Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

23.10.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 22.01.2011 року зареєструвала шлюб із відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Жидачівського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 02. Від подружнього життя у них [INFO] року народилась дочка [PERSON], яка проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Із відповідачем вирішила розірвати шлюб через те, що часто виникали сварки та скандали. Через конфлікти, суперечки, втрату поваги один до одного, спільне життя стало неможливим та нестерпним. Кожний із них має різні погляди на сімейне життя. З січня 2012 року вона із відповідачем проживають окремо, не підтримуюють подружніх відносин. Відповідач відбуіває покарання у місцях позбавлення волі. Згідно з вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12.12.2012 року [PERSON] визнано винним та засуджено за ч.3 т.189 ККУ до покарання у виді 5 років позбавленння волі.Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 11.10.2013 року вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12.12.2012 року залишено без змін. За таких обставин вважає, що сім"я існує формально, а тому шлюб просила розірвати та відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, вважає, що шлюб слід розірвати. Представник позивача [PERSON].в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із свідоцтвом про одруження серія [NUMBER], яке видано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жидачівського районного управління юстиції Львівської області 22.01.2011 року, вбачається, що цього дня одружились [PERSON] та [PERSON], якій після державної реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER], яке видано Гніздичівською селищною радою Жидачівського району Львівської області 20.12.2011року, [PERSON] народилася [INFO] року та її батьками записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Відповідно до ст.24 СК України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому ч.3 та ч.4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до збереження шлюбних стосунків чи їх припинення є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Судом встановлено, що відносини між сторонами не склалися, вони не спілкуються, не підтримують ніяких відносин, із січня 2012 року не проживають спільно, так як відповідач відбуває покарання за вчинений здочин у місцях позбавлення волі, фактично сімейні відносини між сторонами відсутні. Позивач та відповідач не мають бажання зберегти сім'ю та перебувати у шлюбі надалі через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, втрату почуттів. Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст.111 СК України, є недоцільним і суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. Отже, встановивши об'єктивні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст.112 СК України, а саме те, що примирення між подружжям неможливе через втрату почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобов'язань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сім'ї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності подружжя один перед одним, як того вимагає ст.55 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має важливе значення, бажання зберегти сім'ю у сторін відсутнє, що є підставою для розірвання шлюбу, оскільки перешкод, передбачених ч.2 ст.110 СК України, для цього не встановлено. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України у зв"язку із задоволенням позову, суд приходить до висновку, що із відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 243,6 грн..

Outcome: approved