Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

29 січня 2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому з урахуванням уточнень просить визнати недійсним та скасувати рішення Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 10-26/V від 25 грудня 2009 року щодо відведення за заявою [PERSON] земельної ділянки площею 0,20 га, кадастровий номер 1223285000020240359 за адресою: вул. Крива, 56 в с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області. В обґрунтування позову зазначає, що рішенням 16 сесії 21 скликання Орлівщинської сільської ради від 30 серпня 1993 року [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка для обслуговування житлового будинку площею 0,224 га за адресою вул. Верхня № 22 в с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області. На підставі цього рішення [PERSON] виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії ДП Нв 005711. Після смерті [PERSON], яка померла 24 жовтня 1998 року, свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом отримала [PERSON], але державний акт на своє імя не оформила. 07 серпня 2006 року [PERSON] померла. Позивач-1 є спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом. Після того, як нотаріусом позивачу-1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, останній звернувся до суду. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2012 року за позивачем-1 було визнане право власності на земельну ділянку площею 0,224 га, яку передано для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована по вул. Верхній № 22 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 7 серпня 2006 року. В 2012 році позивач-1 звернувся до землевпорядної організації з метою виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі. Як зазначено в документах, а саме у збірному кадастровому плані суміжних землекористувачів, земельна ділянка позивача межує: від А до Б - землі сільської ради (вул. Крива), від Б до В - землі [PERSON] (вул. Верхня, 24), від В до Г - землі сільської ради (вул. Верхня) від Г до А - землі [PERSON] (вул. Верхня, 20). Межі земельної ділянки позивача-1 погоджені всіма зазначеними суміжними землевласниками (землекористувачами). Водночас, при перевірці відповідності технічної документації кадастровій карті (плану) позивачем-1 виявлено, що його земельна ділянка має перетин із земельною ділянкою площею 0,20 га, кадастровий номер 1223285000020240359 зі сторони вул. Кривої (№ 56). Площа перетину складає 0,3190147 га. Позивачем-1 з`ясовано, що земельна ділянка, з якою перетинається його земельна ділянка була відведена [PERSON] рішенням Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 10-26/V від 25 грудня 2009 року. Ніяких пояснень з цього приводу позивачу не надано ні в управлінні Держземагенства, ні в Орлівщинській сільській раді. [PERSON] не зверталась до нього за погодженням меж земельної ділянки. Вважає, що означеним рішенням порушені його права землевласника, оскільки частина земельної ділянки незаконно без його відома і згоди включена до складу земельної ділянки, відведеної іншій особі, внаслідок чого порушує його права власника земельної ділянки та є ухваленим всупереч діючим нормам законодавства України, тому повинно бути визнане недійсним і скасоване. Крім того вказує, що під час перебування справи в провадженні суду стало відомо, що [PERSON] померла. За повідомленням нотаріуса спадкова справа після її смерті не відкривалась. Крім того, будь-яка землевпорядна документація, проект землеустрою та ін. щодо відведення земельної ділянки [PERSON] відсутні. 29 січня 2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому з урахуванням уточнень просить визнати недійсним та скасувати рішення Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 10-26/V від 25 грудня 2009 року щодо відведення за заявою [PERSON] земельної ділянки площею 0,20 га, кадастровий номер 1223285000020240359 за адресою: вул. Крива, 56 в с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області. В обґрунтування позову зазначає, що рішенням 2 сесії 22 скликання Орлівщинської сільської ради від 27 жовтня 1994 № XXII-2 йому була передана у приватну власність земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства загальною площею 0, 38 га за адресою вул. Верхня № 24 в с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області. На підставі цього рішення на його імя був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії ДП Нв 000817. В 2013 році позивач-2 звернувся в Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» з метою виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі. Як зазначено в документах, а саме у акті погодження зовнішніх меж земельної ділянки з суміжними землевласниками та землекористувачами, земельна ділянка позивача-2 межує: від А до Б - землі сільської ради (вул. Крива), від Б до В - землі сільської ради (вул. Крива), від В до Г - землі [PERSON] (вул. Верхня, 22), від А до Д - землі [PERSON] (вул. Верхня, 26). Межі земельної ділянки позивача-2 погоджені всіма зазначеними суміжними землевласниками (землекористувачами). Водночас, при перевірці відповідності технічної документації кадастровій карті (плану) позивачем-2 виявлено, що його земельна ділянка має перетин із земельною ділянкою площею 0,20 га, кадастровий номер 1223285000020240359 зі сторони вул. Кривої (№ 56). Площа перетину складає 0,00810464 га. Позивачем-2 з`ясовано, що земельна ділянка, з якою перетинається його земельна ділянка була відведена [PERSON] рішенням Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 10-26/V від 25 грудня 2009 року. Ніяких пояснень з цього приводу позивачу-2 не надано ні в управлінні Держземагенства, ні в Орлівщинській сільській раді. [PERSON] не зверталась до нього за погодженням меж земельної ділянки. Вважає, що означеним рішенням порушені його права землевласника, оскільки частина земельної ділянки незаконно без його відома і згоди включена до складу земельної ділянки, відведеної іншій особі, внаслідок чого порушує його права власника земельної ділянки та є ухваленим всупереч діючим нормам законодавства України, тому повинно бути визнане недійсним і скасоване. Крім того вказує, що під час перебування справи в провадженні суду стало відомо, що [PERSON] померла. За повідомленням нотаріуса спадкова справа після її смерті не відкривалась. Крім того, будь-яка землевпорядна документація, проект землеустрою та ін. щодо відведення земельної ділянки [PERSON] відсутні. Ухвалою суду від 15 червня 2016 року позовні заяви об`єднано в одне провадження від спільним номером справи. Представник позивачів згідно поданої заяви підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суду не повідомив. Згідно з поданою заявою просив розглянути справу у його відсутність. Заперечень на позов не надав, про причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи - Управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області згідно поданої заяви, проти задоволення позовних вимог не заперечував, просив розглянути справу у його відсутність. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як встановлено Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2012 року у справі № 2-4151/11, [PERSON] виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії ДП Нв 005711 про право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 0,224 га за адресою вул. Верхня № 22 в с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області. Після смерті [PERSON], яка померла 24 жовтня 1998 року, свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом отримала [PERSON], але державний акт на своє імя не оформила. 07 серпня 2006 року [PERSON] померла. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2012 року за [PERSON] визнане право власності на земельну ділянку площею 0,224 га, яку передано для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована по вул. Верхній № 22 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 07 серпня 2006 року. Як вбачається зі збірного кадастрового плану, викопіювання з кадастрової карти (плану) та іншої картографічної документації ДЗК Орлівщинської сільської ради на несформовану земельну ділянку, земельна ділянка позивача-1 межує: від А до Б - землі сільської ради (вул. Крива), від Б до В - землі [PERSON] (вул. Верхня, 24), від В до Г - землі сільської ради (вул. Верхня) від Г до А - землі [PERSON] (вул. Верхня, 20). Земельна ділянка, належна позивачу по вул. Верхня, 22, що відводиться має перетин із земельною ділянкою площею 0,20 га, кадастровий номер 1223285000020240359 зі сторони вул. Кривої (№ 56). Площа перетину складає 0,3190147 га. Рішенням 2 сесії 22 скликання Орлівщинської сільської ради від 27 жовтня 1994 № XXII-2 [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства загальною площею 0,38 га за адресою вул. Верхня № 24 в с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області. На підставі цього рішення на його імя був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії ДП Нв 000817. Як зазначено в акті погодження зовнішніх меж земельної ділянки з суміжними землевласниками та землекористувачами, земельна ділянка позивача-2 межує: від А до Б - землі сільської ради (вул. Крива), від Б до В - землі сільської ради (вул. Крива), від В до Г - землі [PERSON] (вул. Верхня, 22), від А до Д - землі [PERSON] (вул. Верхня, 26). Межі земельної ділянки позивача-2 погоджені всіма зазначеними суміжними землевласниками (землекористувачами). Водночас, з викопіювання з кадастрової карти (плану) та іншої картографічної документації ДЗК Орлівщинської сільської ради на несформовану земельну ділянку, земельна ділянка, що відводиться та належить позивачу-2 має перетин із земельною ділянкою площею 0,20 га, кадастровий номер 1223285000020240359 зі сторони вул. Кривої (№ 56). Площа перетину складає 0,00810464 га. Як вбачається з відповіді Управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області № 99-406-99.8-2027/2-16 від 18 жовтня 2016 року, за даними, наявними в управлінні, підставою для надання у власність [PERSON] земельної ділянки кадастровий номер 1223285000020240359, розташованої за адресою: вул. Крива, 56, с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області є рішення Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 10-26/V від 25 грудня 2009 року. Інформація щодо реєстрації права власності в Управлінні відсутня. Рішення в Управлінні відсутнє. У відповідності до відповіді Орлівщинської сільської ради № 265 від 16 квітня 2015 року, 499 від 18 серпня 2015 року відомостей про власника земельної ділянки кадастровий номер 1223285000020240359, розташованої за адресою: вул. Крива, 56, с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області відсутні. Копії рішень Орлівщинської сільської ради за 2009 рік вилучені Дніпропетровською природоохоронною прокуратурою згідно протоколу обшуку від 14 березня 2011 року у кримінальній справі № 69109307. З архівного відділу Новомосковської РДА судом отримано відповідь № 07-04/55 від 08 вересня 2015 року, з якої вбачається, що у фонді Орлівщинської сільської ради документи з обліку земельних ділянок відсутні. На зберіганні знаходяться документи ради з 1977 по 2004 рік включно. У відповідності до відповіді Прокуратури Дніпропетровської області № 17/1-2202вих16 від 23 червня 2016 року, СУ прокуратури Дніпропетровської області не має інформації про вилучення співробітниками Дніпропетровської природоохоронної прокуратури копій рішень сесії Орлівщинської сільської ради за 2006-2010 роки. З відповіді ГУНП в Дніпропетровській області Новомосковський відділ поліції, в провадженні Відділу кримінальна справа № 69109307 не перебуває. [PERSON] померла 06 листопада 2010 року. Мешкала померла на день смерті за адресою: вул. Фрунзе, 33, с. Миколаївка Новомосковського району Дніпропетровської області. У відповідності до даних спадкового реєстру, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, із заявами про прийняття спадщини можливі спадкоємці не зверталися. Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При цьому виходячи, із положень ст. 57 ЦПК України фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Ч.2 ст.16 ЦК України передбачає, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом Частина перша статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист усіх суб'єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша ст. 55). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в абзаці другому пункту другого постанови від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» - судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками. Згідно ст.116 ЗК України, в редакції, чинній на час прийняття рішення про передачу земельної ділянки в приватну власність, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Згідно ст.118 ЗК України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання. Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, а при передачі земельної ділянки фермерському господарству - також висновки конкурсної комісії, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність. За наявності усіх необхідних документів та з урахуванням вищезазначеного акту орган місцевого самоврядування ухвалив рішення про передачу відповідачу земельної ділянки в розмірі, зазначеному в державному акті. Згідно ст.123 ЗК України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;формування нової земельної ділянки (крім поділу та обєднання). Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою. Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу. Як убачається із землевпорядних справ по передачі позивачам земельних ділянок в приватну власність акти встановлення меж земельних ділянок, належних позивачам погоджено з суміжними землекористувачами, які визначені в державних актах на право власності при тому, що земельні ділянки пересікаються з земельною ділянкою, переданою на підставі спірного рішення відповідачу та накладаються одна на одну згідно викопіювання з кадастрової карти, що порушує права позивачів, як власників земельних ділянок на належну реєстрацію права власності станом на день розгляду справи. При цьому, ані самого оскаржуваного рішення, ані державного акту, на підставі якого [PERSON] набула права власності на земельну ділянку з відповідним кадастровим номером, акту узгодження меж земельної ділянки, технічної документації з землеустрою на земельну ділянку, рішення ради про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки суду не надано та встановити факт належної правової підстави для реєстрації не виявляється можливим, виходячи з отриманих судом відповідей, з яких вбачається, що підставою реєстрації в земельному кадастрі відповідного кадастрового номеру та права власності було рішення відповідача. За таких обставин, враховуючи не надання суду доказів на спростування позиції позивачів щодо наявності порушень, допущених відповідачем під час передачі у власність спірної земельної ділянки рішенням Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, підтвердження матеріалами справи порушення фактом видачі рішення права власності позивачів, суд вважає за необхідне визнати рішення незаконним та скасувати його. Судові витрати, у відповідності до ст. 88 ЦПК України покладаються на відповідача.

Outcome: approved