Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

16 травня 2017 року заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті її матері [PERSON], [INFO], померлої 19 березня 2017 року у місті Єнакієво Донецької області, Україна. В обґрунтування вимог заяви зазначила, що вона є донькою та спадкоємцем [PERSON], 19 березня 2017 року у місті Єнакієво Донецької області її мати померла, про що видане лікарське свідоцтво про смерть, довідку про смерть та свідоцтво. Для реєстрації факту смерті вона звернулася до Новомосковського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Водночас, отримала відмову у вчиненні реєстраційної дії, оскільки по наданим документам про смерть не можна вчинити зазначені дії, через те, що документи, видані на тимчасово непідконтрольній території, не мають юридичної сили на території України. Справа в порядку ч.2 ст.257-1 ЦПК України розглянута невідкладно. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 256 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення фактів смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У відповідності до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Згідно з ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованою територією, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Матеріали справи свідчать, що заявник є донькою [PERSON], [INFO], уродженки [INFO] /а.с.5,6/. Заявник має статус внутрішньо переміщеної особи та фактично мешкає за адресою: вул. Вузенька, 134, м. Новомосковськ Дніпропетровської області /а.с.7/. В наданій заявником копії довідки про причини смерті до форми № 106/у № 18 від 20 березня 2017 року, вказано, що 19 березня 2017 року померла [PERSON], у віці 93 роки. Причина смерті а) набряк мозку; в) церебральний атеросклероз з артеріальною гіпертензією, декомпенсація /а.с.11/. 20 березня 2017 року заявнику видано лікарське свідоцтво про смерть № 18, форми № 106/у, в якій вказано про смерть 19 березня 2017 року [PERSON], [INFO], що проживала за адресою: [INFO]. Підставою смерті вказано: а) набряк мозку; в) церебральний атеросклероз з артеріальною гіпертензією, декомпенсація /а.с.10/. 23 березня 2017 року заявнику [PERSON] міським відділом записів актів цивільного стану державної реєстраційної палати міністерства юстиції ДНР видано свідоцтво про смерть, у відповідності до якого вказано про смерть 19 березня 2017 року [PERSON], [INFO], уродженки [INFO] Російської Федерації в м. Єнакієво, про що 23 березня 2017 року вчинено запис акту про смерть за № 465 /а.с.9/. Судом встановлено, що заявнику відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки нею надано свідоцтво про смерть [PERSON] яке видане [PERSON] міським відділом записів актів цивільного стану державної реєстраційної палати міністерства юстиції ДНР, а згідно ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті є недійсними і не створює правових наслідків, а тому рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України /а.с.12/. Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, згідно з додатком 1, до яких входить м. Єнакієво Донецької області. Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою. За приписами п. 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 18 жовтня 2000 № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 за № 1150/13024. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено: «1. Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 2. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. 3. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків». Пунктом 3 Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 передбачено: «У звязку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України, здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території». Проведення державної реєстрації смерті [PERSON] не видається за можливе навіть в будь-якому органі РАЦС на території, підконтрольній українській владі, оскільки відсутній документ, який, відповідно до законодавства України, підтверджує факт смерті [PERSON] Пунктом 2 частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація смерті фізичної особи проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Законом України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» від 4 лютого 2016 року № 990-VIII Цивільний процесуальний кодекс України доповнено ст. 257-1, якою встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Враховуючи надані заявником докази, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшли підтвердження факти, на які посилається заявник, в звязку з чим, вимога про встановлення факту смерті [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved