Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до Комунарського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), третя особа: Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) відповідно до якого просить суд, зобов`язати відповідача зняти обтяження з усього майна [PERSON] шляхом внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про зняття арешту з нерухомого майна, реєстраційний номер № 10913380 від 09.03.2011 р. Судові витрати стягнути з відповідача. Вимоги позову обґрунтовує наступним. Комунарським відділом Державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерств юстиції (м. Дніпро) винесено постанову про арешт майна боржника №23173005 від 04.03.2011 року. Згідно вказаної постанови державним виконавцем Рузавіної Ю.Д. було накладено арешт на все майно, що належить гр. [PERSON] , 1964 року народження. Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно міститься запис про обтяження за №10913380 від 09.03.2011 року на підставі постанови №23173005 від 04.03.2011 року Комунарським відділом Державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерств юстиції (м. Дніпро) внесено обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, невизначене майно, все майно. Обтяження у вигляді арешту майна, яке належить [PERSON] на праві власності, створює перешкоди у здійсненні права володіти розпоряджатися майном. Згідно відповіді відповідача від 28 травня 2020 року №10012 та пояснень третьої особи від 10.03.2021 №Л-110/03.21/03-39 було роз`яснено, що відсутні підстави для вилучення запису про обтяження. Відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом №2274/5 від 25.12.2008 р. Міністерством юстиції України, строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень та здавальних описів становить три роки, після чого вони підлягають знищенню (п.9.10). Отже,встановити підстави накладання арешту не виявляється можливим, оскільки виконавчі провадження та журнали реєстрації виконавчих проваджень знищені. Тому, існує необхідність скасувати заборону об`єкту нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження №10913380 від 09.03.2011 року на підставі постанови державного виконавця Рузавіної Ю.Д. №23173005 від 04.03.2011 року Комунарського відділу Державної виконавчої служби у місті Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерств юстиції (м.Дніпро) у вигляді арешту нерухомого майна (невизначене майно, все майно). Ухвалою від 20.08.2021 року суддя прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі, а також відповідно до ст. 274 ЦПК України вирішила розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження. 23.09.2021 року на адресу суду надійшли пояснення від представника третьої особи Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Визвілко Тетяни згідно яких зазначено, що перевіркою автоматизованої системи виконавчого провадження (далі - АСВП) встановлено, що на примусовому виконанні в Комунарському відділі державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (наразі - Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)) перебувало виконавче провадження № 23173005, з примусового виконання виконавчого листа № 2-1253 від 24.11.2010, виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн., щомісяця, за весь час навчання сина, до досягнення ним 23 років, починаючи з 06.10.2009р. 25.11.2010 державним виконавцем відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 23173005. 25.11.2015 державним виконавцем відділу винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 6 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла на момент примусового виконання рішення суду), у зв`язку з тим, що закінчився строк, передбачений законом для відповідного виду стягнення. Надати більш детальну інформацію щодо вказаного виконавчого провадження не вбачається можливим, у зв`язку зі спливом, встановленого пунктом 3.19 розділу III Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 5 липня 1999 року № 470/7 (наразі - втратила чинність), строку зберігання завершених виконавчих проваджень. Таким чином, наразі неможливо встановити наявність чи відсутність боргу за вищевказаним виконавчим документом, що виключає можливість застосування наслідків завершення виконавчого провадження, які визначені Законом України «Про виконавче провадження». Частинами першою та другою статті 56 Законом України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини передбачені зазначені у статті 59 Законом України «Про виконавче провадження». У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. У судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не з`явились, надана заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням в матеріалах справи, причини неявки суду не відомі, будь-яких заяв клопотань на адресу суду не надходило. Крім того відповідач не скористався своїм правом надати відзив на позовну заяву. Представник третьої особи Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) у судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі. Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку на час проведення виконавчих дій, є Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-ХІV. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виходячи зі змісту статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. Положеннями статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець виносить постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення, якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження, та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна. Відповідно до відповіді Комунарського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 28.05.2020 №10012 встановлено, що з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що на все майно [PERSON] накладено арешт, а саме: - Тип обтяження: арешт нерухомого майна Реєстраційний номер обтяження: 10913380 Зареєстровано: 09.03.2011 15:52:45 за № 10913380 реєстратором: Запорізька філія державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, 69037, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 40, (061 )213-08-94,224-02-67 стор. 3 з 4 RRP-4HIF97LUB Підстава обтяження: постанова про накладення арешту, 23173005, 04.03.2011, Комунарський ВДВС Запорізького МУЮ, д/в Рузавіна Ю.Д. 289- 89-74 Об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно Власник: [PERSON] , Причина відсутності коду: інша причина відсутності коду, [ADDRESS] , в матеріалах справи відсутній ідентифікаційний номер Обтяжувач: Комунарський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, Код: 35037364, 69104, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Маліновського, 16, тел. (061) 289-89-75, 289-89-73, 289-89-72, 289-89-74 Додаткові дані: на підставі виконавчого листа № 2-1253 виданого 24.11.2010 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя Заявник: Комунарський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, Код: 35037364, 69104, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Маліновського, 16. Виконавче провадження, що стало підставою для внесення обтяження строки зберігання якого закінчилися знищено, відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом № 2274/5 від 25.12.2008 р. Міністерство», юстиції України п. 9.9 «строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих їй зберігання, становить 3 (три) роки,крім виконавчих проваджень,завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення,строк зберігання яких становить 1 (один) рік Обчислення строків зберігання документів проводиться з 1 січня року, який іде за роком завершення їх діловодством. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За змістом ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а відповідно до ст. 319 цього Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно з частиною 2 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставою для реєстрації припинення обтяження є в тому числі й рішення суду, що набрало законної сили. Відповідно до частин третьої, четвертої і п`ятої статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. До підстав зняття арешту також належать закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (частина перша статті 50 Закону України «Про виконавче провадження»). Частиною другою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Після закінчення виконавчого провадження, державний виконавець повинен зняти, арешти та інші обмеження, які накладаються на майно впродовж виконання виконавчих дій. Відсутність відкритого виконавчого провадження по виконанню рішення суду дає підстави для звільнення майна з під арешту. Такий висновок суду узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 27.03.2020 року у справі № 817/928/17. Арешт на майно [PERSON] був накладений в межах виконавчого провадження № 23173005, з примусового виконання виконавчого листа № 2-1253 від 24.11.2010, виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн., щомісяця, за весь час навчання сина, до досягнення ним 23 років, починаючи з 06.10.2009р Відповідно до автоматизованої системи виконавчих проваджень відносно [PERSON] відсутні відкритті виконавчі провадження з приводу стягнення зазначених аліментів. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог та звільнення майна з під арешту.

Outcome: approved