Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

19.08.2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь вкладні грошові кошти в сумі 7603,71доларів США. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 22.12.2014 року між ним та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено договір № 10007009684284 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний on-line» у доларах США. Згідно Договору позивачу відкрито вкладний (депозитний) рахунок № 26307112799816, а позивачем передано на зазначений рахунок грошові кошти у сумі 14831,08 доларів США на термін до 21.01.2015 року зі ставкою 5,5 % річних. На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 року № 150 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК», згідно з яким з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк». 03 серпня 2015 р. виконавча дирекція Фонду прийняла рішення № 147 про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації AT «ДЕЛЬТА БАНК» до 02 жовтня 2015 р. включно та продовжена повноважень уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у AT «ДЕЛЬТА БАНК» [PERSON] до 02 жовтня 2015 р. включно. Він, дізнавшись про запровадження тимчасової адміністрації у AT «Дельта Банк», звернулася до відповідача та отримала у відділені банку агенту частину депозиту за Договором у сумі 200 000 грн. Згідно довідки AT «Дельта Банк» станом на 13.07.2015 року залишок коштів на рахунку № 26307112799816, відкритого [PERSON] становить 7603,71 доларів США. Залишок коштів на рахунку № 226307112799816 відповідачем не повернуто, співробітники AT «Дельта Банк» посилаються на неможливість виплати коштів у звязку з введенням у банку тимчасової адміністрації. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 ЦПК України.. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 22.12.2014 року між позивачем [PERSON] та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено договір № 10007009684284 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний on-line» у доларах США. Згідно Договору позивачу відкрито вкладний (депозитний) рахунок № 26307112799816, а позивачем передано на зазначений рахунок грошові кошти у сумі 14831,08 доларів США на термін до 21.01.2015 року зі ставкою 5,5 % річних. На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 року № 150 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК», згідно з яким з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк». 03 серпня 2015 р. виконавча дирекція Фонду прийняла рішення № 147 про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації AT «ДЕЛЬТА БАНК» до 02 жовтня 2015 р. включно та продовжена повноважень уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у AT «ДЕЛЬТА БАНК» [PERSON] до 02 жовтня 2015 р. включно. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 4 Закону України "Про систему гарантуванні вкладів фізичних осіб" основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань з вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії т ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації баку, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку. Згідно з ч. 1 ст. 26 зазначеного Закону встановлено, що Фонд гарант кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банк з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів вкладами, встановленого на дату прийняття того рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодуванні коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Згідно ч. 5 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування в клан/ фізичних осіб» відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті відбувається в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційніним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним банком Україні на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до статті 36 цього Закону. [PERSON] дізнавшись про запровадження тимчасової адміністрації у AT «Дельта Банк», звернулася до відповідача та отримала у відділені банку агенту частину депозиту за Договором у сумі 200 000 грн. Згідно довідки AT «Дельта Банк» станом на 13.07.2015 року залишок коштів на рахунку № 26307112799816, відкритого [PERSON] становить 7603,71 доларів США. Залишок коштів на рахунку № 226307112799816 відповідачем не повернуто, співробітники AT «Дельта Банк» посилаються на неможливість виплати коштів у звязку з введенням у банку тимчасової адміністрації. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором, а ч. 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, ще за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблені юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. У відповідності зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до положень ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно до п. 3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 03.12.2003 р. № 516 та зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 29.12.2003 р. за № 1256/8577, за договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які вставлені договором. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідне із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відловідно до ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. Відповідно до ч.2 ст. 1058 ЦК України договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором. Як передбачає ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України в і 12 квітня 1996 року №5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів до відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово - кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття і ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відносини щодо захисту прав споживачів можуть виникати також з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону. Згідно з ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Пунктом 1 ч. 6 ст. 36 цього Закону установлено, що обмеженню, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплат здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом. Процедура повернення вкладу у разі ліквідації банку встановлена спеціальним Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за положеннями якого з дня призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб припиняються всі повноваження органів управління банку та наступають наслідки, встановлені ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує перелік вимог кредиторів, після чого задоволення цих вимог здійснюється в порядку черговості, встановлено ст. 52 вказаного Закону. Зокрема, вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, погашаються у четверту чергу. Відповідно до п. 4.31 розділу V «Дії Фонду з виведення неплатоспроможного банку з ринку шляхом його ліквідації» Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 липня 2012 року № 2, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 14 вересня 2012 року за № 1581/21893, зазначено, що у разі необхідності уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку вносить пропозиції щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду змін до реєстру акцептованих вимог не частіше ніж раз на квартал на підставі, зокрема рішення суду, яке набрало законної сили; свідоцтва про право на спадщину за вимогами кредиторів, які визнані уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку та включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів. Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належний чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Застосування судами Закону України «Про систему гарантування вкладі і фізичних осіб», який регулює правові, фінансові та організаційні засаді функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваженні Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, ніяким чином не перешкоджає вкладнику звернутися до суду за захистом порушеного права та вимагати стягнення сум, які йому не повернуті, за системою гарантування, виходячи із наведених норм ЦК України та умов договорів банківського вкладу. Такої позиції, зокрема, дотримується Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 01.04.2015 по справі № 6-46544св14. За таких обставин, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача вкладу (депозиту) за договором. Оскільки позивач, на користь якого ухвалено рішення на підставі ст.88 ч.3 ЦПК України та на підставі вимог ст.5 ч.1 п.17 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідним стягнути його відповідача в дохід держави судовий збір. Розмір судового збору складає: 7603,71 доларів США (стягнути сума з відповідача) * 21.616 (офіційний курс станом на 28.09.2015 року)= 164361,79 грн., а 1 % від ціни позову 1643,61 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved