Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

20 вересня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вимоги мотивовані тим, що [INFO] в м. Ворожба Білопільського району Сумської області померла його рідна баба по лінії батька [PERSON] , яка проживала до дня смерті одна. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 4,11 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області, що належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] № 648317, виданого на підставі розпорядження голови Білопільської РДА від 14 серпня 2002 року за № 337. За життя спадкодавець склала заповіт, яким все своє майно заповіла своєму сину [PERSON] . За своє життя [PERSON] склав заяву, яка посвідчена виконавчим комітетом Ворожбянської міської ради, відповідно до якої він повідомив про намір прийняти спадщину після смерті своєї матері. Однак, із зазначеною заявою до нотаріуса батько позивача, тобто [PERSON] , не звернувся, спадкова справа заведена не була. [INFO] [PERSON] помер. Позивач зазначає, що він є рідним онуком [PERSON] , тобто спадкоємцем п`ятої черги за законом після смерті спадкодавця. Маючи намір прийняти спадщину після смерті рідної баби [PERSON] , позивач звернувся до нотаріуса, але в оформленні спадщини йому було відмовлено у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Внаслідок складних сімейних обставин, скрутного фінансового становища, віддаленим місцем проживання та іншими незалежними від нього причинами, ним був пропущений з поважних причин встановлений законом строк для прийняття спадщини. Вказує, що пропуск строку для прийняття спадщини стався через причини, які на його думку дають правові підстави вважати їх поважними. Посилаючись на вище викладені обставини, оскільки позивач не може реалізувати своє право на спадщину за законом, строк для прийняття спадщини яким був пропущений через поважні, об`єктивні та незалежні від нього обставини, [PERSON] просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після баби по лінії батька [PERSON] , яка померла [INFO] , тривалістю три місяці з дня набрання чинності рішенням суду. Ухвалою від 23 вересня 2019 року цивільну справу призначено до підготовчого засідання за вказаним вище позовом (а. с. 23-24). У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а. с. 36). Представник відповідача Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області у підготовче засідання не з`явився. Міський голова письмовою заявою повідомив, що позов визнають, просить розглянути справу без участі представника міської ради (а. с. 31). Представник третьої особи Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області у підготовче засідання також не з`явився. Державний нотаріус Ковальова Л.Б. надіслала письмову заяву про розгляд справи без її участі, при винесенні рішення покладається на розсуд суду (а. с. 32). У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. За змістом ч. 3 та ч. 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Таким чином, Цивільний процесуальний кодекс України допускає ухвалення рішення в підготовчому засіданні у правовідносинах, що виникли між сторонами. Представник відповідача позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже у суду наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні. Перешкод для здійснення розгляду справи у підготовчому засіданні та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини. Статтями 15 та 16\~ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За загальними правилами про спадкування, передбаченими ст. 1216, 1218, 1220 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною 3 статті 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення ( ч. 1 ст. 1265 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.\~\~ Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно з п. 24\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України.\~ За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). Судом встановлено, що батьком [PERSON] , [INFO] , записаний [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а. с. 6). В свою чергу матір`ю [PERSON] , [INFO] , записано [PERSON] , що стверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, сформованого 21 серпня 2019 року № 00023737642 (а. с. 5). Наведене вище свідчить про родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] , а саме те, що останні є матір`ю та сином. Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 648317, виданого 26 листопада 2002 року на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 14 серпня 2002 року № 337, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 58, [PERSON] (згідно внесених виправлень) на праві приватної власності належала земельна ділянка загальною площею 4,11 га в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області (а. с. 12). Згідно із копією заповіту, посвідченого 19 квітня 2004 року керуючою справами виконкому Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області, зареєстрованого в реєстрі за № 101, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] (а. с. 9). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] в м. Ворожба Білопільського району Сумської області (а. с. 7). За даними виконавчого комітету Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області від 05 серпня 2019 року за № 2369 вбачається, що [PERSON] постійно та на день смерті - [INFO] проживала одна за адресою: [ADDRESS] . Заповіт від імені померлої виконавчим комітетом посвідчено 19 квітня 2004 року за реєстрованим номером 101, який не змінювався і не скасовувався (а. с. 8). Зі змісту заяви, посвідченої 16 жовтня 2006 року керуючою справами виконавчого комітету Ворожбянської міської ради вбачається, що [PERSON] відомо про те, що на його ім`я складено заповіт від імені померлої [PERSON] та має намір прийняти спадщину (а. с. 10). [PERSON] помер [INFO] в м. Харків, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 13). Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Зі змісту письмового роз`яснення, виданого державним нотаріусом Білопільської районної державної нотаріальної контори Ковальовою Л.Б. від 22 серпня 2019 року № 403/01-16 вбачається, що оформлення спадщини після [PERSON] , яка померла [INFO] , не вдається можливим у зв`язку з пропущеним строком для подання заяви про прийняття спадщини у відповідності до вимог ст. 1272 ЦК України (а. с. 14). На підставі п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. У відповідності до інформаційних довідок зі Спадкового реєстру Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області від 04 жовтня 2019 року, спадкові справи після [PERSON] , яка померла [INFO] та померлого [INFO] [PERSON] , не заводились, будь-яка інформація у спадковому реєстрі відсутня (а. с. 33-34). Таким чином, у судовому засіданні встановлено факт пропуску строку для прийняття спадщини позивачем, який не є підставою для усунення від спадкування, оскільки позивач має право на спадщину після смерті [PERSON] за законом. Однак, він не може реалізувати його у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. Отже право останнього підлягає захисту в судовому порядку. Визначаючи спадкоємцю додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. У відповідності до роз`яснень, що містяться в абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Із позовної заяви вбачається, що позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини після спадкодавця у зв`язку із складними сімейними обставинами, а саме відбував покарання в місцях позбавлення волі, скрутним фінансовим становищем, постійною зміною роботи, віддаленим місцем проживання, що підтверджується дослідженими документами, доданими до позовної заяви (а. с. 15-18). Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач [PERSON] пропустив строк прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] з поважних причин. Таким чином, враховуючи встановлені фактичні обставини справи та причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, які суд визнає поважними, враховуючи наведені вище норми закону, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, підлягають задоволенню. На підставі викладеного

Outcome: approved