Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

29.09.2016р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач тривалий час не проживає разом з дитиною, не займається її вихованням та утриманням, життям доньки не цікавиться, дитина батька взагалі не пам'ятає. В позові просить позбавити [PERSON] батьківських прав. В судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що з моменту розлучення в 2010 році відповідач з дитиною не спілкується, бажання спілкуватись не виявляє, життям дитини не цікавиться. Просила позов задовольнити. Аналогічні пояснення надав суду представник позивача [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав. У відповідності до ст.224 ЦПК України суд зі згоди позивача ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Представник органу опіки та піклування [PERSON] в судовому засіданні вважала за необхідне позов задовольнити та позбавити [PERSON] батьківських прав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила суду, що позивач є її рідною донькою. Свідок також пояснила, що відповідач протягом останніх семи років не проживає з дитиною, про свою дочку не піклується, матеріально не забезпечує, вихованням не займається, долею дитини не цікавиться. Аналогічні пояснення стосовно невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків надали суду свідки [PERSON] та [PERSON] Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з нижченаведених підстав. Відповідно до п.2 ч.1.ст. 164 СК України мати, батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце , коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя ,зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності ,можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомо нехтування ними своїми обов'язками. " Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON], 1981 р.н., є батьком дитини: [PERSON], [INFO] року народження (а.с.21). Як зазначено в позові, з 19 серпня 2006 року, [PERSON], та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 11 березня 2008 року. Рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 10 вересня 2010 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.20). Фактично шлюбні стосунки було припинено з листопада 2009 року, сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачем. Спорів стосовно міста проживання дитини не було, відповідач не заперечував, що дитина буде проживати з позивачем. Весь цей час відповідач життям доньки не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. На сьогоднішній день дитині вже вісім років, вона не пам'ятає батька та немає до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу його не бачила. 05 серпня 2016 року позивачка уклала шлюб з [PERSON], з яким у доньки склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей, донька вважає його своїм батьком (а.с.23). Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Дитина спостерігається в дитячій міській поліклініці № 4. Нагляд за станом здоров'я дитини з моменту її народження і по сьогоднішній день здійснює позивач та її мати. Батько участі в цій сфері життя дитини не приймав. Ці обставини підтверджуються відповіддю головного лікаря КЗ «Центру первинно медико-санітарної допомоги № 4» (а.с.12) . Марія навчається у 3-А класі Запорізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 75, відповідач жодного разу до школи не приходив, не спілкувався з вчителями, батьківські збори не відвідував (а.с.10). Рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 20 квітня 2010 року, яке набрало чинності 02 травня 2010 року, з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини його заробітку щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття (а.с.17). Відповідно до постанови розрахунку заборгованості по аліментам по виконавчому листу № 2-410 державного виконавця Заводського ВДВС м.Запоріжжя Корягіною О.В. загальна заборгованість станом на 01 вересня 2016 року складає 53 682,22 грн (а.с.14-16). Згідно листа Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області № 6990/43/4 від 21.09.2016р. у слідчому відділі вказаного підрозділу поліції знаходиться кримінальне провадження відносно [PERSON] за ч.1 ст.164 КК України щодо ухилення останнім від сплати аліментів на утримання [PERSON] (а.с.5). Таким чином, відповідач не приймає участі в утриманні своєї малолітньої доньки. Відповідач по справі жодним чином не був позбавлений інформації стосовно міста перебування дитини, а з боку позивача ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з ним та прийманні участі батька в вихованні, вищевикладенні обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно дитини батьківські обов'язки, покладені на відповідача законом. Згідно з висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району, як орган опіки та піклування, вирішила: [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO] року народження(а.с.48). Враховуючі викладене суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим, заснованим на законі, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved