Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

27 липня 2016 року заявник [PERSON] звернулась до Веселинівського районного суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В заяві зазначила, що 06 квітня 2007 року в смт. Веселинове Миколаївської області помер її брат [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок, розташований в смт. Веселинове Миколаївської області, вул. Зарічна, 47. [PERSON] за життя заповіт не склав. Окрім неї інших спадкоємців за законом не має. Протягом останнього року до дня смерті її брат проживав разом з нею за адресою: смт. Веселинове Миколаївської області, вул. Кірова, 8. В звязку з його хворобою вона здійснювала за ним догляд. З заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори в шестимісячний термін після відкриття спадщини вона не зверталась, оскільки на час відкриття спадщини вона проживала разом зі спадкодавцем та у порядку ч. 1 ст. 1272 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. У липні 2016 року вона звернулась до нотаріальної контори з питанням отримання свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, з підстав вчасного неподання заяви про прийняття спадщини. В звязку з тим, що вона зареєстрована за іншою адресою ніж спадкодавець, документально підтвердити факт свого проживання разом з братом на час відкриття спадщини вона не змогла, а тому звернулась з вказаною заявою до суду. В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник [PERSON] заяву підтримали повністю, уточнили заявлені вимоги, у звязку з перейменуванням вулиць в смт. Веселинове, просили встановити факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини за адресою: смт. Веселинове Миколаївської області, вул. Свободи, 8. Представник заінтересованої особи Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області [PERSON] в судове засідання не зявились, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримують повністю, проти задоволення заяви не заперечують. Суд заслухавши пояснення заявника [PERSON] та її представника [PERSON], допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 квітня 2007 року в смт. Веселинове Миколаївської області помер брат заявниці [PERSON], смерть якого була зареєстрована 10 квітня 2007 року відділом ДРАЦС Веселинівського районного управління юстиції у Миколаївській області за актовим записом № 40. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належний йому на підставі договору дарування від 19 травня 1993 року, посвідченого державним нотаріусом Веселинівської державної нотаріальної контори [PERSON]Ф та зареєстрованого в реєстрі за № 665, житловий будинок, розташований в смт. Веселинове Миколаївської області, вул. Зарічна, 47. За життя [PERSON] заповіту не склав, тому заявник [PERSON], як рідна сестра померлого, отримала право на спадщину за закон у другу чергу. Інших спадкоємців за законом судом не встановлено. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 44828720 від 19.08.2016 р. спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась, а отже з заявами про прийняття спадщину, чи про відмову від спадщини до нотаріальної контори ніхто зі спадкоємців за законом не звертався. В 2016 році заявниця звернулась до державної нотаріальної контори з питанням отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, з підстав вчасного неподання заяви про прийняття спадщини, про що 25 жовтня 2016 року нотаріусом Веселинівської державної нотаріальної контори було видане письмове розяснення № 798/01-16. На час відкриття спадщини [PERSON] проживала разом зі спадкодавцем, однак в звязку з тим, що постійне проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, оскільки [PERSON] була зареєстрована за адресою: [INFO] (до перейменування - Кірова), а [PERSON] в смт. Веселинове Миколаївської області, вул. Зарічна, 47, заявниця не може нотаріально оформити право на спадщину, а тому вправі звернутися до суду для встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановлення даного факту має для заявниці, юридичне значення, так як дозволить їй реалізувати своє право на спадщину. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з ч. ст. 1268 ЦК Україниспадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 N 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Допитавши в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили, що заявницю знають, та те, що з 2006 року по день смерті 06 квітня 2007 року [PERSON] проживав в [INFO] разом зі своєю сестрою [PERSON], яка здійснювала за ним догляд, оскільки він хворів на цироз печінки, та дослідивши матеріали справи, а саме: - свідоцтво про народження [PERSON], серії ЯФ № 614639 від 02 січня 1950 року, де в графі батьки записані: [PERSON] та [PERSON]; - свідоцтво про народження [PERSON], серії ЯС № 999447 від 12 квітня 1952 року, де в графі батьки записані: [PERSON] та [PERSON]; - свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ФП № 271516, відповідно до якого [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]; - копію лікарського свідоцтва про смерть № 83 від 10 квітня 2007 року, відповідно до якого причиною смерті [PERSON] є цироз печінки; - копію довідки Веселинівської селищної ради Миколаївської області № 1672/02-12 від 26 липня 2016 року про те, що [PERSON] був зареєстрований з 09.07.1979 р. по день своєї смерті 06.04.2007 року за адресою: Миколаївська область, смт. Веселинове, вул.. Зарічна, 47; - акт від 20 жовтня 2016 року, складений депутатом та секретарем Веселинівської селищної ради [PERSON] в присутності сусідів [PERSON] та [PERSON] про те, що [PERSON] з 2006 року по день свої смерті проживав у сестри [PERSON] за адресою: смт. Веселинове Миколаївської області, вул. Свободи, 8, та інші матеріали справи, суд вважає факт постійного проживання заявника [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини доведеним, а заяву такою, що підлягає задоволенню. \~\~\~ На підставі викладеного, згідно ст. ст. 256, 259 ЦПК України, суд

Outcome: approved