Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

7 червня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 15 лютого 1990 року між ними укладено шлюб, який зареєстрований адміністрацією міського поселення «Селище Чулман» Нерюнгрінського району Республіки Саха (Якутія) Російської Федерації, актовий запис № 29. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Спільне життя з відповідачем у них не склалось і вона переїхала в 1994 році на постійне місце проживання в Україну, де і проживає до цього часу за адресою: вул.Квітнева, 90, сел. Софіївка, а відповідач залишився проживати та працювати в Республіці Саха (Якутія) отримав громадянство Російської Федерації, але з 2014 року постійно проживає в Україні. На даний час [PERSON] має вид на проживання в Україні. Вказує, що з 2014 року [PERSON] зловживає алкогольними напоями, не має постійного місця роботи. Перебуваючи у стані алкогольного спяніння застосовує до неї фізичне насилля. Зазначає, що маючи доходи від тимчасових заробітків матеріальних коштів на утримання сина [PERSON], який є інвалідом дитинства не надає. Спільне господарство сторонами не ведеться. Відсутній спір відносно майна, яке є їх спільною власністю. Вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу за таких обставин не можливе. Позивач [PERSON], у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений, що підтверджено поштовим повідомлення про отримання судової повістки, у судове засідання не зявився, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, беручи до уваги заяву позивача та належне повідомлення відповідача, суд вважає, що позов обґрунтований і на підставі ст. 110 Сімейного кодексу України, підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між сторонами 15 лютого 1990 року укладений шлюб, який зареєстрований адміністрацією міського поселення «Селище Чулман» Нерюнгрінського району Республіки Саха (Якутія) Російської Федерації, актовий запис № 29, що підтверджено повторним свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-СН № 698172 від 07.04.2017 року (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], батьком дитини записаний відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 238670 від 24.11.2003 року (а.с.5). Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Софіївської селищної ради вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [INFO], разом із сином [PERSON] (а.с. 6). Згідно висновку спеціаліста № 993 від 02.06.2016 року у [PERSON] виявлено легкі тілесні ушкодження завдані її чоловіком (а.с. 6). Відповідач проживає в [INFO], що підтверджено довідкою адресне-довідкової роботи управління з питань громадянства ,паспортизації та реєстрації ГУДМС України в Дніпропетровській області від 29.06.2017 року (а.с. 17). Відповідно до\~ст. 58 Закону України «Про міжнародне приватне право»\~шлюб між громадянами України, шлюб між\~\~громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог\~СК України. \~\~\~\~\~ Стаття 60 Закону України «Про міжнародне приватне право»\~передбачає, що правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином. \~\~\~\~ За змістом\~статті 63 Закону України «Про міжнародне приватне право»\~припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. \~\~\~\~\~ Але, відповідно до\~ст. 3 Закону України «Про міжнародне приватне право»\~якщо міжнародним договором України передбачено інші правила, ніж встановлені цим Законом, застосовуються правила цього міжнародного договору. \~\~\~\~\~ Так, відповідно до ст.ст. 28, 29 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах по справах про розірвання шлюбу застосовується законодавство Договірної Сторони, громадянами якої є подружжя на момент подачі заяви. Якщо один з подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а другий - іншої Договірної Сторони, застосовується законодавство Договірної Сторони, установа якої розглядає справу про розірвання шлюбу. \~\~\~\~ По справах про розірвання шлюбу у випадку, передбаченому пунктом 1 статті 28, компетентні установи Договірної Сторони, громадянами якої є подружжя на момент подачі заяви. Якщо на момент подачі заяви подружжя проживає на території іншої Договірної Сторони, то компетентні також установи цієї Договірної Сторони. По справах про розірвання шлюбу у випадку, передбаченому пунктом 2 статті 28, компетентні установи Договірної Сторони, на території якої проживає подружжя. Якщо один з подружжя проживає на території однієї Договірної Сторони, а другий - на території іншої Договірної Сторони, по справах про розірвання шлюбу компетентні установи обох Договірних Сторін, на територіях яких проживає подружжя. Відповідно до\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до\~ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений до суду одним з подружжя. У відповідності до вимог\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення. Судом враховується, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Судом встановлено, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, \~збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливе, що суперечить також інтересам їхньої спільної дитини, за таких обставин позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. п. 10, 11\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя"\~шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Норма ст. 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання\~\~шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із положеннями ч. 8 ст. 235 ЦПК України, які на підставі ч. 8 ст. 8 ЦПК України застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. З огляду на викладене та враховуючи, що позивачем заявлено суду про намір залишення прізвища, яке вона змінила під час укладення та реєстрації шлюбу з відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність залишення прізвище позивачу «Шульц».

Outcome: approved