Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

20.08.2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. 16.09.2013 року судом винесено заочне рішення. 08.11.2013 року судом скасоване заочне рішення. У судове засідання представник позивача не з'явився, але надав суду заяву про те, що позов підтримує та просить справу розглянути у її відсутність. Із позову вбачається, що відповідно до укладеного договору № A3D8CC9FUK0007 від 29.12.2010 року відповідач отримав кредит у розмірі 25000,00 грн. зі сплатою 0.12 відсотків за користування кредитом в строки і в порядку встановленому договором. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 25000.00 грн. В порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов'язання не виконав належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30.07.2013 року має заборгованість - 141629.26 грн., яка складається з наступного: - 19444.95 грн. - заборгованість за кредитом; - 24.14 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 10500.00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 104439.73 грн. - пеня; - 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); - 6720.44 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»: заборгованість у розмірі 56833,58 грн. за кредитним договором № A3D8CC9FUK0007 від 29.12.2010 року, судові витрати: судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1416.29 грн. У судове засідання представник відповідача не з'явився, але надав заяву, в якій вказав, що визнає позовні вимоги в частині заборгованості 19444,95 грн- тіло кредиту, 24,14 грн - заборгованість по процентам, 10500 грн заборгованість по комісії, а також пеню в розмірі тіла кредиту в сумі 19444.95 грн, а всього 49414,04 грн. Згідно ст. 212 ЦПК України , суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, що об'єктивно підтверджується кредитним договором (а.с.8-22), довідкою-розрахунком (а.с.5-7) з яких вбачається, що відповідач одержав від Приватбанку кредит, має заборгованість за кредитом, яку не погашає, а також має заборгованість по відсотках, пені та штраф. Як вбачається зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитор) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) у розмірі й на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується поверне кредит і сплатити відсотки. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання. Згідно ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок однобічної відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Суд бере до уваги основну суму заборгованості у розмірі 19444,95 грн, і вважає, що саме ця сума підлягає стягненню з відповідача, бо на час розгляду справи вказана сума позивачу не повернена. Суд також бере до уваги в обґрунтування позову 24,14 грн., несплачених процентів за на прострочену заборгованість, бо вони нараховані відповідно до договору і відповідають вимогам ст.536 ЦК України, де йдеться про те, що за користування чужими грошовими коштами боржник сплачує проценти. Таким чином, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача й суму 24,14 грн. Також суд вважає, що підлягає стягненню заборгованість по комісії у розмірі 10500 грн, як передбачено договором. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, штраф, який він просить стягнути з відповідача 500 грн (фіксована частина),6720 грн (процентна складова). Отже за порушення позичальником строків виконання зобов'язання за кредитним договором позивачем одночасно нараховані пеня та штраф. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто за змістом ст..549 ЦК України пеня та штраф різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Пеня і штраф, як різновиди неустойки, обчислюється у відсотках саме від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов'язання, можливість нарахування одного виду неустойки на інший виключається. Отже, банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й теж саме порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання), що суперечить ст.550 ЦК України, ст.509 ч.3 ЦК України та ч. 1 ст. 61 Конституції України, згідно з якими ніхто не може двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості й у цій частині позову необхідно відмовити. Також суд вважає, що згідно ст.258 ч.2 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог: про стягнення неустойки (штрафу,пені). З урахуванням принципів розумності та справедливості, суд вважає, що з відповідача повинна бути стягнена пеня сорозмірна з тілом кредиту, і підлягає стягненню у сумі тіла 19444,95грн. Таким чином, суд вважає, що позов частково обґрунтований й з відповідача необхідно стягнути на користь позивача тіло кредиту: 19444,95 грн, 10500 грн заборгованість по комісії; 24,14 грн - заборгованість по процентам; пеня у розмірі 19444,95 грн, а всього 49914,04 грн. У іншій частині позову - відмовити. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1416 грн позовні вимоги задоволені частково, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 499,14 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved