Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

15 жовтня 2020 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. В обґрунтування заяви зазначила, що з осені 1988 року вона та [PERSON] , [INFO] , почали проживати однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. Реєструвати шлюб вони не поспішали, оскільки у цьому не було потреби. Разом вони проживали за адресою: [ADDRESS] , - мали спільний бюджет, вели спільне господарство, тобто фактично користувались права та виконували обов`язки подружжя. [INFO] [PERSON] помер. Заявниця здійснювала його поховання, як дружина, та розпорядилась речами померлого. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина будинок та земельна ділянка по [ADDRESS] . Окрім заявника, спадкоємців у померлого [PERSON] не має. Щодо отримання спадщини заявниця звернулась до державного нотаріуса, проте останній відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Тому, просить суд встановити факт проживання однією сім`єю заявниці із [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу понад п`ять років, в період з осені 1988 року до [INFO] . В судовому засіданні заявниця [PERSON] заявлені нею вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на доводи викладені у заяві. Представник заінтересованої особи Слов`янської РДА у судове засідання не з`явився, проте направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності на підставі наявних в справі матеріалами. Будучи належним чином про дату та час розгляду справи, представник заінтересованої особи Маяківської сільської ради, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. Допитана в судовому засіданні у якості свідка [PERSON] пояснила, що заявницю знає з дитинства, згодом вони товаришували сім`ями. [PERSON] проживала з [PERSON] , вела з ним спільне господарство приблизно 40 років до смерті останнього. Дітей та онуків у померлого не було. Свідок [PERSON] допитана у судовому засіданні пояснила, що вона є соціальним робітником та з 2015 року обслуговувала сім`ю заявниці та [PERSON] . Крім того, пояснила, що в с. Маяки вона проживає з 1984 року та їй відомо, що [PERSON] та [PERSON] протягом тривалого часу проживали разом, знала їх сім`ю протягом 20 років. Дітей та онуків у померлого не було. Ухвалою суду від 03 листопада 2020 року витребувано з Другої Слов`янської держаної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління юстиції України (м. Харків) копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та зобов`язано повідомити суду щодо того: чи відкривалась спадкова справа після смерті [PERSON] ; чи звертався хто-небудь із заявою про прийняття спадщини (відмову від прийняття спадщини), якщо зверталися, надати відповідні відомості; чи залишила заповіт померла. Суд, вислухавши пояснення заявниці, свідків, дослідивши надані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до висновку, що вимоги [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем підлягають задоволенню. Відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 20 лютого 2020 року Виконавчим комітетом Маяківської сільської ради Слов`янського району Донецької області, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у с. Маяки Слов`янського району Донецької області. За життя спадкодавцю [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ДН № 178094, належала земельна ділянка площею 0,1863 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка розташована на території Маяківської сільської ради, у [ADDRESS] . Згідно з Довідкою № 378, виданою 10 березня 2020 року Маяківською сільською радою Слов`янського району, спадкодавець [PERSON] , прописаний та проживав в будинку [ADDRESS] з 1976 року по день своєї смерті [INFO] . Відповідно до копії Домової книги для приписки громадян, що проживають у будинку [ADDRESS] , [PERSON] з 12 листопада 1976 року та [PERSON] з 24 березня 2000 року, зареєстровані за вищевказаною адресою. Наведений факт також підтверджені у судовому засіданні поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] . З метою оформлення спадкових прав заявниця [PERSON] звернулась до державного нотаріусу Другої Слов`янської державної нотаріальної контори, із відповідною заявою про прийняття спадщини. Однак, державний нотаріус відмовила її у здійсненні наведеної нотаріальної дії, про що 17 вересня 2020 року винесла постанову. Відповідно до вказаної постанови, заявниці відмовлено у здійсненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з не наданням доказів родинних зв`язків між [PERSON] та [PERSON] . Згідно до вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України «Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи». Відповідно до ч. 1 ст. 229 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладених у заяві по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Відповідно п. 2 Постанови Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно п. 1\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно із роз`ясненнями які містяться у п. 7 вказаної Постанови, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. За приписами\~статті\~1261\~Цивільного кодексу\~України,\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України,\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно із ч. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до п. 21\~Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однієї сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину, як члена сім`ї, тощо. Встановлення факту проживання однією сім`єю заявниці зі спадкодавцем [PERSON] без шлюбу, є фактом, що має юридичне значення для [PERSON] , оскільки від його встановлення залежить виникнення у заявника права на оформлення спадщини після смерті [PERSON] . У суду відсутні відомості про наявність інших спадкоємців після [PERSON] крім [PERSON] які б виявили бажання прийняти, чи не прийняти спадщину після його смерті. Виходячи з аналізу чинного законодавства та встановлених обставин справи, оцінивши представлені в силу положень ст. 81 ЦПК України\~докази, суд приходить до висновку, що вони повністю узгоджуються між собою, не містять внутрішніх протиріч, і у своїй сукупності є достатніми, для того щоб дійти висновку, що [PERSON] та [PERSON] дійсно постійно проживали разом, вели спільне господарство та були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. За наведених обставин вимоги [PERSON] про встановлення факту проживання однією чоловіка та жінки без шлюбу підлягають задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved