Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення грошової суми. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач [PERSON] посилається на те, що 09 лютого 2012 року в м. Олександрія Кіровоградської області відповідач [PERSON] взяв у нього в борг грошові кошти у розмірі 120 000 (сто двадцять тисяч)грн., що станом на день позики було еквівалентно 15 (п'ятнадцяти тисячам) доларів США. Проценти за користування позикою сторони визначили у розмірі 3% щомісячно від 10 000 (десяти тисяч) доларів США. Суму позики відповідач зобов'язався повернути до 15 лютого 2013 року. У вказаний строк відповідач своїх зобов»язань за договором позики від 09 лютого 2012 року не виконав, суми боргу не повернув, у зв»язку з чим 16 червня 2014 року звернувся з позовом за захистом своїх прав до суду. Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 07 квітня 2016 року з відповідача [PERSON] стягнено суму боргу 470668 (чотириста сімдесят тисяч шістосот шістдесят вісім ) грн., 77 коп., де : 373 500 (триста сімдесят три тисячі п"ятсот) грн. 00 коп. - сума основного боргу, 9448 (дев"ять тисяч чотириста сорок вісім) грн. 77 коп. сума 3% за користування чужими грошовими коштами, 87 720 (вісімдесят сім тисяч сімсот двадцять) грн. сума інфляційних втрат. 04 травня 2016 року вказане рішення набрало законної сили. 17 травня 2016 року Городищенським районним судом Черкаської області, на виконання рішення, було видано виконавчий лист №691/892/14-ц, який 03 червня 2016 року пред»явлено до виконання до відділу ДВС Городищенського РУЮ. На даний час виконавче провадження відкрито. Згідно листа Городищенського районного відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області від 23 березня 2017 року станом на 21 лютого 2017 року з боржника стягнено 1 112,38 грн.. Рухоме та нерухоме майно, на яке може бути звернено стягнення у боржника відсутнє. 15 березня 2017 року до Городищенського районного відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області надійшла ухвала Городищенського районного суду Черкаської області про обмеження боржника у праві виїзду за межі України. Загальна сума процентів за користування чужими грошовими коштами за період з 05 травня 2016 року по 21 лютого 2017 року, що підлягає стягненню з відповідача на його користь становить 8947,45 грн.. На день подачі позову до суду, вище вказане рішення суду не виконано. Сума боргу у розмірі 372 387 грн.62 коп., відповідачем не повернута, що і стало причиною звернння до суду. В судове засідання, сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, не зявилися. В матеріалах справи наявні заява представника позивача від 12 липня 2017 року №4322 про розгляд справи у відсутність сторони, в якій вказано, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та від 21 липня 2017 року №4396 про розгляд справи без участі відповідача та його представника, в якій зазначив, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Неявка сторін не перешкоджає розглядові справи по суті, так як сторони повідомлені вчасно та належним чином. За таких обставин, суд, вважає, що у справі достатньо доказів для обєктивного розгляду і слухає справу у їх відсутності. Суд, розглянувши заяви сторін, дослідивши докази у справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до п. п. 8.9. ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 1050 ч. 1 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до правової позиції, висловленої в Постанові Верховного Суду України від 25 червня 2014 року по справі № 6-25цс14 передбачена статтею 625 ЦК України відповідальність застосовується до правовідносин зобов'язального характеру, які виникають з приводу грошових зобов'язань. У силу положень статей 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов'язання зі сплати коштів. Таким чином, грошовим зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Підставою застосування відповідальності, передбаченої частиною другою статті 625 ЦК України, є прострочення боржником виконання грошового зобов'язання. Тобто порушенням грошового зобов'язання є невиконання боржником обов'язку сплатити грошові кошти. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Із матеріалів цивільної справи вбачається, що 09 лютого 2012 року в м. Олександрія, Кіровоградської області відповідач [PERSON] взяв у позивача [PERSON] в борг грошові кошти у розмірі 120 000 грн., що станом на день позики було еквівалентно 15000 доларів США, написавши власноручно розписку в якій зобовязувався не пізніше 15 лютого 2013 року повернути борг. Проценти за користування позикою сторони визначили у розмірі 10 000 доларів США. У зазначений строк відповідач своїх зобов»язань за договором позики від 09 лютого 2012 року не виконав, суми боргу не повернув, у зв»язку з чим 16 червня 2014 року позивач звернувся з позовом за захистом своїх прав до суду. Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 07 квітня 2016 року з відповідача [PERSON] на його користь стягнено суму боргу 470668 грн. 77 коп. (а.с.6-9). На підставі вище вказаного рішення, Городищенським районним судом Черкаської області видано виконавчий лист від 07 квітня 2016 року №691/892/14-ц (а.с.10). Згідно листа Городищенського районного відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області №1164/14.9-34 від 23 березня 2017 року, рухоме та нерухоме майно, на яке може бути звернено стягнення у боржника відсутнє (а.с.11-12). Відповідно до розрахунку від 31 березня 2017 року, сума боргу становить 8947,75 грн. (а.с.4). Позивач по справі рахує дату виникнення зобов'язання відповідача про сплату 3 % відсотків річних, починаючи з 05 травня 2016 року по 21 лютого 2017 року, що є його правом. При цьому, бере за основу суму простроченої заборгованості 372 387,62 грн., оскільки гроші не були повернуті. Грошове зобов'язання залишається невиконаним, а тому позивач вправі ставити питання про стягнення з відповідача 3 % річних від простроченої суми грошового зобов'язання. За вказаний період розмір 3 % річних від простроченої суми по зобов'язанню відповідача складає 8 947 грн. 75 коп., виходячи з розрахунку, по формулі, наведеній позивачем у позовній заяві, з якою суд погоджується, та з якою не погоджується відповідач по справі (а.с.3-4). Позицію відповідача про невиконання позовних вимог, суд, вважає безпідставною та такою, що не узгоджується із вимогами чинного законодавства. Суд виходить при вирішенні спору по даній справі з невиконання відповідачем договірних зобов'язань, що передбачені діючим законодавством України, остільки відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимогою кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочки, а також три відсотки річних від простроченої суми. Враховуючи те, що у звязку із розглядом справи в суді позивач, поніс судові витрати в розмірі 640,00 грн. а саме, сплатив судовий збір, суд задовольняє дані вимоги, на користь позивача, згідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати квитанцією№819-4508-3569-0404 від 30 березня 2017 року. Позов підтверджується: копією рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 07 квітня 2016 року; копією виконавчого листа від 07 квітня 2016 року №691/892/14-ц; розрахунком від 31 березня 2017 року.

Outcome: approved