Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

29 вересня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати їхній з відповідачем шлюб, що зареєстрований 15 грудня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №72. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 15 грудня 2004 року перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого подружжя має сина [PERSON], 08.12.2004року народження. Зазначив також, що у звязку з існуванням великих розбіжностей в інтересах та різних поглядів на життя, між подружжям постійно виникали непорозуміння, які негативно позначилися на взаємовідносинах, в результаті чого спільне життя подружжя було припинено кілька місяців тому. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме їх інтересам, [PERSON] вважав, що є підстави для розірвання шлюбу судом. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглядати справу без його участі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач, належним чином поінформована про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання також не зявилася. Про причини неявки суд не повідомила. Суд, у звязку з повторною неявкою відповідача та неповідомленням про причини неявки в судове засідання, зі згоди позивача ухвалює заочне рішення у справі в порядку, визначеному главою 8 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні письмові докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Як вбачається з долученого до матеріалів справи свідоцтва про одруження, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 грудня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №72, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - "Файзуліна" (а.с.5). Від шлюбу подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В підтвердження цього факту до матеріалів справи долучено копію свідоцтва про народження від 15.12.2004 року серії 1-ЖД №0227444 (а.с.6). Вирішуючи спір, що виник між сторонами з сімейних правовідносин, суд виходить з такого. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до вимог статті 110 цього Кодексу, якою закріплено право одного з подружжя на подання позову про розірвання шлюбу. Обмеження права на подання позову, визначені ч.2 ст.110 СК України, судом не встановлені. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Досліджені матеріали справи дають підстави вважати, що подальше збереження шлюбу між позивачем та відповідачем суперечитиме їхнім інтересам, порушуватиме принцип добровільності шлюбу, визначений ст.24 СК України, а також не відповідатиме інтересам їхніх дітей. Частиною 2 ст.114 СК України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, суд вважає, що вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] є обґрунтованими, відповідають нормам сімейного законодавства і тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до ст.79 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 551грн.20коп. (а.с.1). Докази на підтвердження понесення позивачем інших витрат в матеріалах справи відсутні. За таких обставин, сплачений [PERSON] судовий збір у розмірі 551грн.20коп., підлягає стягненню з відповідача на його користь. З огляду на викладене,

Outcome: approved