Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

27 квітня 2018 року позивач звернулась до суду з цим позовом, та просить: визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що вона придбала у 1985 році у [PERSON] житло по [ADDRESS], проживає і користується ним близько 30 років, але не зареєстрована в ньому. Згідно акту обстеження земельної ділянки та нерухомого майна за адресою: [ADDRESS], від 19.04.2016 року комісія вказала, що будинок на ділянці підлягає знесенню, а 24 травня 2016 року відповідач надав дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її безоплатно у власність іншій особі за цією адресою та вказано в рішенні, що воно набирає чинності після знесення непридатного для проживання приміщення. Вона намагалася зареєструвати належним чином своє право власності на вказаний будинок, однак в позасудовому порядку вирішити дане питання не має можливості, оскільки наявні у неї правовстановлюючі документи не визнаються уповноваженими на здійснення реєстрації органами державної влади. За таких підстав вона вимушена звернутись до суду. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. У судове засідання представник відповідача не з'явився, надав заяву про слухання справи без їх участі. У відзиві відповідачем позов не визнано. У судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що позивача знає давно, з нею разом праювали і разом вийшли на пенсію близько 25 років потому та зараз також спілкуються. Вона вказала, що дійсно [PERSON] проживає в тому самому будинку де і проживала раніше, це у маленькому будинку по вул. Мирній. У судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він є сусідом позивача через огород. Знає позивача близько 6 років. У 2016 році він допомагав позивачу у ремонті веранди будинку по [ADDRESS], де вона і проживала. У судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є сусідкою позивача, і знає її близько 19 років. За ці 19 років вона знає і бачить, що позивач проживала і проживає у своєму маленькому будинку по [ADDRESS]. Також у даному господарстві мається підсобні приміщення, веранда та сарай. Як встановлено судом, позивач придбала у [PERSON] будинок по [ADDRESS]. Позивач проживає з 1991 року за вищевказаною адресою та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном понад 30 років, доглядає за будинком, утримує його і є власником даного будинку і виконує всі дії, що випливають зі змісту права власності. 24 травня 2016 року відповідач прийняв рішення відповідно до якого, [PERSON] дали дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її безоплатно у власність за адресою [ADDRESS], де в п. 2.2 рішення вказано, що воно набирає чинності після знесення непридатного для проживання приміщення. 21.11.2017 року після комісійного обстеження земельної ділянки по [ADDRESS] було встановлено, що на земельній ділянці розташований об?єкт нерухомого майна, власність на який не зареєстровано, а тому комісія дійшла згоди про врегулювання питання мирним шляхом або ініціювати розгляд спірного питання в судовому порядку. Згідно положень ст. 344 ЦК України, умовою набуття права власності на житло за набувальною давністю є добросовісне заволодіння майном на законних підставах. Суд вважає, що позивач добросовісно заволоділа майном, оскільки вона відкрито, безперервно володіє спірним житловим будинком протягом понад 30 років. Відповідно до ст. 325 ЦК України, фізичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Згідно положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Частиною 1 статті 344 ЦК України встановлено, що: "Особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим, майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом". Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Відповідно до довідки № 61/03-18 від 12 березня 2018 року виданої Корюківським районним комунальним підприємством «Рампа» інвентаризаційна вартість будинку по [ADDRESS] становить 24784,00 грн., загальна площа будинку становить 39,1 м.кв., житлова площа становить 17,6 м.кв., відсоток готовності 100%, відсоток зносу 30%. З надвірних будівель сарай Б-1 дерев?яний. Загальна інвентарна вартість майна становить 24784 грн. По даним Корюківського РБТІ станом на 31.12.2012 року власність не зареєстрована. Враховуючи викладене, вислухавши сторону позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню. Судовий збір, сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду на користь держави, слід залишити за нею.

Outcome: approved