Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

14 травня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свій позов мотивує тим, що з 22 січня 2008 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народились: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Добровільно матеріальну допомогу [PERSON] на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, так як офіційно працює, інших дітей, непрацездатних батьків немає. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. В судове засіданні позивач [PERSON], не з'явилася, надала суду заяву в якій просила суд розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] також в судове засіданні не з'явився, надав суду заяву в якій просив суд розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності нез*явившихся осіб. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON]та [PERSON]з 22 січня 2008 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.01.2008 року (а.с. 3). Від спільного подружнього життя у сторін народились діти, а саме: донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 27.05.2010 року (а.с.4) та син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 13.05.2009 року (а.с.5), де батьком зазначений [PERSON]. Згідно з довідок № 16 від 24.04.2015 року, № 20 від 05.05.2015 року видані Приватним підприємством «Лотос-Авто», вбачається що [PERSON] дійсно працює в ПП «Лотос-Авто» регіональним менеджером, його загальна сума доходу за період: жовтень 2014 року - березень 2015 року становить 13860 (тринадцять тисяч вісімсот шістдесят) грн. 33 коп., за період: січень 2014 року - грудень 2014 року зарплата становить 20 134 (двадцять тисяч сто тридцять чотири) грн. 91 коп. (а.с. 6-7). Застосовуючи норми матеріального і процесуального права суд виходить з наступного. Судом встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання малолітніх дітей. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов'язків утримувати дітей, судом не встановлено. Згідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до частини 1 ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до положень ст.180 Сімейного Кодексу України на батьків покладений обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України, передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у вихованні в грошевій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій формі. Відповідно до ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи матеріальне становище дітей, які проживають із позивачем та перебувають на її утриманні, також суд враховує матеріальне становище відповідача, зокрема те, що відповідач є фізично здоровою людиною, працездатного віку, офіційно працює, інвалідності не має, інших малолітніх і (або) неповнолітніх дітей та (або) непрацездатних осіб на утримані не має, тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, суд дійшов до висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Крім того, суд звертає увагу сторін у справі, що відповідно до положень ч.1 ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому, аліменти на дітей необхідно стягувати починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 14 травня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття або до зміни матеріального чи сімейного стану сторін. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір, від сплати якого звільнено позивача.

Outcome: approved