Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

26 липня 2016 року позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що [INFO] року помер її батько - [PERSON], який проживав в с. Козіївка, Краснокутського району Харківської області. За життя батько позивачки набув право на земельну частку (пай), що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Після його смерті відкрилася спадщина на майно. Спадкоємцями після померлого залишилися позивачка та її матір - дружина спадкодавця [PERSON], яка відмовилась від прийняття спадщини на користь позивачки, про що свідчить подана нею заява, посвідчена секретарем Козївської сільської ради Краснокутського району Харківської області. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має. На даний час позивачка виявила намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті батька, проте не має змоги оформити спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на земельну частку (пай), в зв'язку із чим вимушена звернувся до суду з даним позовом. У відкрите судове засідання позивачка та її представник не прибули, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, підтримали позовні вимоги та прохали їх задовольнити. Представник відповідача - Краснокутської районної державної адміністрації у відкрите судове засідання не прибула, однак надала заяву про розгляд справи без участі представника, рішення прийняти на розсуд суду, за наявними матеріалами справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Відділом ЗАГСу Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 15 лютого 1996 року. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної частки (паю), згідно довідки Відділу Держгеокадастру у Краснокутському районі Харківської області від 16.05.2016 року за № С-95/0-88/6-16 із якої вбачається, що за [PERSON] числиться право на земельну частку (пай), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованого в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю від 29.10.1997 року за № 5 і знаходиться у Відділі, як не витребуваний, розмір земельної частки (паю) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) по КСП «Козіївське» становить 3,46 умовних кадастрових гектарів. Згідно відповіді Харківського обласного державного нотаріального архіву від 19.09.2016 року за №2536/01-2, за наявними архівними даними дружина спадкодавця - [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка і отримала свідоцтво про право на спадщину, яке складається із житлового будинку та грошових вкладів, право на земельну частку (пай) яка залишилася після смерті чоловіка не було успадковане. Спадкоємцями після померлого є позивачка [PERSON] та її матір [PERSON], яка відмовились від прийняття спадщини, яка складається із земельної частки (паю), на користь позивачки, про що свідчить подана нею заява, реєстр №72 посвідчена секретарем Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області 11 березня 2016 року; Факт того що позивачка є донькою померлого [PERSON] підтверджується наступними доказами. Копією свідоцтва про народження (повторне) серії [NUMBER] виданого 13 червня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснокутського районного управління юстиції у Харківської області де в графі батько зазначено : «[PERSON]». Копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого Козіївською с/радою Краснокутського району Харківської області, дата видачі 10 травня 1970 року, з якого вбачається, що [PERSON], уклала шлюб із гр. [PERSON]. Після укладання шлюбу громадянці присвоєно прізвище «[PERSON]». Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР (в ред. 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст.529 ЦК України (в ред.. 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Пунктом 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (в ред. від 18.07.1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 3 Указу Президента України від 10.11.1994 року за № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», який втратив чинність згідно з Указом Президента України від 20.07.2007 року за № 650/2007 (крім ст. 3), право на земельну частку (пай) може бути об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. В п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). У цьому разі слід ураховувати, що згідно з п. 17 Перехідних положень ЗК України від 25.10.2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1 Закону "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. На підставі ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. На підставі вищевикладеного, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки [PERSON], надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, [PERSON] пропустила строк для звернення з позовною заявою до суду і просить його поновити. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що відповідно до ст.73 ЦПК України пропущений строк необхідно поновити, в зв`язку з тим, що відсутність оригіналу право установчого документу позбавляє позивачку можливості нотаріального посвідчення переходу права до неї від спадкодавця. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved