Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 22 листопада 2007 року перебуває у шлюбі з відповідачем, у якому у них [INFO] року народилася донька [PERSON], а [INFO] року - донька [PERSON]. Зазначає, що відповідач не цікавиться життям дітей, ухиляється від їх утримання, матеріальної допомоги не надає, а вона не має змоги утримувати їх та забезпечити всім необхідним. При таких обставинах, просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що з 22 листопада 2007 року перебуває у шлюбі з відповідачкою, у якому у них [INFO] року народилася донька [PERSON], а [INFO] року - донька [PERSON]. Вказує на те, що [PERSON] вводить суд в оману, не вказує дійсних причин розпаду їхньої сім'ї. На початку 2016 року остання виїхала на роботу у Польщу, де познайомилась з громадянином цієї країни. Повернувшись додому, вона вирішила розірвати їхній шлюб та виїхала в Польщу для створення нової сім'ї, залишивши дітей на його утриманні. З цього часу, [PERSON] не цікавиться життям дітей, матеріальної допомоги не надає, материнської ласки та турботи дітям не приділяє. За таких обставин, просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідачки на його користь аліменти на дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 грн. на кожну дитину, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити. [PERSON] в судовому засіданні проти первісного позову заперечив. Доповнив, що на даний час позивачка повернулась в Україну, однак до дітей не приходила і жодної допомоги на їх утримання не надала. Щодо розміру аліментів, то вважає, що остання в змозі оплачувати їх у пред'явленому розмірі, оскільки офіційно працює за кордоном. Оскільки діти перебувають на його утриманні, то просить зустрічний позов задоволити. Вислухавши пояснення [PERSON], перевіривши матеріали справи, суд вважає, що зустрічний позов є підставним та підлягає до задоволення, а в задоволенні первісного позову слід відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частинами 7, 8 ст. 7 СК України передбачено, що кожна дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Матеріалами справи встановлено, що з 22 листопада 2007 року [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] (копія свідоцтва про шлюб серія [NUMBER]), у якому у них [INFO] року народилася донька [PERSON] ( копія свідоцтва про народження серія [NUMBER], а [INFO] року - донька [PERSON] (копія свідоцтва про народження серія [NUMBER]). З довідки № 1463 від 12.12.2016 року, виданої Нагуєвицькою сільською радою, вбачається, що позивачка [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] Відповідно до акту обстеження №308 від 27.12.2016 року, складеного комісією Нагуєвицької сільської ради, з метою встановлення факту проживання жительки села [PERSON] ([ADDRESS]), встановлено, що остання протягом останнього місяця з сім'єю не проживала. За цей час діти проживали з батьком та перебували на його утриманні. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі та виплачуються щомісячно. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, які мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 СК України. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на неповнолітніх дітей, суд враховує стан здоров'я позивача і дітей, їхнє матеріальне становище, рівність прав та обов'язків обох батьків щодо дітей, розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, вимоги розумності та справедливості і визначає їх в твердій грошовій сумі в розмірі вказаному позивачем, а саме 1200 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. На думку суду, саме такий розмір аліментів відповідатиме інтересам дітей, враховуючи її вік та матеріальні потреби. У разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача за зустрічним позовом, слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved