Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку та доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.11.2014 року і до досягнення дітьми повноліття. В обгрунтування позовних вимог вказала, що від шлюбу з відповідачем мають дочку [PERSON], [INFO]. На даний час вони з чоловіком спільно не проживають, дочка проживає з позивачкою, перебувають на її утриманні. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснила, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у вказаному розмірі, оскільки працює в ТзОВ "Кромберг енд Шуберт Україна". Разом з тим, зазначила що відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Відповідач на розгляд справи не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав, хоча завчасно був повідомлений про час і дату розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не з'явився на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час і дату розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка та відповідач мають дочку [PERSON], [INFO]. (а.с. 4) Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, кошти за рішенням суду на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, в межах позовних вимог, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дітей, одержувача та платника аліментів. Судом встановлено, що відповідач працює, та має постійні доходи, а позивачка несе витрати по утриманню доньки не менше 1000 гривень на місяць, що підтверджується поясненнями позивачки. Отже, позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів, в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку та доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідають закону, у зв'язку з чим підлягають до задоволення повністю. Таким чином, суд рахує доцільним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] (а.с.4), в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку та доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.11.2014 року і до досягнення дочкою повноліття. Обставин, які б звільняли відповідача від обов'язку по утриманню своїх неповнолітніх дітей, або ж свідчили про неможливість стягнення з нього аліментів у зазначеному розмірі, судом не встановлено. Враховуючи, наведене, на підставі ст.ст. 105, 110, 112, 166, 180, 181, 182, 184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved