Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Люботинського міського суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] , третьої особи [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають трьох дітей. Після розірвання шлюбу за рішенням суду з відповідача стягуються аліменти на утримання їх дітей. На теперішній час старша донька сторін досягла повноліття та навчається в Харківському національному університеті імені Г.С. Сковороди на денній формі навчання за контрактом, за напрямом підготовки «022 Дизайн». Позивач зазначає, що мати добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча донька її потребує, бо на навчання потрібні значні кошти, а в позивач має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей. Мати сплачувала аліменти до досягнення донькою повноліття. Враховуючи вищевикладене [PERSON] просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , 2002 року народження на час її навчання, але не більше як до досягнення 23 років в розмірі 1500 грн. щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму. Сторони були повідомлені про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином. Позивач направив до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Відповідач направила заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання доньки на період її навчання в розмірі 1500 гривень щомісяця визнає повністю, просить провести розгляд справи за його відсутності. Третя особа направила заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності Із врахуванням неявки сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Визнання відповідачем позову дає суду можливість ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. За змістом ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління (а.с.9) Також від шлюбу сторони мають ще двох малолітніх дітей. [PERSON] з 01 вересня 2019 року навчається Харківському національному педагогічному університеті імені Г.С. Сковороди на денній формі навчання за контрактом, за спеціальністю «Дизайн» (а.с.17). Відповідно до договору про надання освітніх послуг на комерційній основі вартість навчання за 1 рік становить 13 460 грн. Батьком надано квитанції за сплату навчання доньки за 1 семестр та за два місця другого семестру (а.с. 18-19). Мати - відповідач по справі, направила заяву про визнання позовних вимог та висловила згоду сплачувати аліменти на навчання доньки в розмірі 1500 грн. щомісяця. Згідно ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка або син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 199 Сімейного кодексу України(далі -СК України)передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку,сина,які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199,200,201цьогоКодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання,підручників,проїзду до навчального закладу,проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного,окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтею 183 СК України встановлено, що розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Відповідно до статті 184СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статті 183, 184 СК України. Відповідно до ст. 184 СК України аліменти у твердій грошовій сумі стягуються лише за заявою одержувача. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Визначаючи розмір аліментів, які стягуються на утримання повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження (постанова ВСУ від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15 та від 24 грудня 2014 року у справі № 6-186цс14). Відповідач спроможна надавати матеріальну допомогу доньки [PERSON] , яка продовжує навчання на комерційній основі денної форми, у зв`язку з чим не має можливості працювати. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також, відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При цьому, СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи дочці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Обов`язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини, яка хоча й досягла повноліття, однак продовжує навчання з метою здобуття спеціальності, що забезпечить їй можливість у подальшому працевлаштуватися та мати власний незалежний від батьків дохід. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітнього у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення. Відповідно, аліментне зобов`язання по утримання повнолітнього сина, доньки представляє собою одностороннє зобов`язання матері та батька перед повнолітнім сином, повнолітньою донькою по їх утриманню, яке повинно виконуватись належним чином та виключно на користь повнолітнього сина, доньки, а у разі примусового виконання даного аліментного зобов`язання, аліменти підлягають стягненню також, виключно на користь повнолітнього сина або доньки, які в силу свого правового статусу - повноліття та ч. 1 ст. 527 ЦК України, зобов`язанні особисто прийняти виконання даного аліментного зобов`язання на свою користь. За приписами статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Зважаючи на норми чинного законодавства. та матеріали справи, суд приходить до висновку, що для забезпечення достатнього рівня життя повнолітньої дитини, виходячи з засад розумності та справедливості, до стягнення підлягають аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 28 лютого 2020 року та до закінчення навчання - 30 червня 2023 року, але не більше як до досягнення нею 23 років, зв`язку з чим, позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення. В той же час, стягнення аліментів за даним судовим рішенням можливе до настання однієї з умов: досягнення 23 років або закінчення навчання. Щодо прохання відповідача про відкриття позивачем особистого рахунку на ім`я доньки, оскільки вона не може контролювати цільове використання коштів позивачем, слід зазначити наступне. Згідно частини 1 статті 186 СК України у чинній редакції контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці. Частиною другою статті 186 СК України визначено, що у разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Тобто, передбачаючи можливість того, що отримувач аліментів буде розпоряджатись ними не в інтересах дитини, законодавець встановив і відповідний спосіб захисту. Згідно частини другої статті 186 СК України у разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. На теперішній час не встановлено обставин, які б свідчили про нецільове використання коштів батьком дитини. Поряд з тим, відповідачу варто роз`яснити, що вона маж право контролювати куди витрачені, сплачені нею кошти в рахунок сплати аліментів. В разі виявлення фактів нецільового використання одержувачем аліментів, отриманих коштів, вжити належних заходів, передбачених чинним законодавством. З огляду на наведене, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню повністю. За правилами ст.ст. 133,141 СК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved