Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, визначення способу участі батька у вихованні дитини. В позовній заяві (а.с.2 - 4) та поясненнях, наданих позивачем в судовму засіданні, викладено наступну позицію. Сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] припинені, проте батько й надалі бажає приймати участь у вихованні дитини, спілкуватися з нею. Донька проживає з матір`ю, яка створює йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, неодноразово зривала їх побачення без поважних причин, незважаючи на наявність рішення органу опіки та піклування. Посилаючись на порушення його батьківських прав, позивач просив зобов`язати [PERSON] не чинити йому перешкод у спілкуванні та вихованні доньки, встановити наступний порядок його участі у спілкуванні та вихованні дитини: двічі на тиждень, щосереди з 18.00 год. до 20.00 год. за місцем проживання дитини, щосуботи з 16.00 до 20.00 год за місцем проживання позивача без присутності матері дитини. У відзиві (а.с. 27 - 28) та наданих відповідачем в судовому засіданні поясненнях викладені наступні заперечення проти позову. Перешкод в спілкуванні батька з дитиною [PERSON] не чинить, натомість позивач на виконання рішення органу опіки жодного разу не з`являвся у визначений графіком час для спілкування з дитиною (а.с. 27 - 28). Ухвалою суду від 17 веренся 2018 року до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог, залучено виконавчий комітет Каховської міської ради, як орган опіки та піклування. Представник третьої особи в судовому засіданні позицію [PERSON] підтримав, вказуючи на необхдіність спілкування батька з дитиною та його участі у вихованні доньки. Судом ухвалено про проведення судового засідання за відсутності учасників справи. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8). Шлюб між сторонами розірвано 01 серпня 2018 року (а.с. 10). Дівчинка залишилась проживати з матір`ю. Дитина влаштована до ясла-садку № 6 "Сонечко" (а.с.60). З березня 2018 року між сторонами існує конфлікт щодо участі батька спілкуватись з дитиною (а.с. 5, 53, 54, 58, 63 - 68), що також підтвердили допитанні в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] 12 червня 2018 року виконавчим комітетом Каховської міської ради за результатом розгляду заяви [PERSON] щодо його участі у спілкуванні та вихованні дитини постановлено рішення, яким визначено учать батька дитини у вихованні дочки шляхом надання можливості спілкуватися з дочкою щосереди з 18.00 год. до 20.00 год. за місцем проживання дитини, та щосуботи з 16.00 год. до 20.00 год. за місцем його проживання без присутності матері дитини (а.с. 6). З показів свідків [PERSON] , [PERSON] також встановлено, що відповідач неодноразово перешкоджала зустрічам позивача з дитиною в дні, визначені органом опіки та піклування. Відповідно до показів свідків [PERSON] , [PERSON] , позивачем декілька разів допущені пропуски днів відвідування дитини, встановлених відділом у справах дітей. [PERSON] з 01 вересня 2010 року працює у Новокаховському приладобудівному технікумі на посаді завідуючого відділення. За місцем роботи характеризується позитивно (а.с. 30, 31). Відповідно до виданих Новокаховським приладобудівним технікумом довідок, із заробітної плати [PERSON] з лютого 2018 року по вересень 2018 року відраховуються аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 25% на загальну суму 20 871,75 грн (а.с. 9, 32). Станом на 01 жовтня 2018 рік позивач має заборгованість зі сплати аліментів на утримання дочки [PERSON] в розмірі 4 009,39 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості проведеним головним державним виконавцем (а.с. 52). Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У ст. 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Враховуючи вищенаедене суд приходить до висновку про те, що [PERSON] має можливість і бажання брати участь у вихованні доньки, у зв`язку з чим права позивача як батька підлягають захисту шляхом визначення способу його участі у вихованні дитини. Відповідно до ст. 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Наведені вище норми права вказують на те, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. І таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Принцип «найкращих інтересів дитини» є пріоритетним при вирішенні справ цієї категорії. Встановивши фактичні обставини справи, надавши належну оцінку наявним у справі доказам, врахувавши інтереси дитини, а саме те, що спілкування дитини з батьком буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків - з своїми дітьми служить задоволенню життєво важливих потреб дитини, її вік, звичний розпорядок дня, потребу у відвідуванні дошкільного (шкілького) навчального закладу, взявши до уваги, що постійне проживання малолітньої дитини з матір`ю та її прихильність до матері в силу віку, суд дійшов висновку про задоволення позову. Визначаючи графік побачень суд виходить з наступного. Відповідачем не надано та судом не встановлено фактів аморальної поведінки позивача, яка б могла зашкодити розвиткові дитини, натомість встановлено, що у даній справі як мати так і батько мають однакові соціальні можливості для забезпечення дитини усім необхідним для її розвитку, включаючи матеріальне забезпечення, виховання доньки, піклування про її здоров`я, фізичний та моральний розвиток. Суд вбачає, що наведений позивачем графік негативно не впливатиме на здоров`я дитини (фізичне, психологічне), є достатнім для забезпечення участі батька у процесі виховання дочки, та зможить забезпечити виконання рішення суду у частині участі батька у вихованні дитини, тому вважає за необхідне встановити спосіб участі батька у спілкуванні та вихованні з малолітньою [PERSON] , [INFO] , шляхом систематичних побачень з дитиною щосереди з 18.00 год. до 20.00 год. за місцем проживання дитини, та щосуботи з 16.00 до 20.00 год за місцем проживання позивача без присутності матері дитини, що буде відповідати якнайкращим інтересам дитини. Встановлений спосіб спілкування батька з дитиною не виключає можливості зміни встановленого судом способу при зміні істотних обставин.

Outcome: approved