Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області з позовною заявою, яку було уточнено, про встановлення факту перебування [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], проживаючого за адресою 87500, [ADDRESS], у трудових відносинах з Шахтоуправлінням «Зуївське» ВО «Жовтеньвугілля» (код ОКПО 32953442) в період з 06 серпня 1990 року по 12 листопада 1990 року на посаді учень гірника поверхні; з 13 листопада 1990 року по 29 березня 1991 року на посаді гірник поверхні; з 30 березня 1991 року по 26 квітня1991 року на посаді учнем гірника підземного; з 27 квітня1991 року по 01 червня 1991 року на посаді гірника підземного; в період з 01 серпня 1995 року по 04 грудня 1996 року на посаді підземного гірника, з 05 грудня 1996 року по 02 квітня 1997 року на посаді підземного електрослюсаря; з ДВАТ "Шахта імені 60-річчя Великої Жовтневої Соціалістичної революції" ДПДХК «Жовтеньвугілля» (код ОКПО 00175981) з 07 квітня1997 року по 15 лютого 2000 року на посаді підземного електрослюсаря; з 16 лютого 2000 року по 26 листопада 2001 року на посаді зам. механіка підземним. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно п.1-п.6 копії трудової книжки мається запис про його трудову діяльність: «[PERSON] влаштувався 06 серпня 1990 року на роботу гірника поверхні до Шахтоуправління «Зуївське». 01.06.1991 р. (наказ №612 від 02.06.1991 р.) був звільнений за власним бажанням. Згідно п.7-п.11 копії трудової книжки позивач працював з 01.08.1995р. влаштувався на роботу підземним гірником з повним робочим днем на шахті до Шахтоуправління «Зуївське» ВО «Жовтеньвугілля» 02.04.1997 р. звільнений за власним бажанням. Згідно п.12-15 копії трудової книжки позивач працював у ДВАТ Шахта імені 60-річчя Великої Жовтневої Соціалістичної революції» ДПДХК «Жовтеньвугілля» з 07 квітня 1997 р. по 15 лютого 2000 р. на посаді підземного електрослюсаря; з 16 лютого 2000 р. по 26 листопада 2001 р. на посаді зам. Механіка підземним. У період з 2002 р. по 2014 р. позивач працював у Кіровському МВ ГУМВС України в Донецькій області у зв'язку з чим особова справа та оригінал трудової книжки знаходяться у ГУМВС в Донецькій області в м.Донецьк. Підприємство Шахтоуправління «Зуївське» на якому працював позивач, 01.09.2009 передало усі архівні документи до ДП «Шахтарськантрацит», яке розташовано на теперішній час на не підконтрольній території у м. Шахтарськ. Підприємство ДП «Шахта імені 60-річчя Великої Жовтневої Соціалістичної революції» теж знаходиться на не підконтрольній території з березня 2017 р. Позивач посилається на те, що він не має можливості встановити наявний стаж роботи на зазначених підприємствах на підставі Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого поставною Кабінету Міністрів України від 2 серпня 1993 р. №637. Факт, про встановлення якого просить позивач, має для нього юридичне значення, оскільки породжує для нього правові наслідки щодо обчислення трудового стажу і подальшого працевлаштування за відповідними професіями, тому звернувся до суду. Позивач та представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримали вимоги позовної заяви та наполягали на їх задоволенні, не заперечували проти ухвалення рішення в заочному порядку. Відповідачі у судове засідання повторно не з'явилися з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені. Заяви про розгляд справи за їх відсутністю або відзив суду не надано, про причини неявки не повідомлено, що, відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті та ухвалення у справі рішення. Представник третьої особи у судовому засіданні погодився з позовними вимогами, подальшому у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи було повідомлено належним чином, про причини неявки суду не повідомлено. Судом установлено наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідно до фотокопії трудової книжки [PERSON], [INFO], заповненої 06.08.1990 року, де маються відбитки печаток, відповідно до наказу №143/к від 06.08.1990 був прийняти на посаду гірника поверхні до Шахтоуправління «Зуївське» та 01.06.1991 р. (наказ №612 від 02.06.1991 р.) був звільнений за власним бажанням. З 01.08.1995р. влаштувався на роботу підземним гірником з повним робочим днем на шахті до Шахтоуправління «Зуївське» Жовтневе виробниче об'єднання по видобутку вугілля «Жовтеньвугілля» та 02.04.1997 р. звільнений за власним бажанням. Позивач працював у ДВАТ Шахта імені 60-річчя Великої Жовтневої Соціалістичної революції» ДПДХК «Жовтеньвугілля» з 07 квітня 1997 р. по 15 лютого 2000 р. на посаді підземного електрослюсаря 4 розряду з повним робочим днем; з 16 лютого 2000 р. по 26 листопада 2001 р. на посаді зам. Механіка підземним з повним робочим днем. У поясненнях до позову, представник третьої особи зазначив, що відповідно до відомостей інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» підполковник поліції [PERSON], [INFO] перебував на службі в органах внутрішніх справ України з 19 вересня 2002 року по 06 листопада 2015 року, з 07 листопада 2015 року переведений на службу до Національної поліції України та до цього часу обіймає атестовану посаду в Головному управлінні Національної поліції в Донецькій області. Відповідно до Інструкції з організації обліку кадрів у системі міністерства внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 30.12.2005 №1276, трудові книжки працівників органів внутрішніх справ зберігаються в їх особових справах. Згідно з номенклатурою посад, особова справа [PERSON] перебувала на зберіганні в архіві управління кадрового забезпечення ГУМВС України в Донецькій області. Через суспільно-політичну ситуацію , що склалася в регіоні, проведенням на території Донецької області антитерористичної операції, особові справи працівників ГУМВС України в Донецькій області та накази, що видавались до липня 2014 року, залишились на непідконтрольній українській владі території. Згідно інформації з офіційного сайту Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - Державне підприємство «Шахтарськантрацит» (код ЄДРПОУ 32299510), знаходиться за адресою: 86211, Донецька область, м. Шахтарськ, вул. Крупської, буд. 20, що на даний час є територією де органи державної влади України не здійснюються свої повноваження. Також згідно інформації з офіційного сайту Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - Державне підприємство «Шахта імені 60-річчя великої Жовтневої соціалістичної революції» (код ЄДРПОУ 33331544), знахлодиться за адресою: 86391, Донецька область, м. Жданівка, що на даний час є територією де органи державної влади України не здійснюються свої повноваження. Відповідно до довідки від 05.01.2016 року №1411031467 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] взятий на указаний облік у м.Маріуполь та зареєстрований за адресою: вул. 2/[ADDRESS]. У індивідуальних відомостях про застраховану особу Пенсійного фонду України, наданих з 1999 по 2017 рік, долучених до матеріалів справи, про застраховану особу (номер облікової картки [NUMBER]) зазначено, що [PERSON], працював у ДВАТ «Шахта 60 років ВЖРС» ДП ДХК «Жовтеньвугілля» по 2002 рік, та останнє є страхувальником [PERSON] у зазначений період. Свідок [PERSON] у судовому засіданні зазначила, що працювала у відділі кадрів у Шахтоуправлінні «Зуївське» у період з 1986 року по 2005 рік та приймала на роботу позивача, який працював на данному підприємстві у період з 1991 року по 2002 роки, в подальшому працював в органах міліції. На підтвердженя своїх свідчень свідком надано оригінал трудової книжки, відповідно до якою остання працювала у Шахтоуправлінні «Зуївське» у період з 1986 року по 2005 рік. Відповідно до положень ч.2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними та показаннями свідків. Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. Пунктом 17 цього Порядку передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв'язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі. Проводячи оцінку представлених позивачем документів, враховуючи, що оригінал трудової книжки знаходиться на непідконтрольній території владі України - у м.Донецьку, суд у відповідності до положень ст. ст. 77, 78, 80 ЦПК України вважає, що вони підтверджують факт трудових відносин між позивачем та відповідачами, та у суду не виникає сумнів в їх допустимості, тому саме на підставі представлених документів судом ухвалюється рішення. Стаття 43 Конституції України гарантує кожному право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Положеннями ч. 2 ст. 22 КЗпП України передбачено, що відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об'єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання не допускається. Відповідно до ст. 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п'ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України. У зв'язку з вищевикладеним, оцінюючи усі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про задоволення позову [PERSON] про встановлення факту трудових відносин.

Outcome: approved