Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

21.11.2016 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: визнати недійсним договір поруки №1 від 28.11.2013 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк», Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Північ» та [PERSON] . Вимоги обгрунтовані тим, що позивачу в березні 2016 року стало відомо про існування договору поруки №1 від 28.11.2013 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк», Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Північ» та [PERSON] . Як зазначає позивач, вона ніколи не виявляла бажання підписувати вказаний договір та не уповноважувала від свого імені його підписувати. А тому вважає, що є законом передбачені підстави для визнання договору недійсним. Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 14.12.2017 року позов [PERSON] задоволено тавизнано недійсним договір поруки № 1 від 28 листопада 2013 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк», Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Північ» та [PERSON] , за яким [PERSON] поручилась за зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Північ» перед Публічним акціонерним товариством «Кредобанк», за договором про надання овердрафту № 140/11/2013 від 28 листопада 2013 року. Постановою Київського апеляційного суду від 20.02.2018 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» залишено без задоволення, рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року - без змін. Постановою Верховного Суду від 29.08.2018 року касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Кредобанк» задоволено частково; рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 20 лютого 2018 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. 19.09.2018 року зазначена справа надійшла до Шевченківського районного суду м.Києва. В судове засідання позивач та її представник не з`явились, звернулись до суду із заявою про слухання справи у їх відсутність та просили позовні вимоги задовольнити. Відповідачі в судове засідання представників не направили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомили, відзив на заявлені вимоги до суду не надійшов. А тому на підставі положень статті 223 ЦПК України суд продовжив слухання справи у відсутність сторін. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог за наступних підстав. Відповідно до положень ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Як передбачено ч.1 ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Стаття 204 ЦК України визначає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Водночас, положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до частини третьої даної статті, однієї із загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, є волевиявлення учасника правочину, яке має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. При цьому, положеннями ч. 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, 28.11.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» (далі- Кредитор, правонаступником якого є Акціонерне товариство "Кредобанк"), Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Північ» (далі - Позичальник) та [PERSON] (Поручитель) був укладений договір поруки №1 за умовами якого Поручитель зобов`язувався відповідати перед кредитором за виконання Боржником зобов`язань в повному обсязі за Договором про надання овердрафту №140/11/2013 від 28.11.2013 року, укладеним між Боржником та Кредитором відповідно до якого має бути повернуто кредит в сумі 2 000 000,00 грн. строком користування до 27.02.2014 року зі сплатою відсотків за користування коштами (процентна ставка змінна - 15,5 - 19,5 % річних). Позивач зазначала, звертаючись до суду з позовом, що вона не підписувала зазначений договір. Судом за клопотанням представника позивача була призначена додаткова почеркознавча експертиза ухвалою суду від 16.01.2019 року. За висновком експертів №3822/3823/19-32/15391/19-32 від 27.05.2019 року встановлено, що підпис від імені [PERSON] , що міститься в графі «Поручитель» у рядку « [PERSON] » на другому аркуші договору поруки №1 від 28.11.2013, укладеного між ПАТ «Кредобанк», ТОВ «Компанія «Північ» та [PERSON] виконаний не самою [PERSON] , а іншою особою. Отже, в судовому засіданні встановлено, що позивач не мала намір вчиняти договір поруки та не підписувала його. Представник відповідача в судове засідання доказів на підтвердження обставин де, коли і за яких обставин позивачкою було укладено договір поруки не надав. Так само і не було надано доказів, що позивач, як поручитель виконувала зобов`язання за договором. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу задоволення позовних вимог, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а його позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, а оспорюваний правочин, договір поруки №1 від 28 листопада 2013 року, укладений між ПАТ «Кредобанк», ТОВ «Компанія «Північ» та [PERSON] , за яким [PERSON] поручилась за зобов`язання ТОВ «Компанія «Північ» перед ПАТ «Кредобанк», за договором про надання овердрафту № 140/11/2013 від 28 листопада 2013 року, підлягає визнанню недійсним. Крім того, суд вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу судових витрат, у даній справі. Так, згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.