Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до Бериславського районного суду Херсонської області із заявою про встановлення факту смерті в порядку статті 315 ЦПК України, яку обґрунтовує тим, що [INFO] у м. Саки Автономної Республіки Крим померла його дружина [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданим Сакським районним відділом записів актів громадського стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим. При зверненні до Бериславського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції Херсонської області з метою отримання свідоцтва про смерть дружини заявнику було відмовлено, оскільки пред'явлені документи про смерть видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. У зв'язку з цим, він не може отримати свідоцтво про смерть своєї дружини [PERSON] державним органом України. Просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] в місті Саки Автономної Республіки Крим. Ухвалою суду від 02.10.2018 року провадження у справі було відкрито та призначено судове засідання Заявник в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи Бериславський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції Херсонської області у судове засідання не з'явився, згідно наданого листа заявлені вимоги визнав, просив справу розглянути у відсутність представника заінтересованої особи. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України. У відповідності до ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті. Відповідно до п.п. 3,4 п. 5 ст. 12 ЦПК України - суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Відносно надання суду будь-яких інших доказів сторони наголошували у письмових заявах на тому, що надали до справи всі наявні в них докази . Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків та відповідних ним правовідносин. Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Згідно п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] виданим 03 квітня 2018 року Сакським районним відділом записів актів громадського стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, [PERSON], [INFO] , уродженка с. Милове Бериславського району Херсонської області, померла [INFO] в м. Саки Автономної Республики Крим, про що 03 квітня 2018 року складено запис акту про смерть № 401. Так, згідно з п. 1ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Територія м.Саки Автономної Республіки Крим увійшла до переліку населених пунктів, яким надано статус тимчасово окупованих територій. Згідно з ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Відповідно до ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. На сьогоднішній час свідоцтво про смерть видане органом, який діє поза межами Конституції та законодавства України та не визнається на території України, не є підставою для реєстрації смерті на території України. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа, встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Бериславський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції Херсонської області відмовив заявнику у державній реєстрації факту смерті [PERSON], оскільки заявником на підтвердження факту її смерті, пред'явлено копію свідоцтва про смерть серія [NUMBER] видане 03 квітня 2018 року Сакським районним відділом записів актів громадського стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, зразка свідоцтва Російської Федерації, як видане неуповноваженим органом, що діє на тимчасово окупованій території України, яке не може бути прийняте відділами державної реєстрації актів цивільного стану для підтвердження факту смерті. Відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом міністерства юстиції від 12.01.2011 року №96/5 (зі змінами та доповненнями) поновити актовий запис про смерть [PERSON], яка померла [INFO] в м. Саки Республіки Крим Російської Федерації є не можливим. На території Автономної Республіки Крим та м. Севастополь здійснює контроль Російська Федерація. На цій території фактично діє юрисдікція та застосовується законодавство Російської Федерації, відповідно документи про смерть видаються за формою, встановленою міністерством охорони здоров'я Російської Федерації, яка не є прийнятною для українських органів реєстрації актів цивільного стану. Факт смерті громадянина України підлягає державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру актів, цивільного стану України. Внесення до Реєстру запису про смерть та наступна видача свідоцтва про смерть є підставою для настання правових наслідків смерті, серед яких вступ у спадщину, що залишилась після померлого, можливість встановлення опіки над його дітьми, що залишились без батьківського піклування та інші правові наслідки. Згідно ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" , будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Внаслідок цих обставин отримання свідоцтва про смерть в органах РАЦС Міністерства юстиції України є неможливим, а єдиним шляхом його отримання та захисту прав спадкоємців померлого є звернення до суду за встановленням факту, що має юридичне значення, а тому заявник був вимушений звернутися до суду для встановлення факту смерті [PERSON], [INFO] , уродженки с. Милове Бериславського району Херсонської області, яка померла [INFO] в м. Саки Автономної Республіки Крим. Таким чином, документи про смерть, видані на тимчасово окупованій території України, є недійсними та не створюють правових наслідків. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до роз'яснень п. 13 цієї Постанови, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Згідно з наказами Міністерства юстиції України №246/7 від 25.11.2014 року та №935/5 від 17.06.2014 року, всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України, повинні були переміститися з тимчасово непідконтрольних територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватись, тому всі акти та документи, видані органами, не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєструвались, з 01.12.2014 року вважаються недійсними. Частиною 4 ст. 49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до цього Закону, Цивільного та Сімейного кодексів Українита інших актів законодавства органами державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. На підставі п.1 глави 5 розділу ІІІ «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених Наказом МЮУ 18.10.2000 року № 52/5, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження [NUMBER] виданого 09.10.1965 року міським ЗАГС міста Херсон 09.10.1965 року було укладено шлюб між [PERSON], 1939 року народження та [PERSON], 1944 року народження, прізвище дружини після укладення шлюбу присвоєно «[PERSON]». З наведеного вище вбачається, що заявник має право на звернення до суду з даною заявою. Встановлення факту смерті [PERSON] для заявника має юридичне значення, оскільки свідоцтво про смерть дружини, видане на тимчасово окупованій території України, є недійсними, й Бериславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції Херсонської області відмовлено заявнику у реєстрації її смерті, що перешкоджає йому, як спадкоємцю першої черги законом реалізувати своє право на отримання спадщини. Згідно з ч. 4 ст. 317 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. З урахуванням встановлених обставин, факт смерті [PERSON] підтверджується наданими суду доказами, а тому заява підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved