Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

18.03.2021 позивач звернулася з позовною заявою до суду, в якій вказала, що 12 жовтня 2019 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, про що Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області було складено актовий запис №788, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . У їхньому шлюбі народилась спільна дитина - донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Дитина постійно проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. На теперішній час відповідач матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини не надає. На даний час позивач ніде не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, будь-якого іншого заробітку (доходу) не має. У зв`язку з цим просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 частини до досягнення дитиною повноліття та 1/6 частку всіх його доходів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач у судове засіданні не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позову і наявності підстав для його задоволення, виходячи з такого. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів страви, 12 жовтня 2019 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, про що Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області було складено актовий запис №788, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (арк.с.5). У їхньому шлюбі народилась дитина - донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10.06.2020 Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №349 (арк.с. 6). На теперішній час дитина проживає разом з матір`ю. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.80, ч. 3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти визначається судом (ст.ст.80, 183 СК). При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача суд виходить з положень ст. 182 СК України, згідно до яких при визначенні розміру аліментів, суд враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Як убачається з матеріалів справи, між сторонами у справі відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання дитини. Відповідно до ч.2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З урахуванням всіх обставин справи та вимог ст.ст.182,183 СК України, а саме: враховуючи, що дитина знаходиться на утриманні матері, ту обставину, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку, доказів того, що на його утриманні знаходяться інші особи, суду не надав, суд вважає можливим визначити розмір аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.03.2021 і до досягнення дитиною повноліття. Також, суд приходить до висновку, що вимога позивача щодо стягнення з відповідача на її утримання 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) підлягає задоволенню, виходячи з такого. Вимогами ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому, суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Критерії, якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів, в законі значно розширені. В першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів. При вирішенні спору суд бере до уваги те, що відповідач не працює, а позивач на теперішній час не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Щодо стягнення судових витрат, слід зазначити наступне. Згідно з вимогами ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позов задоволено у повному обсязі, відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути 50% судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн., (по 50% за кожну позовну вимогу).

Outcome: approved