Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

15.03.2016 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті громадянина [PERSON], вказуючи на те, що 20.02.2016 року помер її чоловік [PERSON], про що свідчить лікарське свідоцтво про смерть №620 від 29.02.2016 року, видане Донецьким обласним бюро судово-медичної експертизи. Вона організувала його поховання. При зверненні до відділу РАЦС Новогродівського міського управління юстиції про підтвердження факту смерті [PERSON], було надано відповідь, що відсутній актовий запис про смерть її чоловіка та рекомендовано звернутися до суду. Встановлення факту смерті її чоловіка їй необхідно для отримання свідоцтва про його смерть та для оформлення спадщини, як спадкоємця першої черги. Просить встановити факт смерті чоловіка [PERSON] який помер 20.02.2016 року. Заявник, згідно наданої письмової заяви, підтримує заявлені вимоги у повному обсязі, просить розглядати справу без його участі. Зацікавлена особа представник відділу РАЦС Новогродівського міського управління юстиції, згідно наданої письмової заяви, проти заяви не заперечує, просить розглядати справу без участі їх представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Згідно п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, [PERSON] та [PERSON], після реєстрації [PERSON], зареєстрували шлюб 11.09.1993 року актовий запис №24. Згідно лікарського свідоцтва про смерть за №620 від 29.02.2016 року [PERSON], [INFO], помер 20 лютого 2016 року в Ленінському районі м.Донецька, вул.Приморська, 28, причина смерті гостра серцева недостатність, постінфарктний кардіосклероз. Згідно довідки Адміністрації м.Донецька управління благоустрою та комунального обслуговування КП Ритуальна служба м.Донецька №398 від 01.03.2016 року, [PERSON]похований 21.02.2016 року на кладовищі Південне Ленінського району м.Донецька, згідно запису в книзі реєстрації №58/33. Згідно відповіді відділу державної реєстрації актів цивільного стану Новогродівського міського управління юстиції від 14.03.2016 року, вказано, що лікарське свідоцтво про смерть №620 від 20.02.2016 року видане Республіканським бюро судово-медичної експертизи ДНР м.Донецька. Оскільки заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, відмовлено у державній реєстрації. З огляду на викладене, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, так як обставини смерті громадянина [PERSON] знайшли підтвердження в судовому засіданні та оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявником свідоцтво про смерть, виданого державним органом України. Встановлення факту смерті [PERSON] має юридичне значення для заявниці, так як дозволить використати свої права на спадщину.

Outcome: approved