Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

[PERSON]А звернулась до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю виселення без надання іншого житлового приміщення відповідачки з двома неповнолітними синами та вселення , пояснив у судовому засіданні, що 25 липня 2011 вона набула спільну часткову вланість на 11\\75 часток житлового будинку за адресою м. Запоріжжя вул. Тельмана 7 . Іншими співвласниками будинку є [PERSON] \\11 75 частин\\ , [PERSON] Анатолійович\\11\\ 75 частин\\, [PERSON] 8\\25частин\\ та [PERSON] має 6\\25 частин цього будинку. За домовленістю співвласників у її користуванні та третіх осіб [PERSON] та [PERSON] знаходяться в будинку під літ А,А-1 кімнати 1-1 пл.4.2 кв.м, 1-2 пл.9.3 кв.м., 1-3 пл. 6.5 кв.м., 1-4 пл.7.6 кв.м, 1-5 пл.11.1 кв.м., які являють собою квартиру № 1 загальною площею 38,7 кв.м. , в тому числі житловою площею 25.2 кв.м.та літня кухня літ Б , навіс літ К , вбиральня літ Г. та сараї літ.В, літ .П.,літ. О , позначені у технічному паспорті , складеному ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентарізації» станом на 10 травня 2011 р. Іншими будівлями та спорудами користуються треті особи [PERSON] та [PERSON] ич. Згідно відомостей , отриманих від правоохоронних органів , куди вона поскаржилася на захоплення її частини будинку невідомими особами, встановлено, що в частині будинку , якій належить їй та [PERSON] та [PERSON] ,проживає [PERSON] , [INFO] та її родина. Оскільки вона не надавала свої згоди на проживання відповідачки та її родини у будинку, вважає, що відповідачка підлягає виселенню без надання іншого житлового приміщення, як особа , що самоправно зайняла жиле приміщення. Позивачка просить усунути їй перешкоди у користуванні її частиною власності у житловому будинку , та виселити відповідачку зі всьома членами її родини із належаної їй частини та вселити її в належаною їй 11\\75 частин будинку. Представник відповідачки в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] проживає у будинку зі своїми синами з дозволу свого батька [PERSON], який є також співвласником цього будинку.Ніякого захоплення будинку зі сторони відповідачки не було. Вона николи не заважала своїй тітці [PERSON] користуватися належаною їй частиною будинку, хоча порядок користування будинком між його власниками не складався. Просить не вселяти позивачку в 11 \\7 5 частин будинку, у позові про її виселення відмовити. Третя особа [PERSON] надав суду пояснення, в яких вказав, що в належаної йому з сестрою [PERSON], братом [PERSON]належить право по 11\\75 частин жилого кожному. В цій частині будинку самовільно проживає [PERSON] з двома малолітними дітьми. Право спільної часткової власності здійснюється за спільною згодою співвласників , яка в даному випадку, щодо факту самовільного проживання відповідачки у будинку відсутня. Він вважає , що позовні вимоги [PERSON]А про виселення відповідача з дітьми та вселення позивачки у спірний будинок , доведеними, заснованими на законі та такими, що підлягають задоволеню в повному обсязі. Справу просить розглянути в його відсутності. Третя особа [PERSON] надав суду нотаріальну заверену заяву , в якій вказав, що [PERSON] та її сім»я мешкали на житловій площі в 11\\75 частках квартири за адресою м Запоріжжя вул. Тельмана 7 , яка належить йому на праві спільної часткової власності. Третя особа [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з"являєтья , про причини свої неявки не повідомляє , тому суд прийняв рішення розглянути справу в його відсутності . Суд, вислухав сторони, приходить до висновку , що позов підлягає повному задоволенню за мотивами: Житловий будинок № 7 по вул Тельмана м. Запоріжжя на праві спільної часткової власності належить [PERSON] -11\\75 часток, [PERSON] 11\\75 часток, [PERSON] -11\\75 часток, [PERSON] -8\\25 часток, [PERSON] -6\\25 часток. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співввласниками за їхньою згодою. Чаіввласни ки можуит ломовитися про порядок володіння та користування сайном , що є їхньою спільною власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у спільній часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ч.2 ст 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільної сумісній власності , володіють і користуються ним спільно , якщо інше не встановлено домовленістю між ними Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності здійснюється за згодою всіх співвласників , якщо інше не встановлено законом. Як встановлено судом , [PERSON], [PERSON] , [PERSON] є співвласниками житлового будинку № 7 ро вул. Тельмана м. Запоріжжя , кожному із них належить по 11\\75 частин спірного будинку. Відпоавдачка зі своєю родиною вселилась у належану позивачці частину будинку без дозволу двох співвласників [PERSON] та [PERSON]А, вона на це мала тільки згоду свого батька [PERSON], між співвласниками не було згоди на її користування належаним ним майном. Відповідно до ст 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном . Відповідно до ст 41 Коституції та т 1 Першого Протоколу до Конвенції про захит пра людини і оновоположних вобод, до якої Україна при приєдналася 17.07.1997 р , ст 316 ЦК України , 317, 319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності , який означає право власника володити, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна буд-які дії що не суперечать закону. Гарантуючи захист права власності , закон надає право власнику вимагати усунення будь- яких порушень його права Способи захисту права власності передбачені нормами ст 16,\~386, 391 ЦК України. З викладених обставин вбачається , що у позивачці [PERSON] виникли цивільні права, а також підстави для їх захисту права , які визначені ст 383 ЦК України та ст 150 ЖК України , які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів своєї сі»м\\ , інших осіб і розпоряджатися свої житлом на власний розсуд. Відповідчка [PERSON] не є членом сім"ї позивачці, не отримала її згоду на своє проживання в її частках спірного будинку. На підставі викладеного, оцінюючи докази в сукупності, суд вважає , що позовні вимоги [PERSON] про усунення перешкод у користуваані жилим будинком шляхом виселення відповідачки з родиною без надання іншого жилого примущення задовольнити , оскільки судом встановлено, що [PERSON] своїм проживааням у будинку порушує права власника однієї із частин будинку \\ позивачки по справі\\, а оскільки між власниками домовленість по користуванню будинком відсутня , при вселенні вона мала отримати згоду всіх власників ,а не тільки свого батька. Оскільки позивачка не надавала згоди відповідці на проживання у її частині будинку,відповічка зі своєю родиною підлягає виселенню без надання іншого жилого приміщення. Позиваці законом гарантовано право на проживання у свої власності, то вона підлягає вселенню в належаною їй частину будинку яку має використовувати на власний розсуд. В судовому засіданні відповідчка не надала суду доказів , що не перешкоджає позивачці використовувати майно , власником якого вона є , як того передбачає ст . 10 ЦПК України , що сторона та інші особи, якіуть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів , їх дослідженя та доведення перед судом їх переконливості.

Outcome: approved