overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

22.06.2016 заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між ним та [PERSON], яка померла 13.11.2015 та являється його матірю. Під час оформлення спадщини було виявлено, що в деяких правовстановлюючих документах її прізвище вказано як «Духнич», однак, правильно зазначити «Духніч». Вказані помилки створюють труднощі в оформленні спадщини, що і змусило заявника звернутися до суду. Заявник надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги просить задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, та докази, надані в їх обґрунтування, вважає, що зазначені в заяві вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Так судом встановлено, що заявник [PERSON] народився 01.08.1946, його матір'ю записано російською мовою «Духнич Мария Антоновна» (а.с.3,4). 28.02.2008 [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповіла [PERSON], [INFO], все своє майно (а.с.7). Згідно свідоцтва про смерть від 16.11.2015 серії І-ТП № 276419 [PERSON] померла 13.11.2015 в с. Чудин Радомишльського району Житомирської області (а.с.6). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] згідно Свідоцтва про право власності належить житловий будинок, що розташований в с. Чудин по вул. Мічуріна, 11, Радомишльського району Житомирської області (а.с.5). Встановлення факту родинних відносин з [PERSON] має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для оформлення спадщини після її смерті. Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", відповідно до п.1 ст.273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту родинних відносин з [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

22.06.2016 року заявник [PERSON] звернулась до суду з означеною заявою, посилаючись на те, що з 2006 року вона проживала з [PERSON] однією сім'єю без укладення шлюбу за адресою: вул. Степова (Чапаєва), 41, с. Одрадівка, Новотроїцького району, Херсонської області. За період сумісного проживання протягом 7 років вони мали фактичні шлюбні відносини та вели спільне господарства, мали спільний бюджет. 12.11.2013 року [PERSON] помер та його поховання заявниця здійснила самостійно. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай). Просить суд встановити факт проживання її з померлим [PERSON] однією сімєю та включити її до четвертої черги спадкоємців за законом. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, проти заявлених вимог не заперечує. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу може бути встановлений у судовому порядку. З довідок виданих Одрадівською сільською радою № 706, 707 від 08.06.2016 року вбачається, що [PERSON] проживала по вул. Степова (Чапаєва) 41 в с. Одрадівка, Новотроїцького району, Херсонської області без укладення шлюбу з [PERSON] з 2006 року по день його смерті 12.11.2013 року та провела його поховання. Статтею 74 Сімейного Кодексу України визначено , що якщо жінка і чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають в шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності. На майно, яке є об"єктом права спільної сумісної власності жінки і чоловіка ,які не перебувають в шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Встановлення вказаного вище факту має юридичне значення для заявника, заінтересована особа доводи заяви визнає, тому суд прийшов до висновку про задоволення заяви та встановлення факту проживання однією сім"єю заявника з [PERSON] без шлюбу з 2006 року по 12.11.2013 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

22.06.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04.10.1997 року у Асіївської сільській раді Балаклійського району Харківської області, актовий запис № 13. Мотивуючи позовну заяву вказала, що від шлюбу з відповідачем мають двох дітей які вже є повнолітніми. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини припинені. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе. Позивач в судове засідання не з'явилася. Надала заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за її відсутності. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "[PERSON]". В судове засідання відповідач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 04.10.1997 року, у Асіївській сільській раді Балаклійського району Харківської області, актовий запис № 13 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають повнолітніх дітей. Як вбачається з позову, за час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки, ведення спільного господарства. Шлюбні відносини припинені. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає позовні вимоги [PERSON] задовольнити, шлюб між сторонами розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

22.06.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06.03.1994 року у Балаклійському районному відділі реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис №47. Мотивуючи позовну заяву вказала, що відшлюбу з відповідачем мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини припинені. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе. Позивач в судове засідання не з'явилася. Надала заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за її відсутності. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "[PERSON]". В судове засідання відповідач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Згідно з частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сім'я існує формально, сторони не мають наміру зберегти шлюб. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 06.03.1994 року (а.с.6). Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як вбачається з позову, за час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини припинені. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Положеннями ст. 200 ЦПК України визначено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згодіжінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

22.06.2021 року позивач [PERSON] звернувся в Корабельний районний суд міста Миколаєва із позовною заявою, в якій просив розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 16.02.2013 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 78. В обґрунтування позову позивач вказав, що шлюбні відносини із відповідачем припинені у зв`язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя. Знайти спільну мову та порозумітися їм не вдається. Вважає, що відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо. Від шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Шлюбні відносини припинені з початку 2021 року. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечувала та просила слухати справу у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 16.02.2013 року між сторонами укладений шлюб, який зареєстрований Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 78. Від даного шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Шлюбні відносини припинені з січня 2021 року. Статтею 24 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, згідно з ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі того, що відповідач ніяким чином не висловила своє бажання відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за належне залишити їй шлюбне прізвище - " [PERSON] ". З огляду на вищезазначене, суд вважає за доцільне задовольнити зазначений позов про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

22.06.2021 року позивач звернувся до суду з даним позовом та просив розірвати шлюб з [PERSON] . Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебувають з 20.10.2007 року. У шлюбі неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Кожен живе своїми інтересами, вони не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства. Сторони мають різні погляди на права та обов`язки подружжя. Наразі у позивача фактично створена нова сім`я. Вважає, що за таких обставин шлюб припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. В судове засідання сторони не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином за зареєстрованим місцем проживання. У заяві представник позивача просила судове засідання провести без присутності позивача та її присутності. Позовні вимоги підтримала, просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у заяві позовні вимоги визнала повністю. Судове засідання просила провести без її участі. Після розірвання шлюбу бажає зберегти прізвище " [PERSON] ". За таких обставин суд вважає за необхідне провести розгляд справи без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного. Сторони 20.10.2007 року зареєстрували шлюб у Новоград-Волинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Новоград-Волинському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) області, актовий запис № 469, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). У шлюбі спільних неповнолітніх дітей не мають. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї. Представник позивача в своїй заяві наполягав на розірванні шлюбу, відповідач також наполягала на розірванні шлюбу, що свідчить про дійсну волю чоловіка та дружини. Тому суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (Далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. За клопотанням відповідача відповідно до положень ст. 113 СК України суд зберігає за нею прізвище « [PERSON] ». Судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн. суд за клопотанням позивача залишає за ним. Відтак встановлені підстави для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

22.07.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 16 березня 1991 року зареєструвала з ним шлюб. Від спільного проживання народилися дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Із-за образ та зловживання відповідачем спиртними напоями спільне проживання з ним стало неможливим. В судове засідання не з'явилася. В поданій до суду заяві просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач, належним чином та своєчасно повідомлений про дату розгляду справи, в судове засідання 23.10.2014 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Будучи присутнім в судовому засіданні 12.06.2014 року позов визнав. Вказав, що він намагався зберегти сім'ю, проте між ними виникали сварки та непорозуміння. Дружина ніде не працювала та лише витрачала зароблені ним кошти. Підтвердив, що з відповідачкою проживають окремо. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ознайомившись з доводами сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, зв'язків не підтримують. Протягом строку, наданого судом для примирення, відносини між подружжям не покращилися. Намірів зберегти шлюб позивачка не має, тому збереження шлюбу суперечило б її інтересам. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

22.07.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, обґрунтувавши свої вимоги тим, що між нею та відповідачем 07.09.2002 року був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Рідкодубівської сільської ради Краснолиманського району Донецької області, актовий запис № 3. Від шлюбу з відповідачем у них народилися діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтв про народження, батьком дітей є відповідач. Матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не надає. Діти мешкають з нею та перебувають на її утриманні. В зв'язку з чим вона просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на дітей до досягнення ними повноліття. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просила справу розглянути без її участі. (а.с. 17) Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. (а.с. 18) Судом встановлено, що 07.09.2002 року між сторонами був зареєстрований шлюб виконавчим комітетом Рідкодубівської сільської ради Краснолиманського району Донецької області, актовий запис № 3. (а.с. 5) Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с. 6, 7) Діти здорові (а.с. 10, 11), проживають разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні (а.с. 13, 14). Відповідач з липня місяця 2014 року матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, але здоровий, інвалідом не являється, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, працює трактористом в ТОВ "Агрофірма Шевченківська". (а.с. 21) Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до частин 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову, не суперечить закону, і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає диспозитивне розпорядження відповідача та вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

22.07.2014 року позивач ПАТ „Дельта Банк" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 20274грн. 00коп. та судового збору, сплаченого при поданні позову 243,60грн. В обґрунтування позову зазначив, що 05.07.2006р. між ВАТ „Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 8В_49.29/01288/06-ТК, відповідно до умов якого позивач надав відповідачеві кредит в сумі 14300,00грн. із розрахунку 24% річних за користування кредитом на строк до 06.07.2009р. до повного погашення кредиту. 20 травня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанку» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «Кредитпромбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Кредитпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Кредитпромбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами (зареєстрований за №1134 від 20 травня 2013 року приватним нотаріусом [PERSON]). Таким чином,

Outcome: approved