Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON]Г звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, трьох процентів річних від простроченої суми. Свій позов мотивує тим, що Луцьким міськрайонним судом Волинської області видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на її користь заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 15190,43 грн., пеню від суми несплачених аліментів за період з квітня 2013 року по вересень 2016 року в розмірі 4644,61 грн. та додаткові витрати понесені на неповнолітніх дітей одноразово в сумі 14660,67 грн. Однак, постановою апеляційного суду Волинської області від 06.02.2018 року вказане рішення було змінено та вирішено стягнути з відповідача на її користь заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 8890,43 грн., пеню від суми несплачених аліментів за період з квітня 2013 року по вересень 2016 року в розмірі 3761,82 грн. та додаткові витрати понесені на неповнолітніх дітей в розмірі 10060,94 грн. Вказує, що Другим відділом ДВС міста Луцька ГТУЮ у Волинській області 26.05.2017 року було відкрито виконавче провадження, проте станом на 15.01.2019 року відповідач належним чином кошти не сплачує. У звязку з чим, просила стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість за період з січня 2013 року по жовтень 2016 року по оплаті додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 9713,19 грн., суму встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в розмірі 1710,36 грн., а також трьох процентів річних із простроченої суми в розмірі 460,64 грн. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.02.2019 року позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по оплаті додаткових витрат на утримання дітей залишені без розгляду. Позивач в судовому засіданні в решті позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у заяві та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 травня 2017 року старшим державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] неустойки від суми несплачених аліментів, додаткових витрат на утримання дітей та судових витрат в сумі 19856,48 грн. (а.с. 7). Відповідно до\~довідки Другоговідділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 11.01.2019 року на підставі заяви боржника борг [PERSON] погашено (а. с. 4). Виходячи з положень\~\~ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України,\~\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. За змістом положень\~\~ч. 4\~ст. 196 Сімейного кодексу України,\~у разі\~прострочення оплати\~додаткових витрат\~на дитину\~з вини\~платника такий\~платник зобов'язаний\~на вимогу\~одержувача додаткових\~витрат сплатити\~суму заборгованості\~за додатковими\~витратами з\~урахуванням встановленого\~індексу інфляції\~за весь\~час прострочення,\~а також\~три проценти\~річних із\~простроченої суми.\~Платник додаткових\~витрат вважається\~таким,\~що прострочив\~оплату,\~якщо він\~не виконав\~свій обов'язок\~щодо оплати\~додаткових витрат\~у строк,\~встановлений рішенням\~суду або\~домовленістю між\~батьками,\~а в\~разі їх\~відсутності або\~у разі\~не встановлення\~такого строку\~-\~після спливу\~семи днів\~після пред'явлення\~відповідної вимоги\~одержувачем додаткових\~витрат,\~який фактично\~їх оплатив. Судом зясовано, що за період з 03.0.6.2017 року по 15.01.2019 року сума індексу інфляції за весь час прострочення складає 1710,36 гривень., сума трьох процентів річних із простроченої суми становить 2171 гривень, що підтверджується розрахунком позивача, який стороною відповідача спростовано не було (а.с. 3). Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що підлягають задоволенню. Згідно положень ч.6\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України), якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 768,40 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved