Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

31 липня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, в якому просить визнати за [PERSON], [INFO], право власності на земельні ділянки (земельна ділянка 1, кадастровий номер 1223585500:01:002:0377, площею 2,6570 га та земельна ділянка 2, кадастровий номер 1223585500:01:002:0545, площею 2,707 га), загальною площею 5,364 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Новодачинської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 05 листопада 2015 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає що 05 листопада 2015 року померла мати позивача [PERSON]. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина на майно, в тому числі земельні ділянки (земельна ділянка 1, кадастровий номер 1223585500:01:002:0377, площею 2,6570 га та земельна ділянка 2, кадастровий номер 1223585500:01:002:0545, площею 2,707 га), загальною площею 5,364 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Новодачинської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, які належали [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 173097, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010602200302 від 09.02.2006 року. Вартість даних земельних ділянок складає 154351,72грн., з них вартість земельної ділянки кадастровий номер 1223585500:01:002:0377 складає 80333,99 грн, земельної ділянки кадастровий номер 1223585500:01:002:0545 - складає 74017,73 грн., згідно довідки № 34-4-0.181-490/181-17 від 27.07.201 року виданої начальником міськрайонного управління у Павлоградському, Юрївському районах та у м. Павлограді Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області [PERSON] [PERSON] залишила заповіт від 09 грудня 2013 року, посвідчений секретарем Новодачинської сільради Павлоградського району Дніпропетровської області, згідно якого заповідала вищезазначені земельні ділянки онуці [PERSON]. [PERSON], в межах визначеного законом строку необхідні дії для прийняття спадщини не вчинила. У 2016 році [PERSON] звернулась до суду з заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Даний позов суд першої інстанції задовольнив та надав строк, тривалістю два місяці. Дане рішення було оскаржене в апеляційному порядку і ухвалено нове рішення, яким скасоване попереднє. У задоволенні вимог [PERSON] було відмовлено. Дане рішення набрало законної сили 15 березня 2017 року. Позивач звернулась до Другої Павлоградської державної нотаріальної контори з відповідною заявою в межах строку визначеного законом. Після спливу строку, передбаченого законом для прийняття спадщини повторно звернулась в вищезазначену нотаріальну контору. Але у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, на підставі того, що не надано правовстановлюючий документ на належні [PERSON] земельні ділянки. В звязку з неможливістю оформити в нотаріальній конторі право на спадщину за законом на вищевказані земельні ділянки змушена звернутися до суду. Позивач та її представник у судове засідання не зявилися, представник позивача надав суду заяву в якій просить суд про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав та просить позов задовольнити. Представник відповідача Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, надав суду заяву у якій просить суд про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Треті особи у судове засідання не з'явились, надали заяви у яких просять суд про розгляд справи без їх участі. Третя особа [PERSON] надала заяву в якій зазначила, що позов вважає необґрунтованим. Зясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступні обставини. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 05 листопада 2015 року померла [PERSON], яка доводилась матірю позивачу по справі [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, свідоцтвом про народження, свідоцтвом про укладення шлюбу в частині зміни прізвища позивача. (а.с.7-10). Внаслідок її смерті відкрилась спадщина на майно, в тому числі на земельні ділянки (земельна ділянка 1, кадастровий номер 1223585500:01:002:0377, площею 2,6570 га та земельна ділянка 2, кадастровий номер 1223585500:01:002:0545, площею 2,707 га), загальною площею 5,364 га цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Новодачинської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області. Зазначені земельні ділянки належили [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 173097, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010602200302 від 09.02.2006 року. [PERSON] залишила заповіт від 09 грудня 2013 року, посвідчений секретарем Новодачинської сільради Павлоградського району Дніпропетровської області, згідно якого заповідала вищезазначені земельні ділянки онуці [PERSON]. [PERSON], в межах визначеного законом строку, необхідні дії для прийняття спадщини не вчинила, з заявою про прийняття спадщини звернулась до нотаріальної контори з пропуском встановленого законом строку, в результаті чого 04.08.2016 року їй була видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У 2016 році [PERSON] звернулась до суду з заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Даний позов суд першої інстанції задовольнив та надав строк, тривалістю два місяці. Дане рішення було оскаржене в апеляційному порядку і Апеляційним судом Дніпропетровської області ухвалено нове рішення, яким скасоване рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпроптеровської області від 30.11.2016 року, у задоволенні вимог [PERSON] було відмовлено. Зазначене рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області набрало законної сили 15 березня 2017 року. (а.с. 11-13) Зазначені обставити також підтверджуються відповіддю державного нотаріуса Другої павлоградської держконтори [PERSON] № 1656/01-16 від 28.08.2017 на запит суду. Відповідно до ст. 1268,1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Статтею 1272 ЦК України встановлено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 12.05.2004 року [PERSON] на підставі розпорядження Павлоградської районної державної адміністрації № 274-р-04 є власником земельної ділянки площею 5,6450 га у межах згідно з планом розташованої на території Новодачинської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності [PERSON] на земельні ділянки - земельна ділянка 1, кадастровий номер 1223585500:01:002:0377, площею 2,6570 га та земельна ділянка 2, кадастровий номер 1223585500:01:002:0545, площею 2,707 га, також підтверджується інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку 1223585500:01:002:0545 від 02.06.2017 та на земельну ділянку 1223585500:01:002:0377 від 02.06.2017, листом Головного управління держгеокадастру у Дніпропетровській області № 29-4-0.221-9560/2-17 від 13.07.2017, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 5643666. Як вбачається з відповіді державного нотаріуса Другої павлоградської держконтори [PERSON] № 1656/01-16 від 28.08.2017 на запит суду, спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] 25.11.2016 року було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, та [PERSON] 30.05.2016 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок. Спірні земельні ділянки залишились не успадкованими, так як спадкоємець за заповітом [PERSON] не прийняла спадщину у встановлений законом строк без поважних причин, та рішенням суду їй було відмовлено в наданні додаткового строк для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач [PERSON] є донькою померлої [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтва про народження № 0000564, свідоцтва про шлюб від 23.10.2010 р., витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00016084654, та відповідно є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.1270, ч.1 ст.1220 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно постанови державного нотаріуса Другої Павлоградської державної нотаріальної контори [PERSON] від 30.05.2017 року позивач у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], що, також, підтверджується копією заяви [PERSON] до нотаріальної контори від 26.01.2016 року, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з тих підстав, що позивачем не було надано правовстановлюючого документа на нерухоме майно. Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування"). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Зважаючи на письмові докази, наявні в матеріалах справи, позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість визнання за позивачем права власності на земельні ділянки загальною площею 5,364 га, розташовані на території Новодачинської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 05 листопада 2015 року.

Outcome: approved