Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (далі - відповідач) про визнання права власності на частину будинку за набувальною давністю. В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що з 2007 року позивач почала проживати в будинку за адресою: [ADDRESS] . Даний будинок рахується за [PERSON] , яка [INFO] померла, а позивач самостійно продовжує користуватися будинком і надвірними спорудами, провела його капітальний ремонт, доглядає за ним та утримує його. У зв`язку з цим позивач просила визнати за нею право власності на будинок з надвірними спорудами за набувальною давністю. У судове засідання сторони не з`явилися. Від позивача надійшла заява, в якій вона просила задовольнити позовні вимоги та розглянути справу за її відсутності (а.с. 30). Відповідач надіслав лист, в якому погодився з позовом та просив розглянути справу за відсутності його представника (а.с. 22). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією актового запису про смерть від 23 лютого 2010 року № 526 (а.с. 26). Згідно з копією довідки Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 9 лютого 2019 року № 63 житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , рахується за [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 9). Відповідно до змісту листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 23 травня 2019 року (вих. № 476/01-16) (а.с. 28), що надійшов у відповідь на запит суду (а.с. 27), після смерті [PERSON] , заяви про прийняття або відмову від спадщини в нотаріально контору не поступали, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 "Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав" при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності, володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна, володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Відповідно до довідки Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 9 лютого 2019 року № 64 та акту по факту проживання позивача від 9 січня 2019 року, складеного депутатом Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області Лисенком О.В., жителями - [PERSON] , [PERSON] , позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та проживає за адресою: [ADDRESS] з 2007 року по даний час і відкрито володіє майном (а.с. 8-9). Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В силу ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Частиною 4 ст. 344 ЦК України встановлено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, враховуючи те, що позивач добросовісно заволоділа чужим майном - житловим будинком з надвірними спорудами та продовжує відкрито і безперервно володіти ним, власник зазначеного майна померла і її спадщину ніхто не прийняв, давність володіння позивача ніким не оспорюється, беручи до уваги визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved