Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

15 липня 2016 року [PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом, де просить ухвалити судове рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON], на свою користь аліменти на утримання малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку та стягувати їх в такому розмірі щомісяця до досягнення дітьми повноліття. Стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на своє утримання, як дружини, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. Свої вимоги обґрунтувала тим, що відповідач не надає належної матеріальної допомоги на її утримання та утримання малолітніх дітей. 15 вересня 2016 року позивач [PERSON] подала до суду заяву, де усвідомлюючи наслідки передбачені ч.3. ст. 206 ЦПК України які наступають при відмові від частини позовних вимог, відмовилась від позовних вимог в частині стягнення аліментів з відповідача на її користь на її утримання як дружини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 24.10.2016 року зазначена відмова була прийнята судом і провадження по справі у цій частині закрите. Позивач, як і відповідач, у судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Матеріали справи містять заяви сторін де [PERSON] та [PERSON] просять справу розглядати за їх відсутності, при цьому, позивач свої позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає і не заперечує проти того, щоб із нього стягувались аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей. З урахуванням викладених обставин, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 14 липня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 163 (а.с. 8). Від спільного життя мають двох малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] (а.с.9,10). На час звернення до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей шлюб між сторонами не розірвано, але на даний час подружніх стосунків між ними не існує, спільне господарство не ведеться. Малолітні діти сторін знаходяться на утриманні позивачки. Відповідач являючись батьком дітей, належної матеріальної допомоги на їх утримання не надає, хоча може і повинен надавати таку допомогу. Відповідач є здоровою, працездатною особою, який не має на своєму утриманні інших осіб, офіційно працевлаштований в ДТЕК "Дніпрообленерго" та отримує стабільну заробітну плату. За таких обставин, [PERSON] просить стягнути із [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітніх дітей - сина [PERSON] та доньки [PERSON], до досягнення останніми повноліття. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, при цьому даний обов'язок є особистим, індивідуальним обов'язком як матері, так і батька. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.1 і ч.3 181 СК України. Відповідно вимог ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, що буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене те, що позивач позов підтримує, відсутні дані стосовно незадовільного стану здоров'я відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім'ї, яких він зобов'язаний утримувати, а також ненадання ним достатньої матеріальної допомоги на утримання малолітніх - сина [PERSON] та доньку [PERSON], що знаходяться на утриманні позивача, хоч має можливість надавати допомогу, оскільки є здоровою працездатною особою, офіційно працевлаштований, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши із [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання двох малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до повноліття останніми. Згідно ст. 88 ЦПК України із відповідача необхідно стягнути судові витрати. Відповідно ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved