Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з відповідачем в даній справі вони перебувають в зареєстрованому 21 листопада 2003 року шлюбі в Царичанському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №121 (свідоцтво про шлюб серія I-КИ № 385187 від 10.08.2017 року). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дочок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з матір'ю. Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на подружнє життя, з найменших причин між ними виникають сварки, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим, тривалий час проживають окремо. Прохає шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява з проханням розглядати дану справу у його відсутність. \~ Відповідач в судове засідання не зявилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає повністю та після розірвання шлюбу прохає залишити їй шлюбне прізвище "Вільхова". Вивчивши надані докази, даючи їм оцінку у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. \~ В судовому засіданні встановлено, що дійсно сторони перебувають в зареєстрованому 21 листопада 2003 року шлюбі в Царичанському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №121 (свідоцтво про шлюб серія I-КИ № 385187 від 10.08.2017 року). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дочок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з матір'ю. Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на подружнє життя, з найменших причин між ними виникають сварки, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим, тривалий час проживають окремо, що і змусило позивача звернутися з позовною заявою до суду. Суд приходить до висновку про те, що дійсно подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам сторін та дітей. Подальше прийняття судом заходів щодо примирення подружжя суперечило б моральним засадам суспільства, тому шлюб повинен бути розірваний на підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу прізвище відповідачці за її заявою залишити Вільхова. Відповідно до вимог ст.88 ч.1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач [PERSON] в позовній заяві вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат не заявляв, тому судовий збір слід залишити за позивачем.\~

Outcome: approved