Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувся з вказаною заявою, у якій просить встановити факт, що вона є дочкою [PERSON] , який помер [INFO] , посилаючись на те, що встановлення цього факту потрібно для здійснення оподаткування отриманого від неї у спадок майна за нульовою ставкою у відповідності до підпункту 14.1.263 пункту 14.1 статі 14 Податкового кодексу України. Судом з`ясовано, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 29.11.2017 р. (а. с. 11). Все належне йому майно він заповів [PERSON] , що підтверджується заповітом від 20.02.2006 р. (а. с. 38). 05.12.2017 р. приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Богатирчуком А.М. було зареєстровано спадкову справу щодо майна [PERSON] , який помер [INFO] , у якій наявна заява від 05.12.2017 р. [PERSON] про прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON] (а. с. 36 - 44). Відповідно до листа від 05.04.2019 р. № 311/02-14 приватного нотаріуса Бердичівського міського нотаріального округу Богатирчука А.М., [PERSON] є спадкоємцем майна померлого [INFO] [PERSON] . Як вбачається з заяви [PERSON] , приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Богатирчуком А.М. їй було роз`яснено, що у зв`язку з розбіжностями у документах щодо її прізвища ( [PERSON] ) та прізвища батька ( [PERSON] ) при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом вона буде позбавлений права на застосування нульової ставки податку при оподаткуванні спадщини. Суд зазначає, що, зважаючи на підпункт "а" 174.2.1 пункту 174.2 статті 174 та підпункт 14.1.263 пункту 14.1 статі 14 Податкового кодексу України, [PERSON] зможе здійснити оподаткування спадщини, отриманої від [PERSON] , за нульовою ставною у разі доведення ним факту того, що вона є його дочкою. Таким чином встановлення факту того, що [PERSON] є дочкою [PERSON] , який помер [INFO] , необхідно їй для здійснення оподаткування отриманої від нього спадщини за нульовою ставкою. Судом встановлено, що у свідоцтві від 17.07.2014 р. вказано, що батьком [PERSON] , яка народилась [INFO] , є [PERSON] (а. с. 9), а з заяви від 19.07.2019 р. [PERSON] випливає, що запис про [PERSON] як про батька [PERSON] було вчинено за її вказівкою (а. с. 23). Згідно з довідкою від 10.01.2018 р. № 155, виданої Міським комунальним виробничим житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством № 7, [PERSON] постійно проживала без реєстрації (місця проживання) разом зі своїм батьком - [PERSON] до дня його смерті, вони вели спільне господарство, вона поховала його за власні кошти (а. с. 13). У заявах від 29.07.2019 р. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] останні засвідчили, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] (а. с. 23, 24, 25). Оцінивши зазначені вище докази та встановлені обставини, Суд приходить до висновку, що [PERSON] є дочкою [PERSON] , який помер [INFO] . Статтею 130 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Частиною третьою статті 128 Сімейного кодексу України встановлено, що позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Тобто заява [PERSON] подана з дотриманням вказаних норм Сімейного кодексу України. Враховуючи наведене, заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved