Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

30\~квітня 2021\~року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В позові зазначено, що з відповідачем\~ перебуває у шлюбі з 25 листопада 2009 року, який зареєстровано\~ Березнегуватським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 55. Мають малолітнього [PERSON] , [INFO] . Син повністю знаходиться на її утриманні, матеріальної допомоги відповідач на утримання сина не надає. На підставі зазначеного, просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно. Позивачка в\~ судове\~ засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила\~ розглянути справу без її участі. (а.с.19). Відповідач в судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. (а.с 17). Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка та відповідач уклали шлюб 25 листопада 2009 року, який зареєстровано Березнегуватським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 55, що вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 26 березня 2021 року. (а.с.6). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Лепетиської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, за актовим записом № 04 від 21 січня 2010 року, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . (а.с.7). Згідно довідки про склад сім`ї, виданої Лепетиською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області від 19 листопада 2020 року за № 510/03-13, малолітній [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] разом з матір`ю [PERSON] (а.с.8). Подружнє життя в сторін не склалося, шлюбні стосунки припинені. Відповідач проживає окремо від сім`ї, після припинення шлюбних стосунків, дитина залишилася проживати з матір`ю та повністю знаходиться на її забезпеченні. Відповідач в добровільному порядку аліменти на сина не сплачує. Згідно частин 1,3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частина 2 ст.182 СК України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Нормою частини 1 та 2 ст.184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Стаття 191 Сімейного кодексу України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Нормою частини першої та другої статті 27 Конвенції Генеральної Асамблеї ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, визначено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Доводи відповідача про те, що він у добровільному порядку надає допомогу на утримання дитини, не спростовують необхідності стягнення з нього аліментів, оскільки обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Отже, можливість стягнення аліментів за рішенням суду залежить не лише від факту добровільної участі одного з батьків в утриманні дітей, а й від згоди іншого з батьків із розміром та способом такого утримання. Відповідач перебуває в працездатному віці, інших утриманців не має, являючись батьком малолітнього сина зобов`язаний утримувати його до повноліття, а тому суд вважає розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. достатнім та таким, що не порушує майнові права дитини. У відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Позивачка при пред`явлені позову була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: approved