Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

16.04.2019 року [PERSON] (надалі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач) про позбавлення його батьківських прав стосовно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову вказала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі із 31 травня 2015 року, який на даний час розірвано. Від спільного проживання у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] [PERSON] достеменно відомо, що дочка має вроджену патологію зорового аналізатора - частковий птоз верхньої повіки лівого ока та спостерігається з 2016 року в Київській міській клінічній офтальмологічній лікарні «Центр мікрохірургії ока» Кафедри офтальмології КМАПО ім.П.Л. Шупика. Потребує довготривалого та вартісного лікування. З моменту народження дитини відповідач із дочкою не спілкується, її вихованням не цікавиться, жодних дій з приводу надання матеріальної допомоги на лікування дитини не здійснює. Крім того, відповідач не піклується про її фізичний і духовний розвиток, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду і лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується із дитиною взагалі, не говорячи про спілкування в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»; не сприяє засвоєння нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Вважає, що дані фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення батька від виховання дитини, враховуючи його винну поведінку, свідоме нехтування ним своїми обов`язками. Зазначила, що відповідач не бачив та не намагається побачити дочку. Відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться її життям, не відвідував її ні вдома, ні під час проходження дитиною довготривалого лікування. Враховуючи викладене, просила позбавити [PERSON] батьківських прав. Разом з тим, вказала, що за рішенням суду він зобов`язаний сплачувати аліменти на її користь на утримання дочки щомісячно по 600 грн. до досягнення нею повноліття. Відмітила, що витрати на утримання дитини збільшилися і призначений розмір аліментів не може забезпечити всіх потреб дитини. Просила збільшити розмір стягуваних аліментів, визначивши їх в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісячно. В судове засідання [PERSON] не з`явилася. В поданій до суду заяві позовні вимоги підтримала, просила розгляд справи проводити у її відсутності. Не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлений у встановленому законом порядку, заяви про розгляд справи без його участі не надсилав, про причини неявки суд не повідомив. Представник органу опіки та піклування Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області, начальник служби в справах дітей Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області Панасюк В.В., в поданій до суду заяві просила розгляд справи проводити у її відсутності, при винесенні рішення поклалася на розсуд суду. Із письмової згоди позивача суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 280 ЦПК України. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ознайомившись із письмовими доводами позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що з метою захисту прав та інтересів дитини, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с.12). Згідно довідки В`язовецької сільської ради Білогірського району Хмельницької області №179 від 22.04.2019 року дочка [PERSON] , 2016р.н., проживає разом із матір`ю [PERSON] , позивачкою по справі (а.с.26). Згідно рішення Білогірського районного суду Хмельницької області №669/625/16-ц від 07 листопада 2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] , позивачки по справі, стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 грн. щомісячно, починаючи з 27 липня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Із висновку органу опіки та піклування Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої дитини [PERSON] №30/22.02.15-213/2019 від 27 березня 2019 року вбачається, що [PERSON] протягом тривалого часу не виконує батьківських обов?язків щодо дочки [PERSON] , не дбає про її догляд та виховання, матеріальне забезпечення, духовний та моральний розвиток, підготовку до самостійного життя та здобуття освіти, тому позбавлення батьківських прав відповідача щодо дитини є доцільним та відповідає інтересам дитини. Довідками дитячого відділення Білогірської ЦРЛ від 10.04.2018 року (а.с.20) та лікуючого лікаря Київської міської клінічної офтальмологічній лікарні «Центр мікрохірургії ока» Кафедри офтальмології КМАПО ім.П.Л. Шупика [PERSON] підтверджується, що батько неповнолітньої [PERSON] , [PERSON] , відповідач по справі не приймає участі у діагностиці та лікуванні її хвороб (а.с.а.с.20,21). Разом з тим, судом встановлено, що [PERSON] має вроджену патологію зорового аналізатора - частковий птоз верхньої повіки лівого ока, спостерігається в Київській міській клінічній офтальмологічній лікарні «Центр мікрохірургії ока» Кафедри офтальмології КМАПО ім.П.Л. Шупика, що підтверджується медичною документацією (а.с.а.с.13-19), взв`язку із чим потребує довготривалого та вартісного лікування. Ст. 150 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов?язків по вихованню дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" встановлено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Оцінюючи докази в їх сукупності суд бере до уваги, що відповідач [PERSON] не виконує батьківських обов`язків по вихованню дитини, що свідчить про свідоме та умисне ухилення його від участі у вихованні дочки. Іншої матеріальної допомоги, крім сплати аліментів, на утримання дочки не надає. Враховуючи, що відповідач не займається вихованням дочки [PERSON] , в судове засідання не з`явився, заперечень проти позову не надав, суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав щодо дочки [PERSON] відповідає інтересам неповнолітньої. Крім того, виходячи із положень ст.ст.180, 182,192 СК України, суд враховує, що з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 грн. щомісячно, при умові, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років встановлено : з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. При винесенні рішення суд враховує, що позивач просить стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі, що не суперечать положенням сімейного та цивільного законодавства, та вирішує справу в межах заявлених вимог. Суд також враховує, що відповідач [PERSON] є працездатним, докази того, що не може працювати за станом здоров`я чи з інших причин, в справі відсутні, як і відсутні відомості про перебування на його утриманні інших осіб. Тому, виходячи із засад цивільного законодавства, зокрема справедливості та розумності, матеріального становища позивачки [PERSON] , яка сама утримує та виховує спільну з відповідачем дитину, а також те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину визначений в законодавчому порядку і становить 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку, що відповідач здатний утримувати свою дитину та сплачувати аліменти в заявленому розмірі. Враховуючи наведене,

Outcome: approved