Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] (далі - відповідач-1), [PERSON] (далі - відповідач-2) про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 5,7220 га. Спадкодавець за життя заповіту не складала. Позивач та відповідачі, які є її рідними братами, прийняли спадщину своєї матері, оскільки фактично проживали разом зі спадкодавцем на момент смерті. Позивач заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори не подавала, однак позбавлена можливості оформити свої спадкові права на вказане спадкове майно, з підстав знищення вказаної земельної ділянки, що підтверджується постановою Апеляційного суду Черкаської області та ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області, а також втратою оригіналу правовстановлюючого документу на неї. Крім того, позивач звернулася до нотаріальної контори щодо можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, та отримала відповідь про неможливість видачі на її ім`я відповідного свідоцтва, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, а також їй роз`яснено право на звернення до суду з відповідним позовом. У зв`язку з цим позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на 1/2 частину вказаної земельної ділянки. Відповідач-1 подав до Чорнобаївського районного суду Черкаської області зустрічний позов до позивача про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначив, що він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері [PERSON] . До складу її спадкового майна входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського господарства площею 5,7220 га. Він є таким, що прийняв спадщину своєї матері, оскільки фактично проживав разом із нею на момент її смерті. Заяви про відмову від спадщини він до нотаріальної контори не подавав. Вказана земельна ділянка була неправомірно знищена. До того ж оригінал правовстановлюючого документу на неї втрачено за невідомих обставин, а тому оформити спадщину через нотаріальну контору неможливо. За таких обставин останній просив визнати за ним право власності на 1/2 частину вказаної земельної ділянки в порядку спадкування. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 22 вересня 2020 року зустрічний позов прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Позивач за первісним позовом в судове засідання не з`явилася, подала до суду клопотання, в якому просила розгляд справи проводити без її участі. Проти зустрічної позовної заяви не заперечувала та визнала її повністю. Відповідач-1 за первісним позовом в судове засідання не з`явився. Подав до суду клопотання, в якому просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги за первісним позовом визнав. Поданий ним зустрічний позов просив задовольнити. Відповідач-2 за первісним позовом та третя особа за зустрічним позовом [PERSON] , подав до суду клопотання та заяву, відповідно до змісту яких, просив розгляд справи проводити без його участі, первісну та зустрічну позовні заяви визнав повністю. Виходячи з приписів ст.ст. 43, 223, ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд постановив слухати справу за відсутності сторін, та враховуючи визнання позову відповідачами, ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд дійшов наступних висновків. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 5 червня 2006 року серії [NUMBER] (а.с. 7). Позивач та відповідачі за первісним позовом є дітьми [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження від 1 червня 1985 року серії [NUMBER] (а.с. 10), витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст. 126, 133, 135 СК України від 24 липня 2020 року № 00027158130 (а.с. 15), виданого повторно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 18-19). Заповіту [PERSON] не складала, та після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,7220 га, що розташована на території Чорнобаївської селищної ради Черкаської області, вартістю згідно з копією листа відділу у Чорнобаївському районі ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 16 січня 2018 року 145152,99 гривень (а.с. 29). Вказана земельна ділянка належала їй на праві власності, що підтверджується копією державного акта на право приватної власності на землю від 26 березня 2001 року серії ЧР № 19-29-02-0564 (а.с. 28). На виконання ухвали Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 4 серпня 2020 року Чорнобаївська державна нотаріальна контора направила листа від 24 вересня 2020 року вих. № 224/01-16 разом з копією спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] . Так, з матеріалів спадкової справи вбачається, що позивач за первісним позов 11 вересня 2013 року звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини [PERSON] . Цього ж дня відкрито спадкову справу № 54994592, зареєстровану у спадковому реєстрі за № 603/2013 рік, що підтверджується копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 11 вересня 2013 року № 35082713. Постановою державного нотаріуса Чорнобаївської державної нотаріальної контори Бабак Л.М. від 18 травня 2018 року позивачу за первісним позовом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину вказаної земельної ділянки, через відсутність у спадкодавця на час звернення до нотаріальної контори права власності на земельну ділянку (а.с. 21). Водночас листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 21 липня 2020 року (вих. № 184/02-16) позивачу повідомлено про відсутність у спадковій справі [PERSON] оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, що в силу вимог пп. 4.15 п. 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину, та роз`яснено право на звернення до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування (а.с. 20). Щодо відсутності у [PERSON] права власності на земельну ділянку судом встановлено наступне. Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 8 листопада 2013 року у справі № 709/2971/13-ц, спадщину після смерті [PERSON] , що складається з земельної ділянки площею 5,72 га визнано відумерлою та передано у власність територіальної громади Чорнобаївської селищної ради (а.с. 22). Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 5 липня 2018 року у справі № 22-ц/793/1085/18 вказане рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області скасовано, у задоволенні заяви прокурора Чорнобаївського району в інтересах Чорнобаївської селищної ради про визнання спадщини відумерлою відмовлено (а.с. 23-24). Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 22 травня 2020 року у справі № 709/1889/18, затверджено мирову угоду між [PERSON] (позивач за первісним позовом) та Чорнобаївською селищною радою Черкаської області, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; визнано незаконними та скасовані відповідні рішення Чорнобаївської селищної ради Черкаської області про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок із земель комунальної власності про передачу у приватну власність громадянам; скасовано в Державному земельному кадастрі записи про державну реєстрацію земельних ділянок; скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, зокрема записів про державну реєстрацію земельних ділянок; прийнято відмову [PERSON] (позивача за первісним позовом) від позовної вимоги про зобов`язання Чорнобаївської селищної ради Черкаської області відновити стан земельної ділянки [PERSON] , загальною площею 5,7220 га, який існував до моменту порушення прав (а.с. 25-27). Таким чином, позивач та відповідач-1 за первісним позовом в позасудовому порядку не можуть оформити право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в адміністративних межах Чорнобаївської селищної ради Черкаської області, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день її смерті, тобто [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3 цієї статті Кодексу встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до копії довідки Чорнобаївської селищної ради Черкаської області від 28 серпня 2013 року, виданої на підставі по господарської книги № 2, особовий рахунок № [NUMBER] , [PERSON] , яка померла [INFO] проживала і була зареєстрована за адресою; [ADDRESS] , разом, зокрема з позивачем та відповідачами за первісним позовом. Таким чином позивач та відповідач-1 є такими, що прийняли спадщину, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживали зі спадкодавцем. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлені судом. Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права. У п.п. 10, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. В розумінні глави 12 ЦК України земельна ділянка як нерухоме майно є об`єктом цивільних прав. Пунктом "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, з-поміж іншого, прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з п.п. 1, 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину. Обставини, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 179 ЦПК України) у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом підлягають до задоволення, оскільки відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачами за первісним та зустрічним позовами, позовних вимог, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи викладені обставини, ґрунтуючись на вищезазначених нормах права, беручи до уваги визнання відповідачами позовних вимог за первісним та зустрічним позовами, суд вважає, що позовні вимоги обох позовів підлягають задоволенню, оскільки останні прийняли спадщину у встановлений законом спосіб та строки, а наданими суду доказами підтверджено їх право на спадкування зазначеного майна за законом та його належність на час смерті спадкодавцю. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved