Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON], зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 10 грудня 2011 року органом реєстрації актів цивільного стану зареєстровано шлюб між [PERSON], позивачем по даній цивільній справі, та [PERSON], відповідачем по даній цивільній справі. Від шлюбу сторони дітей не мають. Сумісне життя між позивачем та відповідачем не склалося з причин відсутності між сторонами взаєморозуміння. Шлюбні відносини між ними фактично припинилися з липня 2014 року. Сумісне господарство не ведеться. Спору про розділ майна, яке є сумісною власністю подружжя на час розгляду справи між сторонами не має. Подальше сумісне проживання, збереження шлюбу неможливі з причини того, що це суперечило б інтересам сторін, оскільки у них відсутнє обоюдне бажання зберегти сім'ю. Заходів спрямованих для збереження сім'ї, зокрема строку на примирення сторонам не потрібно. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, в порядку ст. 158 ЦПК України, надіслав на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи в його відсутність, при чому позовні вимоги підтримані, інших доказів на обґрунтування заявлених вимог позивач не надає, будь-яких клопотань та заяв не заявляє. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надіслала заяву, в якій позовні вимоги визнала, не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, належно з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до висновку вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Правовідносини сторін регулюються статтями 104, 105, 110-112 СК України. Відповідно до змісту позовної заяви основна причина розпаду сім'ї сторін по справі це відсутнє взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні цінності та обов'язки з ведення спільного господарства. Задовольняючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, в той час як сторони не мають наміру зберегти шлюб. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. [PERSON] скористався даним правом та звернувся до суду з таким позовом. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач надала на це згоду. Приймаючи до уваги згоду відповідача на розірвання шлюбу і відсутність згоди сторін на примирення, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу в результаті чого було встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, та посилаючись на ст. 110 СК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно статті 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved