Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

26.04.2019 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла вищевказана позовна заява. Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що батьки [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 1992 року по 2013 рік, однак рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 21.01.2013 року по справі №1524/-966/12 їх шлюб було розірвано. На даний час позивачка навчається на 3 курсі в Одеському коледжі транспортних технологій на денному відділенні з 01.09.2016 року до 30.06.2020 року. Відповідач [PERSON] на даний час працює, однак будь - яким чином не допомагає в отриманні освіти, що змусило позивачку звернутись до суду з відповідним позовом. У зв`язку з вищевикладеним позивачка просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь позивачки аліменти у розмірі ј частини із усіх видів заробітку відповідача щомісяця до 30.06.2020 року, на період навчання. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 20.05.2019 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засіданні позивачка [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву в якій вона свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила справу розглядати у її відсутність. ( а.с.20) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надала на адресу суду заяві відповідно до якої заявлені вимоги визнає в повному обсязі не заперечує проти їх задоволення. (а.с.21) Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1ст.6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області від 10.09.2003 року, актовий запис №27, батьками [PERSON] є: [PERSON] та [PERSON] . (а.с.2) Відповідно до рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 21.01.2013 року (справа №1524/2-966/12) встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Неповнолітня дитина - [PERSON] після розірвання шлюбу була залишена проживати разом з матір`ю [PERSON] (а.с.3-4) Відповідно до довідки Одеського коледжу транспортних технологій від 19.04.2019 року №34/К встановлено, що [PERSON] навчається на 3 курсі в Одеському коледжі транспортних технологій на денному відділенні з 01.09.2016 року за бюджетом. Термін закінчення коледжу 30.06.2020 року. (а.с.5) Відповідно паспорту громадянина України № [NUMBER] , виданого 28.10.2016 року, встановлено, що [PERSON] повнолітня. (а.с.6) Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права. Згідно ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. [PERSON] навчається на денній формі, за контрактом, вона не має можливості працевлаштуватися, не має власного житла в м. Одеса, має необхідність в забезпеченні продуктами харчування, одязі та має відповідні витрати на навчання, що приводить суд до висновку, що вона потребує матеріальної допомоги від батьків на період навчання. Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину в твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою (сином) віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання. Сімейний кодекс не конкретизує, в якому навчальному закладі така особа буде продовжувати навчання. Отже для отримання права на батьківське утримання, дитина може навчатися в будь-якому навчальному закладі будь-якої форми власності. 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі. 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання. З аналізу зазначених вище юридичних фактів, матеріалів справи та наявних у справі доказів вбачається, що [PERSON] по справі досягла віку який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовжує навчатися на денній формі навчання, потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, оскільки навчання є її основним заняттям і вона не має можливості працювати та заробляти собі на життя, а тому має потребу у матеріальній допомозі. Мати - [PERSON] не заперечує проти задоволення позовних вимог. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою ( ч.1 ст. 141 СК України). Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі викладеного суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на користь доньки на період здобуття нею професійної освіти, остання потребує допомоги, а тому на користь позивача належить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно починаючи з 26.04.2019 року до закінчення нею навчання, тобто до 30.06.2020 року, але не пізніше досягнення нею 23-х річного віку. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати. На підставі ст.141, 182, 191, 198-201 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved