Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

29 червня 2014 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у виконавчому комітеті Борівської селищної ради Фастівського району Київської області за актовим записом №25. [INFO] року у них народився син - [PERSON]. Подружнє життя у сторін не склалось, так як вони різні за характерами, темпераментом та звичками люди, що призводило до постійних сварок та непорозумінь та, як наслідок, до розпаду сім'ї. На даний час спору про поділ майна між ними немає. З урахуванням викладеного, позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], [INFO], зареєстрований у виконавчому комітеті Борівської селищної ради Фастівського району Київської області 29 червня 2014 року, актовий запис №25. Позивач [PERSON] до початку розгляду справи по суті надав через канцелярію суду письмову заяву в якій він підтримує позов і просить розглянути справу у його відсутність та не стягувати судовий збір з відповідача. Відповідач [PERSON] також надала до суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнає, просить слухати справу у її відсутність. Крім того, просила після розірвання шлюбу присвоїти їй дошлюбне прізвище "[PERSON]". Оскільки сторони в судове засідання не явилися, на підставі ст. 197 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без фіксації судового процесу технічними засобами. Судом встановлено, що 29.06.2014 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Борівської селищної ради Фастівського району Київської області, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). З копії свідоцтва про народження (а.с.6) вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Судом з'ясовано, що сторони наміру зберегти сім'ю не мають, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти його розірвання , що свідчить про те, що їх сім'я розпалася і зберегти її неможливо. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню: шлюб між сторонами має бути розірваний, оскільки судом встановлено, що спільне життя між сторонами не склалось, були припиненні шлюбно-сімейні відносини, відсутнє бажання проживати надалі однією сім'єю, спір з приводу майна відсутній, спору з приводу вибору місця проживання та утримання дитини у них немає, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного і

Outcome: approved