Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення факту смерті її матері [PERSON], яка померла 25 вересня 2017 року в місті Макіївці Донецької області. В обґрунтування вимог, посилається на те, що 25 вересня 2017 року померла її матір, [PERSON] у м. Макіївці Донецької області, причина смерті: ХССН ішемічна хвороба серця. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Просила встановити факт смерті [PERSON], [INFO], яка померла 25 вересня 2017 року в місті Макіївці Донецької області. В судовому засіданні заявник,\~ допитана у якості свідка пояснила, що вона є донькою [PERSON], яка померла 25 вересня 2017 року вдома за адресою: [ADDRESS]. Встановлення факту смерті матері їй необхідно для отримання свідоцтва про смерть та оформлення права на спадщину, просила задовольнити її заяву. Представник заінтересованої особи - Добропільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був письмово належним чином повідомлений. Від останнього надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю. Суд вважає можливим розглянути справу без участі відсутніх учасників процесу, які належним чином були повідомлені про час і місце судового засідання. Заслухавши заявника, який був допитаний як свідок, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту смерті підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої\~ території України. Як вбачається з заяви, заявник [PERSON] проживає за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою від 16 березня 2017 року № [NUMBER] про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] (а.с.6) Згідно приписів п. 8 ч. 1\~ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до вимог ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Як розяснив \~ Пленум Верховного Суду України у п. 132 постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Судом встановлено, що заявник [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], що підтверджується копією паспорта серії ВВ 546888, виданого 01 вересня 1998 року Гірницьким РВ УМВС України в м.Макіївці (а.с.3), проживає за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою від 16 березня 2017 року № [NUMBER] про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] (а.с.6) Згідно свідоцтва про народження серії V-УР № 1056137, виданого 24 травня 1963 року шахта №28 Войковської селищної ради м. Макіївки Донецької області, [PERSON] доводиться матірю [PERSON], [INFO]. (а.с.9) 06 травня 1986 року заявницею було укладено шлюб, після державної реєстрації якого вона взяла прізвище «Митрохіна», що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00018878067, сформованого 19 жовтня 2017 року Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Тобто, [PERSON], [INFO], дійсно є донькою померлої 25 вересня 2017 року [PERSON]. Згідно довідки про причину смерті від 25 вересня 2017 року, яка видана Центром первинної медико-санітарної допомоги №1 міста Макіївки Донецької Народної Республіки, [PERSON], [INFO], померла 25 вересня 2017 року, причина смерті ХССН ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз СТБ. (а.с.11) З копії свідоцтва про смерть серії ДНР №081803, яке видано 26 вересня 2017 року Горняцьким відділом РАЦС м. Макіївки Державної [PERSON] Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки вбачається, що [PERSON], [INFO], померла 25 вересня 2017 року\~ в\~ Горняцькому районі міста Макіївки Донецької Народної Республіки. (а.с.13) З копії свідоцтва про поховання вбачається, що [PERSON] 26 вересня 2017 року на підставі вищезазначеного свідоцтва про смерть на кладовищі сел. Шахти 28-29, розташованого у м. Макіївці по вул. Репіна провела поховання померлої [PERSON] (а.с.12) Як вбачається з відмови у проведені державної реєстрації смерті від 18 жовтня 2017 року вихідний № 15.31-24/2220, Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON]\~ було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], яка померла 25 вересня 2017 року, так як останньою пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній\~наказом МОЗ України від 08.08.2006 р. № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті». (а.с.15) Факт смерті та захоронення також підтверджує фотографія з місця захоронення [PERSON] (а.с.14). Відповідно до ч. 2, ч. 3\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Враховуючи викладене, надані заявником довідка про причину смерті та свідоцтво про смерть, є незаконними і не створюють правових наслідків. Відповідно до п.8 ч.1\~ст.256 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п.18\~постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Разом з тим, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права і враховує висновки ЄСПЛ у справі проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic o f Moldova and Russia», «Ila§cu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог\~статті 213 ЦПК України\~щодо повного і всебічного зясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності. Суд вважає, що заявником надані докази, які в сукупності підтверджують факт смерті громадянки України [PERSON], [INFO], яка померла 25 вересня 2017 року в місті Макіївка Донецької області, і дають суду підстави для задоволення заяви. Таким чином, наявність вищевказаних доказів, на думку суду, є достатньою підставою для встановлення факту смерті в певний час, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті, що надасть заявнику можливість отримати свідоцтво про смерть, видане відповідним державним органом України. На підставі\~ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання даного рішення.

Outcome: approved