Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

[PERSON] 12.11.2015 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом, вказавши, що з відповідачем по справі [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Жмеринського міськрайонного суду від 14.12.2011 року було розірвано. Повідомила, що від шлюбу у них народилась донька [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої записаний та є її батьком відповідач по справі. Пояснила, що дитина проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні, за станом здоровя дитина та відповідач здорові. Зауважила, що відповідач матеріально не допомагає їй утримувати дитину, а їй самостійно важко утримувати доньку, оскільки сама позивач наразі перебуває у скрутному матеріальному становищі, оскільки ніде не працює, а дитині необхідно купувати продукти харчування та гігієни, одяг тощо. Зазначила, що відповідач сам матеріально забезпечений, працює у фізичної особи-підприємця [PERSON] продавцем промислових товарів та отримує заробітну плату, яка за липень-жовтень 2015 року становила 4723 грн. Посилаючись на те, що відповідач ніяким чином не приймає участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги, просила стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини від усіх його доходів щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги, посилаючись на викладені в позові обгрунтування, вказавши, що відповідач має можливість сплачувати аліменти, так як інших утриманців у нього немає. Вкаала про відсутність заперечень щодо відкриття власного банківського рахунку на ім'я дочки для його щомісячного поповнення відповідачем, оскільки дитині потрібно купувати речі, продукти харчування та багато іншого, натомість особисто їй ці гроші не потрібні, вони використовуватимуться на потреби дитини. Відповідач [PERSON] в ході розгляду справи по суті заявлені до нього позовні вимоги визнав частково, вказавши, що він згоден сплачувати аліменти на утримання дитини не більше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, вважаючи цю суму достатньою для забезпечення потреб дитини, оскільки йому відомо, що позивач отримує державну компенсацію, як малозабезпечена сім'я.. Зазначив, що зарплата у нього мінімального розміру, а він має потрібу оплачувати квартиру, яку він на даний час винаймає, а також за комунальні послуги. Пояснив, що для своєї дитина купив чобітки та спортивний костюм, допомагав матеріально, коли мав відповідну змогу та повідомив, що за можливості буде також додатково допомагати доньці. Вказав, що має непрацездатну матір, яка проживає з іншим повнолітнім сином, фактичного матеріального утримання їй він не надає, лише періодично допомагаючи власною фізичною працею. Вивчивши доводи позовної заяви, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши представлені докази суд доходить наступного. Згідно ч.2 ст.3 Конвенції "Про права дитини" держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до вимог ст.180, 181, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у останнього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. У відповідності до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], на утримання якої заявлено вимогу про стягнення аліментів, що додатково підтверджується копією свідоцтва про народження 1-АМ №138207 (а.с.5). Також відповідачем визнано, що дана дитина проживає окремо від нього, мешкаючи разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Біликовецької сільської ради від 09.11.2015 року за №1411(а.с.6). Відповідно до довідки про доходи №5 від 09.11.2015 року (а.с.7) відповідач [PERSON] є найманим працівником фізичної особи-підприємця [PERSON] та отримує заробітну плату, середнійрозмір якої перебуває у межах мінімальної заробітної плати. Згідно копії трудової книжки АХ №605046 (а.с.8) позивачу [PERSON] 15.07.2012 року припинено виплату допомоги по безробіттю та наразі вона ніде не працює. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані та представлені із дотриманням вимог закону, ніким не оспорюються та не суперечать один одному. Оскільки право позивача та неповнолітньої доньки на належне утримання останньої з боку відповідача порушено, що фактично підтверджується частковим визнанням позову, воно підлягає судовому захисту в межах заявлених позовних вимог. Разом з тим, суд вважає, що як заявлений позивачем, так і визнаний відповідачем розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/2 частини доходу та 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку відповідно не відповідають принципам розумності та справедливості, а тому в даному конкретному випадку визначає необхідним до стягнення розмір аліментів для утримання неповнолітньої дитини у розмірі 3/7 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, що з урахуванням вказаного невеликого по відношенню до відповідної частки прожиткового мінімуму неповнолітньої дитини офіційного заробітку відповідача забезпечуватиме достатнє утримання останньої, надання якого є обов'язком обох батьків, а також не порушуватиме прав відповідача, оскільки вказана сума аліментів є меншою максимально можливого розміру відрахувань аліментів із заробітку платника, окрім того, отримання відповідачем іншого додаткового доходу вочевидь не виключається, оскільки займана ним наразі посада не обмежує законом можливості його роботи за сумісництвом. Пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 487,20 грн. судового збору, від попередньої оплати якого в даній категорії справ звільнено позивача, з розрахунку його початкової ставки щодо заявлених вимог майнового характеру на час подачі позову до суду. Враховуючи викладене,

Outcome: approved