Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

26 травня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вортекс Груп» звернулось до суду з вказаним позовом та просить стягнути з до [PERSON] борг за договором позики, що складає 7143, 42 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16.04.2014 року між ТОВ «Вортекс Груп» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № [NUMBER]. Відповідно до умов договору позивач зобов'язується надати відповідачу кредит шляхом відкриття кредитної лінії у розмірі від 500,00 грн. до 7000,00 грн. Надання кредиту оформлюється окремим договором. Також, 16.04.2014 року між ТОВ «Вортекс Груп» та відповідачкою [PERSON] було укладено договір про використання аналогу власноручного підпису. Згідно з положеннями зазначеного договору під аналогом власноручного підпису розуміється пароль до особистої сторінки відповідача на веб-сайті [INFO]. 12.05.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір позики № 1205141590019 в он-лайн режимі, шляхом заповнення анкети на веб-сайті [INFO] та підтвердження заявки на отримання кредиту перечисленнях із рахунку відповідача на рахунок позивача коштів в сумі 1 (одної) гривні. Після отримання підтвердження позивач прийняв позитивне рішення про видачу кредиту, про що відповідач отримав підтвердження у вигляді смс - повідомлення і кошти поступили на рахунок відповідача протягом декількох хвилин. Відповідно з умовами вказаного Договору відповідач отримав від позивача суму грошових коштів, що складає 3000,00 грн. зі сплатою відсотків за кожний день користування грошовими коштами в розмірі 25 % від суми позики. Внаслідок неналежного виконання умов кредитного договору, у відповідача утворилась заборгованості, що стало підставою для позивача для звернення до суду за захистом свого порушеного права. Представник ТОВ «Вортекс Груп» Войтенко А.С., яка діє за довіреністю від 07.04. 2015 року у судовому засіданні вимоги позову підтримала у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з"явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки на зареєстроване місце проживання, тому відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За вказаних підстав, суд дійшов висновку про можливість проведення заочного розгляду справи відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача за довіреністю Войтенко А.С., дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Частиною 1 ст. 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Як слідує із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні , що 16.04.2014 року між ТОВ «Вортекс Груп» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № [NUMBER]. Відповідно до умов договору позивач зобов'язується надати відповідачу кредит шляхом відкриття кредитної лінії у розмірі від 500,00 грн. до 7000,00 грн. Надання кредиту оформлюється окремим договором. Також, 16.04.2014 року між ТОВ «Вортекс Груп» та [PERSON] було укладено договір про використання аналогу власноручного підпису. Згідно з положеннями зазначеного договору під аналогом власноручного підпису розуміється пароль до особистої сторінки відповідача на веб-сайті [INFO]. 12.05.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір позики № 1205141590019 в он-лайн режимі, шляхом заповнення анкети на веб-сайті [INFO] та підтвердження заявки на отримання кредиту перечисленнях із рахунку відповідача на рахунок позивача коштів в сумі 1 (одної) гривні. Цим самим Відповідач погодився з умовами Договору на видачу кредиту. Після отримання підтвердження позивач прийняв позитивне рішення про видачу кредиту, про що відповідач отримав підтвердження у вигляді смс - повідомлення і кошти поступили на рахунок відповідача протягом декількох хвилин. Відповідно з умовами вказаного Договору відповідач отримав від позивача суму грошових коштів, що складає 3000,00 грн. зі сплатою відсотків за кожний день користування грошовими коштами в розмірі 25 % від суми позики. Відповідно до Графіка розрахунків, який є невід'ємною частиною Договору, що передбачено п. 1.7. даного Договору, кінцевий строк повернення позики «01» червня 2014 року. Загальна вартість позики, яка зазначена у Графіку розрахунків, становить 3841 ( три тисячі вісімсот сорок одна ) гривня. Відповідно до ст.509 ЦК України, кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов в наведеній частині вимог є обґрунтований і може бути задоволений на підставі ст. ст. 509, 526, 1046, 1048, 1049 ЦК України. Окрім того, пунктом 5.6 Договору передбачено, що у випадку, якщо позичальник не поверне грошові кошти у строк, передбачений Договором, позичальник зобов"язаний сплатити позикодавцю неустойку у розмірі 1,5% від загальної суми несвоєчасно повернутої позики і несвоєчасно сплачених відсотків за користування позикою за кожний день прострочення. Відповідно до зазначеного пункту розмір пені не може перевищувати 50% від суми позики. Загальна сукупність нарахованої пені становить 1920,50 гривень. Разом з тим, позивачем заявлено до стягнення пеню за прострочення зобов'язань за договором в сумі 1920, 50 грн., та 1381,92 грн. втрат від інфляції. Розрахунок розміру цих вимог, позивачем здійснено за період з дня закінчення дії договору позики і до дня звернення до суду з дійсним позовом, тобто з 01.06.2014р. по 22.04.2015р. Згідно з ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідачка грошової суми не повернула, нараховану пеню не сплатила Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи з того, що строк виконання зобов'язань за договором позики співпадає з строком дії договору, суд приходить до висновку, що п. 5.6 договору сторони фактично встановили не пеню, а розмір відсотків, як відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Тому, перевіривши розрахунки розміру вказаних вимог, що здійснені позивачем, і знайшовши їх правильними, суд приходить до висновку, що позов і в цій частині вимог може бути задоволений. Відповідач покладені на себе зобов'язання за договором належним чином не виконує, що свідчить про обґрунтованість заявленого позову та достатність підстав для його задоволення. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідачки [PERSON] на користь ТОВ «Вортекс Груп» підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved