Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

31 травня 2018 року позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] районної державної адміністрації про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку (ціна позову 36189,53 грн). 16 липня 2018 року ухвалою суду [PERSON] міську раду Хмельницької області було залучено як співвідповідача. Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06 жовтня 2017 року померла його бабка по лінії матері - [PERSON] і після її смерті залишилось спадкове майно, що складається із земельної ділянки, площею 1,26 га, розташованої на території Іванковецької сільської ради Дунаєвецького району, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт серії ЯА №126016, виданий 13.12.2007 р. [PERSON] районною державною адміністрацією. Позивач є спадкоємцем за законом на майно померлої бабки по лінії матері як внук, в установлений законом строк звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини. Однак згідно повідомлення приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу від 26 квітня 2018 р., видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна, позивач, надав правовстановлюючий документ на земельну ділянку [PERSON], в якому виявлено незастережне виправлення кадастрового номера. В державному акті на право власності на земельну ділянку було допущено помилку у визначенні кадастрового номеру земельної ділянки - 6821883300:06:002:0079, а також цифри «33» підтерті і виправлені, а згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вірний кадастровий номер земельної ділянки - 6821883300:06:002:0079, що підтверджується копією витягу №НВ-6806349082018 від 10.04.2018 р. про надану [PERSON] відповідно до розпорядження [PERSON] РДА від 12.04.2006 р. №291/2006-р земельну ділянку площею 1,26 га, розташовану на території Іванковецької сільської ради Дунаєвецького району, дата державної реєстрації земельної ділянки 27.08.2015 року. Таким чином, позивач обмежений у своєму праві на оформлення та розпорядження спадковим майном через неможливість отримати правовстановлюючі документи з огляду на вищевикладені обставини, а тому звернувся до суду та просить визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №126016, який виданий на підставі розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації від 12.04.2006 р. №291/2006-р на ім'я [PERSON], на земельну ділянку площею 1,26 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Іванковецької сільської ради Дунаєвецького району кадастровий номер № 6821883300:06:002:0079 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010775300084 та скасувати запис в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за№ 010775300084, а також визнати за ним [PERSON] в порядку спадкування за законом після померлої 06 жовтня 2017 р. [PERSON] \~ право власності на земельну ділянку, площею 1,26 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Іванковецької сільської ради Дунаєвецького району, кадастровий номер № 6821883300:06:002:0079. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, просить задовольнити позовні вимоги . Представник відповідача: [PERSON] міської ради Хмельницької області в судове засідання не зявився, однак надав суду відзив на позовну заяву в якому проти позову не заперечив ,позов визнає, просив проводити розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача [PERSON] райдержадміністрації Хмельницької області, в судове засідання не зявився, однак надав суду повідомлення про розгляд справи у відсутності представника та не заперечив проти задоволення позову. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 жовтня 2017 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 1,26 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Іванковецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області. Позивач є спадкоємцем за законом, відповідно до 1266 ЦК України, на майно померлої [PERSON], як внук померлої , спадщину прийняв, подавши в установлений законом строк до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Спадкоємиця першої черги , [PERSON], після смерті [PERSON], відмовилася від прийняття спадщини, на користь позивача, дане підтверджується копією спадкової справи за №191-2018, заведеної 04.04.2018 року після смерті [PERSON]. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 26 квітня 2018 р. приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу видно, що [PERSON] отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після померлої 06 жовтня 2017 року [PERSON] , а саме: на земельну ділянку не може, в зв'язку із тим, що в державному акті виявлено незастережне виправлення кадастрового номера. Розпорядженням [PERSON] районної державної адміністрації від 13 квітня 2006 р. №291/2006-р. «Про надання в натурі (на місцевості) земельної частки на території Іванковецької сільської ради», [PERSON] власнику сертифіката серії ХМ №0254380 надано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на територій Іванковецької сільської ради Дунаєвецького району земельну частку (пай) №377, площею 1,26 га, що підтверджується копією архівного витягу з розпорядження. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. 13 грудня 2007 року [PERSON], на підставі вищезазначеного розпорядження , [PERSON] райдержадміністрацією видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 126016 площею 1,26 га, яка розташована\~на території\~Іванковецької сільської\~ради Дунаєвецького\~району Хмельницької\~області \~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва,\~кадастровий номер\~6821883300:06:002:0079, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010775300084, що підтверджується копією державного акта. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6806349082018 від 10.04.2018 року на надану [PERSON] відповідно до розпорядження [PERSON] РДА земельну ділянку площею 1,2612 га видно, що виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо поділу та обєднання земельних ділянок, присвоєно кадастровий номер 6821883300:06:002:0079, дата державної реєстрації земельної ділянки 27.08.2015 року. Відповідно до повідомлення відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №М-31/0.0.24-31/138-18 від 14.05.2018 року, внести виправлення в державний акт неможливо. Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. На підставі абз.2 п.1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року №139-У) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (п.1 розділу X доповнено абз.2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року №509-УІ). Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", виходячи з положень статей 8, 124 Конституції, статей 26, 30, 87; 90, 97, 100, 102, 108, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158, 161. 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 ЦК України, статті 15 ЩІК України,статті 12 Господарського процесуального кодексу України судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками. Отже, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Враховуючи вищевикладене,\~суд дійшов\~висновку,\~що державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,26 га, серія ЯГ № 126016, виданий [PERSON], 13.12.2007 року на підставі розпорядження [PERSON] РДА за №291/2006-р від 12.04.2006 року, кадастровий номер земельної ділянки 6821883300:06:002:0079 та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010775300084 порушує права\~позивача,\~оскільки не\~відповідає вимогам\~закону,\~ в державному акті містяться виправлення у написанні кадастрового номеру, а саме: цифр «33», а тому його слід визнати недійсним та скасувати його реєстрацію. Відповідно до п. «г» ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Позивач позбавлений можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на земельну ділянку. Згідно п.3.5 листа ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут)». Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця); до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Суд вважає,\~що позивач,\~прийнявши у\~спадщину спадкове\~майно \~відповідно до\~ст.\~ 1268\~ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Тому, з огляду на те, що [PERSON] набув право власності на земельну ділянку площею 1,2612 га, його право власності на дане майно перейшло у порядку спадкування до позивача, а тому вимоги обґрунтовані і суд задовольняє їх.

Outcome: approved