Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Застрожнікова К.С. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , за участю третьої особи: Приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Земенкової Юлії Анатоліївни про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що [INFO] померла його дружина [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді 29/50 частин житлового будинку по [ADDRESS] та права користування земельною ділянкою за цією адресою площею 615кв.м. Він на дату смерті його дружини [PERSON] постійно проживав разом із нею у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , хоча за цією адресою він не був зареєстрований. Після смерті дружини він продовжив проживати у даному будинку. Однак, коли він звернувся до приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Земенкової Ю.А. з метою оформлення спадкового майна, то нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, мотивуючи своє рішення тим, що оформлення спадщини є неможливим, оскільки місце реєстрації позивача не збігається з місцем його фактичного проживання та місцем реєстрації дружини позивача. Таким чином, враховуючи ту обставину, що тільки він звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті дружини, і тільки він бажає цю спадщину прийняти, він є спадкоємцем першої черги. Діти [PERSON] та [PERSON] не прийняли спадщину після смерті матері, про що відсутні відповідні заяви в спадковій справі. Таким чином, враховуючи вищевикладене, позивач вимушений звернутись до суду із вказаним позовом з метою оформлення спадкового майна після смерті дружини. Тому він просить суд визнати за ним, [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON] , яка померла [INFO] , на 29/50 часток житлового будинку [ADDRESS] та право користування земельною ділянкою площею 615 квадратних метрів за цією ж адресою. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, але надали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі. В судове засідання відповідачі [PERSON] , [PERSON] не з`явилися, але надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують. В судове засідання третя особа - Приватний нотаріус Мелітопольського міського нотаріального округу Земенкова Ю.А. - не з`явилася, але надала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] померла дружина позивача [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується копію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] та копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.10-11). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді: 29/50 частин житлового будинку по [ADDRESS] та права користування земельною ділянкою за цією адресою площею 615 кв. м., зображеній на схемі синім кольором, що підтверджується договором купівлі-продажу від 24.05.1974 року, договором про порядок користування земельною ділянкою від 02.09.1998 року, схематичним планом, довідкою КП «ММБТІ» від 27.02.2019 року за № 416, копією рішення Мелітопольського міськрайонного суду № 320/775/19 від 18.02.2019 року (а.с.12-18). Згідно ч.1 ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч.1 ст. 1222 ЦПК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦПК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом було встановлено, що позивач [PERSON] , будучи спадкоємцем першої черги за законом звернувся до приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Земенкової Ю.А. з метою оформлення спадкового майна. Згідно листа нотаріуса від 28.12.2018 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки оформлення спадщини є неможливим, оскільки місце реєстрації [PERSON] не збігається з місцем його фактичного проживання та місцем реєстрації дружини [PERSON] (а.с.20). Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Так, згідно довідки голови квартального комітету від 16.01.2019 року [PERSON] [INFO] , разом з дружиною [PERSON] , яка померла [INFO] , постійно проживали за адресою: [ADDRESS] , починаючи з грудня 2010 року і по дату смерті [PERSON] . Після смерті дружини [PERSON] продовжив проживати у даному будинку (а.с.19). Згідно ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно п.23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При розгляді справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи вищевикладене, той факт, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом, з заявою про відмову від прийняття спадщини до державної нотаріальної контори не звертався, на даний час він у зв`язку із відсутністю місця реєстрації разом із спадкодавцем за однією адресою не має можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом, однак має бажання прийняти спадщину, проживав разом із спадкодавцем на день її смерті, відповідачі та третя особа проти задоволення позову не заперечують, тому суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на спадкове майно за законом. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved