Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

21.01.2014 року прокурор Новоазовського району Донецької області звернувся до суду в інтересах держави в особі Новоазовської районної державної адміністрації з зазначеним позовом до відповідача, зазначаючи, що прокуратурою Новоазовського району Донецької області із залученням фахівців Державної інспекції сільського господарства в Донецькій області проведено перевірку додержання вимог земельного законодавства на території Виноградненської сільської ради. За результатами проведеної перевірки встановлено, що відповідач [PERSON] самовільно зайняв та використовує для розміщення металевого човникового гаражу земельну ділянку площею 0,0015 га (15 кв.м.), розташовану на узбережжі Азовського моря за межами населеного пункту на території Виноградненської сільської ради Новоазовського району. Факт самовільного зайняття земельної ділянки відповідачем підтверджується актом перевірки Державної інспекції сільського господарства в Донецькій області від 18.05.2013 року № 17 та актом обстеження земельної ділянки від 18.05.2013 року № 4, приписом від 21.05.2013 року № 0095, протоколом про адміністративне правопорушення від 04.06.2013 року № 000390, постановою про накладення адміністративного стягнення № 04/06/13-123 від 04.06.2013 року за ст.53-1 КУпАП, актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 29.07.2013 року № 39, приписом від 02.08.2013 року № 0234. Просить зобов'язати [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0015 га (15 кв.м.), розташовану на узбережжі Азовського моря за межами населеного пункту Виноградненської сільської ради Новоазовського району Донецької області, та привести вказану земельну ділянку в придатний для використання стан, включаючи знесення розташованого на ній металевого човникового гаражу. В судовому засіданні прокурор підтримав позовну заяву та просив її задовольнити. Представник Новоазовської районної державної адміністрації у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив та пояснив наступне. На ділянці стоїть не гараж, а транспортний засіб. В цю земельну ділянку він вложив 40 тис. грн., навів там порядок, благоустроїв цю земельну ділянку, зробив там доріжки, посадив берези, зміцнив греблю. На гараж правовстановлюючих документів не має, адміністративне стягнення сплатив. Вважає, що припис виконав, оскільки прибрав гараж на 3 м. в глибину. Суд, вислухавши прокурора, сторони, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] самовільно, без достатніх правових підстав займає земельну ділянку площею 0,0015 га (15 кв.м.), встановивши на ній гараж, розташований на узбережжі Азовського моря за межами населеного пункту Виноградненської сільської ради Новоазовського району Донецької області, що підтверджено актом перевірки Державної інспекції сільського господарства в Донецькій області від 18.05.2013 року № 17 (а.с.6-7) та актом обстеження земельної ділянки від 18.05.2013 року № 4 (а.с.8), приписом від 21 травня 2013 року № 0095 (а.с.9), протоколом про адміністративне правопорушення від 04 червня 2013 року № 000390 (а.с.10). Із постанови про накладення адміністративного стягнення № 04/06/13-123 від 04.06.2013 року за ст.53-1 КУпАП, вбачається, що на [PERSON] накладене адміністративне стягнення за самовільне зайняття земельної ділянки у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 170 гривень (а.с.11). З акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 29.07.2013 року № 39 (а.с.12), припису від 02.08.2013 року № 0234 (а.с.13) вбачається факт невиконання відповідачем вимог припису від 21 травня 2013 року № 0095 щодо вчинення дій по усуненню порушень земельного законодавства. Відповідно до ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (ст.126 ЗК України). Відповідно до ч.2 ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Частина 3 статті 152 Земельного кодексу України передбачає, що одним із способів захисту порушеного права є відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Таким чином, особа, що використовувала земельну ділянку з порушенням прав іншої, повинна привести земельну ділянку у придатний для використання стан (а точніше у попередній стан), включаючи знесення будинків, будівель і споруд, за власний кошт. Відповідно до ст.212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Термін «самовільне зайняття земельної ділянки» законодавчо закріплене у абзаці 16 ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», де самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Враховуючи те, що [PERSON] користується земельною ділянкою без правових підстав, суд вважає необхідним зобов`язати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0015 га (15 кв.м.), розташовану на узбережжі Азовського моря за межами населеного пункту Виноградненської сільської ради Новоазовського району Донецької області, та привести вказану земельну ділянку в придатний для використання стан, включаючи знесення розташованого на ній металевого човникового гаражу. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved