Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Позовні вимоги мотивовані тим, що 30 жовтня 2019 року Громадянин держави Ізраїль [PERSON] (позикодавець), на підставі письмового договору позики грошових коштів, посвідченого приватним нотаріусом ОМНО Делі Н.Г. та зареєстрованого у реєстрі під № 2511 (далі - Договір) надав у борг [PERSON] (позичальник) грошову суму у розмирі 209 500 (двісті дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 коп., а позичальник зобов`язався повернути суму позики в строк та на умовах визначених цим Договором (п. 1 Договору). Позика передається позикодавцем позичальнику безпосередньо при підписанні Договору готівкою. Підписання цього Договору позичальником підтверджує факт одержання ним від позикодавця грошових коштів, в сумі визначеній в п. 1 цього Договору (п. 2 Договору). Отже позикодавець належним чином виконав умови Договору, надав позичальнику обумовлену суму грошових коштів (позику). Відповідач зобов`язався повернути (погасити) таку ж суму грошових коштів у повному обсязі до 30 жовтня 2020 року включно (п. 4 Договору), проте у зазначений термін зобов`язання не були виконані. На неодноразові спроби вирішити питання мирним шляхом ніяк не прореагував, а тому позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу й штрафу у розмірі 3 % від суми боргу, виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат стягувана від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати від боржника за користування ним коштами, належними до сплати стягувачеві. Отже, інфляційні нарахування на суму боргу та штраф у розмирі 3 % від суми боргу входять до складу грошового зобов`язання. Згідно п. 4 Договору відповідач зобов`язався повернути (погасити) грошову суму позики у розмирі 209 500 (двісті дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 коп. у повному обсязі до 30 жовтня 2020 року включно. Отже саме з 31 жовтня 2020 року у позивача виникло право вимагати повернення позичених коштів та право стягнення інфляційних нарахувань на суму боргу та штрафу у розмірі 3 % від суми боргу. Розрахунок здійснюється за формулою ІІС = (ІІ1 : 100 ) х (ІІ2 : 100 ) х ( ІІЗ : 100 ) х ... ( IIZ : 100) ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, IIZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення. Останній період ІІс (101,30 : 100) х = 1.01300000 Інфляційне збільшення: 209 500,00 х 1.01300000 - 209 500,00 = 2 723,50 грн. Розмір пені, зазначений у договорі: Розрахунок здійснюється за формулою: Пеня = С х РП : 100, де С - Сума заборгованості РП - розмір пені, зазначений в договорі. Таким чином з урахуванням штрафу у розмірі 3 % від суми боргу та індексу інфляції заборгованість відповідача перед позивачем становить 218 508,50 (двісті вісімнадцять тисяч п`ятсот вісім) гривень 00 коп. 209 500,00 (сума боргу) + 2 723,50 (інфляційне збільшення) + 6 285 штрафні санкції) = 218 508,50 грн. Відповідно до ч. 1, ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Відповідно до ч. 1, ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч.3, п. 1. ст. 133 ЦПК України). При цьому за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п.1, ч. 2, ст. 137 ЦПК України). Відповідно до п.1, ч.2, ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивач приймає участь у справі не самостійно, а шляхом залучення представника - адвоката, витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача у разі задоволення позову. За умовами пункту 3.1. договору про надання правничої допомоги № 38/20 від 17 грудня 2020 року, укладеного між [PERSON] та адвокатом Зудовою В.В. розмір гонорару за надання правничої допомоги складає 700 (сімсот) гривень 00 коп. за одну робочу годину адвоката. Клієнт здійснює оплату протягом п`яти днів після виставлення рахунку, виходячи з розрахунку витрачених годин (п.3.2 договору про надання правничої допомоги № 38/20 від 17 грудня 2020 року). Відповідно до рахунку-фактури № 38/20/1 від 17 грудня 2020 року за вивчення матеріалів справи, перевірку відповідача за державними реєстрами, роз`яснення Клієнту його прав - 2 години, вартістю 1400 грн., складання позовної заяви про стягнення заборгованості з розрахунком штрафних санкцій - 6 годин, вартістю 4 200 грн., участь у судових засіданнях із розрахунку 1 судове засідання - 1,5 години роботи адвоката (з врахуванням часу на дорогу та очікування), - за три засідання - 4,5 годин, вартістю 3 150 грн. Загалом витрачений час склав 12,5 години, вартістю 8 750 грн., які частково було оплачено 18 грудня 2020 року у розмирі 4 000 грн., про що свідчить меморіальний ордер з рахунку адвоката. Враховуючи, що оплата витрат на правничу допомогу адвоката документально підтверджена та розрахована виходячи з вимог цивільного-процесуального законодавства, вважає за можливе просити суд задовольнити заяву позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу, шляхом покладення їх на відповідача, у разі задоволення позовної заяви. На підставі вищевикладеного просить суд: 1.Стягнути з [PERSON] (Паспорт № [NUMBER] , виданий органом 5116 26 грудня 2018 року, РНОКПП [NUMBER] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] (Посвідка на постійне проживання серії [NUMBER] , видана органом 5101 02 липня 2018 року, РНОКПП [NUMBER] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ) заборгованість за договором позики, з урахуванням штрафу та суми індексу інфляції у розмирі 218 508,50 (двісті вісімнадцять тисяч п`ятсот вісім) гривень 00 коп. 2.Стягнути з [PERSON] (Паспорт № [NUMBER] , виданий органом 5116 26 грудня 2018 року, РНОКПП [NUMBER] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] (Посвідка на постійне проживання серії [NUMBER] , видана органом 5101 02 липня 2018 року, РНОКПП [NUMBER] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ) судові витрати: судовий збір у розмирі 2 185, 09 (дві тисячі сто вісімдесят п`ять) гривень 09 коп. та витрати на правничу допомогу адвоката у розмирі 8 750,00 (вісім тисяч сімсот п`ятдесят тисяч) гривень 00 коп. Ухвалою суду від "12" січня 2021 р. було відкрито спрощене провадження по справі. Представник позивача подав клопотання, згідно якого просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а також справу розглянути у його відсутність, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідачу було направлено ухвалу про відкриття провадження по справі разом з позовом на додатками та запропоновано надати відзив на позовну заяву. Однак, відзиву від відповідача на позов до суду не надходило. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, судові повістки за адресою реєстрації не отримує, у зв`язку із чим, на підставі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 131 ЦПК України вважається повідомленим про розгляд справи. Суд вважає можливим, розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини, а також відповідні правовідносини. Так судом встановлено, що 30 жовтня 2019 року Громадянин держави Ізраїль [PERSON] (позикодавець), на підставі письмового договору позики грошових коштів, посвідченого приватним нотаріусом ОМНО Делі Н.Г. та зареєстрованого у реєстрі під № 2511 (далі - Договір) надав у борг [PERSON] (позичальник) грошову суму у розмирі 209 500 (двісті дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 коп., а позичальник зобов`язався повернути суму позики в строк та на умовах визначених цим Договором (п. 1 Договору). Позика передається позикодавцем позичальнику безпосередньо при підписанні Договору готівкою. Підписання цього Договору позичальником підтверджує факт одержання ним від позикодавця грошових коштів, в сумі визначеній в п. 1 цього Договору (п. 2 Договору). Отже позикодавець належним чином виконав умови Договору, надав позичальнику обумовлену суму грошових коштів (позику). Відповідач зобов`язався повернути (погасити) таку ж суму грошових коштів у повному обсязі до 30 жовтня 2020 року включно (п. 4 Договору), проте у зазначений термін зобов`язання не були виконані. На неодноразові спроби вирішити питання мирним шляхом ніяк не прореагував, а тому позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу й штрафу у розмірі 3 % від суми боргу, виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат стягувана від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати від боржника за користування ним коштами, належними до сплати стягувачеві. Отже, інфляційні нарахування на суму боргу та штраф у розмирі 3 % від суми боргу входять до складу грошового зобов`язання. Згідно п. 4 Договору відповідач зобов`язався повернути (погасити) грошову суму позики у розмирі 209 500 (двісті дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 коп. у повному обсязі до 30 жовтня 2020 року включно. Отже саме з 31 жовтня 2020 року у позивача виникло право вимагати повернення позичених коштів та право стягнення інфляційних нарахувань на суму боргу та штрафу у розмірі 3 % від суми боргу. Розрахунок здійснюється за формулою ІІС = (ІІ1 : 100 ) х (ІІ2 : 100 ) х ( ІІЗ : 100 ) х ... ( IIZ : 100) ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, IIZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення. Останній період ІІс (101,30 : 100) х = 1.01300000 Інфляційне збільшення: 209 500,00 х 1.01300000 - 209 500,00 = 2 723,50 грн. Розмір пені, зазначений у договорі: Розрахунок здійснюється за формулою: Пеня = С х РП : 100, де С - Сума заборгованості РП - розмір пені, зазначений в договорі. Таким чином з урахуванням штрафу у розмірі 3 % від суми боргу та індексу інфляції заборгованість відповідача перед позивачем становить 218 508,50 (двісті вісімнадцять тисяч п`ятсот вісім) гривень 00 коп. 209 500,00 (сума боргу) + 2 723,50 (інфляційне збільшення) + 6 285 штрафні санкції) = 218 508,50 грн. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Нормою ч. 2 ст. 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов, може бути надана розписка позичальника. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до ст. 525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом або договором. Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Крім того відповідно до ч. 1, ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Відповідно до ч. 1, ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Відповідно до ч. 1, ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч.3, п. 1. ст. 133 ЦПК України). При цьому за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п.1, ч. 2, ст. 137 ЦПК України). Відповідно до п.1, ч.2, ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. За умовами пункту 3.1. договору про надання правничої допомоги № 38/20 від 17 грудня 2020 року, укладеного між [PERSON] та адвокатом Зудовою В.В. розмір гонорару за надання правничої допомоги складає 700 (сімсот) гривень 00 коп. за одну робочу годину адвоката. Клієнт здійснює оплату протягом п`яти днів після виставлення рахунку, виходячи з розрахунку витрачених годин (п.3.2 договору про надання правничої допомоги № 38/20 від 17 грудня 2020 року). Відповідно до рахунку-фактури № 38/20/1 від 17 грудня 2020 року за вивчення матеріалів справи, перевірку відповідача за державними реєстрами, роз`яснення Клієнту його прав - 2 години, вартістю 1400 грн., складання позовної заяви про стягнення заборгованості з розрахунком штрафних санкцій - 6 годин, вартістю 4 200 грн., участь у судових засіданнях із розрахунку 1 судове засідання - 1,5 години роботи адвоката (з врахуванням часу на дорогу та очікування), - за три засідання - 4,5 годин, вартістю 3 150 грн. Загалом витрачений час склав 12,5 години, вартістю 8 750 грн., які частково було оплачено 18 грудня 2020 року у розмирі 4 000 грн., про що свідчить меморіальний ордер з рахунку адвоката. Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги в межах заявлених вимог.

Outcome: approved