Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

28.11.2018р. [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що [INFO] померла її мати - [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді житлового будинку та земельної ділянки, які розташовані за адресою: [ADDRESS]. Позивач являється єдиним спадкоємцем майна померлої за заповітом. Однак, у зв'язку з перебуванням за кордоном не змогла у строки, передбачені законом, звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. В зв'язку з цим, постановою від 28.11.2018р. приватним нотаріусом Негра Л.А. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. За цих обставин, вважаючи причини пропущення строку поважними, [PERSON] просила суд визначити їй додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала на підставах викладених в позовній заяві та просила суд їх задовольнити. Зазначила, що у зв'язку з тяжким матеріальним становищем змушена була поїхати за кордон на заробітки. Дізнавшись про смерть матері мала намір повернутися на Україну, однак дострокове розірвання трудового контракту позбавляло її заробітку за весь рік. В зв'язку з цим, подання заяви про прийняття спадщини відбулося поза шестимісячним строком, визначеним ст.. 1270 ЦК України. Представники відповідачів в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, відзив не подавали. Згідно ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 223, 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого позивач в судовому засіданні не заперечував. Заслухавши позивача, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З матеріалів справи судом було встановлено, що [INFO] померла спадкодавець [PERSON], про що Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області зроблено актовий запис № 442 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. До складу спадкового майна входить житловий будинок та земельна ділянка, які знаходяться по [ADDRESS], що належали померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.05.1994р., та державного акту на право приватної власності на землю від 11.12.1997р., а також земельна ділянка, площею 1,99 га. розташована на території Добропільської сільської ради з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого 28 листопада 2003р. Згідно посвідченого секретарем виконавчого комітету Добропільської сільської ради Голопристанського району Херсонської області заповіту від 09.08.2016р. [PERSON] все своє майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилось заповіла [PERSON], [INFO] Родинні відносини між позивачем та спадкодавцем, як доньки та матері підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про одруження, серії [NUMBER]. Нотаріально посвідченою заявою від 19.11.2018р. [PERSON] просила видати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, після смерті [PERSON]. 21.11.2018р. у приватного нотаріуса Голопристанського районного нотаріального округу Негра Лариси Анатоліївни було заведено спадкову справу №145/2018. Того ж дня нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з пропущенням встановленого законодавством строку для прийняття спадщини та не наданні необхідних доказів фактичного прийняття спадщини після смерті [PERSON] Як вбачається з листа приватного нотаріуса Негра Л.А. відомості про інших спадкоємців відсутні, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Положеннями ст. 1216-1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст. 1221 ЦК). Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно положень ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ст. 1272 ЦК України, особа, що з поважних причин пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини, може подати позов до суду про призначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року N 7, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Узагальнення судової практики розгляду судами справ про надання спадкоємцеві додаткового строку для прийняття спадщини свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов'язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] з об'єктивних причин не змогла в строки визначені ст. 1270 ЦК України звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки перебувала за межами України, а тому суд приходить до висновку про можливість визначення їй додаткового двомісячного строку, що буде достатнім для подачі заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved