Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із указаним позовом, який мотивував тим, що [INFO] у м.Тростянець Сумської області померла його бабуся [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на все належне їй майно, у тому числі на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , але державний акт на яку не було отримано. 27 травня 2019 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини на земельну ділянку, але нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв' язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності на землю. Посилаючись на те, що спадщину після смерті бабці він прийняв, частково її оформив, але позбавлений можливості оформити свої спадкові права на всю спадщину у зв`язку із відсутністю документу, що посвідчує право власності спадкодавця на вищеуказану земельну ділянку, позивач просить визнати за ним право на завершення приватизації та отримання на своє ім`я правовстановлюючого документу на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . У судове засіданні позивач та представник відповідача не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач заявлений позов підтримує, а представник відповідача просить прийняти рішення на розсуд суду. Ураховуючи заяви сторін, суд вважає за можливе розглянути справу в їх відсутністьта без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Матеріалами справи установлено, що [INFO] у м.Тростянець Сумської області померла [PERSON] (а.с.10,11). На підставі рішення виконкому Тростянецької міської ради Сумської області за №11 від 19 січня 1994 року у приватну власність [PERSON] була передана земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS] , але державний акт на яку померлою не було отримано (а.с.16). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Позивач є онуком померлої [PERSON] на ім`я якого остання, за життя 12.12.1996, склала заповіт, на той час мала прізвище " [PERSON] " (а.с.32). Згідно ч.ч.1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець [PERSON] , відповідно до вимог чинного законодавства, спадщину після смерті баби прийняв та частково оформив свої спадкові права, отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] та зареєстрував своє право власності (а.с.13-15). Натомість, оформити свої спадкові права на вищевказану земельну ділянку, позивач не має можливості у зв`язку із відсутністю державного акту на цю земельну ділянку, про що мається письмова відмова нотаріуса (а.с.12). Інший спадкоємець за законом - донька померлої [PERSON] відмовилася від обов`язкової частки у спадщині (а.с.29). За відомостями відділу у Тростянецькому районі Держгеокадастру у Сумській області у електронній базі та книгах реєстрації державних актів на право приватної власності на землю, на право власності на земельну ділянку, на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] факту реєстрації документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та факту реєстрації земельної ділянки не встановлено (а.с.28). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.ч.1,2 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Відповідно до ч.3 ст.116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Відповідно до ЗУ «Про державний земельний кадастр» та ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 1 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Натомість, згідно із ст.18 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючим документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, яка передана фізичним та юридичним особам шляхом безоплатної передачі із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, є свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Таким чином, прийнявши спадщину після смерті баби позивач набув право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали померлій [PERSON] , включно із правом на завершення приватизації земельної ділянки, що є підставою для задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved