Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Кривоозерської сільської\~ради Кривоозерського району Миколаївської області про визнання права власності на 1/2 частку земельних ділянок площею 2.86 га, 0.32 га, 2.72 га, та 0.32 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих в межах території Кривоозерської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, в порядку спадкування після смерті діда - [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки в нотаріальному порядку оформлення спадщини йому відмовлено. В судове засідання позивач не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву відповідно до якої не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] , просив розглядати справу без його участі. Представник відповідача - Кривоозерської сільської ради, надіслав заяву, відповідно до якої просив розглянути справу без його участі, позов визнав та не заперечував проти його задоволення. За положеннями ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до положень ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. З урахуванням положень ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу в без участі сторін, на підставі наявних у справі матеріалів, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду спору. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кривоозерського районного управління юстиції у Миколаївській області 24 червня 2015 року(а.с.13). З даних матеріалів справи встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кривоозерського районного управління юстиції у Миколаївській області 04 серпня 2015 року(а.с.11. Спадкоємцем за правом представлення на спадщину після смерті [PERSON] є позивач як дитина [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про народження позивача [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого райвідділом ЗАГС смт.Криве Озеро Миколаївської області 05 травня 1981 року(а.с.14), а також даними свідоцтва про народження батька позивача [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого повторно Кривоозерським райвідділом ЗАГС 18 лютого 1977 року.(а.с.14). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельних ділянок: - площею 2.6771 га, кадастровий номер: [NUMBER] , з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Кривоозерської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області; - площею 0.3212 га, кадастровий номер: [NUMBER] , з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Кривоозерської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області; - площею 0.3211 га, кадастровий номер: [NUMBER] , з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Кривоозерської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області; - площею 2.7194 га, кадастровий номер: [NUMBER] , з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Кривоозерської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, належних на праві власності спадкодавцеві [PERSON] , що підтверджується даними копії витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №№НВ-4805759192019, НВ-4805758942019 від 06 лютого 2019 року та №№НВ-4805777082019, НВ-4805777122019 від 07 лютого 2019 року(а.с.17-28), та даними копії Державних актів на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , виданих 15 липня 2004 року Кривоозерською райдержадміністрацією(а.с.7-8). За відповідачем [PERSON] на підставі рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області, яке набрало законної сили 06 травня 2016 року(а.с.9-10) 26 квітня 2016 року, визнано право власності на 1/2 частку земельних ділянок: площею 2.86 га, кадастровий номер: [NUMBER] , площею 0.32 га, кадастровий номер: [NUMBER] , площею 2.72 га, кадастровий номер: [NUMBER] , площею 0.32 га, кадастровий номер: [NUMBER] , для ведення товарного сільськогосподарського господарства, які розташовані на території Кривоозерської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, що належали спадкодавцю [PERSON] .. Відповідно до положення ч.4 ст.82 ЦПК України регламентовано, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Як вбачається із спадкової справи №17/2015(а.с.44-88), позивач прийняв спадщину у встановленому законом порядку, подавши заяву про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк(а.с.45). В оформленні спадщини на 1/2 частку земельних ділянок площею 2.86 га, 0.32 га, 2.72 га, та 0.32 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих в межах території Кривоозерської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, в порядку спадкування після смерті діда - [PERSON] , померлого [INFO] , приватним нотаріусом Білявською Т.П. позивачу відмовлено(а.с.98), оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно відсутні. Відповідно до положень ст.328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно з\~положеннями ст.131\~ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Положеннями ст.1218\~ЦК України визначено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. За приписами ст.1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ст.1225\~ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно приписів ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Положеннями п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права власності на 1/2 частку земельних ділянок не порушує права та законні інтереси інших осіб. Суд враховує те, що дане право ніким не оспорюється, інші спадкоємці з відповідними вимогами не звертались. За вказаних обставин, враховуючи, що позивач є спадкоємцем за правом представлення, суд визнає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved