Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

[PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS] знаходиться під диспансерном наглядом в Алчевській обласній психіатричній лікарні з листопада 2010 р. з приводу органічного ураження головного мозку травматичного ґенезу (наслідки перенесеної тяжкої ЧМТ у 2009 р.), психоорганічний синдром. Вперше звернувся на прийом до психіатра в Алчевську обласну психіатричну лікарню 11.11.2010 року у зв'язку с надходженням документації до КЗ «АОПЛ» (акту амбулаторної СПЕ від 02.06.2010 року та Постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24.09.2010 р. за звинуваченням [PERSON] у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 366 КК України. На підставі вищевказаної постанови від 24.09.2010 року хворому [PERSON] було призначено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги за місцем проживання. Хворий [PERSON] у листопаді 2010 р. був взятий під диспансерний нагляд у групу АППД. У січні 2011 року був переведений на 3-ю групу інвалідності безстроково. За рішенням Алчевського міського суду Луганської області [PERSON] 7 раз було продовжено надання АППД кожні 6 місяців. Останнє засідання суду відбулося 25.10.2013 року. На протязі періоду спостереження у групі АППД хворий [PERSON] своєчасно (1 раз на місяць) відвідував лікаря-психіатра амбулаторно, регулярно приймав необхідне підтримуюче лікування, призначене психіатром, відмічав значне покращення свого психічного стану здоров'я, разом з тим, хворий відвідував лікаря-невропатолога, приймав призначене ним лікування. Відсутність суспільно-небезпечених дій з боку хворого [PERSON] за період спостереження в межах АППД ( з жовтня 2010 р. по квітень 2014 р.) підтверджується наданими до КЗ «АОПЛ» 1 раз на місяць сповіщеннями про хворого з боку Алчевського міського відділу ГУ МВС України у Луганській області. Лікар-психіатр звернувся до суду з цією заявою і просить припинити [PERSON] амбулаторну психіатричну допомогу у примусовому порядку, оскільки хворий регулярно та своєчасно відвідував лікаря-психіатра, постійно приймав призначене підтримуюче лікування, були відсутні будь-які суспільно-небезпечні дії, а також у хворого з'явилася повна критика до хвороби, значно покращився його психічний стан здоров'я. У судовому засіданні представник Алчевської психіатричної лікарні підтримала заяву. Суд, вислухавши представника Алчевської психіатричної лікарні, прокурора, [PERSON], які не заперечували проти задоволення заяви, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно зі ст. 12 Закону України " Про психіатричну допомогу" № 1489-111 від 22.02.2000 року, питання припинення амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку вирішується судом за наявності до того підстав. Взявши до уваги те, що [PERSON] регулярно та своєчасно відвідував лікаря-психіатра, постійно приймав призначене підтримуюче лікування, були відсутні будь-які суспільно-небезпечні дії, а також у хворого з'явилася повна критика до хвороби, значно покращився його психічний стан здоров'я (значно зменшилась церебрастенічна симптоматика, купірувалася афективна симптоматика, нормалізувався сон), згідно Акту комісії лікарів-психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру № 3 від 10.04.2014 року (а.с. 17-21), [PERSON] потребує припинення амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку згідно зі ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу», тому, що у нього значно покращився психічний стан здоров'я. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у відношенні [PERSON] необхідно припинити амбулаторну психіатричну допомогу у примусовому порядку.

Outcome: approved