Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

18.08.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом в інтересах неповнолітнього [PERSON], [INFO], до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав, встановлення піклування над неповнолітнім та стягнення аліментів. В обгрунтування позову зазначила, що [PERSON] є її онуком. Мати [PERSON] померла [INFO]. Після смерті матері, дитина залишилась проживати з нею. Батько [PERSON] вихованням сина не займався з його народження, оскільки вважав, що [PERSON] не є його дитиною. З матір'ю припинив сімейні відносини ще до народження. Будь-яких стосунків не підтримував, не спілкувався з ним, не цікавився життям. Після смерті матері [PERSON], [PERSON] звернувся до суду з позовом про оспорювання свого батьківства, однак за результатами генетичної експертизи підтвердилось кровне спорідненя між ним та [PERSON]. Не дивлячись на це, [PERSON] жодного разу не зустрівся з сином, його вихованням не займався, як законний представник неповнолітнього, не прийняв мір щодо оформлення державної допомоги. Фактично [PERSON] проживає з бабкою, в її помешканні. [PERSON] просить позбавити батьківських прав [PERSON], стягнути з нього аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно, встановити піклування над неповнолітнім, призначивши її піклувальником. Позивачка [PERSON] звернулась із заявою про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволені позову. Відповідач [PERSON] не заперечує проти позовних вимог, просив розглянути справу у його відсутність, про що надав відповідну заяву. 3-тя особа представник Управління служ у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради у судове засідання не з'явився, про час та місце був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідив надані докази, вислухавши пояснення прокурора, представника третьої особи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. (а.с.9) Мати [PERSON] - [PERSON] [INFO] померла, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть. (а.с.17) [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який було розірвано, що підтверджується копіми свідоцтва про укладення шлюбу та свідоцтва про розірвання шлюбу. (а.с.17,19) Неповнолітній [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та проживає в сім'ї [PERSON] (а.с.31) є учнем Харківської ЗОШ №129, де характеризується позитивно (а.с.11) відвідує та перебуває на диспансерному обліку в КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка №4». (а.с.10,12) Відповідно до висновку від 13.08.2015 року, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, є доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO] та встановлення над неповнолітньою особою піклування. (а.с.5-7) Згідно ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, духовного та соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Згідно з ч. 3 ст.9 Конвенції про права дитини, дитина яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. На основі з'ясованих обставин, підтверджених доказами, суд дійшов висновку, що [PERSON], ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню сина, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя тощо. В свою чергу позивач [PERSON] забезпечує неповнолітнього [PERSON], 1999 року народження, всім необхідних для його нормального розвитку та життєдіяльності, що вказує на обґрунтованість позовних вимог та необхідність побавлення [PERSON] батьківських прав. В силу ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне та сімейне становище сторін та приходить до висновку про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] у розмірі 500 грн. щомісячно. Відповідно до ч.4 ст. 60 ЦК України, суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Згідно висновку Служби у справах дітей Дзержинського району Управління служб у справах дітей Департменту праці та соціальної політики Харківської міської ради №8 від 06.02.2015 року, [PERSON] може виконувати обов'язки піклувальника неповнолітнього онука [PERSON], [INFO]. (а.с.30,31-42) Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі. З відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 487,20 грн. за вимоги немайнового характеру та у розмірі 487,20 грн. за вимоги майнового харатеру.

Outcome: approved