Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Яготинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу, згідно з яким просить суд: стягнути з [PERSON] на його користь завдані збитки в порядку регресу в розмірі 4 919 грн. 58 коп. та судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10 квітня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київської області Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Ощадбанк»), та громадянином [PERSON] було укладено Договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № [NUMBER] . 20 лютого 2015 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено Додатковий договір № 1 до Договору № 1934364, згідно якого позичальнику було надано кредит у сумі 4 800 грн. 00 коп.. [PERSON] належним чином не виконував умови договору щодо сплати платежів у розмірі та у порядку, передбачених вищевказаним договором, й станом на 11.12.2015 року заборгованість позичальника за договором становила 4 919 грн. 58 коп.. Майнові інтереси АТ «Ощадбанк», що пов`язані з матеріальними збитками, завданими внаслідок неповернення або неповного поверненням позичальниками кредитів та/або несплатою або частковою несплатою процентів по кредитах на умовах, встановлених договорами, були застраховані у Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - ПрАТ «УПСК») згідно договору добровільного страхування кредитів № 055/12 від 01.08.2014 року. У зв`язку з вищезазначеним, АТ «Ощадбанк» звернулося до ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування. ПрАТ «УПСК», виконуючи свої зобов`язання по договору № 055/12 від 01.08.2014 року, визнало факт неповного погашення позичальником грошового зобов`язання згідно умов договору перед АТ «Ощадбанк» страховим випадком та провело виплату страхового відшкодування в розмірі 4 919 грн. 58 коп., що підтверджується страховим актом та випискою по рахунку ПрАТ «УПСК» за 19.01.2016 року. З наведеного вбачається те, що у позичальника (відповідача) виникло зобов`язання перед ПрАТ «УПСК» відшкодувати завдані збитки в розмірі 4 919 грн. 58 коп.. 01.10.2018 року між ПрАТ «УПСК» (Первісний кредитор) та Фізичною особою-підприємцем Поповим Вячеславом Євгеновичем (надалі - ФОП Попов В.Є., Новий кредито) укладено Договір № 01/10/2018 року про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування. Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу виплаченого первісним кредитором страхового відшкодування в розмірі 4 919 грн. 58 коп., що було сплачено на користь АТ «Ощадбанк» відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок невиконання (часткового невиконання) позичальником своїх зобов`язань з повернення суми кредиту та/або сплати процентів користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені договором про відкриття та обслуговування рахунку та випуск платіжної карки № [NUMBER] та додатковим договором до нього. Враховуючи вказане, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача вищевказаної суми боргу. За вказаних обставин, позивач звернувся до суду з цим позовом, який просить задовольнити в повному обсязі. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, направив до суду заяву про розгляд справи в його відсутність та не заперечує проти винесення заочного рішення по даній справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Відповідачем не подано заяви про розгляд справи за його відсутності та не подано відзиву на позовну заяву. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. На підставі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її заочного розгляду, суд вважає, що позов підлягає до задоволенняз таких підстав. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції встановлене право на ефективний спосіб захисту прав, що означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Право на суд не є абсолютним, а судового розгляду потребують ті справи, в яких є «спір» про «право», реальний і серйозний, який може стосуватися як самого існування права, так і сфери його дії (справа Аллан Якобсон проти Щвеції). Результат проваджень має бути значущим для відповідного права (наприклад, Ulyanov v. Ukraine (dec.) (Ульянов проти України)). Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі "Голден проти Сполученого королівства" та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції). Вимогами ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Як вбачається з матеріалів справи,10 квітня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київської області Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено Договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № [NUMBER] (а.с. 24-25). 20 лютого 2015 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено Додатковий договір № 1 до Договору № 1934364, згідно якого позичальнику було надано кредит у сумі 4 800 грн. 00 коп. (а.с. 17-18). 02.12.2015 року АТ «Ощадбанк» направило на адресу місця реєстрації [PERSON] лист-повідомлення № 5973 щодо виникнення заборгованості та вимогою ліквідувати заборгованість (а.с. 19). З виписки по картковому рахунку у період з 01.01.2015 року по 02.12.2015 року за [PERSON] рахується заборгованість у сумі 4 919 грн. 58 коп. (а.с. 20-23). Згідно договору добровільного страхування кредитів № 055/12 від 01.08.2014 року майнові інтереси АТ «Ощадбанк», що пов`язані з матеріальними збитками, завданими внаслідок неповернення або неповного поверненням позичальниками кредитів та/або несплатою або частковою несплатою процентів по кредитах на умовах, встановлених договорами, були застраховані у Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» (а.с. 12-16). Із страхового акту та виписки по рахунку ПрАТ «УПСК» за 19.01.2016 року ПрАТ «УПСК», виконуючи свої зобов`язання по договору № 055/12 від 01.08.2014 року, визнало факт неповного погашення позичальником грошового зобов`язання згідно умов договору перед АТ «Ощадбанк» страховим випадком та провело виплату страхового відшкодування в розмірі 4 919 грн. 58 коп. (а.с. 26-27). З договору № 01/10/2018 року про відступлення права вимоги від 01.10.2018 року укладеного між ПрАТ «УПСК» та Фізичною особо підприємцем [PERSON] вбачається, що первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору договорам страхування. Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу виплаченого первісним кредитором страхового відшкодування в розмірі 4 919 грн. 58 коп., що було сплачено на користь АТ «Ощадбанк» відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок невиконання (часткового невиконання) позичальником своїх зобов`язань з повернення суми кредиту та/або сплати процентів користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені договором про відкриття та обслуговування рахунку та випуск платіжної карки № [NUMBER] та додатковим договором до нього (а.с. 4-11). Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є договори та інші правочини. Згідно вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як передбачено положеннями ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтями 610 та 611 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочин (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходить права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодував шкоду, завдану іншою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної сторони у розмірі виплаченого відшкодування. Також згідно приписів ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, я страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином, оскільки в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідач, який ознайомлений з умовами договору, не виконав своїх зобов`язань за договором, суд, перевіривши розрахунки позивача, наведені в позовній заяві, а також враховуючи те, що договір у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, перевіривши права кредиторів, приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення завданих збитків у розмірі 4 919 грн. 58 коп. на його користь з відповідача у порядку регреса є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також, в порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп., який сплачено позивачем при зверненні з цим позовом до суду. Враховуючи наведене та

Outcome: approved