Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

[PERSON] 30.05.2014 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 04.08.1984 року зареєструвала шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Хирівської міської ради народних депутатів Старосамбірського району Львівської області, змінивши дівоче прізвище [PERSON]. Від спільного подружнього життя з відповідачкою мають троє дітей, які на даний час повнолітні. Протягом усього подружнього життя відповідач пиячив, лікувався від алкоголізму, скандалив, бив її, не допомагав по господарству. Довго терпіла, чекаючи та покращення у сімейних стосунках. У 2006 році відповідач її залишив та перейшов жити до своїх батьків. З цього часу живуть окремими сім'ями, припинили подружні стосунки. Став для неї чужою людиною, втратила до нього почуття поваги та любові. Добровільно розірвати шлюб відповідач не бажає. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 04.08.1084 року у виконавчому комітеті Хирівської міської ради народних депутатів Старосамбірського району Львівської області, актовий запис №23. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та дала пояснення, аналогічні, викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився про час та місце слухання справи був належно повідомлений, причини неявки суду невідомі, письмових заперечень на позовну заяву не надав, заяву про розгляд справи у його відсутності не надіслав, тому суд на підставі ч.4 ст. 169 ЦПК України вважає за можливе слухати справу за його відсутності. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони одружилися 04.08.1984 року у виконавчому комітеті Хирівської міської ради народних депутатів Старосамбірського району Львівської області, зареєструвавши шлюб за актовим записом №23/а.с.3/. Від спільного подружнього життя з відповідачкою мають троє дітей, які на даний час повнолітні. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, з 2006 року не проживають спільно. Неявка в судове засідання відповідача також свідчить про його байдуже ставлення до збереження сім'ї. Наведене свідчить, що сім'я сторін розпалася, а шлюб носить формальний характер. Позовні вимоги позивачки ґрунтуються на законі. Згідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на стійке волевиявлення позивачки, та, беручи до уваги наведені обставини, які свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та стало неможливим, то шлюб слід розірвати. А тому,

Outcome: approved