Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до Великобагачанського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини (а.с.а.с.1-2). З позову [PERSON] вбачається, що від шлюбу з [PERSON], який в даний час розірвано, вони мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження дитини [PERSON] батьком записаний відповідач [PERSON] Вказує, що дитина в даний час проживає з нею і перебуває на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини в достатній мірі не надає, хоча є здоровою, працездатною особою, працює і може сплачувати аліменти на утримання дитини, позивачка [PERSON] звернулася з позовом до суду і просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні 29.08.2014 року позивачка [PERSON] заявлений позов підтримала і просила суд постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] позов [PERSON] про стягнення з нього аліментів визнав повністю, проти стягнення аліментів у межах заявлених позовних вимог не заперечив. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України "у разі визнання відповідачем позову суд за наявності передбачених законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову." Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON], відповідача [PERSON], вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що від шлюбу, який розірвано рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 29.08.2014 року, сторони по справі мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка в даний час проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні (а.с.а.с.7-8). В свідоцтві про народження неповнолітньої дитини - [PERSON] батьком записаний відповідач [PERSON] (а.с.4). Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України). Як вбачається з матеріалів справи, позивачка [PERSON] не працює, перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, отримує відповідну державну соціальну допомогу (а.с.5), зареєстрована в с. Попове Великобагачанського району Полтавської області, а фактично проживає [ADDRESS] разом з малолітньою дитиною (а.с.а.с.7,8). Відповідач [PERSON] офіційно не працює, як вказує позивач, він працює за цивільно-правовими договорами у приватних підприємців, є здоровою, працездатною особою. При визначенні розміру аліментів на дитину суд враховує суть позовних вимог [PERSON], матеріальний стан сторін по справі та дитини, яка проживає з позивачкою по справі та перебуває на її утриманні, майновий стан позивача у справі, майновий стан відповідача [PERSON], який офіційно не працює, є здоровою працездатною особою, не має на утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб і має можливість сплачувати аліменти, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] матеріальної допомоги добровільно в достатній мірі на утримання дитини позивачці [PERSON] не надає, що не забезпечує належного утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], і з урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що є передбачені законом підстави для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи, що в силу п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка [PERSON] звільнена від сплати судового збору, в порядку ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача [PERSON] На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved