Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

21.07.2014 року до суду звернулася [PERSON] (далі Позивач) до [PERSON] (далі Відповідач), посилаючись на те, що у Відповідача залишилась несплачена заборгованість по виплаті аліментів в розмірі 24 258,33 грн., у зв'язку з чим Позивачка просить стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за три роки в розмірі 64 404,34 грн. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач також не з'явився, про причину своєї неявки не повідомив. До суду повернувся конверт направлений Відповідачу на зареєстровану у встановлену законом порядку адресу місця проживання останнього, разом з довідкою про повернення у зв'язку із: "за зазначеною адресою не проживає". Третя особа також не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд зазначає, що за приписами ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Справа призначена в порядку заочного розгляду, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 26.03.1993 року по 28.11.2007 року Позивач та Відповідач перебували між собою у шлюбі. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], батьком записано Відповідача, а матір'ю - Позивачка. На підставі рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01.04.1994 року на користь Позивачки присуджено аліменти з Відповідача. Заборгованість Відповідача перед Позивачем складає 24 110,06 грн., що підтверджується розрахунком ВДВС Петриківського РУЮ від 02.10.2014 року, долученого до матеріалів справи. Як вказала Позивачка, влітку 2011 року Відповідач запевнив її, що розрахується із заборгованістю по аліментам до вересня 2011 року, однак цього не зробив. За змістом ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. При цьому, аналізуючи положення Сімейного Кодексу України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, а тому за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. У зв'язку із цим сума заборгованості із сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні. З огляду на вказане, суд не може погодитися з порядком проведення розрахунку наведеним Позивачкою. Між тим враховуючи межі заявлених вимог (розмір пені в сумі 64 404,34 грн. та три річний строк за який необхідно стягнути пеню), та оскільки сума пені визначена Позивачем до сплати входить до загальної суми пені, суд вважає за потрібне позов задовольнити. Доказів в силу статей 10 та 60 ЦПК України, в спростування доводів Позивача, Відповідачем суду не надано. Розподіл судових витрат здійснити на підставі ст. 88 ЦПК України, а саме стягнути з Відповідача на користь Позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 644,04 грн.

Outcome: approved