Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивований тим, що 05.05.1999 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації громадянського стану Болградського районного управління юстиції Одеської області, який розірвано рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24.02.2017р. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], який перебуває на утримані позивача. Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, позивач був змушений звернутися до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], у розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні 10.07.2017 року позивач подав заяву про збільшення розміру позовних вимог відповідно до якої просив стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], у розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття, а також зазначив про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог визнала в повному обсязі. Заслухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації громадянського стану Болградського районного управління юстиції Одеської області, [PERSON] являється матір'ю [PERSON], [INFO]. (а.с. 4) Як вбачається з рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24.20.2017р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с. 3) Згідно з довідкою №2764 від 19.05.2017 року виданою МКП "ЖЕК №12", [PERSON], [PERSON] та [PERSON] проживають разом за адресою: [ADDRESS]. При цьому, як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] за вищевказаною адресою проживає не постійно та участь в утриманні дитини - [PERSON] не приймає, що також підтверджується довідкою виданою директором комунального закладу Загальноосвітньої школи I-III ступенів №10 Вінницької міської ради Куцою С.В. з якої вбачається, що під час навчання [PERSON] його мати [PERSON] батьківські збори не відвідувала, успіхами та досягненнями свого сина не цікавилася. Також не цікавилася та не контролювала з ким товаришує і спілкується її син. (а.с. 48) Згідно зі статтею 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом позивач та відповідач не знаходять спільної згоди щодо форми та розміру утримання дитини. Пленум Верховного Суду у п. 17 постанови №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», роз'яснив, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з частиною першою статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як встановлено судом, відповідач офіційно працевлаштована, має регулярний дохід, що підтверджується поясненнями останньої, а тому розмір аліментів слід визначити у частці від її заробітку (доходу). Відповідно до частини першої статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з частиною другою статті 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує вікову категорію неповнолітньої дитини та звичайні потреби дитини. Крім того суд враховує, що відповідач є фізично здоровою людиною працездатного віку, має постійну роботу і стабільний заробіток, а відтак має можливість надавати матеріальну допомогу неповнолітній дитині. Разом з тим, відповідно до статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до частини першої статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, з огляду на вищевикладене та беручи до уваги визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], у розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до пункту першого частини першої статті 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Згідно з частиною третьою статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, оскільки позивач при зверненні до суду судового збору не сплачував, так як звільнений від його сплати, з відповідача слід стягнути на користь держави 640,00 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved