Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

15.11.2018 [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), третя особа: Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що під час перебування в шлюбних відносинах із відповідачем, у них народилася спільна донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Троїцького районного суду Луганської області 29.12.2014 шлюб між сторонами розірвано. З вказаного часу відповідач не бере участі у вихованні своєї дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток та взагалі матеріально не забезпечує, що в свою чергу свідчить про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками та самоусунення від виховання та утримання своєї дитини. У зв`язку із цим позивач змушена звернутися до суду із даним позовом, відповідно до вимог якого просить суд позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітньої доньки - [PERSON] , а також стягнути на її утримання на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дітей даного віку, починаючи стягнення з 15.11.2018 і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 27.11.2018 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 10.04.2019 було закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні. Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник в судовому засіданні вимоги позову підтримав у повному обсязі та просив суд про їх задоволення, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, відзив на позов не надіслав, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через оголошення на сайті судової влади, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Представник третьої особи у судовому засіданні надала висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав та позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, та, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Вислухавши виступи представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Рішенням Троїцького районного суду Луганської області 29.12.2014 було розірвано. Сторони по справі мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області. Відповідно до положень п.п. 2, 3 ст. 150 СК України, які кореспондуються з положеннями абзацу першого ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Службою у справах дітей Дарницької РДА в місті Києві встановлено, зокрема, що з моменту розірвання шлюбу між сторонами, батько з дитиною не проживає, зі слів матері, не бере участі у вихованні, розвитку та утриманні дитини. [PERSON] протягом останніх трьох з половиною років жодного разу не спілкувався з донькою. Відповідно до характеристики № 61 від 02.11.2018, виданої початковою школою № 332 Дарницького району міста Києва, [PERSON] школу не відвідував, дитину не приводив і не забирав, батьківські збори не відвідував, на лінійках та шкільних святах не був присутній. Відповідно до Довідки № 460 від 02.11.2018, що видана медичним центром Приватного вищого навчального закладу «Інститут загальної практики - сімейної медицини», починаючи з 25.09.2016 особою, що супроводжувала [PERSON] під час медичного обслуговування є її мати. Інформація про те, чи був присутній під час медичного обслуговування [PERSON] відсутня. Відповідно до характеристики від 07.11.2018, виданою директором освітнього центру та еко-простору «Clever up Kids», [PERSON] з вересня 2017 року завжди супроводжує мати та її чоловік [PERSON] . Батьківські збори та урочисті заходи [PERSON] ніколи не відвідував та жодного разу не з`являвся в освітньому просторі, який відвідує [PERSON] . Відповідно до Гарантійного листа від 31.10.2018, що виданий ТОВ «СПОРТ ТАКО ТИМ», позивачем укладено договори спортивно-оздоровчих послуг, та сплачено їх повну вартість, на підставі яких дитина стрін отримувала спортивно-оздоровчі послуги у фітнес-клубі «Спорт-Лайф» у період з 31.12.2017 до 29.10.2018. Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов від 08.01.2019 за місцем проживання дитини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , створено належні умови для проживання, повноцінного та всебічного розвитку. Як було встановлено в ході розгляду справи, що підтверджується актом обстеження, малолітня [PERSON] , проживає разом з матір`ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з висновку Служби у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав від 22.01.2019 за №101-636/03, відповідач у справі, батько малолітньої [PERSON] - [PERSON] , свідомо нехтує своїми обов`язками, ухиляється від виховання та навчання доньки, не проявляє щодо неї батьківської турботи, не цікавиться її життям та здоров`ям, не утримує матеріально. Враховуючи інтереси дитини Дарницька районна в м. Києві державна адміністрація, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої доньки [PERSON] , на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини. Пунктом другим частини першої ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). За таких обставин, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують своїх батьківських обов`язків, суд приходить до висновку про необхідність позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої доньки [PERSON] . Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне одночасно з позбавленням батьківських прав стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки. За ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. За змістом ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою ВРУ № 789-ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 8, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального. Морального, культурного, духовного та соціального розвитку, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом, в умовах свободи та гідності. При ухваленні з цією метою законів основною метою має бути найкраще забезпечення інтересів дитини. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за дитину, насамперед для її батьків. Аналіз вказаних положень законодавства, яке регулює спірні правовідносини, дає підстави для висновку про те, що праву дитини на утримання батьками до досягнення нею повноліття кореспондує обов`язок батьків утримувати свою дитину до її повноліття та забезпечувати в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідні для розвитку дитини, який має бути виконаний батьками з урахуванням принципу найкращого забезпечення інтересів дитини. При визначенні розміру аліментів, суд виходить із засад розумності та справедливості, при цьому застосовує принцип співмірності інтересів обох дітей відповідача, який зобов`язаний їх утримувати. Таким чином з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду (15.11.2018) та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до положень ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць. Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved