Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] , а [INFO] померла його мати [PERSON] , після їхньої смерті залишилося спадкове майно. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги, однак прийняти спадщину він не може, оскільки вчасно не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, у зв`язку з тим, що з 2014 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції в складі сил АТО у підпорядкуванні керівника АТО на території Донецької та Луганської областей. Крім того, у 2014 році, під час проходження служби втратив паспорт та інші особисті документи, які вдалося поновити лише у 2020 році. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд надати йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] та після смерті [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 30 липня 2021 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 22 вересня 2021 року підготовче провадження у вказаній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, про розгляд справи повідомлена належним чином, подав заяву про розгляд справи за відсутності його представника, позовні вимоги визнав повністю. Третя особа у судове засідання свого представника не направила, про розгляд справи повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 1, 4\~ ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 3 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як\~ за\~ зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] ,\~ що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області 21 лютого 2017 року /а.с. 7/ [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області 07 вересня 2018 року /а.с. 8/ Після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилася спадщина на належне їм майно. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є сином померлої [INFO] [PERSON] та померлого [INFO] [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] /а.с. 6/. Приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун К.А. відмовила позивачу у прийнятті заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з пропуском 6-ти місячного терміну, визначеному ст. 1270 ЦПК України для прийняття спадщини, що підтверджується роз`ясненням №247/02-31 від 31.08.2020 року. Відповідно до повідомлення про надання інформації приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун К.А. №323/01-16 від 25 серпня 2021 року, спадкова справа, до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилась /а.с. 24/. Позивач обґрунтовує причини пропуску строку для прийняття спадщини тим, що він з 2014 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції в складі сил АТО у підпорядкуванні керівника АТО на території Донецької та Луганської областей. Крім того, у 2014 році, під час проходження служби втратив паспорт та інші особисті документи, які вдалося поновити лише у 2020 році. Як вбачається з довідки №3582 від 30 серпня 2021 року, виданої військовою частиною п/п [NUMBER] , [PERSON] з 15.05.2014 року по 20.12.2014 року приймав участь в АТО. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно з ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч.3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1). Позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, у якому вказав, що строк на прийняття спадщини пропущений з поважних причин і суд може визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). У листі Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 зазначено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Вказаним листом визначений також і перелік причин пропуску строку, які можуть бути визнані судом поважними, а саме: «…тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних силах України тощо…». Цей перелік не є вичерпним. У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивачем було пропущено строк для прийняття спадщини через службу у складі Збройних Сил України в зоні проведення Операції Об`єднаних сил на території Східної України, а також, у зв`язку із втратою особистих документів, на відновлення яких позивачем був витрачений значний час. Суд дійшов висновку, що причина пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважною, викликаною об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, оскільки через строкову військову службу в Збройних силах України та через втрату особистих документів він не мав змоги звернутися до нотаріуса. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Суд бере до уваги також ту обставину, що у контексті статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Європейським Судом з прав людини розглядалися справи щодо порушення права власності, де об`єктами були майнові права, наприклад, набуте на підставі заповіту право на одержання орендної плати (ренти) за користування земельною ділянкою (ухвала щодо прийнятності заяви № 10741/84 S. v. the United Kingdom від 13 грудня 1984 р.). Отже, у разі відмови у вимозі позивачу про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом, на думку суду, буде допущене порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право фізичних та юридичних осіб на вільне володіння своїм майном. Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, тому суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved