Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

15.10.2014 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) починаючи з дня подачі позову і до закінчення дочкою навчання, тобто до 30.06.2015 року. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з відповідачем від шлюбу, розірваного 02.07.2001 року, мають дочку - [PERSON], [INFO], яка мешкає із позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Дочка являється студенткою денного відділення Хмельницького кооперативного коледжу Хмельницького кооперативного торгівельно-економічного інституту і у зв'язку з цим потребує постійної матеріальної допомоги. Відповідач будь-якої матеріальної допомоги дочці не надає, хоча має таку можливість. Позивач у судове засідання не з'явилась, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно зазначила про те, що позов підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій одночасно зазначив про те, що позов визнає повністю та просить його задовольнити. На підставі статтей 158, 169 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи за відсутності сторін та ухвалення рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Дзержинського районного суду Житомирської області від 02.07.2001 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.10.1996 року, виданим Гордіївською сільською радою Дзержинського району Житомирської області (а.с. 4). Згідно довідки № 319 від 02.09.2014 року [PERSON] дійсно є студенткою денного відділення Хмельницького кооперативного коледжу Хмельницького кооперативного торгівельно-економічного інституту (а.с. 7). Згідно довідки №250 від 02.10.2014 року, виданої виконавчим комітетом Гордіївської сільської ради Романівського району Житомирської області, [PERSON] знаходиться на повному утриманні позивача (а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 22.12.2001 року, виданого виконавчим комітетом Гордіївської сільської ради Дзержинського району Житомирської області (а.с. 5), та відміток у паспорті громадянина (а.с. 3) позивач уклала шлюб із [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за № 4 та змінила прізвище на "[PERSON]". Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Враховуючи фактичну можливість відповідача приймати участь в утриманні своєї повнолітньої дочки та повне визнання позовних вимог відповідачем, суд вважає можливим, не порушуючи права сторін, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та визначити розмір аліментів на повнолітню дочку сторін у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 15.10.2014 року і до 30.06.2015 року, тобто до закінчення повного курсу навчання. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved