Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що 26 жовтня 2011 року померла його бабуся [PERSON], яка була головою домогосподарства в селі Вересоч, вул. Шевченка, буд. № 69, збудувала за життя вказаний будинок, але не ввела його в експлуатацію та не оформила правовстановлюючих документів. Спадкоємцем [PERSON] була її дочка і мати позивача [PERSON], яка прийняла спадщину, однак не оформила свої спадкових прав та померла 12 березня 2014 року. Спадкоємцем [PERSON] був її чоловік, батько позивача, [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, помер 28 січня 2017 року. Батько позивача [PERSON] за життя склав заповіт, посвідчений нотаріально, яким все своє майно заповів йому сину [PERSON] Після смерті батька він прийняв спадщину, однак державний нотаріус без правовстановлюючого документу не може видати йому свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок. Просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами садиби № 69 по вулиці Шевченка села Вересоч Куликівського району Чернігівської області. Учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача до початку розгляду справи надійшла заява про повну підтримку позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Куликівською селищною радою надано суду відзив та письмову заяву про визнання позову [PERSON] в повному обсязі та розгляд справи за відсутності представника селищної ради. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Другої чернігівської державної нотаріальної контори. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Позовна заява надійшла до суду 27.09.2017 року. 27 вересня 2017 року автоматизованим авторозподілом не вдалося визначити суддю для розгляду заяви через відсутність в Куликівському районному суді Чернігівської області суддів для розподілу справи. У звязку із тимчасовим переведенням судді Усенко Л.М. на роботу на посаду судді Куликівського районного суду Чернігівської області було проведено повторний авторозподіл справи та передано заяву на розгляд судді Усенко Л.М. Ухвалою суду від 05.02.2018 року позовна заява [PERSON] була залишена без руху, оскільки не відповідала вимогам ЦПК України. Недоліки позовної заяви усунені позивачем 16 лютого 2018 року. 16 лютого 2018 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного. [PERSON] померла 26 жовтня 2011 року (а.с.6) [PERSON] померла 12 березня 2014 року (а.с. 7) [PERSON] помер 28 січня 2017 року (а.с. 8) Матірю [PERSON] (у шлюбі [PERSON]) була [PERSON], про що свідчать свідоцтво про народження та про шлюб (а.с.9,11) [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 06.09.1969 року (а.с.11) [PERSON] та [PERSON] були батьками [PERSON] позивача, що підтверджено свідоцтвом про його народження (а.с. 10) [PERSON] за життя залишив заповіт, яким заповів все своє майно, що буде їй належати на день смерті, [PERSON], заповіт складений 15.10.2014 року, посвідчений державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори (а.с.13-14) Згідно з даними спадкової справи № 428/2017, наданої суду Другою чернігівською державною нотаріальною конторою, [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька [PERSON] 12 травня 2017 року. 22 грудня 2011 року [PERSON] подала заяву про прийняття спадщин після смерті матері [PERSON] 25 листопада 2014 року [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини після смерті дружини [PERSON] Позивач [PERSON] відмовився від прийняття спадщини за законом та за заповітом після смерті матері [PERSON] [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири, яка належала [PERSON] та розташована в м. Чернігові, провул. Вокзальний, 20/1. Після смерті батька [PERSON] позивач отримав свідоцтво про право на спадщину на квартиру в м. Чернігові, провул. Вокзальний, 20/1, та на належні батькові земельні ділянки і автомобіль (а.с. 52-76) Таким чином, позивач [PERSON] дійсно є спадкоємцем за заповітом майна батька [PERSON], який у свою чергу є спадкоємцем майна померлої дружини [PERSON], [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON], тобто позивач правомірно ставить питання про те, що він є спадкоємцем майна баби [PERSON] Інформація про інших спадкоємців за законом чи за заповітом у матеріалах спадкової справи відсутня. Згідно з довідкою КП „Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації" № 104 від 24.05.2017 року станом на 31 грудня 2012 року (згідно з даними інвентаризаційної справи) на будинок № 69 по вул. Шевченка в селі Вересоч Куликівського району Чернігівської області право власності не зареєстровано (а.с. 17). У витягах з по господарської книги за 2011 2015 роки власником домогосподарства по вул. Шевченка, буд. 69 у с. Вересоч значиться [PERSON] (а.с. 36-39). Належність будинку за вказаною адресою [PERSON] також підтверджується довідкою виконкому Вересоцької сільської ради від 24.05.2017 року № 616 (а.с.17). Згідно з даними технічного паспорту спірний будинок збудований у 1956 році (а.с.19-21) Відомостей щодо самочинного будівництва суду не надано. З постанови державного нотаріуса Другої чернігівської державної нотаріальної контори 09.08.2017 року вбачається, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: село Вересоч, вул. Шевченка, буд. № 69 Куликівського району Чернігівської області, оскільки право власності на нього ні за ким не зареєстровано (а.с. 16). Згідно зі ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно положень ч.1 ст.31 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об'єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об'єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об'єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об'єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. За таких умов, враховуючи, що померла [PERSON] до 05.08.1992 року збудувала будинок за адресою: Чернігівська область, Куликівський район, село Вересоч, вулиця Шевченка, 69, але за життя не отримала правовстановлюючого документу на будинок, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за ним право власності на зазначений будинок. На підставі викладеного та

Outcome: approved