overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

[PERSON]\~ звернулась\~в суд\~із заявою\~ про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що 24.05.2018 року в м. Самборі Львівської області померла її мама [PERSON]. Після смерті матері відкрилась спадщина на майно за заповітом. Будучи донькою померлої, вона звернувся до Державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй в цьому було відмовлено, так як з представлених ним документів не вбачається, що вона є донькою померлої матері, оскільки вказані розбіжності у написанні її прізвища до одруження « Ліпко Ірина Миколаївна», а померла « Липко Валентина Феодосівна». Встановлення факту, що має юридичне значення їй необхідно для прийняття спадщини після смерті матері. В судове засідання заявник [PERSON] не зявилась, але подала до суду заяву, в якій вимоги заяви підтримує повністю, просила слухати справу у її відсутності, просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Самбірської міської ради в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву в якій просив слухати справу у його відсутності, не заперечував проти задоволення заяви. Дослідивши докази в справі, суд вважає, що заява підлягає до задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, виданого 27 січня 1972 року пунктом реєстрації актів цивільного стану при 9 управлінні коменданта гарнізона радянських військ на російській мові, «Липко Ирина Николаевна», народилася 5 січня 1970 року, і її мамою записана «Липко Валентина Феодосевна». Свідоцтвом про смерть засвідчується, що [PERSON] померла 24 травня 2018 року у віці 79 років. Із заповіту, складеного 24 січня 2012 року відомо, що [PERSON] заповіла усе своє майновсе своє\~майно,\~де б\~воно не\~було і\~з чого\~б воно\~не складалося\~і взагалі\~все те,\~що їй\~буде належати\~на день\~смерті заповіла\~своїй доньці [PERSON]. Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища видно, що [PERSON] після реєстрації шлюбу 27.01.20121 року змінила своє дошлюбне прізвище на прізвище чоловіка «Степай» Із свідоцтва про розірвання шлюбу видно, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 24 жовтня 2006 року, їй присвоєно прізвище "Степай". Із свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 30 серпня 2016 року, дружина після реєстрації шлюбу отримала прізвище «Кронжко». Із будинкової книги видно, що за адресою: м. Самбір ,вул. Купилева 30 «в», кв. 1 була зареєстрована [PERSON] та [PERSON], яка народилась в м. Дрезден, Німеччина, які з 1987 року по день смерті [PERSON] проживали за однією адресою. Враховуючи встановлені обставини суд вважає, що [PERSON], яка померла 24 травня 2018 року, була мамою [PERSON], [INFO], яка проживає в [INFO] в[ADDRESS]. Встановлення факту родинних відносин має для [PERSON] юридичне значення, так як дозволяє їй прийняти спадщину після смерті матері.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свою заяву мотивує тим, що [INFO] померла її матір [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно. Заявник є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] Вказує, що отримати свідоцтво про право на спадщину не має можливості, оскільки в усіх документах, в тому числі і в свідоцтві про смерть [PERSON], прізвище вказано «[PERSON]», а в свідоцтві про народження заявника вказано прізвище «[PERSON]». Враховуючи наведене, просить встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON], між дочкою та матір'ю. Представник заявника подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказала, що заяву підтримує та просить її задовільнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення заяви не заперечує. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Із копії свідоцтва про народження від 16 вересня 2005 року вбачається, що [PERSON] народилась [INFO], її матір'ю є - [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до копії паспорта громадянина України серія [NUMBER], [PERSON] народився [INFO] в с. Павловичі Локачинського району Волинської області (а.с. 11). [PERSON] померла [INFO] в с. Руда Любомильського району Волинської області, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 10). Як вбачається з копії заповіту, посвідченого сільським головою Війницької сільської ради Локачинського району, [PERSON] своє майно заповіла в рівних частинах [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Крім того, факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] також стверджується копією довідки № 402 від 04 червня 2013 року, згідно якої спадкоємцем після смерті [PERSON] є дочка [PERSON] (а.с. 17). Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.7 постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.1995р., суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Як встановлено в судовому засіданні, підтвердження факту родинних відносин заявнику необхідне для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, яка залишилась після смерті [PERSON] З врахуванням викладеного, суд вважає доведеним факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], між дочкою та матір'ю, а тому, заява підлягає до задоволення з вищевикладених підстав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення юридичного факту. Свою заяву мотивує тим, що з 02 лютого 1987 року працювала на посаді кондитера в комбінаті харчування ДПЗ-28. У зв'язку з ліквідацією комбінату, 31 березня 1993 року заявника було звільнено по переведенню в організацію орендарів ПВП «Вересневе». Вказує, що не має можливості підтвердити трудовий стаж роботи на комбінаті харчування ДПЗ-28 для призначення пенсії, оскільки запис в трудовій книжці зроблений неналежним чином, а саме відсутня печатка комбінату харчування ДПЗ-28 про звільнення з посади кондитера у 1993 році. Зазначає, що в позасудовому порядку підтвердити трудовий стаж роботи на комбінаті харчування ДПЗ-28 не має можливості, так як даний комбінат не існує, у Державному архіві Волинської області відсутні документи комбінату харчування ДПЗ-28. Враховуючи наведене, просить встановити факт її перебування на посаді кондитера в комбінаті харчування ДПЗ-28 з 02 лютого 1987 року по 31 березня 1993 року. В судове засідання заявник не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до копії паспорта громадянина України [NUMBER], [PERSON] народилась [INFO] року в с. Ворсин Млинівського району Рівненської області (а.с. 4). Як вбачається з копії трудової книжки серія [NUMBER], [PERSON], [INFO], 02 лютого 1987 року прийнята по переводу кондитером на комбінат харчування ДПЗ-28. 31 березня 1993 року в зв'язку з ліквідацією комбінату харчування ДПЗ-28 звільнена по переводу в організацію орендарів ПВП «Вересневе» (а.с. 7). Згідно з довідки № 1907/01-21, виданої Державним архівом Волинської області 19 грудня 2013 року, документи комбінату харчування ДПЗ-28, в тому числі по особовому складу, на зберігання в Держархів області не надходили (а.с. 6). Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.1 постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.1995р., в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Як встановлено в судовому засіданні, підтвердження факту перебування на посаді кондитера в комбінаті харчування ДПЗ-28 з 02 лютого 1987 року по 31 березня 1993 року заявнику необхідне для оформлення права на пенсію. З врахуванням викладеного, суд вважає доведеним факт перебування [PERSON] на посаді кондитера в комбінаті харчування ДПЗ-28 з 02 лютого 1987 року по 31 березня 1993 року. А тому, заява підлягає до задоволення з вищевикладених підстав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернулась в суд із заявою про надання їй права на шлюб, який має намір укласти з [PERSON], мотивуючи тим, що, вона з 2016 року зустрічається з ним, відносини їх стали близькими. На даний час вона вагітна, чекає народження дитини від [PERSON]., у них є спільне бажання укласти шлюб, проте, вона не досягла шлюбного віку. \~ \~ \~ \~В судове засідання заявниця не з"явилася, подала заяву, про розгляд справи у її відсутності.Вимоги заяви просила задоволити. \~ \~ \~ \~Заінтересовані особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з"явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. \~ \~ \~ \~Представник Золочівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівської області в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заяву слід задовольнити. \~ \~ \~ \~За положеннями ч.1 ст. 22, ч.2 ст.23 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. \~ \~ \~ \~Як убачається із копії паспорта громадянина України № 002209556, [PERSON] народилася 15.06.2002 року, отже шлюбного віку не досягла, зараз має 16 років. \~ \~ \~ \~Із довідки Золочівської центральної районної лікарні № 617 від 31.08.2018 р. вбачається, що [PERSON] перебуває на 25 тижні вагітності. \~ \~ \~ \~Отже, враховуючи те, що [PERSON] та [PERSON] вирішили створити сім'ю, заявниця досягла 16 річного віку, надання права на шлюб відповідатиме її інтересам, а отже суд вважає, що заяву слід задовольнити та надати право на шлюб. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 28 грудня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Козятинського міськрайонного управління юстиції Вінницької області за актовим записом № 164, після розірвання шлюбу присвоїти їй дошлюбне прізвище "[PERSON]". В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 28 грудня 2011 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Козятинського міськрайонного управління юстиції Вінницької області за актовим записом № 164. Від шлюбу у них [INFO] року народилася донька - [PERSON], яка на даний час проживає разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося. Причиною тому стали різні характери, погляди на життя. Фактично вони разом не проживають, кожен має особисте життя. Подальше спільне подружнє життя стало неможливим і зберегти шлюб між ними вже немає ніякої можливості і тому його необхідно розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилась, проте подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав заяву в якій просить справу слухати у його відсутність, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлено, що сторони 28 грудня 2011 року уклали шлюб, зареєструвавши його у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Козятинського міськрайонного управління юстиції Вінницької області за актовим записом № 164, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Від спільного проживання мають дитину: доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Сторони припинили спільне проживання та подружні відносини. Причиною розлучення стало те, що між сторонами не має взаєморозуміння, у них різні характери та погляди на життя. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами, так як в судовому засіданні доведено, що шлюб носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Після розірвання шлюбу позивачці слід присвоїти дошлюбне прізвище «[PERSON]». Дані правовідносини регулюються ст.ст. 110,112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та пояснила, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 24 жовтня 2014 року в Глушківській сільській раді Городенківського району. Спільне життя не склалось з самого початку. Через абсолютно різні погляди на сім'ю, між нею та чоловіком часто виникали непорозуміння і сварки. Щось змінювати, налагоджувати нормальні відносини [PERSON] не бажав. До того ж їй стало відомо, що відповідач підтримує стосунки з іншою жінкою. На сьогодні шлюб носить виключно формальний характер, разом вони не проживають, спільних дітей у них немає. Вважає, що примирення, збереження сім'ї не можливе. Просила шлюб між нею та [PERSON] розірвати, відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]», стягнути з відповідача в її користь витрати на правову допомогу в сумі 300 грн. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не відомі. Позивачка не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24 жовтня 2014 року у виконавчому комітеті Глушківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, про що складено відповідний актовий запис № 5. Спільних дітей у подружжя немає. Шлюб існує формально. Сторони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного, припинили спільне проживання. Примирення між ними не можливе. За вищенаведених обставин суд вважає, що стосунки, які існують між подружжям, виключають можливість збереження сім'ї, подальше спільне проживання буде суперечити інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин [PERSON] слід відновити її дошлюбне прізвище "[PERSON]". Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь позивачки 300 гривень витрат на правову допомогу. На підставі ст.ст. 112; 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та пояснила, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 28 квітня 2015 року в Підгірській сільській раді Богородчанського району. Спільне життя не склалось. У них із відповідачем абсолютно різні погляди на шлюб та сімю. [PERSON] постійно влаштовував скандали, в тому числі в присутності сторонніх людей, що ображало та принижувало її. Щось змінювати в своїй поведінці, налагоджувати нормальні відносини чоловік не бажав. Така атмосфера пригнічувала її, приносила душевні страждання. Разом не проживають з липня 2015 року, коли відповідач під час сварки застосував до неї фізичне насильство. З цього приводу вона зверталась із заявою до Богородчанського РВ УМВС. Спільних дітей у них немає. На сьогодні шлюб носить виключно формальний характер. Вважає, що примирення не можливе. Просила шлюб між нею та [PERSON] розірвати, відновити їй дошлюбне прізвище «Боднарук». Відповідач в судове засідання повторно не з'явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не відомі. Позивачка не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28 квітня 2015 року в Підгірській сільській раді Богородчанського району Івано-Франківської області, про що складено відповідний актовий запис № 1. Спільних дітей у подружжя немає. Шлюб існує формально. Сторони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного, припинили спільне проживання. Примирення між ними не можливе. За вищенаведених обставин суд вважає, що стосунки, які існують між подружжям, виключають можливість збереження сім'ї, подальше спільне проживання буде суперечити інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин [PERSON] слід відновити її дошлюбне прізвище "Боднарук". На підставі ст.ст. 112; 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та пояснила, що вони із відповідачем перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 07 серпня 2004 року в Новоободівській сільській раді Тростянецького району. Спільних дітей у них немає. З ряду причин ще в липні 2012 року припинили спільне проживання, на даний час [PERSON] підтримує стосунки з іншою жінкою, з якою має намір створити нову сім'ю. За таких обставин примирення між ними не можливе, їх шлюб носить виключно формальний характер, тому просить його розірвати та відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився. Направив на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 07 серпня 2004 року у виконавчому комітеті Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за №23. Дітей у подружжя немає. Шлюб існує формально. Сторони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного, впродовж останніх двох років разом не проживають, відповідач підтримує стосунки з іншою жінкою. За вищенаведених обставин суд вважає, що стосунки, які існують між подружжям, виключають можливість збереження сім'ї, подальше спільне проживання буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст.113 СК, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин [PERSON] слід відновити її дошлюбне прізвище "[PERSON]". На підставі ст.ст.112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та пояснила, що вони із відповідачем перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 10 липня 2009 року в Нивочинській сільській раді Богородчанського району. Сімейне життя не склалось: на ґрунті зловживання чоловіком алкогольними напоями між ними часто виникали конфлікти. Під час сварок [PERSON] поводив себе дуже агресивно: висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, примушував йти купувати спиртне. Окрім того, відповідач не дбав про матеріальний добробут сім'ї, міг брати випивку в борг, а потім вона змушена була віддавати гроші зі своєї пенсії по інвалідності. Дітей у них немає. На сьогодні шлюб носить формальний характер, вони із відповідачем більше року не проживають разом, примирення не можливе, тому просить позов задовольнити та відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач в судовому засіданні позов визнав, щодо розірвання шлюбу не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 10 липня 2009 року в Нивочинській сільській раді Богородчанського району Івано-Франківської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №05. Дітей у подружжя немає. Сторони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного, впродовж останнього року разом не проживають. Шлюб існує формально. За вищенаведених обставин суд вважає, що стосунки, які існують між подружжям, виключають можливість збереження сім'ї, подальше спільне проживання буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин [PERSON] слід відновити її дошлюбне прізвище "[PERSON]". Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір. На підставі ст.ст. 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved