Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~17.04.2018 року позивач\~ звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначила, що 26 травня 1996 року помер її батько [PERSON]. Після смерті батька відкрилась спадщина на земельний пай, який перебував у колективній власності КСП «Єгорівське» та будинок №68 по вулиці Кутузова у с. Єгорівка Волноваського району. 16.12.1999 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом тільки на земельний пай. 16.04.2018 року вона звернулась до Волноваської державної нотаріальної контори з метою отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме на житловий будинок, але їй було відмовлено, оскільки спадкова справа 02.07.2013 року була передана до Донецького обласного державного нотаріального архіву, який знаходиться на тимчасово окупованій території Донецької області. Тому просила визнати за нею право власності на спадщину за законом житловий будинок №68 по вулиці Кутузова в с. Єгорівка Волноваського району Донецької області. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У підготовче судове засідання позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, не з'явилася, у позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у підготовче судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали цивільної справи, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позовної заяви в підготовчому судовому засіданні з огляду на наступне. Зі свідоцтва про народження серії VІІ-УР №0115898 та свідоцтва укладення шлюбу серії V-НО №375610 судом встановлено, що позивач [PERSON] є донькою [PERSON] (а.с.6-7). Зі свідоцтва про смерть серії І-НО №094314, виданого виконкомом Єгорівської сільської ради Волноваського району Донецької області 27.05.1996 року, встановлено, що [PERSON] помер 26.05.1996 року (а.с.8). Зі свідоцтва про право власності на колгоспний двір від 25.02.1988 року встановлено, що [PERSON] на праві власності належав будинок №68 по вулиці Кутузова в с. Єгорівка Волноваського району Донецької області (а.с.9). З довідки-характеристики №400 від 16.04.2018 року, виданої начальником Волноваського бюро технічної інвентаризації встановлено, що померлому [PERSON] на праві власності належить житловий будинок №68 по вулиці Кутузова в с. Єгорівка Волноваськогорайону Донецької області (а.с.12). Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Статтею 1218 Цивільного кодексу (далі ЦК) України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є його донька [PERSON] Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.12.1999 року позивач [PERSON] після смерть батька [PERSON] прийняла спадщину у вигляді земельної частки (паю), яка перебуває у колективній власності КСП «Єгорівське» с. Єгорівка Волноваського району Донецької області (а.с.10). Свідоцтво право на спадщину за законом на житловий будинок позивач не отримала. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.03.2018 року встановлено, що на момент видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлого позивачу [PERSON], нотаріусу не було відомо, що у власності [PERSON] перебуває житловий будинок, розташований за адресою: Донецька область, Волноваський район, с. Єгорівка, вулиця Кутузова, будинок 68. Спадкова справа разом з документами обліково-довідкового характеру передана до архіву, який на теперішній час знаходиться на тимчасово окупованій території (а.с.11). Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищевикладене, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалася позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, а також враховуючи те, що спадкова справа після смерті [PERSON] знаходиться в архіві на тимчасово окупованій території Донецької області, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі ст.ст.328, 1218, 1261,1266 ЦК України,

Outcome: approved