Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна та просить визнати виконавчий напис, вчинений 05.08.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, зареєстрований у реєстрі за №25856, про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості в сумі 109 024,58 грн. таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що зазначений виконавчий напис вчинено нотаріусом без достатніх правових підстав, на борговому документі, не передбаченому Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, за відсутності документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника, оскільки стягувач не надав нотаріусу, а останній не витребував первинних бухгалтерських документів із зазначенням дати та суми отримання кредиту, сплачених сум, строків погашення кредиту та доказів направлення боржнику письмової вимоги про усунення порушень, не перевірено чи є заборгованість безспірною. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 25.01.2021 року заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено; зупинено стягнення за виконавчим написом, вчиненим 05.08.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, зареєстрованим в реєстрі за номером 25856, у виконавчому провадженні ВП №63863605, який знаходиться на виконанні приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольги Леонідівни. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 26.01.2021 року відкрито провадження у справі №752/2431/21 за позовом [PERSON] , ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідач не скористався своїм правом, наданим ст. 178 ЦПК України, та не надав відзив на позов. На підставі ст. 178 ЦПК України справа розглянута за наявними в ній матеріалами. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 04.10.2017 року позивачем підписана анкета-заява про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Альфа-Банк». 05.10.2017 року позивачем підписана оферта на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії 630750409, за умовами якої Банк випускає на ім`я позивача платіжну карту, відкриває поточний рахунок із встановленням ліміту у розмірі 200000 грн., процентної ставки за користування коштами у розмірі 24% річних (найменування продукту «Максимум-готівка»). Відповідно до розділу IV оферти визначено умови сплати платежів, визначених угодою/договором. Зокрема, вказано, що обов`язковий мінімальний платіж встановлено у розмірі 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн (ОМП). Дату сплати ОМП запропоновано визначати відповідно до умов додатку №4 до договору. Платежі з повернення кредиту запропоновано здійснювати відповідно до договору. Примірний графік та розрахунок сукупної вартості запропоновано навести в Тарифах, які є невід`ємною частиною договору. 05.08.2020 року АТ «Альфа-Банк» звернулося до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, за яким просило стягнути з позивача на користь відповідача заборгованість за кредитним договором №630750409 від 05.10.2017 року у розмірі 108 374,58 грн. В додаток до вказаної заяви відповідач надав анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Альфа-Банк» від 04.10.2017 року, оферту на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії 630750409 від 05.10.2017 року, засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, що підтверджується наданими приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною документами. 05.08.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №25856, про звернення стягнення з [PERSON] , який є боржником за Кредитним договором №630750409 від 05.10.2017 року, укладеним із АТ «Альфа-Банк». Вказаний виконавчий напис вчинено на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. У виконавчому написі вказано, що стягнення заборгованості проводиться за період з 18.05.2019 року по 01.06.2020 року. Сума заборгованості складає 108 374,58 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 78 762,80 грн., прострочена заборгованість за комісією та процентами - 0,00 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту - 29 088,25 грн., строкова заборгованість за комісією та процентами - 523,53 грн. За вчинення виконавчого напису стягнуто плати зі стягувача у розмірі 650,00 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника складає 109 024,58 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. від 08.12.2020 року відкрито виконавче провадження ВП №63863605 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості з [PERSON] у розмірі 109 024,58 грн. Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 87 Закону України «Про нотаріат»). Частиною першою статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Судом встановлено, що оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між Банком та позивачем кредитний договір на підставі анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Альфа-Банк» та оферти на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії 630750409, що надані нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не є документами, які підтверджують безспірність заборгованості позивача перед відповідачем за кредитним договором у розумінні п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, оскільки стягувачем не надано нотаріусу для вчинення відповідного напису саме нотаріально посвідченого договору, за яким виникла заборгованість. Судом враховано, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Вказана позиція в тому числі викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, 02 липня 2019 року справа № 916/3006/17 з подібних правовідносин. Під час розгляду справ такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову (Постанова Верховного Суду від 26.06.18. у справі № 910/16252/17). Судом встановлено, що з поданих стягувачем нотаріусу документів неможливо встановити чи дійсно настав строк виконання зобов`язання за кредитним договором та за який період і у якому розмірі у позивача перед відповідачем наявна кредитна заборгованість. Разом з тим, суд зазначає, що подана відповідачем «виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості», не є випискою з рахунку позивача, а є довідкою, набраною друкованим текстом на аркуші формату А4 в довільній формі та підписана представником відповідача і скріплена печаткою відповідача, яка містить не підтверджені жодними первинними документами відомості про розмір заборгованості. Згідно з підпунктом 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, (далі - Порядок) у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Проте матеріали нотаріуса не містять доказів того, що останній витребовував у стягувача первинні документи, які підтверджують безспірність заборгованості. Підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Як вбачається з матеріалів, наданих нотаріусом, відповідачем подано нотаріусу повідомлення про порушення основного зобов`язання № L31АВ-20200609-3 від 01.06.2020, в якому відповідач вимагає у позивача виплатити заборгованість у розмірі 108374,6 UAH за кредитним договором №630750409. Разом з тим, матеріали нотаріуса не містять доказів отримання позивачем вказаного повідомлення. Як порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, так і порушень порядку повідомлення іпотекодавця про вимогу про усунення порушення є самостійними і достатніми підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Дана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 року у справі №645/1979/15-ц. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису. З огляду на встановлені обставини суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення. За правилами ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду , підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved