Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

28.03.2016 року заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті її чоловіка [PERSON] В обґрунтування вимог заявниця [PERSON], в заяві зазначила, що у м.Алушта Автономної Республіки Крим 10.03.2016 року помер її чоловік [PERSON]. Причиною смерті став травматичний субарахроїдальний крововилив, про що свідчить довідка про смерть № 155. На підставі довідки про причину смерті, відділом реєстрації смерті м. Алушта, видано свідоцтво про смерть серії І-АЯ №554359 від 15.03.2016 року. Оскільки, [PERSON] помер на території, що Верховною Радою України визнана тимчасово окупованою, вона не має належних медичних документів, передбачених законодавством України, для реєстрації факту смерті цієї особи. Після одержання свідоцтва про смерть та довідки про смерть за місцем смерті [PERSON], вона звернулась до Московського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ХМУЮ з проханням зареєструвати смерть її чоловіка та видати їй відповідне свідоцтво. Однак, у зв'язку з тим, що чоловік помер в м. Алушта, АР Крим, їй було відмовлено. Встановлення факту смерті необхідно для державної реєстрації смерті [PERSON], отримання в державному органі України свідоцтва про смерть та для отримання допомоги на поховання. Заявниця просить суд, встановити факт смерті [PERSON], громадянина України, який помер 10 березня 2016 року на тимчасово окупованій території України, місто смерті: м.Алушта Автономної Республіки Крим. Учасники судового розгляду в судове засідання не з*явились. Заявниця надала суду заяву в якій просила справу розглядати за її відсутності, тому суд розглянув справу в порядку, передбаченому ст.257-1 ЦПК Україні, негайно; Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.8 ч.1ст. 256ЦПК Українисуд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до роз'яснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Положеннями ст. 257-1 ЦПК України перебдачено, що заява про встановлення факту народження або смерти особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерти особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Із копії свідоцтва про шлюб серії 1-АП №090285, що було видане 31 жовтня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Красногвардійського районного управління юстиції Автономної Республіки Крим вбачається, що заявниця перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO], актовий запис № 97. Згідно копії медичного свідоцтва про смерть 004253 та Довідки про причину смерті №155, смерть [PERSON] настала у м.Алушта Автономної Республіки Крим в стаціонарному відділені Алуштинської центральної міської лікарні. Причина смерті- травматичний субарахроїдальний крововилив в наслідок падіння з висоти. На підтвердження даних обставин заявником надано копію довідки виданою виконавчим комітетом Перекіпської селищної ради Валківського району Харківської області від 18.03.2016 про те, що [PERSON] був захоронений 17.03.2016 року на Левендалівському кладовищі с.Перекіп Валківського району Харківської області. Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території" від 15 квітня 2014 року (далі Закон), сухопутна територія Автономної Республіки Крим визначається тимчасово окупованою територією. Згідно ч. 1 ст. 18 Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території. Зі змісту ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону вбачається, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. З наведеної правової норми слідує, що свідоцтво про смерть [PERSON], видане 15.03.2016 Алуштинським міським запису актів громадського стану Департаменту запису актів громадського стану Міністерства юстиції Республіки Крим є недійсним і не створює правових наслідків. Заявниця є внутрішньо переміщеною особою та взята на облік, що підтверджується довідкою від 23.03.2016 р. за №6343022189, виданою УСЗН Московського району м.Харкова. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті, тому що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про смерть чоловіка, виданого державним органом України та отримати допомогу на поховання.

Outcome: approved