Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду із вищевказаним позовом до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (далі - відповідач) з вимогою визнати за нею, [PERSON] , право на земельні ділянки, розташовані на території Липовецької міської ради, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] . Підставність вимог позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшла земельна частка (пай), яка належала спадкодавцю на підставі сертифікату серії РН №035048 виданого на підставі розпорядження Липовецької РДА №30 від 09.02.2001. [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна частка (пай), яка належала спадкодавцю на підставі сертифікату серії РН №035097 виданого згідно з розпорядженням Липовецької РДА №30 від 09.02.2001. Позивач, будучи рідною дочкою спадкодавців, отож спадкоємцем першої черги спадкування, спадщину прийняла після обох батьків, шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном, в силу законодавства, яке діяло на час відкриття спадщини, від спадщини не відмовилась в установленому законом порядку. Інші спадкоємці відсутні, утім реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку позивач позбавлена можливості, оскільки правовстановлюючі документи на майно, що увійшло до складу спадкової маси було втрачено за життя спадкодавців, а їх відновлення діючим законодавством не передбачено, що стало підставою звернення до суду із даним позовом. Відзиву на позов представником відповідача не було надано, утім виконуючою осов`язки міського голови Назаренко О. було надано заяву, в якій вона позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо задоволення позову, а розгляд справи просила проводити за відсутності представника органу місцевого самоврядування. Ухвалою суду від. 03.03.2021 відкрито провадження у даній справі, призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження, за клопотанням позивача витребувано докази, а саме з нотаріальних установ матеріали спадкових справ після смерті спадкодавців. У підготовче судове засідання позивач та її представник не з`явились, однак останній надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, а розгляд справи проводити за їх відсутності. З огляду на визнання позову відповідачем, суд вважає за доцільне ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження в даному судовому засіданні, за відсутності сторін, на підставі зібраних у справі доказів, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07.04.2017 (а.с.7). Після її смерті відкрилася спадщина. Із матеріалів наданих нотаріальними установами слідує, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена. Згідно довідки виданої Липовецькою міською радою 21.12.2020 за №4309 (а.с.11) слідує, що [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] , на день смерті останньої за вказаною адресою були зареєстровані та постійно проживали її чоловік [PERSON] та дочка [PERSON] , які спадщину прийняли шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном. На підтвердження факту родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та чоловіком [PERSON] та дочкою [PERSON] надано Витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу (а.с.10), а також відповідно свідоцтво про народження [PERSON] (а.с.9). До складу спадкової маси увійшла земельна частка (пай), яка належала спадкодавцю на підставі сертифікату серії РН №035048 виданого на підставі розпорядження Липовецької РДА №30 від 09.02.2001, в підтвердження чому є лист Відділу у Липовецькому районі міжрайонного управління у Калинівському та Липовецькому районах (а.с.12), з якого також слідує, що розмір земельної ділянки визначено 3,28 в умовних кадастрових гектарах, земельна ділянка запроектована за № 451 , площею 3, 0685 га, державний акт на ім`я [PERSON] не видавався. Встановлені судом та перевірені зібраними у справі доказами обставини свідчать про те, що в силу приписів ст.548, 549 ЦК УРСР, який був чинним на час відкриття спадщини, спадщину після смерті [PERSON] прийняли дві особи: чоловік та донька, які є спадкоємцями першої черги спадкування, спадщину прийняли, отож вона їм належить в рівних частках, тобто по Ѕ кожному, у тому числі у вигляді земельної частки (паю), що увійшла до складу спадкової маси та є об`єктом даного спору. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07.04.2017 (а.с.8). Після його смерті відкрилася спадщина. Із матеріалів наданих нотаріальними установами судом встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Водночас із довідки виданої Липовецькою міською радою від 21.12.2020 за №4308 (а.с.11), слідує, що [PERSON] був була зареєстрований та проживав в [ADDRESS] , на день смерті останнього за вказаною адресою були зареєстровані та постійно проживала дочка [PERSON] , яка спадщину прийняла шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном. Факт родинних відносин позивача та спадкодавця підтверджено свідоцтвом про народження (а.с.9). До складу спадкової маси після смерті [PERSON] увійшла земельна частка (пай), яка належала спадкодавцю на підставі сертифікату серії РН №035097 виданого на підставі розпорядження Липовецької РДА №30 від 09.02.2001, в підтвердження чому є лист Відділу у Липовецькому районі міжрайонного управління у Калинівському та Липовецькому районах (а.с.12), з якого також слідує, що розмір земельної ділянки визначено 3,28 в умовних кадастрових гектарах, земельна ділянка запроектована за № 450 , площею 3, 0685 га, державний акт на ім`я [PERSON] не видавався. Зібрані у справі докази підтверджують, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , спадщину прийняла, у тому числі у вигляді земельних часток (паїв), що є предметом даного спору. Судом встановлено, що правовстановлюючі документи у вигляді сертифікатів про право на земельну частку (пай) було видано після смерті спадкодавців [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , [INFO] , тобто 09.02.2001. У той же час право на вищевказане майно спадкодавцями набуто у порядку визначеному Указом Президента від 08.08.1995 за №720/95, відповідно до якого право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] внесено до списків членів КСП «Відродження» смт. Липовець, які мають право на земельну частку (пай). Сертифікати, що видані після смерті вказаних осіб є дійсними, отож останні правомірно набули права на земельні частки (паї), а відтак таке право увійшло до складу спадкової маси Як убачається із оголошення, що має місце в газеті «Липовецькі вісті» (а.с.17), сертифікати серії РН №035048 та серії РН №035097 видані відповідно на ім`я [PERSON] та [PERSON] втрачено. Суд враховує, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Ураховуючи те, що правовстановлюючі документи втрачено, отож звернення позивача до суду є виправданим, оскільки в нотаріальному порядку реалізація права позивача на спадщину є неможливою. З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Зважаючи на те, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено, отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування (лист ВССУ від 13.05.2013). З огляду на викладене суд дійшов до переконання, що обставини, які викладені у позовній заяві знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, отож порушені права позивача підлягають захисту судом. Крім цього, відповідач надав суду заяву про визнання позову. У разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 "Про судове рішення у цивільній справі"). Враховуючи обґрунтованість позовних вимог, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved