Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

[PERSON] 02 жовтня 2019 року звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності на Ѕ частку житлового будинку в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на майно, що складається з Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [INFO] помер чоловік матері позивача, а її батько [PERSON] , який проживав у вищевказаному будинку, котрий згідно свідоцтва про право на спадщину від 12 травня 1979 року є його власником. На час смерті батька позивача [PERSON] , з ним проживали та були зареєстровані в одному помешканні дружина [PERSON] - [PERSON] та його син, брат позивача [PERSON] , які тим самим фактично вступили порівно у володіння та користування спадковим майном, але юридично його не оформили. Оскільки не зберігся оригінал свідоцтва про право власності на будинок, дружина брата позивача - [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності в цілому на житловий будинок після смерті її чоловіка - [PERSON] , померлого [INFO] . Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 24 липня 2017 року позовні вимоги [PERSON] задоволені частково та визнано за нею Ѕ частки вищевказаного володіння. Позивач з метою прийняття спадщини зверталася до Краснокутської державної нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа. На даний час позивач виявила намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті матері, оскільки являється спадкоємицею за законом першої черги. Відсутність правовстановлюючого документу на нерухоме майно перешкоджає позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, в зв`язку з чим за захистом та визнанням своїх законних прав та інтересів [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить: поновити їй строк звернення до суду з позовом та визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явилася, однак надала суду заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача - Краснокутської селищної ради Харківської області в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про слухання справи у відсутність представника, при вирішенні питання покладається на розсуд суду. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Краснокутським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 12.05.1979 року, виданого Краснокутською держнотконторою. Реєстраційний номер: книга 24 номер запису 2619, що підтверджується довідкою КП «Краснокутське БТІ» від 11.09.2019 року № 569. На час смерті [PERSON] , з ним проживали та були зареєстровані в одному помешканні дружина [PERSON] - [PERSON] та його син, брат позивача [PERSON] , що підтверджено довідкою виконавчого комітету Краснокутської селищної ради Краснокутського району Харківської області від 20.08.2019 № 1468, тим самим, відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР фактично вступили порівно у володіння та користування спадковим майном. Факт, що [PERSON] являлася дружиною [PERSON] підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , копія якого мається в матеріалах справи. Також, як вбачається з матеріалів справи, інших спадкоємців майна [PERSON] немає, оскільки з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 06.11.2019 року, вбачається, що за параметрами запиту: [PERSON] - інформація відсутня. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом ДРАЦС реєстраційної служби Краснокутського району Харківської області, вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 24 липня 2017 року справа № 627/344/17 за [PERSON] визнано право приватної власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після [PERSON] , померлого [INFO] . З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом ДРАЦС реєстраційної служби Краснокутського району Харківської області вбачається, що [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина на майно, що складається з Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яку вона фактично успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] . У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки спадкодавця. Факт, що позивач являється донькою померлої [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] та свідоцтвом про укладення шлюбу від 21 липня 1993 року серії [NUMBER] , копії яких маються в матеріалах справи. Також, як вбачається з матеріалів справи, окрім позивача інших спадкоємців майна [PERSON] немає, оскільки з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 06.11.2019 року, вбачається, що за параметрами запиту: [PERSON] - інформація відсутня. Позивач після смерті матері [PERSON] з приводу оформлення спадщини зверталася до Краснокутської державної нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок було відмовлено та в Краснокутській державній нотаріальній конторі була вручена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.09.2019р. за №916/02-31. Згідно п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Зазначене підтверджує ту обставину, що позивач не має змоги оформити свої спадкові права в позасудовому порядку. Відповідно до ст. 25 та 346 ЦК України право власності на нерухоме майно не може бути зареєстровано за особою, яка померла, оскільки зі смертю особи її право та дієздатність припиняється. Відповідно до роз`яснення Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року №19-32/319 в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Право [PERSON] на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті її матері є невизнаним, державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що надало позивачу, в порядку ст.4 ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх прав. Ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після померлої матері [PERSON] . Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст.9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві. Крім того [PERSON] пропустила строк для звернення з позовною заявою до суду і просить його поновити. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що пропущений строк необхідно поновити, оскільки він пропущений з поважних причин. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що позивач [PERSON] , як спадкоємець після смерті спадкодавці своєї матері [PERSON] , має законне право на Ѕ частку житлового будинку. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved