Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що протягом 2008-2009 ним самочинно було побудовано гараж за адресою: [ADDRESS] . У грудні 2019 року позивач звернувся до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області із питання можливості введення у експлуатацію самочинно збудованого гаражу за указаною адресою. На підставі звернення позивача Управлінням була проведена позапланова перевірка стосовно дотримання позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил щодо будівництва гаражу та листом повідомлено позивача про відсутність правових підстав для прийняття у експлуатацію самочинного будівництва та з питань порушених у заяві рекомендовано звернутися до суду. За указаних обставин, посилаючись на ст.ст.15,16,321,328,376,391 ЦК України, позивач просить визнати за ним право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, а саме на гараж, що розташований за адресою: [ADDRESS] . У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без сторони позивача, позов підтримує, наполягає на його задоволенні (а.с.29). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо вирішення спору покладається на розсуд суду (а.с.24). Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, подав письмові пояснення про відсутність заперечень проти позову (а.с.25-26). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із таких мотивів. Відповідно до п.12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування ст.376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва") за №6 від 30.03.2012 року, у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. З матеріалів справи судом установлено, що на підставі рішення Тростянецької міської ради Сумської області 32 сесії 5 скликання за №435 від 19 грудня 2008 року, [PERSON] для індивідуального гаражного будівництва була виділена земельна ділянка площею 0,0030 га по [ADDRESS] (а.с.10). Рішенням виконкому Тростянецької міської ради Сумської області за №360 від 10 липня 2009 року [PERSON] був наданий дозвіл на будівництво гаража на власній земельній ділянці по [ADDRESS] а та зобов`язано останнього виготовити проектну документацію на будівництво гаражу, погодити у відділі регіонального розвитку, містобудування, архітектури та ЖКГ РДА, міській раді та отримати дозвіл на виконання будівельних робіт у інспекції ДАБК (а.с.11). Комунальним госпрозрахунковим підприємством районної ради «Архітектурно-виробниче бюро» у 2008 році було розроблено будівельний паспорт на забудову земельної ділянки по [ADDRESS] (а.с.12). ГУ МНС України в Сумській області своїм листом за №3-9/719 від 21 липня 2009 року не заперечувало з приводу будівництва індивідуального гаражу за указаною адресою при умові дотримання протипожежних норм та правил (а.с.13). За технічним паспортом, виготовленим 20 травня 2010 року КП Охтирське МБТІ індивідуальний гараж по [ADDRESS] був побудований у 2009 році, має площу 25,8 кв. м. та має цегляні фундамент та стіни та шиферну покрівлю (а.с.6-9). Будівництво індивідуального гаражу позивачем було проведено самочинно у 2009 році, без документа, який давав право на виконання будівельних робіт, без проектної документації чи будівельного паспорта. 10 грудня 2019 року позивач звернувся до Управління ДАБІ у Сумській області з метою введення у експлуатацію побудованого ним гаражу. За наслідками розгляду порушеного позивачем питання, Управлінням надано відповідь, а також проведено позапланову перевірку за наслідками якої на [PERSON] був складений адміністративний протокол за самочинне будівництво та винесена постанова про накладення штрафу, який позивачем сплачено (а.с.5,14-15). Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.ч.1,4 ст.375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюється ст.376 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.376 ЦК України будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані на земельній ділянці без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. На вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Судом установлено, що земельна ділянка площею 0,0030 гектарів, надана для індивідуального гаражного будівництва та розташована по [ADDRESS] , на якій [PERSON] самочинно побудував індивідуальний гараж належить йому на праві приватної власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №398674 від 30 червня 2009 року (а.с.10). Ураховуючи, що відсутні докази щодо істотних порушень будівельних норм і правил під час побудови гаражу, а також не установлено, що внаслідок побудови гаражу порушуються права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення заявленої позивачем вимоги. На підставі викладеного та

Outcome: approved