Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

[PERSON] (далі-позивач) звернулася до суду із позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства "Дом"(далі-відповідач) про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 21.09.2018 успадкувала у власність, після смерті батька [PERSON] , який помер ще [INFO] , земельну ділянку. Земельній ділянці наданий кадастровий номер [NUMBER] , площа складає 8,5575 га, розташована на території Широкоярської сільської ради Чернігівського району Запорізької області. Проте, 26.09.2018 з листа відділу у Чернігівському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області дізналася, що 27.10.2008 був зареєстрований договір оренди земельної ділянки, яку вона успадкувала. Договір був укладений між її батьком та ПСП «Дом» строком до 27.10.2016. Позивач мала намір самостійно використовувати належну їй земельну ділянку та отримати від позивача оренду плату за весь час фактичного користування земельною ділянкою. Однак відповідач надіслав їй лист від 15.11.2018 в якому зазначив, що йому стало відомо, що позивач отримала право власності на земельну ділянку, відповідача використовує на праві оренди земельну ділянку та пропонує укласти додаткову угоду до договору оренди землі. Позивач повідомила відповідачу у письмовій формі, що не бажає з ним укладати будь-яких угод щодо оренди земельної ділянки, а бажає її використовувати самостійно та просить повернути. Однак відповідач добровільно відмовився це зробити. Представник відповідача надав суду відзив, якому зазначив, що ПСП «Дом» продовжує на правах оренди використовувати земельну ділянку, належну позивачу. Підставою для використання є договір оренди, укладений між попереднім власником [PERSON] та ПСП «Дом» від 25.08.2008, який був зареєстрований 27.10.2008. Строк дії договору до 27.10.2016. Представник відповідача вважає, що договір оренди земельної ділянки діяв до 27.10.2016, а після цієї дати був поновленим на такий самий строк та умовах, в силу ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі». В судове засідання позивач не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених в ньому. Представник відповідача в судове засідання 12.06.2019 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. В судове засідання 01.07.2019 представник позивача також не з`явився, надав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із виїздом до м.Києва для участі в судовому засіданні у кримінальному провадженні в касаційному суді, в яке явка, згідно повідомлення касаційного суду від 03.06.2019, не була обов`язковою. Більше того, відповідач не був позбавлений можливості бути представлений в судовому засіданні іншим представником, оскільки був завчасно повідомлений про час та місце судового розгляду ще 13.06.2019. Крім того, відповідач, який є юридичною особою також мав можливість здійснювати самопредставництво в судовому засіданні. Також відповідачем був наданий відзив, в якому викладена його правова позиція у справі. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що є депутатом місцевої ради, на території якої проживає позивач. Позивач звернулася до нього, приблизно в серпні-вересні 2018 року за допомогою в оформленні спадщини, яка залишилася після смерті батька [PERSON] . Позивач оформила в сільській раді довіреність на свідка для здіснення її інтересів. Свідок з`ясував в органах земельних ресурсів, що земельна ділянка, яку отримала позивач у спадщину фактично обробляється відповідачем на підставі договору оренди земельної ділянки ще у 2008 року. Також позивач показувала свідку листи ПСП «Дом» в яких повідомлялось, що земельна ділянка ним використовується і повертати її ПСП «Дом» не бажає. Вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідка, дослідивши письмові докази у їх сукупності та взаємозв`язку, надавши оцінку усім доказам з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, а їх сукупності з точки зору достатності, суд доходить до наступних висновків. Так, [INFO] помер [PERSON] За життя останньому належала земельна ділянка, кадастровий номер [NUMBER] , площею 8,5575 га, розташована на території Широкоярської сільської ради Чернігівського району Запорізької області. Також померлим за життя був укладений договір оренди зазначеної земельної ділянки від 25.08.2008, зареєстрований 27.10.2008. Згідно п.8 Договору строк його дії