Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом, де просить визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою [ADDRESS], що укладений 24 грудня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] і зареєстрований Жовтоводським представництвом товарної біржі «Дніпродзержинська». Одночасно, позивач просить визнати за нею, з моменту укладення договору, право власності на вказану квартиру. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує, що 24 грудня 1998 року між нею та відповідачем укладено вказану угоду, що посвідчена Жовтоводським представництвом товарної біржі «Дніпродзержинська» і 28 грудня 1998 року зареєстрований КП «Жовтоводське МБТІ». Нотаріально договір купівлі-продажу не посвідчувався, оскільки вона була введена в оману працівниками біржі, за твердженнями яких нотаріальне посвідчення угоди не є обовязковим. Посилаючись на те, що на час укладання вказаної угоди сторони досягли згоди з усіх істотних умов притаманних цьому роду угод, просить позов задовольнити. При цьому, вказує що не має можливості реалізувати свої права з володіння та користування майном як власник. Також зазначила, що на момент укладення договору вона мала прізвище [PERSON], однак, уклавши шлюб 2 травня 1998 року змінила прізвище на «Ткаченко», а 24 жовтня 2009 року вона зареєструвала шлюб вдруге з цього часу має прізвище «Забавко». Позивач, у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. У матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні участі не приймав, його виклик у судове засідання зроблено згідно ч. 9 ст. 74 ЦПК України шляхом публікації в газеті „Вісті Придніпровя відповідного оголошення. Однак і після цього відповідач у судове засідання не зявився, заперечень щодо позову не надаd. Тому судовий розгляд справи проведено без участі відповідача на підставі наявних доказів. Третя особа Жовтоводське представництво товарної біржі «Дніпродзержинська», будучи також належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання свого представника не направила, поважних причин неявки суду не повідомила. Суд, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1,2 ст. 4 Закону України «Про власність», що діяв на час виникнення спірних правовідносин, власник на свій розсуд, користується і розпоряджається належним йому майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Він може використовувати майно для здійснення господарської та іншої, не забороненої законом діяльності, зокрема передавати його безоплатно або за плату у володіння і користування іншим особам. Згідно ч. 1 ст.13 Закону України "Про власність" обєктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки ,насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення.\~\~ Відповідно договору купівлі-продажу нерухомого майна, [PERSON] продав, а [PERSON] придбала обєкт нерухомості, а саме двохкімнатну квартиру загальною площею 49,0 кв.м., житловою площею 26,1 кв.м., що розташована за адресою [ADDRESS], належну продавцеві, при цьому останній отримав від позивача плату у розмірі 6860 гривень до підписання угоди. Даний договір зареєстрований за № 006/055-Ж 24 грудня 1998 року Жовтоводським представництвом товарної біржі Дніпродзержинська (а.с.9). 28 грудня 1998 року договір купівлі-продажу зареєстрований КП «Жовтоводське МБТІ» (а.с.7 на звороті). Нотаріусом договір не посвідчувався, оскільки на час його укладення ст.15 Закону України «Про товарну біржу» передбачала, що договір укладений на торговій біржі не потребує свого подальшого нотаріального посвідчення. Сторони виконали передбачені договором умови угоди. Фактично позивач вступила у володіння і користування вказаним нерухомим майном з 24 грудня 1998 року. Із копії технічного паспорта на квартиру вбачається, що [PERSON] є власницею квартири за адресою [ADDRESS] (а.с.7-8). 02 травня 1998 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] і змінила дошлюбне прізвище на прізвище «Ткаченко» (а.с.5). Однак, 24 жовтня 2009 року [PERSON] зареєструвала шлюб вдруге із [PERSON] про що в книзі реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області зроблено запис №357 і змінила прізвище «Ткаченко» на «Забавко» (а.с.6). На теперішній час позивач не має можливості розпоряджатися придбаним нерухомим майном та вчиняти щодо нього будь-які цивільно-правові угоди, оскільки\~\~договір купівлі-продажу не пройшов нотаріального посвідчення. Статтями\~\~391,\~\~392 ЦК України\~\~( в редакції 2003 року) встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та\~\~\~\~розпоряджання своїм майном. Власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного, суд вважає, що позивач та відповідач виконали усі умови договору купівлі-продажу житлового приміщення, які не порушують інтереси держави чи третіх осіб, у зв'язку із чим суд приходить до висновку про можливість визнання договору\~\~купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою [ADDRESS], укладений 24 грудня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] дійсним, визнавши за останньою право власності на вказане нерухоме майно. Враховуючи наведене,

Outcome: approved