Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-05 00:00:00

18.11.2013 року надійшла вказана позовна заява. Представник позивача просить постановити судове рішення , яким визнати недійсною довіреність виданої від імені [PERSON] на ім'я [PERSON], яка посвідчена приватним нотаріусом Шосткинського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним номером 1530 від 22.06.2011 року та недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений від імені [PERSON] на ім'я [PERSON], що посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним номером 1701 від 06.07.2011 року. Свої вимоги мотивував тим, що в результаті протиправних дій відповідачів [PERSON], [PERSON], які діяли за попередньою змовою, злочинним шляхом заволоділи правовстановлюючими документами на квартиру [ADDRESS], яка належала на праві приватної власності [PERSON] та у злочинний спосіб примусили останнього посвідчити на ім'я [PERSON] довіреність на право продажу вказаної квартири. На підставі вказаної довіреності [PERSON] від імені [PERSON], реалізувала право продажу нерухомого майна уклавши договір купівлі продажу з [PERSON] В своїй заяві представник позивача послався на те, що дані фактичні обставини і матеріалами кримінальної справи № 591/5257/13-к по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні злочинів, передбачених ст. 189 ч.3, 289 ч.2, 190 ч.3, 189 ч.2, 146 ч.2, 162 ч.1, 357 ч.3 КК України. В судових засіданнях позивач та його представник вимоги підтримували та просили позов задовольнити. Від представника [PERSON] адвоката [PERSON] надійшла письмова заява про розгляд справи у їх відсутність. Просить прийняти рішення на підставі наявних у справі матеріалів. Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази надані сторонами, суд приходить до висновку, що вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню, а його порушене право захисту та поновленню. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27 травня 1998 року виданого Сумський обласним міжгосподарським об'єднанням по будівництву "Облагробуд". В червні 2011 року [PERSON] за попередньою змовою з [PERSON] (надалі - Відповідач 1) маючи намір заволодіти квартирою зібрав приватну інформацію відносно його та почав відвідувати пропонуючи працевлаштуватись. Підозрюючи про злочинні наміри [PERSON], Позивач не бажав з ним зустрічатися. В вечірній час [PERSON] прийшов разом [PERSON] вивели його з квартири, посадили до автомобіля під керуванням [PERSON] та вивезли до м. Глухова. [PERSON] під час подорожі до м. Глухова змусив Позивача випити з ним пляшку горілки. Після якого Позивач заснув і [PERSON] заволодів паспортом і ключами від квартири. Наступного дня [PERSON] передав Позивача знайомому [PERSON] в домоволодінні якого здійснював будівельні роботи близько 8 днів. [PERSON] маючи намір заволодіти документами на квартиру зателефонував [PERSON], який передавав телефон Позивачу і вимагав інформацію про знаходження правовстановлюючих документів на квартиру і в разі повідомлення обіцяв відпустити. Зрозумівши, що [PERSON] має намір заволодіти квартирою, Позивач в нічний час втік з домоволодіння [PERSON] і пішим ходом рухався по автошляху Глухів - Суми, до м. Суми. Проте у зворотному напрямку по вказаному автошляху на автомобілі рухався [PERSON] під керуванням [PERSON] Побачивши Позивача, [PERSON] зупинивши автомобіль заштовхав його та наказав [PERSON] їхати. Не бажаючи продовжувати рух разом з ними Позивач намагався зупинити автомобіль. [PERSON] наказав звернути з дороги і зупинитись. Після цього почав погрожуючи насильством і вимагати гроші в сумі 4 000 тис. доларів США, нібито за вирішення його проблем з міліцією, яких в дійсності не існувало. Також вимагав правовстановлюючі документи на квартиру. Повіривши в реальність його погроз, Позивач сів до автомобіля і [PERSON] відвіз його до м. Глухова. Приїхавши до м. Глухова [PERSON] нагадав про погрози і зателефонував невідомій особі, яка підтвердила погрози фізичної розправи. Приблизно 20 червня 2011 року [PERSON] з метою відшукування правовстановлюючих документів проник до квартири та заволодів свідоцтвом про право власності на житло, технічним паспортом, витягом про реєстрацію права власності на квартиру, закордонним паспортом, диплом, військовим квитком, посвідченням водія та іншими документами. 22 червня 2011 року [PERSON] заволодівши правовстановлюючими документами на квартиру, приїхав до м. Глухова з погрозою насильства вимагав, щоб надали довіреність на продаж квартири на особу циганської національності [PERSON] Внаслідок психічного насильства, обмеженням волі та під тиском [PERSON] і [PERSON], побоюючись за своє життя і реально сприймаючи погрози позивач погодився виконати їхні вимоги. При цьому [PERSON] та [PERSON] діяли спільно та вимагали, що б у нотаріуса [PERSON] підтверджував що [PERSON] є цивільною дружиною і він хоче уповноважити її для продажу своєї квартири. 22 червня 2011 року [PERSON] та [PERSON] знайшли нотаріуса, який посвідчив би довіреність на право продажу квартири. В м. Глухові звернулись до державної нотаріальної контори, в якій було відмовлено в посвідченні через стан позивача, оскільки було помічено що був заляканий і не розумів значення своїх дій. Після відмови у м. Глухові [PERSON] з [PERSON] та [PERSON] поїхали до м. Шостка та під час подорожі інструктували, як потрібно діяти у нотаріуса, щоб не виникло підозри у вільності волевиявлення. В той же день у м. Шостка вони звернулись до приватного нотаріуса [PERSON], який і посвідчив довіреність. Після посвідчення довіреності, [PERSON], проти його волі, вивезли до Росії, для обмеження його права на її скасування і де також змусили безоплатно працювати. Через деякий час йому вдалось втекти, і повернутись до м. Суми. 06 липня 2011 року [PERSON], діючи у злочинній змові з [PERSON], діючи від імені [PERSON], на підставі довіреності уклала договір купівлі-продажу квартири з [PERSON], який був посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] Вищенаведені обставини підтверджені вироком Зарічного районного суду м.Суми від 12.0.9.2014 року, який набрав законної сили (а.с.158-166). Виходячи з норм ст. 202 ЦК України, вбачається, що правочином є правомірна, тобто не заборонена законом, вольова дія суб'єкта цивільних правовідносин, що спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов'язків. Суб'єктом правочину може бути будь-який суб'єкт цивільного права, який має достатню правоздатність та дієздатність. Вольова спрямованість правочину характеризує внутрішнє суб'єктивне бажання особи, що реалізується через відповідну об'єктивну виражену форму волевиявлення. Статтею 203 ЦК України, передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема ч. 3 вказує, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно ст. 231 ЦК України, правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним. Відповідно до п. 5 ст. 202 ЦК України, до правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов'язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або по суті одностороннього правочину. Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. З наведених вище обставин вбачається, що підписання довіреності на право продажу квартири не відповідало волевиявленню [PERSON] і отримано злочинним шляхом під впливом фізичного і психічного тиску. Отже, і договір купівлі-продажу нерухомого майна судом визнається як недійсний. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved