Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

22 лютого 2018 року позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовними вимогами до Дунаєвецької міської ради Хмельницької області, [PERSON], який є законним представником [PERSON], Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області, третя особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом (ціна позову 39279,59 грн.)посилаючись на те, що 18 січня 2017 року померла [PERSON], яка проживала та була зареєстрована в [INFO] провул.Береговий,6 Дунаєвецького району Хмельницької області. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на земельну ділянку площею 0,9980 га, яка розташована на території Гутояцьковецької сільської ради з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, право власності якої посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №183615. При житті [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], заповіт від 04 жовтня 2016 року, посвідчений старостою сіл: Гута Яцьковецька, Гута Блищанівська, Ксаверівка, Млаки, Яцьківці, Дунаєвецького району Хмельницької області, зареєстрований в реєстрі за №14, є не зміненим та не скасованим. Позивач спадщину прийняв після смерті [PERSON] ,звернувшись з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини в установлений законом строк. [PERSON], [PERSON] та [PERSON], який є спадкоємцем за законом - відмовилися від прийняття спадщини ,подавши до нотаріальної контори заяви про відмову від прийняття спадщини в установлений законом строк. [PERSON] спадщину прийняв згідно ч.4 ст.1268 ЦК України. 30 січня 2018 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу [PERSON] за отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частини земельної ділянки, що належала [PERSON], яка померла 18 січня 2017 року, проживала в с.Яцьківці, провул.БереговийД Дунаєвецького району Хмельницької області в звязку з невідповідністю кадастрового номеру у правовстановлюючому документі на земельну ділянку. Згідно повідомлення Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області при проведенні інвентаризації земельної ділянки площею 0,9980, яка розташована : Гутояцьковецька сільська рада, Дунаєвецького району Хмельницької області для ведення особистого селянського господарства, виявлено розбіжності в кадастровому номері земельної ділянки (6821882400:06:001:0081). Згідно технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості, відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ - 6805879282017 від 20.12.2017 року, кадастровий номер присвоєно вірно - 6821882400:06:001:0272. Вищезазначений Державний акт на право власності на земельну ділянку був виданий за життя спадкодавця, однак його законність та юридична сила, як і право власності є оспорюваним через допущені в ньому помилки, в звязку з цим позивач не може реалізувати свої спадкові права в позасудовому порядку, а тому звернувся з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, просить задовольнити позовні вимоги . Представник відповідача: Дунаєвецької міської ради Хмельницької області в судове засідання не зявився, однак надав суду відзив, в якому визнав позов та просив проводити розгляд справи у його відсутності, позов визнав. Відповідач [PERSON], який є законним представником [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про визнання позову та просив проводити розгляд справи у його відсутності. Представник третьої особи: Дунаєвецької райдержадміністрації Хмельницької області, в судове засідання не зявився, однак надав до суду повідомлення про розгляд справи у відсутності представника та не заперечив проти задоволення позову. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в судове засідання не зявився, однак надав суду письмові пояснення по справі в яких зазначив, що при вирішення позову покладається виключно на розсуд суду, просить справу розглядати у його відсутності. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Частина перша статті 15 Цивільного кодексу України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб'єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55). Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено перелік основних способів захисту цивільних прав і інтересів, серед яких припинення правовідношення та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Судом встановлено, що 18 січня 2017 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8). Після її смерті залишилося спадкове майно: земельна ділянка розміром 0,9980 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Гутояцковецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області за межами населеного пункту, що підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №183615. Позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом відповідно до ст.ст. 1223, 1233 ЦК України, спадщину прийняв ,подавши в установлений законом строк до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Окрім позивача спадкоємцями за заповітом є : [PERSON], [PERSON] , які відмовилися від прийняття спадщини ,подавши до нотаріальної контори заяви про відмову від прийняття спадщини в установлений законом строк на користь позивача. Також спадкоємцем за заповітом є [PERSON], який спадщину прийняв згідно ч.4 ст.1268 ЦК України. Дане підтверджується копією спадкової справи №173-2017 заведеної за заявою [PERSON], як спадкоємця за заповітом після смерті [PERSON] померлої 18 січня 2017 року та копією заповіту 04 жовтня 2016 року, посвідчений старостою сіл: Гута Яцьковецька, Гута Блищанівська, Ксаверівка, Млаки, Яцьківці, Дунаєвецького району Хмельницької області, зареєстрований в реєстрі за №14, який є не зміненим та не скасованим. Згідно постанови приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу від 30 січня 2018 року нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частини земельної ділянки, яка належала померлій [PERSON], померлій 18 січня 2017 року, в звязку з невідповідністю кадастрового номера земельної ділянки у правовстановлюючому документі. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Судом встановлено, що 01 липня 2010 року [PERSON] на підставі розпорядження Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області №05/1010-р від 13.01.2010 року видано державний акт на земельну ділянку серії ЯИ №183615, яка розташована на території Гутояцьковецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області за межами населеного пункту, розміром 0,9980 га, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 6821882400:06:001:0081 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №011075300023, що підтверджується відповідним актом. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 20.12.2017 року видно, що власником земельної ділянки площею 0,9980 га є [PERSON], присвоєно кадастровий номер земельної ділянки 6821882400:06:001:0272, дата державної реєстрації земельної ділянки 20.12.2017 року. Вартість земельної частки (паю) по колишньому колгоспу «Іскра» с.Ксаверівка станом на 30.01.2018 року на підставі розпорядження Дунаєвецької РДА становить 39279,59 грн., що підтверджується наданою інформацією відділу Держгеокадастру в Дунаєвецькому районі Хмельницької області 30.01.2018 р. Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. На підставі абз.2 п.1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року №139-У) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (п.1 розділу X доповнено абз.2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року №509-УІ). Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", виходячи з положень статей 8, 124 Конституції, статей 26, 30, 87; 90, 97, 100, 102, 108, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158, 161. 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 ЦК України, статті 15 ЩІК України, статті 12 Господарського процесуального кодексу України судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками. Отже, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №183615, яка розташована на території Гутояцьковецької сільської ради Дунаєвецького району за межами населеного пункту, розміром 0,9880 га, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 6821882400:06:001:0081 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №011075300023 порушує права позивача на оформлення спадщини, не відповідає вимогам закону, оскільки зроблена помилка в кадастровому номері, а тому суд вважає, що заявлений позов в частині визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку підлягає задоволенню. Відповідно до п. «г» ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Позивач позбавлений можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на ? частини земельної ділянки. Згідно п.3.5 листа ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут)». Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця); до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Суд вважає, що позивач, прийнявши у спадщину спадкове майно відповідно до ст.1269 ЦК України, що підтверджується копією спадкової справи №173-2017 від 16.05.2017 року, вважається таким, що прийняв спадщину. Тому, з огляду на те, що [PERSON] набула право власності на земельну ділянку площею по 0,9880 га, яка розташована на території Гутояцьковецької сільської ради Дунаєвецького району за межами населеного пункту, розміром 0,9880 га, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер яка розташована на території Гутояцьковецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області за межами населеного пункту (нині Дунаєвецької міської ради Хмельницької області) її право власності на ? даного майна перейшло у порядку спадкування за заповітом до позивача, а тому вимоги обґрунтовані і суд задовольняє їх.

Outcome: approved