складав 8 років. Отже строк дії договору згідно його умов закінчувався 27.10.2008. Також згідно п.37 Договору він припиняється у випадках, передбачених законом. Як було зазначено вище, до закінчення строку дії договору, а саме 06.02.2013 помирає орендодавець [PERSON] . В подальшому 21.09.2018 позивач, як дочка померлого [PERSON] , отримує свідоцтво про право на спадщину за законом серії ННК №601189 і в той же день за нею реєструється право власності на земельну ділянку, яка належала [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом №138697640 від 21.09.2019. Так, 15.11.2018 відповідачем в адресу позивача надіслане повідомлення-пропозиція за №191 згідно якої позивач продовжує орендувати оспорювану земельну ділянку на підставі раніше укладеного договору оренди від 25.08.2008. Зазначив, що оскільки позивач отримавши у власність 21.09.2018 земельну ділянку не направив протягом місяця ніяких заперечень щодо дії цього договору, то такий договір є поновленим автоматично. Також відповідач запропонував змінити умови договору шляхом укладення додаткової угоди. У відповідь на повідомлення -пропозицію від 15.11.2018 позивач направила лист від 22.11.2018, в якому зазначила, що отримала проект додаткової угоди до договору оренди від 25.08.2008, проте незнайома зі змістом самого договору оренди від 25.08.2008 та просила направити їй копію цього договору. В подальшому відповідач надіслав позивачу лист від 05.12.2018 в якому вказав, що надсилає знову проект додаткової угоди до договору оренди землі та просить прийняти участь у переговорах щодо укладення додаткової угоди. Надалі позивач направив відповідачу лист від 12.12.2018,в якому зазначив, що просить повідомити правову підставу користування оспорюванню земельною ділянкою та надати відповідний договір оренди на підставі якого земельна ділянка використовується. У разі відсутності такого договору, позивач просив повернути земельну ділянку. В подальшому відповідач направив позивачу листі від 18.12.2018, в якому вказав, що земельна ділянка використовується ним на підставі раніше укладеного договору оренди від 25.08.2008, зареєстрованому 27.10.2008. Позивач в свою чергу направив відповідачу лист від 18.01.2019, в якому зазначив, що не бажає продовжувати орендні відносини з відповідачем та просив повернути земельну ділянку. Відповідач листом від 01.02.2019 відповів, що договір оренди земельної ділянки від 25.08.2008 є поновленим з позивачем, оскільки останній з часу отримання земельної ділянки у власність 21.09.2018, не виразив бажання припинити договір. Також відповідач наполягав на укладенні додаткової угоди до договору оренди землі від 28.08.2008. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно ст.13 Закону України «Про оренду землі» ( в редакції, яка діяла на момент укладення договору) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст.31 Закону України «Про оренду землі» ( в редакції, яка діяла на момент укладення договору) договір оренди землі припиняється в разі смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки. Пунктом 37 договору оренди земельної ділянки від 25.08.2008 передбачалося також, що договір припиняється у випадках передбачених законом. Таким чином, в силу ст.31 Закону України «Про оренду землі», п.37 Договору оренди земельної ділянки від 25.08.2008, зареєстрованого 27.10.2008, останній був припинений 06.02.2013, в день смерті орендодавця [PERSON] . Відповідач не має на теперішній час жодних правових підстав для користування земельною ділянкою. Згідно 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Отже в даному випадку відповідач, незаконно, без відповідної правової підстави, володіє майном, а отже зобов`язаний повернути позивачу успадковану ним у власність, після смерті [PERSON] , земельну ділянку. Доводи відповідача, що в силу ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» договір автоматично поновився, оскільки позивач після отримання у власність земельної ділянки 21.09.2018, протягом місяця не надіслав йому листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі, суд до уваги не приймає, так як договір був припинений внаслідок смерті орендодавця ще 06.02.2013, а припинений договір не може бути поновленим. За таких обставин суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачену ним суму судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved