Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання в порядку спадкування права на земельну частку (пай) в КПСП «ім. Леніна» с. Рожнівка Ічнянського району Чернігівської області, площею 4,13 га згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0089906, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 21 жовтня 1997 року за № 660 на імя [PERSON], вказуючи на те, що після смерті [PERSON], 11 жовтня 1999 року відкрилась спадщина на дане майно. Позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON], своєчасно прийняв спадщину, але не може її належним чином оформити, оскільки втрачений оригінал правовстановлюючого документа, який би підтверджував право померлої на дану земельну частку (пай). Просить визнати за ним право на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В судове засідання позивач не зявився, але надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Ічнянського району Чернігівської області в судове засідання не зявився, але надав заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі, проти позовних вимог не заперечує.\~\~\~\~ Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що спір витікає з цивільних правовідносин, які виникли за часу дії\~Цивільного кодексу Української РСР 1963 року.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Як встановлено в судовому засіданні 11 жовтня 1999 року померла [PERSON], що підтверджується копією актового запису про смерть (а.с. 5). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) в КПСП «ім. Леніна» с. Рожнівка Ічнянського району Чернігівської області, площею 4,13 га згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0089906, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 21 жовтня 1997 року за № 660, що належала [PERSON] (а.с. 6). Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»\~передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17\~Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Згідно положень ст. ст.\~524,\~534 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до вимог ст.ст.\~548,549 ЦК УРСР, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Постановою Ічнянської районної державної нотаріальної контори від 13 вересня 2017 року № 1898/02-31 позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право власності на спадкове майно, яке належало [PERSON], так як [PERSON] не подано відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій (а.с.11). Згідно п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Позивач, як спадкоємець за заповітом (а.с.7), своєчасно прийняв спадщину після смерті [PERSON], звернувся до Ічнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області із заявою про прийняття спадщини, де було заведено спадкову справу № 267/2017, що підтверджується повідомленням Ічнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області від 25 жовтня 2017 року № 2231/01-16 (а.с.21-23), вступив в управління та володіння спадковим майном, провів поховання спадкодавиці, що підтверджується копією довідки [PERSON] сільської ради Ічнянського району Чернігівської області від 04 квітня 2017 року № 113 (а.с.8-9), на даний час користується та розпоряджається ним, інші спадкоємці відсутні, але юридично не може оформити свої спадкові права, оскільки втрачений оригінал правовстановлюючого документа, який би підтверджував право померлої на дану земельну частку (пай), що підтверджується матеріалами справи (а.с.12), тому суд вважає, що позивач правомірно набув право на дане майно в порядку спадкування, в звязку з чим за ним слід визнати право на вищевказану земельну частку (пай), в порядку спадкування.

Outcome: approved