Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Городищенської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області про тлумачення заповіту, треті особи, що не заявляють самостійних вимог - Бахмацька державна районна нотаріальна контора, [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] року померла [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина на майно. 30.01.2015 року спадкодавець склала заповіт, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Городищенської сільської ради, зареєстрований за реєстровим номером №5, яким заповідала належну їй земельну ділянку загальною площею 4.42 га з кадастровим номером [NUMBER] з цільович призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Городищенської сільської ради - [PERSON]. Решту свого майна, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, грошові вклади з відповідними процентами та компенсаціями в Бахмацькому відділенні Ощадбанку, три земельні ділянки - заповідала [PERSON]. Позивач у встановленому законом порядку звернулася до Бахмацької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом та видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно. Однак, нотаріусом після відкриття спадкової справи відмовлено в видачі свідоцтва , так як зміст заповіту є незрозумілим , а саме померлою не визначено які саме земельні ділянки заповідаються. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник третьої особи - Бахмацької районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, відповідно до якої просить провести розгляд справи за його відсутності. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надіслала до суду заяву, відповідно до якої просить провести розгляд справи за її відсутності та зазначила, що між нею та позивачкою [PERSON] відсутній спір щодо поділу спадкового майна та вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року про що складено відповідний актовий запис за №6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Городищенської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку померлій [PERSON] належала земельна ділянка розміром 3.12 га з цільвим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка складається з двох земельних ділянок розміром 2.47 га та 0.65 га, яким присвоєні кадастрові номери - [NUMBER] та [NUMBER] (а.с.11). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом належала земельна ділянку розміром 2.6047 га, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Городищенської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, кадастровий номер [NUMBER], на підставі Державного акту на земельну ділянку серії [NUMBER], та витягу про реєстрацію права власності №27553170 від 01.10.2014 року, свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.10.2014 року за №1051 земельної ділянки розміром 4.2600 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Городищенської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, кадастровий номер [NUMBER] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та витягу про реєстрацію від 01.10.2014 року за №27551950. Відповідно до заповіту, складеного [PERSON], яка померла [INFO] року , який посвідчений секретарем виконавчого комітету Городищенської сільської ради, зареєстрований за реєстровим номером № 5, [PERSON] заповіла належну їй земельну ділянку загальною площею 4.42 га з кадастровим номером [NUMBER] з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Городищенської сільської ради - [PERSON]. Решту свого майна, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, грошові вклади з відповідними процентами та компенсаціями в Бахмацькому відділенні Ощадбанку, три земельні ділянки - заповідала [PERSON]. Відповідно до повідомлення Бахмацької районної державної нотаріальної контори спадкова справа щодо майна померлої [PERSON] була відкрита 10.03.2015 року за заявами про прийняття спадщини [PERSON], [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку видано на ім.»я [PERSON] [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки згідно наданих документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки померлої [PERSON] вбачається чотири земельні ділянки а в заповіті померлою не визначено які саме ділянки заповідаються .(а.с.10, 29,30). Відповідно до частини 1 статті 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємством визнається перехід майна спадкодавця в разі його смерті до іншої осо би - спадкоємцю у порядку передбаченому за конодавством. Спадкоємець може прийняти спадщину за заповітом або за законом. У випадку, коли спадкодавець склав заповіт, - до спадщини закликаються спадкоємці за запові том. Відповідно до абз. 1 п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами справ про спадкування", часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до Закону України „Про нотаріат" встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину. Письмова заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до статті 1256 Цивільного кодексу України, тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. Згідно ч. 1, 2 ст. 213 Цивільного кодексу України, зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. Тлумачення заповіту являє собою інтелектуально-розумовий процес, спрямований на з'ясування змісту заповіту як одностороннього правочину, з тексту якого неможливо встановити справжню волю заповідача. Тлумачення полягає в усуненні нечітких, подвійних формулювань у заповіті і подоланні таким чином прогалин у реалізації волі заповідача. Слід зауважити, що тлумачення заповіту судом не повинно змінювати суть волі заповідача, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може приймати на себе права власника щодо розпорядження своїм майном на випадок смерті. Тлумачення заповіту є лише інструментом з'ясування волі заповідача після його смерті (оголошення померлим). Тому суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту.Останнє має наслідком спотворення волі заповідача. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з»ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Аналізуючи наявні у справі докази в їх сукупності,

Outcome: approved