Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він з 30 серпня 1997 року перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку - [PERSON], [INFO], та доньку - [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини між ними зіпсовані, він з дітьми проживає окремо від відповідачки. З 2014 року вихованням та утриманням дітей займається лише він, знаходиться у скрутному матеріальному становищі. Відповідачка як матір дітей, матеріальної допомоги йому на утримання дітей не надає, добровільно не приймає участі у витратах на утримання дітей, не виконує покладених на неї законом обов'язків, тому просить стягнути з відповідачки аліменти на утримання трьох дітей у розмірі 1/2 частки її заробітку (доходу) до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду не з'явилася, про слухання справи була повідомлена, про причини не явки до суду не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 30 серпня 1997 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с. 3 - свідоцтво про шлюб). Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку - [PERSON], [INFO], та доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 4-6 - копії свідоцтв про народження дітей). Діти мешкають разом з батьком (позивачем по даній справі) за адресою: [ADDRESS]. Відповідач за зазначеною адресою не мешкає з 25.05.2014 року, про що сусідами будинку [ADDRESS] були складені відповідні акти. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання однієї дитини визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Нормами ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з дня пред'явлення даного позову з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved