Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

22 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності у порядку спадкування після матері [PERSON], померлої [INFO], на земельну ділянку, площею 4,9394 га, кадастровий номер 6322680000:01:002:0464, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовану на території Золочівської селищної ради, що належала їй згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 024238, виданого 08 червня 2005 року. В обгрунтування позовних вимог вказав, що після матері він як її єдиній спадкоємець за законом звернувся у встановлений законом строк в Золочівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини та 03 жовтня 2012 року державний нотаріус йому видав свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна, а саме на земельну частку /пай/ за сертифікатом серії ХР № 0129219, площею 0,71 в умовних кадастрових гектарах та на грошові вклади, що були відкриті на ім'я померлої. В липні 2014 року він звернувся у Золочівську Державну нотаріальну контору із заявою про надання свідоцтва про право на спадщину - земельну ділянку за державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХР № 024238, площею 4,9394 га, вартістю 125755,84 грн., що належала померлій матері. Звернувшись за запитом нотаріуса у відділ Держземагенства у Золочівському районі Харківської області він дізнався, що на ім'я померлої [PERSON] був виготовлений державний акт серії ХР № 024238, виданий 08 червня 2005 року. Прийнятими заходами він не зміг знайти оригінал вказаного державного акту та подав оголошення до Золочівської районної газети «Зоря» про визнання вказаного втраченого державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 024238, виданого на ім'я померлої, недійсним. Тому, державним нотаріусом Золочівської державної нотаріальної контори Тихоновою Н.П. постановою від 20 лютого 2014 року позивачу відмовлено в наданні свідоцтва про право на спадщину після померлої його матері [PERSON] на вказану земельну ділянку. Від позивача [PERSON] надійшла 25.11.2014 року заява про підтримання своїх позовних вимог в повному обсязі та про розгляд справи за його відсутності. Від відповідача - Золочівської селищної ради Харківської області також надійшло письмове клопотання від 12.11.2014 року за № 02-14/1062 про розгляд справи за відсутності представника селищної ради та про вирішення справи на розсуд суду. Розглянувши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні правовідносини. Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Оржицького районного управління юстиції Полтавської області 06 червня 2012 року, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] в с. Великоселецьке Оржицького району Полтавської області, про що в книзі реєстрації смертей 26 березня 2012 року зроблено відповідний запис за № 7 (а.с. 8). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив та батьки. Матір'ю позивача [PERSON] є [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 01 грудня 1964 року Одноробівською сільською радою Золочівського району Харківської області (а.с.7). Статтею 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. [PERSON] спадщину після матері - [PERSON], померлої [INFO], прийняв, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом від 03.10.2012 року на земельну частку (пай), розміром 0,71 в умовних кадастрових гектарах, належну спадкодавиці на підставі сертифікату серії ХР №0129219 від 19.06.1997 року, та грошові вклади (а.с.11). Таким чином, [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину після [PERSON]. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності. Постановою державного нотаріуса Золочівської нотаріальної контори Тихонової Н.П. від 20 лютого 2014 року позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, надану померлій [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на зазначене нерухоме майно (а.с. 15). 16.07.2014 року начальником відділу Держземагентства у Золочівському районі надано лист, згідно якого [PERSON] 08.06.2005 року отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХР №024238 площею 4,9394 га, вартість якої станом на 01.01.2014 року 125755,84 грн. (а.с.23). В зв"язку зі втратою зазначеного вище державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] звертався до відділу Держземагенства у Золочівському районі Харківської області з питанням отримання його дублікату, але позивачеві відмовлено в цьому в зв"язку з втратою чинності законодавчого акту, яким регулювалося питання видачі державних актів, що підтверджується листом відділу Держземагентства у Золочівському районі № 315 від 10.02.2014 р. (а.с.16). Вищезазначена інформація також підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 024238, площею 4,9394 га виданого на ім'я [PERSON] (а.с. 14). З наданої до справи копії Золочівської районної газети «Зоря» від 17 серпня 2013 року вбачається, що опубліковано оголошення про визнання недійсним втраченого державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 024238, виданого на ім'я [PERSON] (а.с. 17). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до положень ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають право власності на земельну ділянку внаслідок прийняття спадщини. Відповідно до положень ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення). Таким чином, суд доходить висновку, що спадкодавець [PERSON] володіла на праві власності земельною ділянкою, розташованою на території Золочівської селищної ради, кадастровий номер 6322680000:01:002:0464, площею 4,9394 га, вартістю 125 755,84 грн., що належала їй згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 024238, виданого 08 червня 2005 року та зареєстрованого в книзі реєстрації державних актів за №010569500009. Відповідно до п. 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Оскільки оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 024238, площею 4,9394 га, виданого на ім'я [PERSON] втрачено, у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено. Тому у позивача виникли перешкоди в нотаріальному оформленні права власності на зазначене спадкове майно. Дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про підставність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та вважає їх такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На відшкодуванні судових витрат позивач не наполягає. Виходячи з вищевказаного,

Outcome: approved