Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

19 лютого 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення на його утримання аліментів, оскільки він є студентом 1 курсу Державного навчального закладу «Запорізьке машинобудівне вище професійне училище» і потребує матеріальної допомоги на навчання. Відповідач є батьком позивача, однак матеріальну допомогу на його утримання не надає, тому просить стягнути з відповідача на його утримання аліменти в твердій грошовій сумі 1300 гривень щомісяця до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги уточнив, просив стягнути з відповідача на утримання позивача аліменти в твердій грошовій сумі 500 гривень щомісяця до закінчення навчання або досягнення ним двадцятитрьохрічного віку. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог щодо стягнення з нього на утримання повнолітньої дитини аліментів в твердій грошовій сумі 500 гривень щомісяця не заперечував. Повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно є батьком позивача [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 21.11.2001 року). Відповідно до Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, що продовжують навчання. Стаття 199 СК України передбачає, що, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати її протягом періоду навчання до досягнення дитиною двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання. Як роз'яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. № 3, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно довідки, виданої ДНЗ «Запорізьке МВПУ» № 37/16 від 19.01.2016 року, позивач [PERSON] дійсно є студентом 1 курсу денної форми навчання Державного навчального закладу «Запорізьке машинобудівне вище професійне училище». Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч.1 ст. 200 СК України визначаючи розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів суд враховує обставини, що мають істотне значення по справі: матеріальне становище дитини та платника аліментів. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими, тому суд позов задовольняє та стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн. оскільки позивач був звільненим від сплати судових витрат при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved