Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-30 00:00:00

29 квітня 2021 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича, приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського Олега Володимировича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 114749, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем 01 лютого 221 року. Стислий виклад позицій сторін. Обґрунтування позивача. 11.08.2011 між позивачем [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір № 004-13530-110811 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговуванням платіжної картки. Згідно Договору від 2249/к від 21.05.2020 про відступлення права вимоги боргу позивача, право вимоги перейшло до ТзОВ «Росвен Інвест Україна». У квітні 2021 року позивачем отримано від приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Табінського О. В. постанову, з якої стало відомо, що згідно виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. від 01.02.2021 з позивача на користь відповідача ТзОВ «Росвен Інвест Україна» стягнуто заборгованість по вище вказаному Договору у розмірі 24583,71 грн. та 975,50 грн. винагороди приватному виконавцю за проведення виконавчих дій та основна винагорода виконавцю у сумі 2485,37 грн. Позивач вважає, що зазначений виконавчий напис було вчинено із порушенням вимог чинного законодавства, а відтак є таким, що не підлягає виконанню. Позивач зазначив, що згідно п. п. 1.1-1.2 глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 296/5 та ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Відповідно до п. 1-1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету міністрів України від 29.06.1999 № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання, подаються: оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання , що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Так, при вчиненні виконавчого напису нотаріус не витребував від стягувача та боржника первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Розрахунок боргу здійснений стягувачем щодо наявності грошового зобов`язання по кредиту, процентах, річних та пені, не може вважатися, на думку позивача, документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив норму закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому написі зроблено стягувачем одноособово без урахування думки та позиції боржника, що не відповідає дійсній сумі заборгованості. Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Позивач зазначив, що ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен впевнитися у розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Відтак, є законні підстави визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. від 01.02.2021 таким, що не підлягає виконанню. Обґрунтування заперечень відповідача. Відзив на позовну заяву представником відповідача ТзОВ «Росвен Інвест Україна» у встановлений судом строк до суду подано не було. Заяв чи клопотань на адресу суду подано не було. Третьою особою - приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. пояснень щодо позову подано не було. Третьою особою - приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Табінським О. В. пояснень щодо позову подано не було. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 30 квітня 2021 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 30 квітня 2021 року заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову по вищевказаній цивільній справі задоволено. Зупинено стягнення за виконавчим написом, вчиненим 01 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з боржника [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», ЄДРПОУ 37616221 заборгованості загальною сумою 24583,71 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 29 червня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів, норми права, що застосовані судом при розгляді спірних правовідносин та висновки суду. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, надавши пояснення, аналогічні викладеній позовній заяві, просив позов задовольнити. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» у судове засідання не з`явився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке отримано 16.08.2021. Причини неявки суду не відомі, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за відсутності представника на адресу суду не надходило. Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. у судове засідання не з`явився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, причини неявки невідомі. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Табінський О. В. у судове засідання не з`явився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, на адресу скеровано повістку про виклик до суду рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення. На адресу суду повернувся лист з відміткою - адресат відсутній за вказаною адресою. Заслухавши пояснення позивача, з`ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить наступного висновку. Даний позов виник із приводу вчинення виконавчого напису нотаріусом по договірних зобов`язаннях, визначених кредитним договором. Судом встановлено, що 11.08.2011 між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] укладено Договір № 004-13530-110811 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки (а. с. 14-15). 01.02.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 16802. За даним виконавчим написом стягнуто з позивача [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , місце проживання: [ADDRESS] , який є боржником за Кредитним договором 004-13530-110811 від 11.08.2011, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло на підставі Договору № 2249/К про відступлення права вимоги за кредитними договорами від 21.05.2020 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», ЄДРПОУ 37616221, заборгованості за Кредитним Договором № 004-13530-110811 від 11.08.2011. Стягнення заборгованості проводиться за період з 22.05.2020 по 31.01.2021. Сума заборгованості становить 24083,71 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 17452,08 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 6631,63 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат». Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача становить 24583,71 грн. (а. с. 10). Згідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Виконавчий напис відповідає вимогам, що пред`являються законом до нього, зокрема ст. 89 Закону України «Про нотаріат». Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням процедури його вчинення. Зокрема, як на підставу вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, нотаріус посилався на п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 р. (далі - Постанова № 1172 ). Відповідні зміни до Постанови № 1172 та віднесення кредитного договору до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, були внесені Постановою Кабінету Міністрів України за № 662 від 26.11.2014 р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Однак, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 визнав незаконною та нечинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в тому числі за кредитними договорами. З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України № 1172 в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Відтак, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував того, що законодавство України не допускає такого способу позасудового врегулювання спорів. Відповідно до п. 2 Переліку документів для одержання виконавчого напису, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172 (далі - Перелік), за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 3.5 Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. За змістом статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як встановлено судом, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності заборгованості позивача перед відповідачем. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. У Постанові КЦС ВС від 23.01.2018 в справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Наведені обставини також вказують на те, що розмір кредитної заборгованості, зазначений нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірним. Так, суд погоджується з доводами позивача, що сума заборгованості, встановлена виконавчим написом, не є безспірною з огляду на таке. Відповідно до умов Договору № 004-13530-110811 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки від 11.08.2011, Банк надає Клієнту Кредит шляхом відкриття Клієнту відновлювальної відкличної Кредитної лінії в загальному розмірі 100000 грн. та на день укладення Договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 7000,00 грн. Клієнт сплачує Банку проценти за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом за ставками, які зазначені в Тарифах. При цьому відповідач за період з 22.05.2020 по 31.01.2021 нарахував заборгованість у розмірі 24083,71 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в сумі 17452,08 грн. та простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в сумі 6631,63 грн. Відповідно до правового висновку, який міститься у постанові ВП ВС від 27 березня 2019 року у справі N 137/1666/16-ц, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Крім того, судом встановлено, що відповідач не повідомляв позивача про те, що останній має намір звернутись із заявою про вчинення виконавчого напису, що створює ситуацію коли боржник не міг ніяким чином заперечувати проти незаконно нарахованих сум і відповідно нотаріус не мав вчиняти виконавчий напис, оскільки ним не була перевірена безспірність вимог кредитора. Наслідки такого неповідомлення зазначені в узагальненні ВССУ від 07.02.2014 про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні. А саме в п. 10 вказаного узагальнення зазначено, що неповідомлення боржника про вимогу кредитора є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, позивача не було письмово повідомлено про перехід до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» прав кредитора за кредитним договором. Так, законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно частини 2 статті 516 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку що позов підлягає задоволенню. Заходи забезпечення позову, що були накладені ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 30 квітня 2021 року, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2, ч. 6 ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved