Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

26.11.2021 року [PERSON] звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування від 22 травня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Токарчуком С.А., за реєстровим номером 1265. Право власності на житловий будинок було зареєстроване в реєстрі 25.05.2000 року, про що свідчить реєстровий напис Первомайського міжміського бюро технічної інвентаризації, за яким право власності зареєстровано у книгу №26 сторінка 287 за реєстровим №941. Позивачка вирішила здійснити державну реєстрацію прав та їх обтяжень на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, на якій той розташований, площею 0,1000 га, кадастровий номер 4810400000:07:084:0022. Однак, згідно рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області Дехтяренко Ю.С. від 22.10.2021 року №61085920 їй було відмовлено у державній реєстрації права приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер 4810400000:07:084:0022, оскільки право власності на неї зареєстроване за колишньою власницею будинку [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії №б/н від 24.12.1992 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю за №296, про що свідчить копія державного акту та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 22.12.2020 року №НВ-4810802902020. Із договору дарування від 22.05.2000 року, посвідченого Токарчуком С.А., приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області за реєстровим номером 1265, встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] був також укладений договір дарування житлового будинку [ADDRESS] , посвідченого 03.02.1993 року Першою Первомайською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером №2-343, за яким також не було вирішено питання щодо переходу права власності на земельну ділянку від [PERSON] до [PERSON] .. На даний час позивачка не має можливості переоформити право власності на земельну ділянку, оскільки колишні власники земельної ділянки [PERSON] , [PERSON] померли, що підтверджується копіями свідоцтв про смерть серії [NUMBER] , виданого 02.06.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Первомайська Миколаївської області, актовий запис №511, серії [NUMBER] , виданого 05.11.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, та не можливо переукласти договір дарування житлового будинку та земельної ділянки на якій він розміщений за їх участі. За таких обставин позивачка просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, на якій розташований належний їй житловий будинок, посилаючись на те, що з переходом права власності на житловий будинок переходить і право власності на земельну ділянку, на якій він розташований. Ухвалою суду від 30.11.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Представник відповідача подала заяву про визнання позову, з наслідками визнання позову ознайомлена. Сторонами до початку розгляду справи не подано будь-яких інших заяв, клопотань тощо. Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування від 22 травня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Токарчуком С.А., за реєстровим номером 1265. Право власності на вказаний житловий будинок зареєстроване в реєстрі 25.05.2000 року, про що свідчить реєстровий напис Первомайського міжміського бюро технічної інвентаризації, за яким право власності зареєстровано у книгу №26 сторінка 287 за реєстровим №941. Звернувшись до державного реєстратора прав на нерухоме майно Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області Дехтяренко Ю.С. з питань здійснення державної реєстрації прав та їх обтяжень на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1000 га, кадастровий номер 4810400000:07:084:0022, на якій розташований належний їй житловий будинок, отримала відмову у державній реєстрації права приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер 4810400000:07:084:0022, оскільки право\~власності на\~неї зареєстроване\~за колишньою\~власницею будинку,\~що підтверджується рішенням від 22.10.2021 року №61085920. Так, вказаний житловий будинок, розташований на спірній земельній ділянці площею 0,1000 га, яка була надана [PERSON] на підставі рішення виконкому № 347 Первомайської міської ради від 15.12.1992 року, що підтверджується копією державного акту на право власності на землю, виданого 24.12.1992 року головою Первомайської міської Ради народних депутатів [PERSON] і зареєстровано в Книзі реєстрації Державних актів на право власності на землю за номером 296. Згідно витягу з Державного земельного кадастру від 22.12.2020 року право власності на спірну земельну ділянку з кадастровим номером 4810400000:07:084:0022 також зареєстровано за [PERSON] .. Із договору дарування від 22.05.2000 року, посвідченого Токарчуком С.А., приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області за реєстровим номером 1265, встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] був також укладений договір дарування житлового будинку [ADDRESS] , посвідченого 03.02.1993 року Першою Первомайською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером №2-343, однак за ним не було вирішено питання щодо переходу права власності на земельну ділянку від [PERSON] до [PERSON] . Оскільки колишні власники земельної ділянки [PERSON] , [PERSON] померли, що підтверджується копіями свідоцтв про смерть серії [NUMBER] , виданого 02.06.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Первомайська Миколаївської області, актовий запис №511, серії [NUMBER] , виданого 05.11.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, тому позивачка не має іншої можливості, окрім як у судовому порядку визнати за собою право власності на вищевказану земельну ділянку. Відповідно до ст. 381 ЦК України садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями, а у разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба. Пленум Верховного Суду України в своїй\~Постанові від 16.04.2004 року за №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ"\~зазначив, що при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 року, згідно з положеннями чинної до цієї дати\~ст. 30 ЗК\~до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. Після 31 грудня 2001 року в таких випадках право власності на земельну ділянку або її частини могло переходити відповідно до\~ст. 120 ЗК 2001 року\~на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди, укладених відповідно відчужувачем або набувачем. До особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду після 31 грудня 2003 року, згідно зі\~ст. 377 ЦК, а з часу внесення змін до\~ст. 120 ЗК\~Законом України від 27 квітня 2007 року №997-V\~\~- і згідно зі ст. 120 ЗК, переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором; а якщо договором це не було визначено, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування. Частинами 1 і 2\~статті 30 Земельного кодексу України\~(чинного до 1 січня 2002 року), який діяв на час виникнення спірних відносин, встановлено, що при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. Відповідно до ч.1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.1 ч.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, коли наявні підстави для звільнення від доказування. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на зазначене, у зв`язку із переходом права власності на житловий будинок до позивачки має перейти і право власності на земельну ділянку, на якій цей будинок розташований. Тож з підстав, зазначених у позові, судом може бути визнано право власності на присадибну земельну ділянку за позивачкою. За таких обставин позов слід задовольнити та визнати за позивачкою право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1000 га, кадастровий номер 4810400000:07:084:0022, що розташована по [ADDRESS] .

Outcome: approved