Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

25.01.2017 р. до Подільського районного суду м.Києва надійшла заява психіатричного закладу, в якому заявник просить прийняти рішення про госпіталізацію до ТМО «Психіатрія» [PERSON], [INFO]. Заява мотивна тим що, 23.01.2017 р. о 12:30 год. швидкою психіатричною допомогою [PERSON] був доставлений до ТМО «Психіатрія». Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 17.10.2016 р. [PERSON] був визнаний недієздатним, без визначення опікуна. В зв'язку із загостренням психічного захворювання пацієнт [PERSON] потребує надання психіатричної допомоги. Але рішенням Конституційного суду України від 01.06.2016 р. визнано неконституційним положення ст.13 Закону України «Про психіатричну допомогу» щодо можливості госпіталізації особи, визнаною у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. А тому просить прийняти рішення про госпіталізацію до ТМО в судовому порядку. В судовому засіданні представник психіатричного закладу - Зуй Б.П., який також є і лікарем-психіатром, підтримав заяву та надав пояснення, аналогічні викладеним в заяві обставинам, вказавши, що за висновками лікарсько-консультативної комісії, враховуючи хронічний психічний стан пацієнта та зміну поведінки, [PERSON] потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару. Хвороба, на яку страждає пацієнт, є тяжким психічним захворюванням, та якщо його зараз не лікувати стаціонарно, він уявляє небезпечність для оточуючих та безпосередньо для себе. Госпіталізація [PERSON] до психіатричного закладу відбувалася швидкою психіатричною допомогою, оскільки виявляв агресію до оточуючих. [PERSON] є недієздатним, а тому законом його згода не може бути прийнята, а опікуна хворий станом на дату розгляду заяви не має. Госпіталізація хворого відбувалася в невідкладному порядку. Додав, що пацієнт веде себе дуже агресивно і до медичного персоналу, в ночі також розламав ліжко. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви, вважає за доцільне госпіталізувати [PERSON] до психіатричного закладу у зв'язку із загостренням психічної хвороби. Додавши, що після рішення суду про визнання [PERSON] недієздатним він до кінця грудня 2016 р. лікувався в ТМО «Психіатрія», а тому опікун не був призначений після винесення судового рішення. На теперішній час осіб, який виявили бажання стати його опікуном, немає, а том органом опіки буде вирішення питання про влаштування [PERSON] до спеціалізованого інтернату. Прокурор в судовому засіданні вважав вимоги психіатричного закладу обґрунтованими та заснованими на законі, вказавши, що в зв'язку з відсутністю опікуна у недієздатного [PERSON] орган опіки та піклування району забезпечує виконання своїх функцій стосовно останнього до призначення нового опікуна. В зв'язку із загостренням психічного стану недієздатного, який вже став небезпечний для останнього та оточуючих, недієздатний [PERSON] потребує лікування в умовах стаціонару психіатричного закладу. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 17.10.2016 р. [PERSON], [INFO], визнаний недієздатним без призначення опікуна. Встановлено, що 23.01.2017 р. о 12:30 год. [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], бригадою швидкої психіатричної допомоги був доставлений до ТМО «Психіатрія». Особа госпіталізована в зв'язку з погіршенням психічного стану та у невідкладному порядку. На підставі Рішення Конституційного Суду N 2-рп/2016 від 01.06.2016 р. визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», згідно з яким особа визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Відповідно до ст.70 ч.2 Закону України «Про Конституційний Суд України» КСУ вказав на такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Підстави, за якими відбувається госпіталізація особи за судовим рішенням, передбачені ст.14 Законом України «Про психіатричну допомогу. Відповідно до вимог статті 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно акту комісійного психіатричного огляду від 24.01.2017 р., комісія, оглянувши [PERSON], прийшла до висновку, що [PERSON] страждає на органічний маячний розлад (шизофреноподібний), під час загострення може бути небезпечним для себе та оточуючих, враховуючи анамнез захворювання та теперішній психічний стан, хворому встановлений діагноз: шизофренія, параноїдна форма, безперервний ти п перебігу, маніоформно-параноїдний синдром, виражений апатико-дисоціативний дефект; потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару. Як вбачається з наданих документів, [PERSON], який є інвалідом 2 групи за психічним захворюванням 2 групи безстроково, страждає на тяжкий психічний розлад, внаслідок чого він вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих. За таких обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON] підлягає примусовій госпіталізації та лікуванню, оскільки страждає важким психічним захворюванням, яке загрожує йому особисто та оточуючим. Таким чином, заява психіатричного закладу є обґрунтованою та заснованою на законі, в зв'язку з чим підлягає задоволенню. На підставі ст.282 ч.2 ЦПК України рішення про задоволення заяви є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. До суду ТМО «Психіатрія» звернулось у встановлений законом строк. На підставі викладеного, ст.ст.13, 14-16 Закону України «Про психіатричну допомогу»,

Outcome: approved