(ч.3 ст. 133 ЦПК України). У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. При цьому, ч. 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Водночас, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У відповідності до ч. 3 ст. 137 ЦПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Водночас, відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Як вбачається з матеріалів справи, з метою визначення судових витрат та їх стягнення у судовому порядку представник позивача надала до суду Додаткові угоди №1 до Договорів про надання правничої допомоги від 23.10.2018 року та 08.05.2019 року укладені між [PERSON] та [PERSON] . Так, відповідно до п. 1 вказаноїДодаткової угоди, остання визначає порядок оплати правничої допомоги (гонорару) Адвокату у справі №761/41032/16-ц. Адвокат зобов`язується здійснювати представництво та захист інтересів Клієнта у суді першої інстанції (Шевченківський районний суд м. Києва), ознайомлюватися з матеріалами справи, готувати для подання/відправлення клопотання/заяви/пояснення, тощо. Вартість надання правничої допомоги визначається відповідно до годин витрачених Адвокатом на надання тієї чи іншої правничої (юридичної) послуги. Вартість 1 (однієї) години роботи Адвоката становить 1000 (одна тисяча гривень) 00 копійок. Вартість представництва Адвокатом Клієнта у судовому засіданні у суді першої інстанції становить 1200 (одна тисяча двісті) гривень 00 копійок за кожне судове засідання (незалежно від тривалості судового засідання). Вид конкретної наданої послуги, такі як написання заяви/клопотання чи іншого документу, ознайомлення з матеріалами справи, участь у судовому засіданні тощо узгоджується між Адвокатом та Клієнтом попередньо в усному чи письмовому порядку (п.п. 2,3 Додаткової угоди №1). Водночас, згідно п. 5 даної Додаткової угоди, оплата послуг з представництва інтересів у суді першої інстанції здійснюється на підставі підписаного між Сторонами Акту приймання-передачі наданих послуг, протягом 10 днів з дати підписання Сторонами такого акту, але у будь-якому випадку не пізніше дати винесення судового рішенні по суті справи. На розсуд Клієнта гонорар Адвокату може бути сплачений завчасно в рахунок наданих у майбутньому правничих послуг у вищевказаній справі у суді першої інстанції. Клієнт також бере на себе зобов`язання по оплаті судових витрат (в тому числі, але не виключно, судового збору, витрат на проведення експертиз тощо). Сплата узгодженої суми гонорару (послуг) здійснюється Клієнтом в безготівковому порядку шляхом перерахування відповідної суми коштів на розрахунковий/картковий рахунок Адвоката, реквізити якого зазначаються у відповідному рахунку на оплату гонорару (акті приймання-передачі наданих послуг). Правнича допомога вважається наданою після підписання Сторонами акту приймання-передачі наданих послуг (п.п. 5.2, 6, 9.1 Додаткової Угоди). Так, вбачається, що в даному випадку, позивачу було надано послуги та понесені наступні витрати на професійну правничу допомогу: ознайомлення з матеріалами справи у Шевченківському районному суді м. Києва - 1 год. - 1000 грн., юридичний аналіз матеріалів справи та підготування висновку щодо подальшого юридичного супроводу - 2 год. - 2000 грн. (акт приймання-передачі наданих послуг №1 від 11.01.2019 року); написання клопотання про витребування доказів - 1 год. - 1000 грн., участь у судовому засіданні 12.11.2018 року - 1200 грн., написання клопотання про призначення додаткової експертизи 1 год. - 1000 грн., участь у судовому засіданні 16.01.2019 року -1200 грн. (акт приймання-передачі наданих послуг №2 від 16.01.2019 року); написання та направлення адвокатського запиту №10-1/05-2019 до Шевченківського районного суду м. Києва - 30 хв. - 500 грн., ознайомлення з матеріалами справи №761/41032/16-ц після їх повернення з експертної установи - 30 хв. - 500 грн. (акт приймання-передачі наданих послуг №1 від 06.07.2019 року); підготовка пояснень у справі до судового засідання 19.08.2019 року у Шевченківському районному суді м. Києва - 1 год. - 1000 грн. (акт приймання-передачі наданих послуг №1 від 17.08.2019 року). Надання даних послуг на професійну правничу допомогу підтверджується відповідними квитанціями щодо оплати позивачем вказаних послуг на рахунок Адвоката. Крім того, вбачається, що в даному випадку позивачкою було понесено судові витратиу сумі 6435,00 грн., пов`язані з проведенням додаткової судової почеркознавчої експертизи, призначеної ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.01.2019 року. Оплата вказаної додаткової експертизи позивачем, підтверджується квитанцією та рахунком №811 наданого експертною установою від 12.02.2019 року на суму 6435,00 грн. Таким чином, з врахуванням вимог чинного законодавства, а також того, що стороною позивача були надані відповідні розрахунки та докази надання адвокатських послуг, суд вважає за можливе стягнути з відповідачів на користь позивача витрати понесені за проведення додаткової почеркознавчої експертизи у даній справі в розмірі 6435,00 грн. та витратиза надану професійну правничу допомогу в сумі - 9400,00 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп., а саме по 275 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved