Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

27 січня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд усунути перешкоди у праві користування та розпорядження майном шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком за адресою: [ADDRESS] . Позовна заява мотивована тим, що позивачу на праві власності належить будинок [ADDRESS] . В вищезазначеному будинку зареєстровано місце проживання [PERSON] , який не є родичем, не проживає у вищезазначеному будинку, комунальні послуги не оплачує, власних речей в будинку не залишив. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, згідно якої просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Суд, враховуючи думку позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, посвідченого 16.12.1975 року Другою Павлоградською державною нотаріальною контрою р№2942, [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , зареєстровано станом на 04.05.1988 року, що підтверджується довідкою колективного підприємства "Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 27.05.2020 року №66. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно відомостей не містить. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу, [PERSON] зареєструвала шлюб 12 серпня 1989 року, дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Тобто [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] внаслідок укладення шлюбу після реєстрації за нею права власності на вказане вище нерухоме майно. У вищевказаному будинку зареєстровано місце проживання [PERSON] , [INFO] , з 15.10.2001 року, що підтверджується відомостями відділу реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 04.02.2020 року №117, довідкою комунального підприємства «Міський інформаційно-розрахунковий аналітичний центр» Павлоградської міської ради від 17.12.2009 року №8099. Відповідно до акту, складеного 17.12.2019 року головою квартального комітету №62 [PERSON] , сусідами [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] , [INFO], не проживає з дати реєстрації 15.10.2001 року у будинку [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Зважаючи на вищевикладені норми законодавства та враховуючи обставини справи, зокрема, що відповідач не проживає в будинку з дати реєстрації його місця проживання, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved