Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом в якому вказав, що отримав у спадок від своєї покійної тітки [PERSON] земельну ділянку площею 3,0048 га, що розташована території Якубівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області, з цільовим визначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 21289200:01:000:0286. 24 квітня 2012 року земельна ділянка була передана в оренду ПП «МРІЯ-ВІК», згідно договору оренди №18, строк дії якого було визначено у 5 років, тобто до 24 квітня 2017 року. Користуючись своїми правами орендодавця, позивачем було подано заяву 23 лютого 2017 року до ПП «МРІЯ- ВІК» про намір повернути у власне користування земельну ділянку після закінчення терміну дії договору та відсутність наміру надалі продовжувати договірні відносини із відповідачем. Дана заява була зареєстрована 23.02.2017, про що свідчить відповідний штемпель відповідача. Однак при реєстрації даної заяви [PERSON] було повідомлено про наявність іншого договору оренди №38 від 16.01.2015 зареєстрованого реєстраційною службою Чечельницького районного управління юстиції у Вінницькій області 23.03.2015. Позивач просить суд визнати недійсним вищевказанай договір оренди землі, з тих підстав, що він підписаний не його покійною тіткою. 18 березня 2019 року ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області провадження у справі зупинено, до залучення до участі у справі правонаступника [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно ухвали Іллінецького районного суду Вінницької області від 21 травня 2019 року [PERSON] залучено до участі у справі, як правонаступника позивача [PERSON] . В судове засідання представник правонаступника [PERSON] . [PERSON] не з`явився, натомість подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задоволити. Представник відповідача ПП «МРІЯ- ВІК», будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. За таких обставин, суд визнає за можливе вирішити справу у відсутність позивача та належним чином повідомленого відповідача на підставі наявних у справі письмових доказів та, відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України, ухвалити у справі заочне рішення, яким задоволити позов з наступних мотивів. Так судом установлено, що позивач є власником земельної ділянки площею 3,0048 га, що розташована території Якубівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області, з цільовим визначенням для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 21289200:01:000:0286, що належна [PERSON] , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН 127798, виданого 06 жовтня 2004 року Іллінецькою РДА (а.с. 11). Дані відомості підтверджуються свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії [NUMBER] , виданого 20 лютого 2017 року приватним нотаріусом Іллінецького районного нотаріального округу Вінницької області (а.с. 5). Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] являється власником вищезазначеної земельної ділянки. (а.с.6). 24 квітня 2012 року зареєстровано договір оренди земельної ділянки площею 3,0048 га, кадастровий номер 21289200:01:000:0286 призначеної для ведення особистого селянського господарства між позивачем [PERSON] та відповідачем ПП «МРІЯ-ВІК» термін дії якого закінчився 24 квітня 2017 року (а.с. 9). Згідно заяви орендодавця від 23 лютого 2017 року до ПП «МРІЯ- ВІК» вбачається, що [PERSON] має намір повернути у власне користування земельну ділянку після закінчення терміну дії договору (а.с. 28), проте його було повідомлено про наявність договору оренди землі №38 від 16.01.2015, зареєстрований реєстраційною службою Чечельницького районного управління юстиції Вінницької області 23.03.2015 (а.с. 17). Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа, в якому фіксуються правові наслідки. Відповідно до ст.14 Закону України "Про оренду землі" Договір оренди землі укладається у письмовій формі. Стаття 207 ЦК України регламентує вимоги до письмової форми правочину і у її частині 2 зазначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору найму, регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Так, у ході судового розгляду судом досліджено та надано належну оцінку письмовому доказу, який надано стороною позивача, а саме заявою [PERSON] від 23 лютого 2017 року адресованої директору ПП «МРІЯ-ВІК», в якій позивач повідомив, що після закінчення договору оренди, не має наміру укладати новий договір (а.с. 28). Таким чином, вказаною заявою підтверджено відсутність волевиявлення позивача на продовження договору оренди його земельної ділянки. Проте позивача не було повідомлено про існування договору оренди землі № 38 від 16.01.2015, зареєстрованого реєстраційною службою Чечельницького районного управління юстиції Вінницької області 23.03.2015. Крім того, згідно висновку почеркознавчої експертизи від 26.11.2018 № 356, підпис в графі «Реквізити та підписи сторін: Орендодавець» в договорі оренди землі №38 від 16.01.2015, що укладений між [PERSON] та приватним підприємством «МРІЯ-ВІК», в особі директора Качули І. В., зареєстрованого реєстраційною службою Чечельницького районного управління юстиції Вінницької області 23 березня 2015 року за №10706926, виконаний не гр. [PERSON] , а іншою особою (а.с. 185-194). Та обставина, що позивач будучи власником земельної ділянки, отримував орендну плату від ПП «МРІЯ-ВІК» за користування земельною ділянкою, про що зазначає відповідач суд вважає безпідставними, адже отримання орендної плати не є безспірним доказом того, що позивачу було відомо про укладення від імені [PERSON] саме оспорюваний договір оренди землі № 38 від 16 січня 2015 року. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 22 квітня 2015 року у справі № 6-48цс15, яка згідно з ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися судами. Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно з положеннями ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). З урахуванням викладеного та встановлених в судовому засіданні обставин, які суд вважає достовірними,

Outcome: approved