Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

[PERSON] ( далі - заявник) звернулася із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності правовстановлюючого документу: державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЛ №146310 від 14.04.2011, виданого на підставі розпорядження голови Чернігівської районної державної адміністрації від 14.10.2010 № 423. Заявник свою заяву мотивує тим, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка розміром 0,6000 га, яка розташована на території Обіточненської сільської ради Чернігівського району Запорізької області, що підтверджується вищезазначеним державним актом на землю, однак під час видачі державного акту було допущено помилку, а саме у графі «по батькові» заявника зазначено Констянтинівна замість Костянтинівна. Враховуючи вищезазначене, заявник просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документу. Позивач у судове засідання не зявилася, була повідомлена належним чином, разом із заявою подала клопотання про розгляд справи без її участі. Представник заявника в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Представник заінтересованої особи - Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівського району Запорізької області, в судове засідання також не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та зазначив, що не заперечує проти задоволення заяви, а також надав пояснення, відповідно до яких розпорядженням голови Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області від 14.10.2010 затверджений проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства, відповідно до якого громадянам відповідно до списку передані земельні ділянки у власність. Згідно п.3 Розпорядження громадянам запропоновано замовити виготовлення державних актів на землю. Згідно цього списку за № 90 зазначена [PERSON], якій надана у власність земельна ділянка площею 0,6000 га, а отже по батькові заявниці вказано вірно. У судовому засіданні досліджені наступні докази: копія паспорта [PERSON], серії СВ №300931, виданого 23.05.2001 Чернігівським РВ УМВС України в Запорізькій області, копія державного акту на право приватної власності на землю серія ЯЛ №146310 від 14.04.2011, виданого на підставі розпорядження голови Чернігівської районної державної адміністрації від 14.10.2010 № 423, розпорядження голови районної державної адміністрації Запорізької області від 14.10.2010, яким затверджений проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства, затверджений. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявника, взявши до уваги пояснення заінтересованої особи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до запису № 90 Списку громадян, яким передаються земельні ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства по Обіточненській сільській раді, що є додатком до розпорядження голови Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області №423 від 14.10.2010, [PERSON] передана у власність земельна ділянка площею 0,6000 га. Право приватної власності [PERSON] на вищевказану земельну ділянку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серія ЯЛ №146310 від 14.04.2011, виданого на підставі розпорядження голови Чернігівської районної державної адміністрації від 14.10.2010 № 423, Чернігівською районною державною адміністрацією Запорізької області 07.12.2010 однак, в ньому по батькові заявника зазначено як Констянтинівна. Відповідно до копії паспорта [PERSON], серії СВ 300931, виданого 23.05.2001 Чернігівським РВ УМВС України в Запорізькій області, по батькові заявника зазначено як Костянтинівна. Судом встановлено, що при виготовленні державного акту на право приватної власності на землю серія ЯЛ №146310 від 14.04.2011, виданого на підставі розпорядження голови Чернігівської районної державної адміністрації від 14.10.2010 № 423 було допущено помилку в написанні по батькові заявниці, а саме зазначено Констянтинівна замість Костянтинівна. Нормами ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п.12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення"\~при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документу який, необхідний заявнику для реалізації своїх прав. Оскільки даний факт підтверджується доказами по справі, суд вважає, що є підстави для задоволення заяви і встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Outcome: approved