Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

18 липня 2018 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить суд стягнути з відповідача на користь [PERSON] 10632 грн. 15 коп. заборгованість по щомісячним платежам в рахунок відшкодування шкоди здоров'я за період 01.04.2015 року по 31.05.2018 року; стягувати щомісячно з відповідача на користь [PERSON] по 1678 грн. 50 коп. в рахунок відшкодування шкоди здоров'ю, починаючи з 01.07.2018 року до зміни обставин, що тягнуть відповідно до вимог Закону перерахунок. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, 25.09.1986 року при виконанні робіт під наглядом майстра виробничого навчання середньо-професійного училища №27 Дніпропетровського управління просвітництва за вини відповідача позивачу було нанесене каліцтво - хімічний опік ока та обличчя, наслідком якого стала втрата 45 % працездатності. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 02.04.2003 року з ПТУ №62, Державний професійно-навчальний заклад «Криворізький центр професійної освіти робочих кадрів торгівлі та ресторанного сервісу» на користь [PERSON] стягнуто щомісячну суму втраченого заробітку по 132 грн., починаючи з 1 квітня 2003 року до виникнення обставин, що тягнуть відповідно до Закону перерахунок щомісячних сум стягнення шкоди. При ухваленні цього рішення, за розмір розрахунку суми шкоди було прийнято суму середньої заробітної плати слюсаря 3-го розряду по ремонту обладнання ВАТ «ЮГОК», тобто фаху, за яким навчався позивач. Розмір щомісячних виплат у рахунок відшкодування шкоди становив 132 грн. Позивач є інвалідом 3-ої групи. На цей час вказані обставини змінилися. ПАТ «ПівнГЗК», у минулому ВАТ «ЮГОК», неодноразово застосовувало, коефіцієнти підвищення тарифних ставок та посадових окладів на підприємстві, однак розмір щомісячних платежів ПТУ №62 позивачу не підвищувало. На звернення позивача відповідач не реагує. За період з 01.04.2015 року по 01.04.2018 року на підприємстві за даною професією відбулося підвищення рівня тарифних ставок та окладів, а саме з 01.04.2015 року по 31.05.2016 року заробітна плата слюсаря третього розряду складала 2535,00 грн., однак розмір відшкодування відповідачем не переглядався, а повинен складати за цей період 1140грн. 75 коп., а отже недоплата відповідача за 11 місяців цього періоду становить 1727 грн. 55 коп. З 01.0.2016 року по 31.05.2017 року заробітна плата слюсаря третього розряду складала 2704,00 грн., однак розмір відшкодування відповідачем не переглядався, а повинен складати за цей період 1216 грн. 80 коп., а отже недоплата відповідача за 12 місяців цього періоду становить 2797 грн. 20 коп. З 01.06.2017 року по 31.03.2018 року заробітна плата слюсаря третього розряду складає 3080,00 грн., однак розмір відшкодування відповідачем не переглядався, а повинен складати за цей період 1386 грн. 00 коп., а отже недоплата відповідача за 10 місяців цього періоду становить 4023 грн. 00 коп. з 01.04.2018 року та по теперішній час середня заробітна плата слюсара третього розряду складає 3730,00 гривень, однак розмір відшкодування відповідачем не переглянуто, а повинен складати за цей період 1678 гривень 50 коп., а отже недоплата відповідача за 3 місяці цього періоду становить 2084 гривень 40 коп.. Враховуючи викладене недоплата відповідача перед позивачем за весь цей час становить 10632 грн. 15 коп. Крім того, позивач вважає, що у зв'язку із зазначеними вище змінами обставин, що тягнуть відповідно до Закону перерахунок щомісячних сум стягнення шкоди, з відповідача належить стягувати з 01.07.2018 року щомісячну суму втраченого заробітку по 1678 грн. 50 коп.. Враховуючи, що розмір відшкодування позивачу відповідачем за останні три роки не переглядався, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Позивач в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином. Позивач [PERSON] надав суду письмову заяву, в якій просить суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлена належним чином. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час і місце слухання справи повідомлена належним чином, подала до суду письмову заяву, в якій2 просить суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі з урахуванням виплачених сум в період з липня 2018 року по жовтень 2018 року. Представник відповідача адвокат Орлов В.І. в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вислухавши позивача та його представника, представників відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково за наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 02.04.2003 року стягнуто з Професійно-технічного училища №62 м. Кривого Рогу на користь [PERSON] щомісячно суму втраченого заробітку по 132 грн., починаючи з 1 квітня 2003 року до виникнення обставин, що тягнуть відповідно до Закону перерахунок щомісячних сум стягнення шкоди. Також відповідно до змісту рішенням судом встановлено, що згідно висновків МСЕК Дніпропетровської області від 22.02.2001 року, позивач втратив 45% професійної працездатності, згідно акту про нещасний випадок від 27.09.1986 року ПТУ №27 є винним в нещасному випадку, середня заробітна плата слюсаря по ремонту обладнання 3 розряду, тобто професії по якій навчався позивач складала 292 грн. 08 коп., що і було взято при розрахунку для визначення розміру щомісячних сум стягнень шкоди. (а.с. 10-12) Відповідно до вимог ст. 455 ЦК України, яка діяла на момент отримання позивачем каліцтва, в разі заподіяння каліцтва або іншого ушкодження здоров'я організація чи громадянин, відповідальні за шкоду, зобов'язані відшкодувати потерпілому заробіток, втрачений ним внаслідок втрати або зменшення працездатності, а також відшкодувати витрати, викликані ушкодженням здоров'я (посилене харчування, протезування, сторонній догляд тощо). Зокрема відповідно до змісту ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», який діяв на момент встановлених рішенням суду від 02.04.2003 року правовідносин, перерахування сум щомісячних страхових виплат і витрат на медичну та соціальну допомогу провадиться у разі підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівників підприємств. У цьому разі перерахунок суми щомісячної страхової виплати у зв'язку з втраченим заробітком (у разі повної втрати професійної працездатності) здійснюється виходячи із середньомісячного заробітку, визначеного за три повних календарних місяці роботи працівника відповідної професії (посади) після підвищення тарифних ставок (посадових окладів). При цьому визначена раніше сума страхової виплати зменшенню не підлягає. Відповідно до вимог ст. 1208 ЦК України, за заявою потерпілого у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, підлягає індексації на підставі рішення суду. Також встановлено, що відповідно до довідки №339 від 17.05.2018 року [PERSON] одержав в ДПТНЗ «Криворізький центр професійної освіти робочих кадрів торгівлі та ресторанного сервісу» (отримав відшкодування втраченого заробітку в розмірі 983,70 гривень, кожного місяця з квітня 2015 року по травень 2018 року(включно) з обласного бюджету в загальній сумі 37380,60 гривень. (а.с. 17). Згідно довідки №3163/12 від 22.06.2018 року наданої ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», заробітна плата слюсаря 3-го розряду за період з 01.04.2015 року по теперішній час складає: 01.04.2015 року - 2535,00 грн., з 01.06.2016 року - 2704,00 грн., з 01.06.2017 року 3080,00грн., з 01.04.2018 року - 3730,00 гривень (а.с. 20). Відповідно до довідки № 619 від 03.10.2018 року Державного професійно-технічного навчального закладу "Криворізький центр професійної освіти робочих кадрів торгівлі та ресторанного сервісу", видана позивачу в тому, що він на підставі виконуючого листа від 09.06.2015 року № 214/2310/15-ц Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу отримував щомісячну виплату на відшкодування шкоди здоров'ю обласного бюджету. (а.с.44) За таких обставин, враховуючи, що розмір відшкодування позивачу відповідачем за останні три роки не переглядався, суд приходить до висновку, що позов в частині вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 10632 грн. 15 коп. заборгованості по щомісячним платежам в рахунок відшкодування шкоди здоров'ю за період з 01.04.2015 року по 31.05.2018 року підлягає задоволенню виходячи з наступного розрахунку: - з 01.04.2015 року по 31.05.2016 року заробітна плата слюсаря третього розряду складала 2535,00грн., у зв'язку з чим розмір відшкодування в цей період повинен становити: 2535,00грн. х 45%/100 = 1140,75 гривень - 983,70 гривень (щомісячна сума відшкодування шкоди здоров'ю) = 157,05х 11 місяців = 1727,55 гривень, отже недоплата за зазначений період складає 1727 грн. 55 коп.; - з 01.06.2016 року по 31.05.2017 року заробітна плата слюсаря третього розряду складала 2704,00 грн., у зв'язку з чим розмір відшкодування в цей період повинен становити: 1216,80 грн. х 45%/100 =1216 грн. 80 коп. - 983,70 гривень (щомісячна сума відшкодування шкоди здоров'ю) = 233,10 гривень х 12 місяців = 2797,20 гривень, отже недоплата за зазначений період складає 2797 грн. 20 коп.; - з 01.06.2017 року по 31.03.2018 року заробітна плата слюсаря третього розряду складала 3080 грн., у зв'язку з чим розмір відшкодування в цей період повинен становити: 3080 грн. х 45%/100 =1386,00 грн. 00 коп. - 983,70 гривень (щомісячна сума відшкодування шкоди здоров'ю) = 402,30 гривень х 10 місяців = 4023 гривень, отже недоплата за зазначений період складає 4023 грн. 00 коп.; - з 01.04.2018 року по 31.06.2018 року заробітна плата слюсаря третього розряду складала 3730,00 грн., у зв'язку з чим розмір відшкодування в цей період повинен становити: 3730,00 грн. х 45%/100 =1678 грн. 50 коп. - 983,70 гривень (щомісячна сума відшкодування шкоди здоров'ю) = 694,80 гривень х 3 місяці = 2084,40 гривень, отже недоплата за зазначений період складає 2084 грн. 40 коп.; - з 01.07.2018 року по 31.10.2018 року заробітна плата слюсаря третього розряду складала 3730 грн., у зв'язку з чим розмір відшкодування в цей період повинен становити: 3730,00 грн. х 45%/100 =1678 грн. 50 коп. - 983,70 гривень (щомісячна сума відшкодування шкоди здоров'ю) = 694,80 гривень х 4 місяці = 2779,20 гривень, отже недоплата за зазначений період складає 2779 грн. 20 коп.; Отже, враховуючи викладене, суд вважає, що недоплата відповідача перед позивачем за період з 01.04.2015 року по 31.05.2018 року згідно вищезазначеного розрахунку: (1727,55+2797,20+4023,00+2084,40) становить 10 632 гривень 15 копійок. Також недоплата за період з 01.07.2018 року по 31.10.2018 року становить 2779 гривень 20 копійок. В свою чергу, суд також вважає, що у зв'язку з встановленими вище обставинами та враховуючи рішення суду від 02.04.2003 року, відшкодування шкоди, що стягується з відповідача щомісячно в сумі втраченого заробітку по 132 грн., підлягає індексації з 18 липня 2018 року, тобто з моменту звернення до суду з позовом, а отже розмір щомісячних сум втраченого заробітку повинен складати 1678 грн. 50 коп. виходячи з розрахунку: 3730,00 грн. х 45%/100 =1678 грн. 50 коп. За таких обставин позов в цій частині підлягає задоволенню та стягнення з відповідача щомісячно на користь позивача по 1678 грн. 50 коп. в рахунок відшкодування шкоди здоров'ю, починаючи з 01.072018 року до зміни обставин, що тягнуть відповідно до вимог Закону перерахунок. Разом з тим, що стосується стягнення сум без урахування податків та обов'язкових платежів, суд виходить з вимог норм п. 164.2.14 Податкового кодексу України, відповідно до змісту яких, суми, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров'ю не включаються до загального місячного оподаткованого доходу платника податку. Враховуючи викладене та

Outcome: approved