Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, мотивуючи позов тим, що 15.06.2012 року він позичив відповідачу гроші в сумі 100 000 грн., які відповідач мав повернути до 15.07.2012 року. На підтвердження отримання грошей відповідач надав розписку від 15.06.2012 року. Відповідач ігнорує всі його звернення та не бажає добровільно повертати борг. Просить стягнути з відповідача борг в сумі 103 698 грн. 63 коп. з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, а також понесені ним витрати по сплаті судового збору. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав із зазначених у позові підстав та суду пояснив, що позивач позичив відповідачу гроші в сумі 100 000 грн., які той мав повернути до 15.07.2012 року, на підтвердження отримання грошей відповідач надав розписку від 15.06.2012 року. На даний час жодних дій для виконання зобов'язань відповідач не вчиняє, ігнорує всі звернення та не бажає добровільно повертати борг. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи через оголошення у пресі, а саме в газеті "Вінниччина" від 17.01.2014 року №4 (22846), про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи викладене, те, що представник позивача не заперечує проти заочного вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази у справі, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 15.06.2012 року позичив відповідачу гроші в сумі 100 000 грн., які відповідач мав повернути до 15.07.2012 року. На підтвердження отримання грошей відповідач надав розписку. Дана обставина підтверджується оглянутим в судовому засіданні оригіналом розписки від 15.06.2012 року. Позивач неодноразово звертався до відповідача в усному порядку з вимогами повернути борг. Відповідач у визначений у розписці строк кошти не повернув. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 530 ЦК України встановлено, що зобов'язання підлягає виконанню у встановлений ним строк. Якщо боржник не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, за правилами ч.1 ст. 612 ЦК України він вважається таким, що прострочив виконання взятого на себе зобов'язання. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики в розмірі 103 698 грн. 63 коп., з яких сума основного боргу 100 000 грн., 3% річних - 3 698 грн. 63 коп. підлягають задоволенню. Оскільки позивачем було сплачено судовий збір при подачі позовної заяви до суду, то відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтвердженні судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved