Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

18 листопада 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просив: змінити розмір аліментів визначених рішенням Новомосковського міськрайонного суду про стягнення з нього на користь [PERSON] , [INFO] , аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, на розмір 1/6 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що від першого шлюбу з [PERSON] , вони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , на користь якого він сплачує аліменти [PERSON] у розмірі ј частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, що підтверджується копією виконавчого листа. Від другого шлюбу, з [PERSON] , вони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Згідно з рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2019 року, позивач сплачує аліменти на користь [PERSON] , на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. На теперішній час позивач перебуває у цивільному шлюбі, та в його теперішньої дружини [PERSON] є двоє неповнолітніх дітей, яким він також надає матеріальну допомогу. Вважає, аби діти мали однакову матеріальну допомогу від батька і при цьому він не опинявся в скрутному матеріальному становищі, необхідно звернутися до суду з відповідним позовом про зменшення розміру аліментів. Ухвалою судді від 02 січня 2020 року відкрито провадження у справі. Позивач в судове засідання не з`явився, звернувшись до суду з заявою в якій просить цивільну справу за його позовом розглянути без нього, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, але звернулася до суду з заявою, в якій просить цивільну справу розглянути без її участі, одночасно зазначила в своїй заяві, що позов не визнає, у зв`язку з тим, що позивач не приймає участі у вихованні своєї дитини, окрім аліментів він більше допомоги не надає. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Відповідно до виконавчого листа, який виданий Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області 23 листопада 2005 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з 04 листопада 2005 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.9). Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). У відповідності до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. В п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зміну розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, змінився сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Частиною 1 ст. 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування. В судовому засіданні встановлено, що з моменту винесення рішень суду про стягнення аліментів змінився матеріальний стан позивача. Так, за рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області позивач сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття (а.с.6-8). Подані позивачем докази, дають суду підстави вважати, що з моменту винесення рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у нього, як у платника аліментів, змінилися умови, визначені ч.1 ст. 192 СК України, для зменшення розміру аліментів, а саме: змінився майновий стан, оскільки він сплачує аліменти ще на одну дитину. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Зміни, що відбулися у майновому та сімейному стані платника аліментів дають суду всі підстави для зменшення розміру аліментів до визначеного рівня, таке зменшення буде достатнім у даній спірній ситуації.

Outcome: approved