overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

25.12.2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] в інтересах [PERSON] та [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Вказує, що є власником квартири по [ADDRESS], а в даній квартирі окрім нього зареєстровані відповідачі, а свою реєстрацією порушують його права та законні інтереси, як власника на свій розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном. Окрім того зазначає, що відповідачі в квартирі не проживають, однак не знялися з реєстраційного обліку та не зареєструвалися за місцем нового проживання. Просить визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS]. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву, якою просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, хоча повідомлялися належним чином в порядку ч.ч.9-10 ст. 74 ЦПК України через оголошення у пресі - газеті "Волинь-нова" від 21.02.2015 року № 19 (15980), сторінка 11. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, з врахуванням наступного. У відповідності до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Статтею 71 ЖК України встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 26.09.2001 року (а.с.4) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.5). Як вбачається із копії будинкової книги, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані у квартирі із 2014 року (а.с.7-9), однак не проживають у ній з моменту реєстрації, будь-яких особистих речей відповідачів у квартирі немає. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення, а тому [PERSON], [PERSON], [PERSON] слід визнати такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS], що є підставою для зняття вказаних осіб із реєстрації за вказаною адресою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~25.12.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа Первомайська міська рада Миколавїської області про визнання права власності на земельну ділянку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В обґрунтування позову зазначав, що\~\~йому належить житловий будинок по вул. Чкалова,65 а в м.Первомайську Миколавїської області на підставі договору купівлі продажу укладеного 22.10.1996 року між ним та [PERSON]. Вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці розміром 0,0518 га., яка була передана у власність [PERSON]В,, змінено на [PERSON] в зв"язку з реєстрацією шлюбу від 17.02.1993 року. Відповідач по справі відмовляється переоформлювати земельну ділянку . Позивач вважає, що поскільки до нього на праві власності перейшов житловий будинок, то відповідно до вимог ст.. 120 ЗК України повинно перейти право власності на земельну ділянку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Посилаючись на викладені обставини просив задовольнити позов. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач до суду надав заяву про слухання справи у його відсутність, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач в судовое засідання не зявився, про слухання справи повідомлений належним чином, заперечень щодо позову не надав. Представник третьої особи до суду надав заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до слідуючого. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно ст. 377 ЦК України ст.. 120 ЗК України до особи, яка придбала житловий будинок , будівлю або споруду , переходить право власності на земельну ділянку , на якій вони розміщені , без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу належить житловий будинок по вул. Чкалова,65-а в м.Первомайську Миколавїської області. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці розміром 0,0518 га кадастровий номер 4810400000,02,051,0010 згідно державного акту на право приватної власності на землю виданого виконкомом Первомайської міської Ради народних депутатів від 20.07.1993 року № 194 та зареєстровано в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 145 на [PERSON], змінено на [PERSON] в зв"язку з реєстрацією шлюбу 17.02.1993 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, поскільки позивач набув право власності на будинок, то до нього повинно перейти і право власності на земельну ділянку, яка необхідна для обслуговування вказаного будинку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі вище викладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

25 березня 1972 року у м. Донецьку було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Свідоцтво про шлюб складено російською мовою та прізвище подружжя вказане як «Чепелев» «Чепелева». З копії паспорта [PERSON] суд вбачає, що він містить штамп про реєстрацію шлюбу 25.03.1972р. між нею та [PERSON] Паспорт [PERSON] також містив у собі штамп про реєстрацію шлюбу 25.03.1972 з [PERSON] 19.06.2018 [PERSON] помер, але заявниця позбавлена можливості зареєструвати смерть чоловіка, так як під час перекладу його прізвища з російської мови на українську воно було помилково зазначено як «Чепелєв» замість «Чепєлєв», що призвело до неможливості підтвердити родинний звязок. Згідно п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, в даному випадку реєстрація смерті. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. При вирішенні заяви суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного\~Суду України\~від 02.11.2004\~року №\~15-рп/2004 у справі № 1-33/2004. Отже, в своїй сукупності проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, з урахуванням принципу юридичної визначеності суд, вважає, що заява є законною та обґрунтованою, та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

25 березня 2014 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зняття арешту з належного йому майна, накладеного постановою головного державного виконавця Новозаводського ВДВС Чернігівського міського управління юстиції від 18 квітня 2013 року в межах виконавчого провадження № 37480358на виконання виконавчого листа, виданого 06 квітня 2011 року Деснянським районним судом м. Чернігова у справі № 2-7628 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 всіх видів заробітку. Позовні вимоги обґрунтовуєтим, що постановоюголовного державного виконавця Новозаводського ВДВС Чернігівського міського управління юстиції Шило Л.М.накладено арешт на все його рухоме та нерухоме майно та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна через наявну заборгованість зі сплати аліментів. Не зважаючи на сплату позивачем заборгованості Новозаводський ВДВС ЧМУЮне знімає арешт з майна. Позивач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи оповіщений належним чином. Представник позивача просила позов задовольнити, справу розглядати без участі сторони позивача, дала згоду на заочний розгляд справи. Представник відповідача, третя особа до суду не з'явились, про час і місце розгляду справи оповіщені, про причини неявки суд не повідомили, у зв'язку з чим за згодою представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на виконанні в Новозаводському відділі державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції знаходиться виконавчий лист № 2-7628, виданий 06 квітня 2011 року Деснянським районним судом м. Чернігова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі ? частини всіх видів його доходів. У зв'язку з виникненням у позивача заборгованості по сплаті аліментів, головним державним виконавцем Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції Шило Л.М. було винесено постанову ВП № 37480358 від 18квітня 2013 року, якою накладено арешт на все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 4). Як вбачається з листа Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 13 березня 2014 року № 1011/2, [PERSON] сплатив аліменти по березень 2014 року і заборгованості перед [PERSON] не має (а.с. 8), що свідчить про відсутність підстав для утримання його майнапід арештом. Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", у випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

25 березня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що працює в ПАТ „Полонський гірничий комбінат", але заробітну плату за періоди квітень-липень 2013 року, листопад-грудень 2013 року і січень-лютий 2014 року відповідач не виплатив. Просить стягнути з відповідача на його користь борг із заробітної плати в сумі 115623,31 грн., стягнути моральну шкоду в сумі 500 грн., завдану відповідачем невиплатою заробітної плати. В суд позивач подав письмову заяву про те, що підтримує позовні вимоги повністю, а справу розглядати без його участі. Представник відповідача до суду не прибув, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений 09 квітня 2014 року, причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи та заперечень проти позову до суду не направив. Суд ухвалює заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] працює в ПАТ „Полонський гірничий комбінат". Заробітну плату за квітень-липень 2013 року, листопад-грудень 2013 року і січень-лютий 2014 року відповідач йому не виплатив. Дані обставини встановлені з письмових доказів - копією трудової книжки позивача та довідками про суму боргу. Достовірність та належність вказаних доказів сторони не оспорюють. Відповідно до вимог ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць. Згідно ч.1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а в разі порушення законодавства про оплату праці - без обмеження будь-яким строком. Згідно ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником моральної шкоди провадиться працівникові, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення і з відповідача необхідно стягнути на користь позивача невиплачену йому у встановлені строки заробітну плату. Також суд вважає, що порушення відповідачем строків виплати заробітної плати завдало позивачеві моральних страждань, оскільки змусило докладати додаткових зусиль для організації свого життя. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує тривалість порушення прав позивача на отримання належних йому платежів, тяжкість вимушених змін в життєвих стосунках позивача, виходить з вимог розумності і справедливості і визначає моральну шкоду в сумі 500 грн., оскільки відповідач не надав заперечень проти вказаної позовної вимоги позивача. Судові витрати за два види позовних вимог - майнового характеру та моральної шкоди - підлягають стягненню в дохід держави з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

25 березня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В позовній заяві позивач вказує, що вони з відповідачем перебувають у фактичних шлюбних відносинах. В них народилася дитина - дочка [PERSON], [INFO]. Дочка знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач на даний час не має офіційного місця працевлаштування, а тому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі - 1000 гривень щомісячно. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Пояснила, що на даний час вона не працевлаштована, дочка знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач коштів на утримання дитини не надає. Відповідач [PERSON], який знаходиться в місцях позбавлення волі направив письмові пояснення щодо позовних вимог. Пояснив, що позовні вимоги визнає повністю та згідний платити аліменти на утримання дитини у вказаному позивачем розмірі. Судом встановлено, що сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження, в якому сторони вказані батьками (а.с. 3). Дитина [PERSON] проживає з матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні, що стверджується довідкою №13972 від 17.03.2014 року виданою КП "ЖЕК №2" (а.с.4) Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів судом враховано матеріальне становище відповідача, наявність на його утриманні інших непрацездатних осіб та інші обставини, що мають істотне значення. За змістом ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів судом враховано матеріальне становище відповідача, наявність на його утриманні інших непрацездатних осіб та інші обставини, що мають істотне значення. Оцінивши докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення та з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, в саме в розмірі 1000 гривень щомісячно починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

25 березня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за використаний природній газ. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідачі зареєстровані в [ADDRESS]. У зв'язку із тим, що відповідачі оплату послуг за постачання природного газу здійснювали нерегулярно та не в повному обсязі, виникла заборгованість в сумі 362 грн 11 коп. за період з 01.01.1997 року по 01.11.2013 року. Просить стягнути в солідарному порядку із відповідачів вказану заборгованість, інфляційні нарахування в сумі 48 грн 51 коп., три проценти річних в сумі 12 грн 55 коп. та 243 грн 60 коп. судового збору, а всього 666 грн 77 коп. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, причин неявки суду не повідомили, хоча про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку з чим суд визнає їх неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу відповідно до ст. 224 ЦПК України з проведенням заочного розгляду справи. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.17-19). Вони є споживачами природного газу, який постачає ПАТ "Донецькміськгаз". Як вбачається з розрахунків (а.с.7-8,10,11) заборгованість відповідачів за використаний природний газ з 01.01.1997 року по 01.11.2013 року, складає 362 грн 11 коп.; інфляційних нарахувань на заборгованість складає 48 грн 51 коп.; три процента річних складає 12 грн 55 коп. Згідно зі ст. 67 Житлового Кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. У відповідності до положень ст. 68 Житлового кодексу України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що в порушення договору найму житлового приміщення і ст. 68 ЖК України відповідачі своєчасно не вносять плату за послуги газопостачання, тому сума заборгованості підлягає стягненню з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 грн 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

25 березня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до Глобинського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій просить суд винести рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. Свій позов позивачка обґрунтувала тим, що вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 01 лютого 2013 року. Від даного шлюбу мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Заявою до суду позивачка [PERSON] просить справу розглядати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує і прохає суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] також звернувся до суду з аналогічною заявою. Заявлені позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 березня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Як з'ясовано, 01 лютого 2013 року між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації цивільного стану Глобинського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 6. Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Відповідач не надає допомоги на утримання спільної малолітньої дитини, яка проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Про способи виконання обов'язку утримувати дитину в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини аліменти присуджуються у частці від доходу її батьків і або у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня подання позову. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На цій підставі з [PERSON] в дохід держави стягується 243 грн. 60 коп., згідно ставки встановленої п.п.1 п.1 ч.2 статті 4 Закону України "Про судовий збір".

Outcome: approved