDRESS] у нотаріуса. У позасудовому порядку зазначений факт встановити неможливо. Відповідно до п. 9 Листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини відповідно до ст. 549 ЦК України. Відповідно до ч. 6 ст. 235 ЦПК лише у разі виникнення між заявником і заінтересованою особою спору про право в порядку окремого провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заявнику та заінтересованим особам, що вони мають право пред'явити позов на загальних підставах. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються з обов'язковою участю заявника та заінтересованих осіб. Не допускається вирішення справи в порядку окремого провадження, якщо заява містить вимогу про визнання права, зокрема права власності. Пунктом 3.22. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 визначено, що у разі відсутності в паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію місця проживання доказом постійного проживання можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкоємцем. Згідно абз. 1 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Outcome: approved