Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси із заявою про встановлення факту належності документу. В обґрунтування заяви зазначила, що у 1994 році вона закінчила Одеське медичне училище № 2 (КЗ «Одеський обласний базовий медичний фаховий коледж») та отримала диплом серії [NUMBER] за спеціальністю «Сестринське діло», кваліфікація «Медична сестра». Диплом про освіту їй було видано на дошлюбне прізвище [PERSON] . Після реєстрації шлюбу заявниця змінила прізвище на [PERSON] . Під час переводу на роботу в інший заклад, виявилось неправильність запису її прізвища, ім`я та по-батькові на українській мові в дипломі, які не збігаються з їх написанням у паспорті. На підставі викладеного просить встановити факт належності [PERSON] диплома серії [NUMBER] виданого на ім`я [PERSON] . Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 21 травня 2021 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено дату, час і місце проведення судового засідання. В судове засідання заявник [PERSON] та представник заявника адвокат Верхола Ігор Олегович не з`явились, разом з цим, на адресу суду надійшла заява представника заявника про можливість розгляду справи у відсутність заявника, в якій представник зазначив, що заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с.23-24). Представник заінтересованої особи: Комунального закладу «Одеський обласний базовий медичний фаховий коледж» до судового засідання також не з`явився, про час та місце розгляду справи заінтересована особа повідомлена належним чином та своєчасно (а.с.22), заяв про відкладення слухання справи або щодо розгляду справи за відсутності заінтересованої особи до суду не надходило. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з поданням заявником по справі, клопотання про розгляд справи за його відсутності, судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі, не явка належним чином сповіщеної заінтересованої особи та заявника не перешкоджає розгляду справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Стаття 315\~Цивільного процесуального\~кодексу України встановлює, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. Встановлення факту належності диплому необхідно заявнику для підтвердження трудового стажу та наявності відповідної кваліфікації, оскільки під час переводу в інший заклад, виявилось, що в дипломі наявна помилка в написанні її прізвища. Без встановлення факту належності диплому заявнику, остання позбавлена можливості підтвердити свій кваліфікаційний рівень на відповідній займаній посаді. Судом досліджуються документи надані заявником на підтвердження факту належності диплому. Згідно свідоцтва про народження, (прізвище ім`я та по батькові записані на російській мові) « [PERSON] », народилась [INFO] , актовий запис про народження № 13. Батьками зазначені: [PERSON] и [PERSON] (а.с.5). Атестат про середню освіту видано на ім`я « [PERSON] » в тому, що вона 1992 році закінчила середньо загальноосвітню школу № 17 Суворовського району (а.с.6). Згідно Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища - 06.08.1993 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис 799, прізвище дружини після реєстрації шлюбу: « [PERSON] » (а.с.7). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] , 26.02.1999 року розірвали шлюб, актовий запис № 113. Згідно диплому № [NUMBER] виданого на ім`я [PERSON] , в тому що остання закінчила Одеське медичне училище за спеціальністю «Сестринське діло». Рішенням Державної кваліфікаційної комісії від 28.12.1994 року [PERSON] , присвоєно кваліфікацію медична сестра. Реєстраційний номер № 1192, від 29.12.1994 року (а.с.10). Також, судом досліджується лист КУ «Одеський обласний базовий медичний фаховий коледж» від 24.09.2020 року № 54, згідно якого зазначено, що [PERSON] дійсно навчалась в Одеському медичному училищі № 2 з 01.10.1992 року по 29.12.1994 року на вечірній формі навчання за спеціальністю «Сестринське діло» та отримала диплом [NUMBER] (звичайного зразка) реєстровий № 1192, про що в журналі реєстрації свідчить власний підпис (а.с.13). Таким чином матеріалами справи встановлено, що заявник [PERSON] , дійсно закінчила Одеське медичне училище за спеціальністю «Сестринське діло» та отримала диплом [NUMBER] (звичайного зразка) реєстровий № 1192. Положеннями ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Приписами п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, встановлено, що суд розглядає справи про належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно зі ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином, судом встановлено, що вимоги заявника є обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню, оскільки факт належності диплома заявнику повністю доведений доказами наявними в матеріалах справи, у зв`язку з цим суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази в їх сукупності вказують на можливість задоволення заяви [PERSON] , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Outcome: approved