Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до Золотоніського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно їх спільного сина [PERSON]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона та відповідач по справі перебували у шлюбі, від якого у сторін [INFO] народився син [PERSON] 26 травня 2006 року шлюб між сторонами був розірваний, а позивач змінила своє прізвище на [PERSON] у зв'язку із укладенням 24.11.2007 року іншого шлюбу. Після розірвання шлюбу відповідач матеріальної допомоги на утримання свого сина не надає, та батьківської турботи до нього не проявляє, участі у вихованні та духовному розвитку [PERSON] також не бере. Із відповідача по вказаній справі на утримання його сина рішенням Золотоніського міськрайонного суду стягнуто аліменти, які він не сплачує, а тому у нього утворилася заборгованість по їх сплаті. Враховуючи, що відповідач вихованням, навчанням, піклуванням про свого сина не займається, не допомагає забезпечувати його фізичний і духовний розвиток, матеріальної допомоги на його утримання належним чином не надає, позивач вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, а тому є достатньо підстав для позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON]. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та надала пояснення, аналогічні поясненням, викладеним у позовних вимогах, просила суд позов задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився із невідомих для суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у порядку визначеному чинним законодавством, про що у справі маються відповідні поштові повідомлення. Відповідач в судове засідання не з'явився, своїх заперечень проти обставин викладених у позовній заяві до суду не направляв, із заявою про розгляд справи за його відсутності чи про перенесення розгляду справи на іншу дату до суду не звертався. Враховуючи належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи та суть позовних вимог, наявність у суду відповідних доказів про належного повідомлення відповідача про дату судового засідання, а також враховуючи неодноразову неявку відповідача для розгляду справи, що слугувало підставою для перенесення судового засідання, з метою недопущення безпідставного затягування розгляду справи та не допущення порушення права позивача на своєчасний розгляд його позовних вимог, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо ухиляється від участі у розгляді вказаної справи, а тому суд визнає причини неявки відповідача неповажними та вважає за можливе розгляд справи проводити за його відсутності на підставі доказів, які наявні в матеріалах справи. Представник третьої особи - служби у справах дітей, молоді та спорту виконавчого комітету Золотоніської міської ради позовні вимоги підтримала у повному обсязі та посилаючись на рішення комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Золотоніської міської ради та на Висновок органу опіки та піклування Золотоніської міської ради від 05.10.217 року вважала за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON]. Суд вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, приходить до висновку про задоволення вказаних позовних вимог у зв'язку із наступним. Згідно із ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до Конвенції ООН про права дитини встановлено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як вбачається із свідоцтва про народження ([NUMBER] від 06.03.2002 року) [PERSON] народився [INFO], а його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Із свідоцтва про розірвання шлюбу ([NUMBER] від 17.11.2006 року) судом вбачається, що [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб, про зо зроблено відповідний актовий запис №66 від 26.05.2006 року. Позивач змінила своє прізвище на [PERSON] в результаті укладення шлюбу, що стверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 24.11.2007 року. Згідно з довідкою №998 виданої виконавчим комітетом Золотоніської міської ради віл 05.09.2017 року [PERSON], 2002 року народження, проживає разом із позивачем по справі. Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 19.09.2017 року [PERSON] проживає разом із своєю матір'ю, умови проживання задовільні, в будинку є необхідні меблі та побутові прилади. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Золотоніської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] від 05.10.2017 року №2451, орган опіки та піклування Золотоніської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] [INFO], відносно неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] Аналогічного висновку дійшла і комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Золотоніської міської ради у своєму рішенні від 04.10.2017 року №15. Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Сімейний кодекс України детально регулює питання застосування такого засобу захисту дитини, її прав та інтересів від посягань з боку її власних батьків, як позбавлення батьківських прав. Так згідно із ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. З огляду на зміст норми закону (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України), позбавлення батьківських прав може застосовуватися лише тоді, коли батько не просто не виконує свої обов'язки по вихованню дитини, а й ухиляється від їх виконання, тобто за умови доведення винної поведінки того з батьків, який свідомо нехтує здійсненням своїх обов'язків, передбачених ст.150 СК України. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення дітей до батьків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла 18 років і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення від виконання обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток, як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних, інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм маралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Суд вважає, що позивачем доведено наявність свідомих дій відповідача щодо ухилення ним від виконання свого батьківського обов'язку по відношенню до свого сина [PERSON]. Так із письмових пояснень сусідів позивача [PERSON], [PERSON], [PERSON] вбачається, що [PERSON] належним чином не виконує свої батьківські обов'язки відносно свого сина [PERSON], за місцем проживання дитину не відвідує, участі у вихованні сина не приймає. Неналежне виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків стосовно свого сина стверджується також довідкою №152 від 07.09.2017 року, виданою головою квартального комітету №16, відповідно до якої [PERSON] участі у вихованні та утриманні свого сина не приймає, не відвідує його як за місцем проживання та місцем навчання. Згідно з довідкою Золотоніської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №6 від 05.09.2017 року №206, [PERSON] не виконував своїх обов'язав по вихованню та навчанню сина [PERSON], вихованням займалась мати [PERSON] Окрім того судом встановлено, що [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом №2-581, який видано Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області, в розмірі 33390,95 грн., що стверджується відповідною довідкою про отримання аліментів виданою Золотоніським міськрайонним відділом виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Черкаській області від 28.08.2017 №12724. Прийшовши до переконання про те, що відповідач протягом декількох останніх років явно недостатньо приділяє уваги участі у вихованні сина, його духовному та моральному розвитку, як це передбачено ст. 150 СК України, не звертався до органів опіки та піклування за сприянням у здійсненні своїх батьківських прав і виконанні батьківських обов'язків, суд зважає і на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, виходячи із інтересів дітей. Таким чином, надані по справі докази вказують на свідоме небажання відповідача належним чином виконувати батьківські обов'язки, піклуватись про свого сина та займатись його вихованням. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимога позивача про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню, оскільки відповідає інтересам дитини, а поведінка відповідача відносно їх неповнолітньої дитини є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов'язками. При вирішенні даної справи суд також враховує позицію самого [PERSON], який заперечень проти позбавлення його батьківських прав відносно свого сина до суду не направив.. З огляду на наведене суд, враховуючи характер поведінки відповідача та його ставлення до дитини, а також враховуючи висновок органу опіки та піклування, приходить до висновку, що під час розгляду справи встановлено обставин, які є беззаперечними підставами для позбавлення відповідача батьківських прав. Суд також вважає, що з відповідача необхідно стягти судові витрати відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, сплата якого позивачем стверджуються відповідною квитанцією про сплату судового збору, яка додана до матеріалів справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved