Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

26 жовтня 2018 року представник заявника [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту народження дитини чоловічої статі - [PERSON], [INFO], місце народження м. Донецьк, матір'ю якої є громадянка України [PERSON], [INFO], батьком якої, на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, вказати [PERSON], громадянина України. Мотивуючи заяву тим, що [INFO] в м. Донецьк у [PERSON] народився син [PERSON], про що Донецьким республіканським центром охорони материнства та дитинства видано медичне свідоцтво про народження. Проте, отримати свідоцтво народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану виявилось неможливим, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». У зв'язку з цим Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану на звернення представника заявника було відмовлено у державній реєстрації народження [PERSON], [INFO]. Разом з тим, встановлення факту народження [PERSON] необхідно для отримання свідоцтва про народження дитини установленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства України та реалізації в подальшому дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України. Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У провадження головуючого судді справа передана 29 жовтня 2018 року. За таких обставин, суд розглядає цивільну справу за заявою [PERSON] про встановлення факту народження дитини невідкладно без виклику заявника та заінтересованої особи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані стороною докази, суд приходить до висновку про задоволення заяви з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У порядку ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. А відповідно до ч. 2 цієї статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що за даними лікарського свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 15 жовтня 2018 року Донецьким республіканським центром охорони материнства та дитинства, [PERSON], проживаюча за адресою: [ADDRESS] у вказаному медичному закладі, що знаходиться за адресою: м. Донецьк, просп. Панфілова, 3, [INFO] о 10 год. 30 хв. народила хлопчика, вагою 3100,00 грамів при одноплідних пологах. Мама дитини в зареєстрованому шлюбі не перебуває (а.с. 4). 24 жовтня 2018 року Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві за зверненням представника [PERSON] було відмовлено у реєстрації народження дитини [PERSON], [INFO], оскільки заявником для підтвердження факту народження дитини пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року №545 "Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті" (а.с. 7). Постановою Верховної Ради України № 254-VIII від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» надано статус «тимчасово окупованих» територіям окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, зрізом води Азовського моря та лінією, яка визначена Постановою ВР України №252-VIII від 17.03.2015 року(згідно додатку), яка набрала чинності 08 квітня 2015 року. Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07 листопада 2014 року місто Донецьк входить до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Документ, що підтверджує факт народження дитини заявника - лікарське свідоцтво про народження [NUMBER], видане 15 жовтня 2018 року Донецьким республіканським центром охорони материнства та дитинства, тобто закладом на тимчасово непідконтрольній державі Україна території, а тому він є недійсним і не створює правових наслідків відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Згідно із ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, документи, що підтверджують факт народження. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Частиною 1 ст. 144 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. За правилами ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно із ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Заявник позбавлена можливості здійснити державну реєстрацію народження своєї дитини у позасудовому порядку. Встановлення даного факту не порушує прав та інтересів третіх осіб та не пов'язано з подальшим вирішенням спору про право. Ураховуючи наведене, повно та всебічно дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту народження матір'ю [PERSON] та батьком [PERSON] сина [PERSON], [INFO], місце народження м. Донецьк, підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved