Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

14.12.2014 року Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (надалі - позивач) звернулось у Голосіївський районний суд міста Києва з зазначеним позовом посилаючись на те, що 21.03.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] (надалі - відповідач) шляхом акцептування банком, пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 007-28542-210313. Позивач зазначає, що виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок та встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 15000 грн. Позивач зазначає, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим утворилась прострочена заборгованість. Позивач просив стягнути на свою користь з відповідача заборгованість на загальну суму 23480,75 грн., яка складається з: тіло кредиту - 11009,38 грн., прострочене тіло кредиту - 3292,63 грн., заборгованість за відсотками - 2240,93 грн., заборгованість за комісіями - 6937,81 грн., а також судовий збір у розмірі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в прохальній частині позовної заяви за зазначив про можливість розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищезазначене та позицію представника позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі, суд вважає за можливе ухвалити рішення у відсутність відповідача за наявними у справі доказами, яким задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного. Судом встановлено, що ПАТ «Дельта Банк» є правонаступником ТОВ «Комерційний Банк «Дельта». (а. с. 10 - 11). З матеріалів справи вбачається, що 21.03.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] шляхом акцептування банком, пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 007-28542-210313 (а. с. 3 - 6). Відповідно до ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 638 Цивільного кодексу України, Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з п. п. 2.1, 2.2, 2.5 Частини 1 вищевказаного Договору. Позивач (за Договором - Банк) відкриває Відповідачеві (за Договором - Клієнт) картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України -гривні, надалі за текстом - Рахунок. Згідно п. 2.3 Частини 3 Договору, Банк встановлює ліміт Кредитної лінії у розмірі: 15000 грн. Згідно п. 1 Частини 3 Договору - обслуговування Карткового рахунку здійснюється у відповідності до Тарифів, що є невід'ємною частиною Договору. Згідно п. 2.1. Частини 3 Договору, моментом прийняття (акцепту) Банком Пропозиції, щодо укладення Договору, а отже моментом укладання Договору на умовах, описаних в Пропозиції та Правилах, вважатиметься дата підписання Банком даної Пропозиції та скріплення її печаткою. На підставі п. 2.4. Частини 3 Договору, кредитування Рахунку в межах Кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4. Частини 2 Пропозиції. Кожен наступний ліміт Кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених Сторонами у Пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до Пропозиції. У відповідності до п. 2.5. Частини 3 Договору, Відповідач до підписання Пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування Рахунку (у формі встановлення Кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Судом встановлено, що укладений між позивачем та відповідачем кредитний договір відповідає вимогам ст. ст. 1054-1055 ЦК України. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу, а саме: позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Судом встановлено, що незважаючи на те, що при підписанні договору відповідач погодився з його умовами, станом на час розгляду справи [PERSON] свої зобов'язання не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 06.08.2014 року року 23480,75 грн., яка складається з: тіло кредиту - 11009,38 грн., прострочене тіло кредиту - 3292,63 грн., заборгованість за відсотками - 2240,93 грн., заборгованість за комісіями - 6937,81 грн. (а. с. 9). Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконанням або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом або пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. На основі з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову ПАТ «Дельта Банк» в повному обсязі. Судові витрати між сторонами розподілити у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved