Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

23.01.2018 представник заявника [PERSON] - [PERSON] звернулась до Печерського районного суду м. Києва з заявою про встановлення факту смерті. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] є дочкою [PERSON], яка померла [INFO] у м. Донецьку. Однак, отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті необхідне для реєстрації смерті [PERSON] на території України та отримання свідоцтва про смерть. В судове засідання заявник та представник заявника, які повідомлялись судом належним чином, не з'явились. Представник заявника через канцелярію суду подала клопотання про розгляд справи без участі заявника та її представника. Заінтересована особа Печерський районний в м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, яка повідомлялась належним чином про час та дату судового засідання свого представника в судове засідання не направила та не повідомила про причини неявки представника. Заяви про розгляд справи за відсутності представника до суду не надходило. Суд, визнав за можливе проводити розгляд справи у відсутність заявника, його представника та представника заінтересованої особи у справі. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, судом встановлені наступні обставини. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], громадянка України, померла [INFO] у м. Донецьку, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 685 від 30.12.2017 та довідкою про причини смерті, видані КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4» м. Донецька - причина смерті: рак вульви. Державна реєстрація смерті громадянки [PERSON] не була проведена на території України, оскільки відповідно до наданого листа Печерського районного в м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 16.01.2018 №123/16-08-07, заявником для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Згідно зі ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 №254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» - окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України - визнані тимчасово окупованими. Відповідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як встановлено судом на підставі наданих суду письмових даних, реєстрація смерті громадянки [PERSON], в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, суд вважає наявними законні підстави встановити факт її смерті, який достовірно встановлений судом. Таким чином, заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved