Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

21.02.2018 року позивач Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк", звернулося до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 399742,35 грн., та судових витрат, посилаючись на те, що внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору, позивачу нанесені матеріальні збитки. Позовні вимоги обґрунтовуванні тим, що 21 грудня 2005 року між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», правонаступником всіх прав на обов'язків якого є Публічне Акціонерне товариство «ОТП Банк» був укладений кредитний договір № ML-400/572/2005. Відповідно до п.2 ч.1 Кредитного договору банк зобов'язався надати відповідачу грошові кошти у розмірі 40000 доларів США строком повернення до 20.12.2020 року зі сплатою за користування кредитними коштами відсотків відповідно до умов кредитного договору. Позивач виконав свої зобов'язання належним чином, кредитні кошти в сумі 40000 доларів США були направлені на поточний рахунок відповідача. Проте відповідач зобов'язання за кредитним договором щодо своєчасного повернення кредиту як це визначено в графіку повернення кредиту та сплати процентів, не виконує, в зв'язку з чим утворилась заборгованість у сумі 399742,35 грн., що складається з: заборгованості по кредиту у розмірі 359393,06 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 39872,77 грн., заборгованість за штрафними санкціями 476,52 грн., а тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явився, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Судом встановлено, що 21 грудня 2005 року між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», правонаступником всіх прав на обов'язків якого є Публічне Акціонерне товариство «ОТП Банк», у відповідності до ст.1 нової редакції статуту АТ «ОТП Банк», був укладений кредитний договір № ML-400/572/2005. Відповідно до п.2 ч.1 Кредитного договору банк зобов'язався надати відповідачу грошові кошти у розмірі 40000 доларів США строком повернення до 20.12.2020 року зі сплатою за користування кредитними коштами відсотків відповідно до умов кредитного договору. Позивач виконав свої зобов'язання належним чином, кредитні кошти в сумі 40000 доларів США були направлені на поточний рахунок відповідача, відкритий у банку. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Станом на 31.01.2018 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 399742,35 грн., що складається з: заборгованості по кредиту у розмірі 359393,06 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 39872,77 грн., заборгованість за штрафними санкціями 476,52 грн. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якшо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. З аналізу наведених законодавчих норм вбачається, що пред'явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред'явлення до нього позову. Проте відповідач зобов'язання за кредитним договором щодо своєчасного повернення кредиту як це визначено в графіку повернення кредиту та сплати процентів, не виконує, в зв'язку з чим утворилась заборгованість. В зв'язку з тим, що відповідачем не було дотримано умов кредитного договору позивачем на підставі п.1.9. кредитного договору направлено вимогу про дострокове виконання відповідачем його зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі, але на дату звернення до суду із позовом вимога відповідачем не виконана та заборгованість не погашена. За положеннями з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором №ML-400/572/2005 від 21.12.2005 року у сумі 399742,35 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 6214,63 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved