Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

23 березня 2017 року позивач звернувся до Самарського районного суду м.\~Дніпропетровська із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі договору довічного утримання від 21 серпня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі речових прав на нерухоме майно під №23860916 21.08.2015р., йому належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Пролісків, буд. 15 загальною площею 38,6м2. житловою площею 31,0м2. Починаючи з 1990 року у вище зазначеному житловому будинку не проживає відповідач, [PERSON], який доводиться сином дружині колишнього власника домоволодіння, [PERSON], [PERSON], яка померла 27 березня 2015 року. Оскільки відповідач не має будь-яких юридичних прав на належний йому будинок, наявність реєстрації місця проживання особи, що втратила право користування житловим приміщенням у звязку зі зміною власника житлового будинку, підлягають зняттю з реєстраційного обліку за колишнім місцем проживання. На підставі викладеного просить суд визнати [PERSON], 19.09.1962р.н., таким, що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком №15 по вул. Пролісків у м.Дніпро, у звязку з припиненням права власності на квартиру попереднього власника, що є підставою для зняття з реєстраційного обліку [PERSON], 19.09.1962р.н., за адресою: буд. № 15 по вул. Пролісків у м. Дніпро (а.с.2-5). Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Зазначила, що позивач наразі власником домоволодіння за договором довічного утримання. Відповідач в судове засідання на слухання по справі не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення у засобах масової інформації газету №"Вісті Придніпров'я" (а.с.30). Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України та винести по справі заочне рішення. Третя особа Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради в судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином, причина неявки суду невідома. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності, на підставі договору довічного утримання від 21.08.2015 року належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Пролісків, буд. 15 загальною площею 38,6кв.м житловою площею 31,0кв.м., що підтверджується договором довічного утримання від 21 серпня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі речових прав на нерухоме майно під №23860916 та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.6-9). Відповідно до відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області та домової книги відповідач [PERSON] зареєстрований [INFO](а.с.10-13, 22). Як вбачається з акту від 12.12.2015 року та акту від 13 лютого 2017 року підписаного сусідами позивачата завірених квартальним комітетом № 29 відповідач [PERSON] в будинку № 15 по вул. Пролісків в м. Дніпропетровську не проживає з 1990 року (а.с.14-15). Аналізуючи спірні правовідносини, співставляючи їх із здобутими в судовому засіданні доказами суд доходить наступного: У відповідності до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, тощо.\~\~ Відповідно до ст. 1 Протоколу 1\~Європейської конвенції з прав людини\~і основоположних свобод та ч. 1\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. В силу ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. У відповідності до ст. 310 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Так, згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 321 \~\~ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження цим майном. Тобто в розумінні ст.ст. 316, 321, 391 ЦК України, позивач [PERSON] є житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: м. Дніпро, вул.\~Пролісків, буд. 15, наділений правом володіння, користування та розпорядження ним. У відповідності до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] в будинку № 15, по вул. Пролісків в м.\~Дніпро не мешкає з 1990 року, тобто майже двадцять сім років, що перевищує строки встановлені ст. 405 ЦК України, жодних домовленостей про його тимчасову відсутність не встановлено, а отже він не проживає у будинку без поважних причин. Крім того відповідач [PERSON] не є членом сім'ї власника домоволодіння [PERSON], а доводився сином дружини колишнього власника. Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що реєстрація відповідачав будинку носить формальний характер, вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved