Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

[PERSON], [INFO], в інтересах якого діє [PERSON], звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вул. Стефаника,16 в с. Чортовець Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивував тим, що головою домогосподарства по вул. Стефаника, 16 в с. Чортовець Городенківського району, згідно свідоцтва про право власності виданого Городенківським райвиконкомом 27.06.1989 року на підставі рішення цього ж виконкому №102 від 14.06.1989 року була його мати [PERSON]. Станом на 15.04.1991р. членами колгоспного двору були [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] 28 травня 1997 року [PERSON] в Чортовецькій сільській раді склала заповітне розпорядження, згідно якого все своє майно, в тому числі житловий будинок, господарські будівлі і все те, що за законом належатиме їй на день смерті, заповіла позивачу. 08 грудня 2005 року [PERSON] померла. На день її смерті у вищезгаданому господарстві вона проживала одна, її чоловік [PERSON] помер 19.12.1976 року, а [PERSON], онук спадкодавця (син позивача) - помер 01.11.2001 року; [PERSON] та [PERSON] знялись з обліку в с. Чортовець та перейшли проживати в [INFO], де і проживають по даний час. Після смерті матері позивач разом із дружиною [PERSON] перейшли проживати без реєстрації в господарство матері, що в с. Чортовець. 02 квітня 2006 року державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) спадкоємця [PERSON] Однак, постановою № 297/02-31, виданою 21.02.2017 року в.о.нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку із тим, що він не надав оригінал документу, який би посвідчував право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок. Позивач звертався в газету «Край» з оголошенням про визнання свідоцтва про право власності, виданого на [PERSON] недійсним, ним виготовлено новий технічний паспорт, відповідно до якого встановлено, що інвентаризаційна вартість житлового будинку по вул. Стефаника,16 в с. Чортовець Городенківського району становить 81404,00 грн. Сторони, їх представники в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи в їх відсутності; позивач та представник позивача позов підтримують в повному обсязі; відповідачі [PERSON] та [PERSON] не заперечують щодо визнання за [PERSON] право власності на житловий будинок по вул. Стефаника,16 в с. Чортовець Городенківського району, також зазначили, що відмовляються від своїх часток в майні колгоспного двору після смерті [PERSON] на користь батька [PERSON] Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Копією Виписки з інвентаризаційних матеріалів № 7973, виданої 21.02.2017р. Обласним комунальним підприємством «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» доводиться, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012р. в с. Чортовець по вул. Стефаника,16 Городенківського району в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під реєстровим № 96 за [PERSON] зареєстровано право власності на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 27.06.1989 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 102 від 14.06.1989 року. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до розяснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Довідкою № 516, виданою 22.02.2017р. виконавчим комітетом Чортовецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджується, що згідно запису у погосподарській книзі № 14 особовий рахунок № 1272 за 1991-1995 р.р. у господарстві по вул. Стефаника,16 в с. Чортовець були зареєстровані: голова домогосподарства [PERSON], [INFO], онук [PERSON], [INFO], онука [PERSON], [INFO] та онук [PERSON], [INFO] За даним господарством закріплена земельна ділянка загальною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель. За заповітом, посвідченим 08 травня 1997 р. секретарем виконкому Чортовецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, [PERSON], жителька с. Чортовець Городенківського району Івано-Франківської області, заповіла [PERSON] належний їй житловий будинок, який складається із двох кімнат і коридора, господарські споруди і все те, що на день смерті буде їй належати. Будівлі знаходяться в с. Чортовець Городенківського району Івано-Франківської області по вул. Стефаника,16. [PERSON] померла 08 грудня 2005 р. у віці 87 років в с. Чортовець Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 60 від 10 грудня 2005р., що стверджується копією Свідоцтва про смерть серії 1-НМ № 019671, виданого 10.12.2005 р. Чортовецькою сільською радою. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач [PERSON] зареєстрований в [INFO], про що свідчить відмітка в його паспорті серії СС № 078255, виданому 12.05.1996 року Тлумацьким РВ УМВС України в Івано-Франківській області. Копією Свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВКІ № 683238, зареєстрованого в реєстрі за № 565 (спадкова справа № 356) доводиться, що [PERSON] на підставі заповіту [PERSON] прийняв спадщину, яка складається із права на земельну частку (пай) розміром 76,96 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває в спілці селян «Нива» в с. Чортовець Городенківського району та належала померлій на підставі сертифікату про земельну частку (пай) серії РН № 220663, виданого згідно рішення Городенківської райдержадміністрації від 09.02.2000 року за № 51-р. З наведеного слідує, що позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], як спадкоємець за заповітом. До спадкового майна померлої [PERSON] також належить житловий будинок по вул. Стефаника,16 в с. Чортовець. Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З копії Постанови в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори [PERSON] № 297/02-31 від 21.02.2017 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої 08 грудня 2005 р., на житловий будинок, що знаходиться по вул. Стефаника,16 в с. Чортовець Городенківського району Івано-Франківської області з посиланням на те, що спадкоємець не надав оригінал документа , який посвідчував би право власності спадкодавця [PERSON] на вищезгаданий житловий будинок. Копією оголошення в газеті «Край» стверджується, що Свідоцтво про право власності, видане Городенківським РВК 27.06.1989 р. на [PERSON] вважається недійсним. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 16 по вул. Стефаника в с. Чортовець, виготовленого 09.03.2017 р., встановлено, що житловий будинок збудований в 1963 році, господарські будівлі збудовані в 1963, 1965 роках, його інвентаризаційна вартість становить 81404 грн. Через відсутність оригіналу правовстановлюючих документів про власність спадкодавця на даний будинок позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за заповітом, права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами судом не встановлено, відповідачі позов визнають, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1217, 1222, 1223, 1233, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: approved