Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернулись до Марїнського районного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності та розподіл спадкового майна. Позовні вимоги мотивовані тим, що 01.09.2002 року за трагічних обставин помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою вул. Центральна (Леніна), 116, с. Максимільянівка, Марїнського району, Донецької області. Позивачі не мають змоги належним чином оформити його смерть у звязку з втратою документів з правоохоронних органів. 06.12.2009 року померла [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою вул. Центральна (Леніна), 116, с. Максимільянівка, Марїнського району, Донецької області. Позивачі звернулись до суду просять розподілити спадкове майно. У судове засідання позивачі та відповідач не зявились. Сторони, кожен окремо, подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, розглянувши заяву та додані матеріали, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до п.8 ч.1ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до роз'ясень, даних в п.13Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Відповідно до протоколу пізнання від 27.12.2013 року о/у СУР Марїнського РВ ГУМВС України в Донецькій області ст. лейтенант міліції [PERSON] в присутності понятих провів впізнання трупу невпізнаного чоловіка знайденого 02.09.2002 року в Київській області, Святошинському районі, ст.. Тарасовка. В результаті проведеного впізнання гр. [PERSON] вказав, що в предявлений йому трупі чоловіка він впізнає свого брата [PERSON], [INFO] Приписами п.8 ч. 1ст. 256 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті та отримання права на спадщину. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факт, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, що надасть їй можливість отримати свідоцтво про смерть видане відповідним державним органом України та право на оформлення спадщини. Відповідно до ч. 1,2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/5 частини житлового А-1 з тамбуром та прибудовою а (незавершене будівництво) . Загальна площа будинку складає 66,8 кв.м, житлова площа 36,1 кв.м з господарсько-побутовими будівлями та спорудами: літня кухня-сарай Б1, (фундамент), літній душ Д1, погріб П1, сарай Е1, сарай С1, вигріб ж, вбиральня У1, колодязь к , огорожа розташованого за адресою: вул. Центральна(Леніна), №116, с.Максимільянівка, Марїнський р-н, Донецька обл., яка належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 04.07.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Марїнського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 1220. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкодавець на випадок своєї смерті заповіт не залишив. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержують право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ним спадщини, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до свідоцтва про народження VII-АГ № 333995 виданого 12.06.1988 року Калниболотською сільською радою Новопокровського району, Красанодарського краю [PERSON] народився 08.06.1988 року. Батьками вказано: [PERSON], [PERSON]. [PERSON] мати померлого була спадкоємицею першою черги за законом, яка шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем фактично прийняла спадщину. Однак не встигла оформити її належним чином та померла. 06.12.2009 року [PERSON] померла, про що в книзі реєстрації смертей 09.12.2009 року виконкомом Максимільянівської сільської ради Марїнського району Донецької області зроблено відповідний актовий запис за № 65, відповідно до свідоцтва про смерть серія І-НО № 426536. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді: - 2/5 частини житлового будинку А-1 з тамбуром та прибудовою а (незавершене будівництво) та з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: вул. Центральна (Леніна), №116, с. Максимільянівка, Марїнський р-н, Донецька обл., (1/5 частина належить на праві власності, 1/5 частино фактично прийнята у спадок після смерті сина [PERSON]) - земельної ділянки призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,440 га, розташовану на території Максимільянівської сільської ради Марїнського району Донецької області належної спадкодавцеві на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ДН №185434 виданого 30 травня 2006 року. Відповідно до\~статті 216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України,\~визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В ч.1 ст.1225 Цивільного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. [PERSON], [INFO] (син), [PERSON], [INFO] (син), [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] доньки спадкодавця, є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON]. У відповідності з вимогами ч.1 ст.1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. На підставі ст.1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті брата та матері [PERSON] звернувся до нотаріальної контори, однак отримав відмову у звязку з тим, що відсутні відомості про факт смерті [PERSON] (свідоцтво про смерть), та пропустив строк встановлений законодавцем для звернення з заявою про прийняття спадщини Таким чином, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог в частині визнання права власності на спадкове майно.

Outcome: approved