overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

30 січня 2020 року до Кобеляцького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. 05 лютого 2020 року ухвалою суду відкрито провадження в справі та призначене підготовче засідання за правилами загального позовного провадження на 01 квітня 2020 року. Позивач [PERSON] вказувала, що шлюбно-сімейні стосунки з відповідачем не склалися. Через постійні сварки та непорозуміння вони припинили проживати разом, тому вона прохала суд шлюб між ними розірвати, зазначивши, що нею було вжито всі заходи досудового врегулювання спору - примирення, які позитивного результату не дали. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] надала суду телефонограму про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги, прохала задовольнити. Після розірвання шлюбу прохала залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] надав суду телефонограму про розгляд справи за його відсутності, позов визнав повністю. Відповідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, розглянувши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони припинили спільне проживання з червня 2018 року. Від шлюбу спільних дітей не мають. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинено, в зв`язку з виникненням між ними частих сварок та непорозумінь, відсутності взаєморозуміння та довіри, що призвело до втрати почуття любові та поваги одне до одного, а отже подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач після укладення шлюбу, а саме 20.11.2019 змінила своє прізвище на " [PERSON] ", що підтверджується свідоцтвом про зміну імені, виданого Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 55 Взявши до уваги, що відповідачем позов визнано, суд вважає за потрібне шлюб, зареєстрований 10 червня 2017 року у Кобеляцькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 39, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , яка 20.11.2019 після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », згідно свідоцтва про зміну імені, актовий запис № 55, розірвати. Після розірвання шлюбу залишити прізвище позивачеві - « [PERSON] ». Оскільки сторонами не заявлені вимоги щодо розподілу між ними судових витрат, то їх розподіл відповідно до ст. 141 ЦПК України судом не здійснюється. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

30 травня 1987 року сторони у виконавчому комітеті Козацької сільської ради Конотопського району Сумської області зареєстрували шлюб. Шлюб у сторін перший. Від спільного подружнього життя неповнолітніх дітей не мають. Майновий спір між сторонами не виник. 04.09.2014р. [PERSON] звернулася до суду зі вказаною вище позовною заявою. Обгрунтовуючи вимоги тим, що з 1990 року в сім"ї постійно виникали сварки, лайки і це призвело до того, що з кінця 2013 року спільно не проживають. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи оповіщений у встановленому законом порядку. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача в порядку заочного розгляду справи на підставі зібраних у справі доказів згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, ведення спільного господарства і відновлювати їх позивачка не бажає. У судовому засіданні достоменно встановлено, що подальше спільне життя цього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. За таких підстав, суд приходить до висновку, що сім'я [PERSON] розпалася остаточно і збережена бути не може, а тому їх шлюб на підставі ст. 112 СК України і потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

30 травня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просила розірвати шлюб укладений 26.06.2010 року з відповідачем [PERSON]. Позивачка в судове засідання не з'явилась, однак надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач направив до суду заяву в якій вказав, що не заперечує проти задоволення позовних вимог позивачки та просить справу слухати за його відсутності в судовому засіданні. Згідно положень ст.174 ЦПК України в разі визнання позову відповідачем, суд, за наявності законних підстав постановляє рішення про задоволення позву. Суд, дослідивши матеріали справи, на підставі ст.ст.110,112 Сімейного кодексу України вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачка знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 26.06.2010 року, згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого виконкомом Новомиколаївської сільської ради Новобузького районну Миколаївської області, актовий запис № 1, від якого народилась донька - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, виникли постійні сварки із-за різних поглядів на життя. Сторони припинили шлюбні відносини з березня 2014 року і проживають окремо одне від одного. Подальше примирення сторін між собою та збереження шлюбу не представляється можливим. Як встановлено судом, спору між сторонами про проживання спільної дитини та поділ майна на час розгляду цієї справи немає. Після розірвання шлюбу позивачка виявила бажання залишити шлюбне прізвище - "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

30 травня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Іванівської Другої сільської ради Барвінківського району Харківської області про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, вказавши, що [INFO] року померла його мати - [PERSON].Після її смерті відкрилася спадщина у виді земельної ділянки площею 9,4388 га. За життя [PERSON] склала заповіт, в якому на випадок своєї смерті заповідала зазначену земельну ділянку йому- позивачу. Онак позивач, як єдиний спадкоємець за заповітом , до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався в зв'язку з юридичною неосвіченістю. Крім того, позивач просив визнати факт родинних стосунків з його померлою матір'ю - [PERSON] у зв'язку з тим, що його прізвище в його паспорті зазначено як "[PERSON]", а в документах матері «[PERSON]». Встановлення даного факту родинних відносин для заявника має юридичне значення, оскільки в даний час він не може оформити спадщину після смерті матері. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підримала у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але направив до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти визначення позивачу додаткового строку на прийняття спадщини і встановлення факту родинних стосунків, а також просив справу розглядати у його відсутності . Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю за таких підстав. Згідно п. 1 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення родинних відносин громадян, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, якщо діюче законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення. Згідно копії свідоцтва про народження від 27 січня 1961 року , виданого Грушуваською сільською радою Барвіківського району , [INFO] у [PERSON] народився син - [PERSON] (а.с.9). Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON] (а.с.5). З копії заповіту від 19 квітня 2006 року убачається, що [PERSON] на випадок смерті заповідала земельну ділянку своєму сину [PERSON] (а.с.7). Факт родинних стосунків [PERSON] та [PERSON] підтвердила у судовому засіданні свідок [PERSON] Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини. Враховуючи, що позивач в силу своєї юридичної не освіченості у встановлений ст. 1270 ЦК України строк не звернувся із заявою про прийняття спадщини, тому суд вважає можливим встановити йому додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини терміном на один місяць. Приймаючи до уваги викладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

30 травня 2016 року позивач звернувся з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що [INFO] року його мати - [PERSON] померла. 16 грудня 2002 року [PERSON] було складено заповіт, реєстраційний номер 273, яким все майно заповіла [PERSON]. Після смерті матері він звернулася до Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва на право на спадщину за заповітом. Однак нотаріус видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом не взмозі, оскільки право власності на нерухоме майно не зареєстровано за померлою [PERSON] Оскільки право власності не зареєстровано за померлою [PERSON], що робить не можливим оформлення спадщини після її смерті, то просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок та господарські будівлі та споруди, які знаходяться в [ADDRESS]. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. З'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 16 грудня 2002 року [PERSON] було складено заповіт, реєстраційний номер 273 /а.с. 9/. [INFO] року [PERSON] померла, про що 30 квітня 2015 року складено відповідний актовий запис № 11 /а.с. 8/. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS]. Спадкоємцем майна померлої є [PERSON] крім нього інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена не має. Після смерті матері позивач звернувся до Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Однак, нотаріус відмовився видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки право власності не було зареєстровано за померлою [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки позивач фактично прийняв спадщину після смерті матері, а відповідач не заперечує проти задоволення позову, то суд приходить до висновку, що необхідно визнати за позивачем право власності на житловий будинок та господарські будівлі та споруди які знаходяться в [ADDRESS]. Наведене стверджується: копією свідоцтва про смерть /а.с.8/, копією заповіту/а.с. 9/, копією свідоцтва про шлюб /а.с.11/, копією свідоцтва про розірвання шлюбу /а.с.12/, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії /а.с.7/, випискою з інвентаризаційних матеріалів /а.с.10/, довідкою /а.с. 11/. На підставі ст.,ст. 16, 328, 392, 1222, 1268 ЦК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

30 травня 2016 року рішенням Приморського районного суду задоволено частково позов [PERSON] до [PERSON] виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Маріуполі Донецької області про відшкодування моральної шкоди, завданої у результаті трудового каліцтва. Стягнуто з [PERSON] виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Маріуполі Донецької області, ЄДРПОУ 25968665, розташованого в місті Маріуполі по бул. Комсомольському, 74 на користь [PERSON], ІПН [NUMBER], зареєстрованого за адресою : м. Маріуполь, пр.. Нахімова, б. 156, кв. 32 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті трудового каліцтва 20000,00 грн. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 21.07.2016 р. вищевказану цивільну справу повернуто до Приморського районного суду м. Маріуполя для вирішення питання про розподіл судових витрат. Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Так, при ухваленні вирішення не було вирішено питання стосовно стягнення з відповідача судового збору на користь держави. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»\~судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Відповідно п.п.2 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подачу позову немайнового характеру фізичною особою складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 551,20 грн. Позивач, відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України ""Про судовий збір звільнений від сплати судового збору. Позов [PERSON] задоволено частково, таким чином, судовий збір стягується з відповідача [PERSON] виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Маріуполі Донецької області на користь держави в розмірі 551,20 грн. Таким чином з [PERSON] виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Маріуполі Донецької області, повинно бути стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

30 травня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням у будинку № 70 по вул.Ломоносова в м.Павлограді Дніпропетровської області. Позов обґрунтовано тим, що позивачу на праві приватної власності належить домоволодіння № 70 по вул.Ломоносова в м.Павлограді Дніпропетровської області. 14 квітня 2016 року за вказаною адресою було зареєстровано місце проживання відповідача, проте останній ніколи там не проживав. Крім того, відповідач не вносить плату за комунальні послуги та у будинку відсутні його особисті речі. Добровільно знятись з реєстрації відповідач не бажає, тому позивач змушена звернутись до суду. В судовому засіданні позивач позов підтримала, надала суду пояснення, що відповідають змісту позову, просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Зясувавши обставини справи, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, та дослідивши письмові докази по справі в підтвердження вказаних обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що місце проживання [PERSON], [INFO], зареєстровано за адресою: Дніпропетровська область, м.Павлоград, вул.Ломоносова, буд.70 (а.с.12). Згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2014 року, позивач є власником житлового будинку № 70 по вул. Ломоносова в м.Павлограді Дніпропетровської області (а.с.10). Згідно довідки від 26 травня 2017 року, посвідченої головою квартального комітету № 48, відповідач, який є онуком позивача, ніколи не проживав та не проживає за місцем реєстрації: Дніпропетровська область, м.Павлоград, вул.Ломоносова, буд.70. Згідно ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Ст. 7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"\~передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі\~\~судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. На підставі вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку № 70 по вул. Ломоносова в м.Павлограді Дніпропетровської області обґрунтованими та такими, шо підлягають задоволенню. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стороні, на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

30 травня 2018 року позивач [PERSON], [INFO], звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], [INFO], про розірвання шлюбу. Мотивує свої вимоги тим, що 24 грудня 1999 року вона і відповідач зареєстрували шлюб у Дружківському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецької області, актовий запис за № 521. Сімейно-шлюбні відносини припинено з листопада 2017 року у зв'язку з тим, що позивач з відповідачем перестали розуміти один одного через постійні суперечки, які викликані різницею у їх характерах та різних поглядах на життя. Зазначає, що збереження сім'ї не можливо і суперечить їх інтересам, сім'я фактично розпалась та існує лише формально. \~ \~ \~ \~Від шлюбу подружжя має двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], 30 листопада 2010 року, які проживають з позивачкою. Просить дітей залишити проживати разом із нею, прізвище залишити після розірвання шлюбу - "Руденко". \~ \~ \~ \~В судове засідання, позивач не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином - судовою повісткою. Надала заяву слухати позов за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає. Проти заочного рішення не заперечує. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином - судовою повісткою, заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності суду не надав. \~ \~ \~ \~При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України при винесенні заочного рішення, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

30 травня 2019 року в провадження суду надійшла позовна заява Акціонерного Товариства КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідно до\~укладеного договору № б/н від 03 серпня 2016 року відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 11 000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www. privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Копії Витягу з Умов та правил надання банківських послуг та Витягу з "Тарифів банку" додаються до позовної заяви. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, що передбачено п.2.1.1.5.7 договору. Овердрафт це короткостроковий кредит який надається банком клієнту у разі перевищення суми операцій по платіжній картці над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом погодження, тобто обміну інформацією по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) ПАТ КБ «ПриватБанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29 липня 2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05 жовтня 2011 року

Outcome: approved