Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

17.09.2014 року позивач Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації в інтересах малолітнього [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], третя особа прокуратура Голосіївського району м. Києва, [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що малолітній [PERSON] перебуває на обліку позивача як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах через ухилення батька [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків. Мати малолітнього - [PERSON] померла [INFO]. Після смерті матері дитина перебуває на вихованні та утриманні бабусі - [PERSON]. Також зазначає, що відповідач [PERSON] веде антисоціальний спосіб життя, є підсудним в кримінальному провадженні, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за розпиття алкогольних напоїв в громадських місцях та за вчинення насильства в сім'ї. Зважаючи на такий спосіб життя, останній своїх батьківських обов'язків щодо виховання та розвитку сина не виконує, не дбає про його фізичний та духовний розвиток, не спілкується, не дбає про засвоєння загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших цінностей. Оскільки відповідач не виконує покладені на нього законодавством обов'язки по вихованню дитини, 20.08.2014 року Комісія з питань захисту прав дитини прийняла рішення щодо необхідності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON]. Крім того, оскільки обов'язок утримувати дітей покладено на батьків, а позбавлення батьківських прав не звільняє від обов'язку утримувати дитину, з урахуванням того, що відповідач є особою працездатного віку, інших осіб на утриманні не має, позивач також просив стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь особи, яка здійснює утримання дитини - [PERSON]. 25.11.2014 року представник позивача подав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просив суд стягнути аліменти з відповідача на користь осіб або закладу, де буде перебувати на вихованні дитина, накласти заборону на відчуження житла малолітнього [PERSON], інші вимоги залишити без змін. Представник позивача надав суду заяву, відповідно до якої зазначив, що позовні вимоги підтримує з огляду на обставини, викладені в поданому раніше Висновку Органу опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києва державної адміністрації. Просив справу слухати за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до законодавства. Представник прокуратури Голосіївського району м. Києва в заяві зазначив, що на підставі та з урахуванням документів, поданих до суду позивачем Службою у справах дітей, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Третя особа [PERSON] звернулася до суду з заявою про слухання справи за її відсутності. Суд, врахувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи проходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 164 ч.1 п. 2 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються він виконання своїх батьківських обов'язків. У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. В судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 06.03.2013 року. Наказом Голосіївської районної в м. Києва державної адміністрації від 27.05.2014 року №31 малолітнього [PERSON] взято на облік дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах в зв'язку з ухиленням батька - вдівця від виконання батьківських обов'язків. Як вбачається з вказаного наказу, мати дитини - [PERSON] померла [INFO]. Батько дитини [PERSON] покладених на нього чинним законодавством обов'язків не виконує, не дбає про її фізичний та духовний розвиток, не спілкується, не дбає про засвоєння загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших цінностей. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема листа Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. києві від 12.05.2014 року за вих. №53/3316, листа ВКМСД Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. києві від 03.06.2014 року за вих. №53/вх..6874, листа Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. києві від 11.06.2014 року за вих. №53/6882, відповідач [PERSON] веде аморальний та антисоціальний спосіб життя, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за розпиття алкогольних напоїв в громадських місцях та за вчинення насильства в сім'ї, є неодноразово судимим за кримінальні правопорушення, пов'язані з незаконним обігом наркотичних речовин. Відповідно до Висновку Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації №100-8032 від 22.09.2014 року, вбачається, що малолітній [PERSON] проживає та перебуває на утриманні у бабусі - [PERSON], оскільки його мати померла, а батько самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Згідно зібраної інформації батько дитини [PERSON] веде антисоціальний спосіб життя. Незважаючи на проведення профілактичної родити Органом опіки та піклування, [PERSON] висновків не зробив, жодної спроби приймати участь в житті дитини не вчинив, перспективи повноцінного життя та розвитку малолітнього [PERSON] в сім'ї біологічного батька немає. З огляду на таке, Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації прийшов до висновку про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON], [INFO]. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає доведеним факт ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов'язків, з огляду на що вбачає необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO]. Крім того, позивачем заявлено вимоги щодо стягнення з відповідача [PERSON] аліментів у розмірі ? частини всіх його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 2 вказаної статті, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.2 ст. 179 СК України опікун розпоряджається аліментами, які одержані для утримання малолітньої дитини. Враховуючи, що [PERSON] є особою працездатного віку та не має на утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб, разом з тим офіційно не працює, суд вважає за потрібне стягнути з останнього аліменти у розмірі ? частини всіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідної вікової категорії щомісяця на користь на утримання сина, на користь осіб або закладу, де буде перебувати на вихованні дитина, оскільки відповідач має фізичну можливість та визначений законодавством обов'язок утримувати малолітню дитину до досягнення нею повноліття. Приймаючи рішення про накладення заборони на відчуження житла малолітнього [PERSON], а саме квартири за адресою [ADDRESS], суд керувався наступним. Відповідно до ст.. 17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Як вбачається з Акту Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 11.08.2014 року, малолітній [PERSON] проживає в квартирі за адресою [ADDRESS]. За таких обставин, враховуючи необхідність забезпечити збереження майна малолітнього [PERSON], суд вбачає підстави для накладення заборони відчуження на вказане житло до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved