Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

18 серпня 2016 року позивач звернуся до суду з даним позовом до відповідачів, в інтересах малолітньої дитини [PERSON], [INFO] вказуючи, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини. Відповідачі перебувають у шлюбі, однак подружні відносини не підтримують, шість років проживають окремо у різних населених пунктах. Подружжя має чотирьох дітей: сина [PERSON], 2008 року народження, дочку [PERSON], 2009 року народження, які проживають з батьком в с. Світлодолинське Саратського району, дочку [PERSON], 2011 року народження, яка перебуває у державному закладі для дітей та повному державному забезпеченні, дочку [PERSON], 2013 року народження, яка проживає з матір'ю в с. Нерушай Татарбунарського району. Позивач зазначив, що у березні 2012 року, через півроку після народження дочки сторін [PERSON], дитина була влаштована до державного закладу, де перебуває по цей час. Батьки відмовляються від утримання дитини, не відвідують її, не цікавляться станом її здоров'я, не бажають повернути дитину в сім'ю. У зв'язку з тим, що відповідачі ухиляються від своїх батьківських обов'язків, позивач просив позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO], стягнути з відповідачів аліменти на утримання дитини, зобов'язати адміністрацію закладу, в якій перебуває дитина відкрити відповідний особистий рахунок у відділенні Державного ощадного банку України для перерахування аліментів. Під час розгляду справи представник позивача [PERSON] підтримала позов, просила його задовольнити, надавши пояснення відповідно до поданої заяви. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Пояснив суду, що малолітня дитина не є його дочкою, він не визнає своє батьківство, тому не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо даної дитини. Відповідач [PERSON] позов визнала, не заперечувала проти його задоволення, не оспорювала факт невиконання нею батьківських обов'язків щодо дочки [PERSON]. Представник Нерушайської сільської ради Татарбунарського району [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити. Пояснив суду, що відповідачка проживає на території Нерушайської сільської ради з дочкою [PERSON], 2013 року народження, працює за наймом. Власного житла не має, мешкає у будинку співмешканця [PERSON], житло потребує капітального ремонту. Умови проживання не відповідають жодним санітарним нормам. Крім того, співмешканець відповідачки зловживає алкогольними напоями. Прокурор позов підтримав, просив його задовольнити, оскільки поведінка відповідачів свідчить про свідоме нехтування ними батьківськими обов'язками щодо дочки [PERSON]. Представник Світлодолинської сільської ради Саратського району подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити. Представник Білгород-Дністровського спеціалізованого будинку дитини подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, представників третіх осіб, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Ст. 51 Конституції України, ст.ст. 151, 180 Сімейного Кодексу України встановлюють для батьків обов'язок виховувати та утримувати дітей до їх повноліття. Ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" зобов'язує батьків виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя, праці, розвивати її особистість, повагу до прав, свобод людини та громадянина. Ст. 164 Сімейного Кодексу України встановлює, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини… Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Згідно копії свідоцтва про народження дитини, [PERSON] народилась [INFO], її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). [PERSON] проживає в [ADDRESS], що підтверджується довідкою сільської ради (а.с.16). [PERSON] проживає в [ADDRESS] (а.с.30). Розпорядженням Саратської районної державної адміністрації від 27 березня 2012 року №229/А-2012, малолітню дитину [PERSON], [INFO] тимчасово влаштовано у будинок дитини на повне державне утримання терміном на шість місяців (а.с.21). З довідки комунальної установи «Білгород-Дністровський спеціалізований будинок-дитини» від 05 травня 2016 року вбачається, що [PERSON] станом на день розгляду справи перебуває у державному закладі, куди була влаштована у березні 2012 року. За час перебування дитини у державному закладі батьки жодного разу дочку не відвідали, не розшукували її, не цікавились станом здоров'я та розвитку дитини, не надавали матеріальної допомоги (11). За місцем проживання відповідач [PERSON] характеризується позитивно (а.с.14), відповідачка [PERSON] характеризується посередньо (а.с.33). За висновком органу опіки та піклування Саратської районної державної адміністрації Одеської області є всі підстави для позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо дочки [PERSON], [INFO] (а.с.36-38). Під час судового розгляду судом встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов'язків щодо дочки [PERSON]. Дитина була влаштована до дитячого закладу терміном на шість місяців, однак перебуває у закладі протягом п'яти років. Батьки не проявляють щодо неї батьківської турботи, не бажають повернути дитину в сім'ю, нехтують батьківськими обов'язками, тому суд вважає, що в інтересах дитини [PERSON] та [PERSON] слід позбавити батьківських прав. Твердження відповідача [PERSON] в частині того, що він не є батьком [PERSON] суд не приймає до уваги, оскільки відповідач не надав суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження даного факту. Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідачі не мають постійне місце роботи та регулярний дохід, тому суд вважає, що з батьків слід стягнути аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі, у розмірі 500 гривень щомісяця, з кожного, з індексацією відповідно до закону, до повноліття [PERSON], починаючи стягнення аліментів з дня звернення з позовом до суду. Вимога позивача про зобов'язання адміністрацію закладу, в якому перебуває дитина відкрити відповідний особистий рахунок у відділенні Державного ощадного банку України для перерахування аліментів не підлягає задоволенню, оскільки орган опіки та піклування, який діє в інтересах дитини не відмовлявся від підтримання вимоги щодо стягнення та отримання аліментів від батьків, позбавлених батьківських прав. Позивач при пред'явленні позову до суду звільнений від сплати судового збору. Оскільки позивачем заявлено кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору, тому на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь держави підлягає стягненню, солідарно судовий збір у розмірі 1280 гривень.

Outcome: approved