overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

25 лютого 2016 року до Слов'янського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до ДП "НДІВП" про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з 10.01.1977 року по 30.06.2015 року перебувала у трудових відносинах з відповідачем. Станом на 30.06.2015 року, день її звільнення, відповідач перед нею має заборгованість по заробітній платі у сумі 4655,43 грн. за період з жовтня 2014 року по 30.06.2015 року, тому просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі у сумі 4655,43 грн. У судове засідання позивач не зявилася, однак до суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не подавав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії трудової книги, 10.01.1977 року [PERSON] було прийнято на роботу до ДП НДІВП, наказ № 15 від 07.01.1977 року та звільнено 30.06.2015 року за власним бажанням, наказ №22 від 30.06.2015 року (а.с.6-8). Відповідно до ч.1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Судом встановлено, що за відповідачем рахується заборгованість перед [PERSON] з виплати їй заборгованості по заробітній платі в розмірі 4655,43 грн., що підтверджується відповідною довідкою підприємства (а.с.3) . Таким чином судом встановлено та документально підтверджено, що з позивачем не було проведено належних розрахунків по заробітній платі, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, \~на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, \~з \~другої \~сторони \~стягуються \~судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

25 лютого 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 14 жовтня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку, за актовим записом № 564. Від шлюбу спільних дітей не має. Сумісне життя не склалося в зв'язку з різними поглядами на життя, внаслідок чого виникають постійні суперечки. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, спільно не проживають. Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 27/0/38-14 дана позовна заява підлягає розгляду Дзержинським міським судом Донецької області. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні. Належно повідомлений через розміщення інформації на веб-сторінці Дзержинського міського суду Донецької області у розділі «Виклик учасників процесу до суду, які знаходяться в зоні АТО» від 21.03.2016 року відповідач в судове засідання не з'явилася з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у її відсутності суду не подавала, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явилася, не бажає зберегти шлюб, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Майнового спору та питань щодо утримання дитини у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сім'ї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сім'ю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Відповідачу залишити прізвище "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

25 лютого 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що 24 лютого 1996 року уклала шлюб з [PERSON], який зареєстровано у Новоукраїнській сільській раді Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 1. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя в сторін не склалося, на даний час шлюбні стосунки між ними фактично припинені проте відповідач добровільно розривати шлюб в органах РАЦС відмовляється. [PERSON] вважає, що примирення неможливе та просить суд розірвати шлюб, укладений з [PERSON], після розірвання шлюбу залишити прізвище "[PERSON]". Позивачка свої вимоги підтримала, надавши до суду письмову заяву, на розірванні шлюбу наполягала, а справу просила слухати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, оскільки від позивача та відповідача надійшли заяви про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази доходить наступного. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 24 лютого 1996 року між позивачкою та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано у Новоукраїнській сільській раді Березнегуватського району Миколаївської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 1 ( а.с.3). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно - сімейні відносини між сторонами фактично припинені, сім'я існує формально і на примирення вони не згодні. Таким чином, суд доходить висновку, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими, це суперечить їх інтересам. На підставі викладеного вище, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, суд доходить висновку про можливість задоволення позову про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

25 серпня 1990 року сторони зареєстрували шлюб у Бершадському ЗАГСі Вінницької області (актовий запис № 80). \~ Неповнолітніх дітей від шлюбу не має, однак відповідач не бажає розірвати шлюб в органах ДРАЦС. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх позовних вимог позивачка в позовній заяві вказує, що причиною, яка спонукала її звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу є те, що подружнє життя у них з відповідачем не склалося, так як вони різні за звичками та характером люди, що призвело до розпаду сім'ї. Оскільки їх шлюб носить лише формальних характер просить розірвати укладений між ними шлюб. Від позивачки надійшла заява, в якій вона підтримує позов і просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з"явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи у суді , про причини неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 25.08.1990 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано у Бершадському ЗАГСі Вінницької області (актовий запис № 80), що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу ІІ-АМ № 397312 виданим 25.08.1990 року . Судом з'ясовано, що сторони наміру зберегти сім"ю не мають, позивач наполягає на розірванні шлюбу про що надала суду заяву відповідного змісту. Відповідач на пропозицію суду надати свої заперечення проти позову або докази на спростування наведених позивачем позовних вимог - проігнорував, що свідчить про його небажання зберегти шлюб. Виниклі правовідносини регулюються ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113 СК України, відповідно до яких шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню: шлюб між сторонами має бути розірваний, оскільки судом встановлено, що спільне життя між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] не склалось, були припиненні шлюбно-сімейні відносини, відсутнє бажання проживати надалі однією сім'єю, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка бажання змінити своє прізвище після розлучення не виявила. На підставі ст.ст.110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~25 серпня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який зареєстрований з відповідачем [PERSON] 19 листопада 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №401. Від спільного шлюбу подружжя має доньку [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що подружні відносини з відповідачем припинено через постійні зради зі сторони чоловіка. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе, фактично сім`я носить формальний характер. Позивач просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача понесені судові витрати. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] до проведення підготовчого засідання подала до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності, позов задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] до проведення підготовчого засідання подав до суду письмову заяву, просив справу розглядати у його відсутності, позов визнає, не заперечує щодо задоволення позову. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задовольняє і розриває шлюб між позивачем та відповідачем. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1\~ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. \~ \~ \~ \~Позивач при подачі позову до суду згідно Закону України "Про судовий збір" понесла судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн., що підтверджується документально (а.с.1) та понесла витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 1200,00 грн., що підтверджується документально (а.с.16-20). \~ \~ \~ \~З огляду на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, у відповідності до ст.ст. 141, 142 ЦПК України\~позивачу слід повернути з державного бюджету 420,40 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову та стягнути з відповідача на користь позивача 420,40 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову до суду та 1200,00 грн. понесених витрат за надання професійної правничої допомоги, всього стягнути 1620,40 грн. понесених по справі судових витрат.\~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

25 січня 1992 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували в міському відділі РАЦС м. Мурманськ , актовий запис № 318. Від цього шлюбу діти повнолітні. Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх позовних вимог позивачка в позовній заяві вказує, що причиною, яка спонукала її звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу є те, що подружнє життя у них з відповідачем не склалося, оскільки вони різні за характерами та мають різні погляди на сімейне життя, що в січні 2016 року призвело до розпаду сім"ї. Оскільки їх шлюб носить лише формальних характер просить розірвати укладений між ними шлюб. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява, в якій вона підтримує позов і просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги визнає, просить слухати справу у його відсутність. Оскільки сторони в судове засідання не явилися, на підставі ст. 197 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без фіксації судового процесу технічними засобами. Судом встановлено, що 25.01.1992 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано міським відділом РАЦС м. Мурманськ, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу І-ДП № 496757 виданим 25.01.1992 року. Судом з'ясовано, що сторони наміру зберегти сім"ю не мають, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти його розірвання , що свідчить про те, що їх сім'я розпалася і зберегти її неможливо. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню: шлюб між сторонами має бути розірваний, оскільки судом встановлено, що спільне життя між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] не склалось, були припиненні шлюбно-сімейні відносини, відсутнє бажання проживати надалі однією сім'єю, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка не виявила бажання змінювати своє теперішнє прізвище. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

25 січня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON], який зареєстровано 04 липня 2015 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 330. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 04 липня 2015 року. Від шлюбу сторони не мають дітей. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, через різні погляди на життя, сварки, в зв'язку з чим, втрачене почуття любові та поваги. Сторони проживають окремо протягом трьох місяців, спільне господарство та бюджет не ведуть, спільні інтереси відсутні. Примирення та збереження сім'ї неможливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила присвоїти їй дошлюбне прізвище - "[PERSON]". Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши письмові докази матеріалів справи, які надані сторонами, судом встановлено наступне. 04 липня 2015 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 330 (а.с.3). Від шлюбу сторони не мають дітей. Проте, в позасудовому порядку розірвати шлюб сторони не мають можливості. Частиною 1 статті 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. В своїй заяві, поданій до суду, позивач просить розірвати шлюб, неявку належним чином повідомленого відповідача суд вважає, як свідчення того, що він також втратив будь-який інтерес до шлюбу з позивачем. Таким чином, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер, і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, які не бажають зберегти сім'ю, у зв'язку з чим позов [PERSON] слід вважати таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 79, ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

25 січня 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій зазначила, що їх неповнолітні діти - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають на її утриманні. Відповідач, який є батьком дітей, не надає матеріальної допомоги на їх утримання, а вона не має можливості самостійно забезпечити всі необхідні умови утримання дітей, тому звернулася до суду із цим позовом та просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/ 2 частини усіх видів його заробітку щомісяця до досягнення їх дітьми повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але в адресованій суду заяві свої позовні вимоги підтримала повністю, просила справу розглянути у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце судового засідання повідомлений за зареєстрованим місцем проживання, про що свідчать дані зворотнього поштового повідомлення (а.с. 13), у зв'язку з чим суд допустив заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про шлюб, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 2009 року (а.с. 4), та, відповідно до копій свідоцтв про народження, мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] (а.с. 6), [PERSON], [INFO] (а.с. 7), та [PERSON], [INFO] (а.с. 8). За даними Прибузької сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, неповнолітні [PERSON], [PERSON] та [PERSON] мешкають разом з матір'ю та перебувають на її утриманні (а.с. 9). Аналізуючи надані докази, судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають трьох неповнолітніх дітей, які перебувають на утриманні матері [PERSON]. Сторони проживають окремо один від одного, при цьому відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання їх дітей. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 та ч. 1 і ст.183 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджуються в частині від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Враховуючи вимоги ст.ст.180, 182, 191 СК України, приймаючи до уваги матеріальне становище дітей та позивачки, обов'язок обох батьків по утриманню дитини, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на утримання його неповнолітніх доньок в розмірі 1/ 2 частини усіх видів його доходу до досягнення дітьми повноліття. Окрім цього, згідно зі ст. 79, ст. 88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved