Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

18.09.2017 року позивач [PERSON] через свого представника [PERSON], звернулась до суду із позовом до [PERSON] районної державної адміністрації Миколаївської області, третя особа [PERSON] державна нотаріальна контора, в якому вказала, що 18.00.2014 року помер її чоловік [PERSON] Після смерті чоловіка вона прийняла спадщину, звернувшись із відповідною заявою до [PERSON] державної нотаріальної контори. За життя [PERSON], згідно розпорядження голови [PERSON] РДА Миколаївської області від 05.07.2011 року за № 342-р одержав у власність земельну ділянку площею 2,0 га ріллі для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності в межах території [PERSON] міської ради Миколаївської області. Розпорядженням голови [PERSON] РДА № 670-р від 19.12.2012 року був затверджений проект землеустрою щодо відведення у власність даної земельної ділянки. 28.03.2013 року відділом Держземагенства у [PERSON] районі здійснена державна реєстрація цієї земельної ділянки. Однак спадкодавець за життя не встиг отримати правовстановлюючого документу на зазначену земельну ділянку, а тому вона як спадкоємець не змогла оформити свої спадкові права на неї. А тому, позивачка, посилаючись на викладені обставини, просила визнати за нею, як спадкоємицею за законом, право власності на спірну земельну ділянку. 14 грудня 2017 року представник довгополий О.Б. подав до суду уточнену позовну заяву, в якій просив на підставі раніше заявлених обставин визнати за [PERSON], як за спадкоємцем за законом після смерті чоловіка [PERSON] право на завершення процесу приватизації спірної земельної ділянки. В судове засідання позивач [PERSON] та її представника [PERSON] повторно не зявились, про час та місце розгляду справи судом була повідомлені належним чином, від представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов підтримав просив його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] РДА Миколаївської області також не зявився у судове засідання повторно, направив до суду заяву про визнання позову, не заперечував проти задоволення позову, а справу просив слухати без участі представника відповідача. Представник третьої особи до суду повторно не зявився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином, причини своєї неявки не повідомляв, заяв чи клопотань від представника третьої особи до суду не надходило. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про одруження серії ЯР № 825200, виданого 03.06.1949 року, позивачка [PERSON], [INFO], уклала шлюб 30.05.1949 року з [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що 18.01.2014 року чоловік позивачки [PERSON] помер, про що 21.01.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] районного управління юстиції у Миколаївській області складено відповідний актовий запис № 14, та видано свідоцтво про смерть серії I-ФП № 195005. За життя покійний розпочав процедуру приватизації земельної ділянки виділеної для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності в межах території [PERSON] міської ради Новобузького району Миколаївської області. На імя [PERSON] було видано витяги з Державного земельного кадастру про вказану земельну ділянку. кадастровий номер 4824510100:09:000:0004 ; відомості про обмеження у використанні земельної ділянки; кадастровий план земельної ділянки. Також, 19.12.2012 року [PERSON] районна державна адміністрація Миколаївській області затвердила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, та надання у власність [PERSON] земельної ділянки площею 2,0 га ріллі з кадастровим номером 4824510100:09:000:0004. Проте [PERSON] не набув у встановленому законом порядку право власності на земельні ділянки, в звязку зі смертю. Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зіст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» розяснив, що в разі, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі\~ст. 125 Земельного Кодексу, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Померлий [PERSON] розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, проте помер, не завершивши її та не отримавши правовстановлюючого документа на земельну ділянку - державного акта на право власності. Право на завершення процедури приватизації та отримання даної земельної ділянки у власність, яке належало померлому на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок його смерті. Це право в порядку спадкування перейшло до позивача, як спадкоємця померлого. Як видно із копії спадкової справи інших осіб, окрім позивачки [PERSON], які б виявили бажання прийняти спадщину після смерті [PERSON] відсутні. Його діти [PERSON] та [PERSON] подали до нотаріуса заяви про те, що не бажають приймати спадщину після смерті свого батька [PERSON], строк прийняття спадщини пропустили без поважних причин, не заперечували проти прийняття спадщини їх матірю [PERSON]. О.Л. Як вбачається із\~ст. 118 ЗК України\~процедура приватизації розпочинається після звернення громадянина до відповідного органу державної влади або місцевого самоврядування, який надає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Згідно зі\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно\~ст. 1225 ч. 1 Цивільного кодексу України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. \~\~\~\~\~\~ За змістом спадщини здійснюється шляхом видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину. Згідно з ч. 1\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/13 набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до\~ст. 1216 ЦК\~не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1\~розділу X "Перехідні положення" ЗК. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі\~ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Суд прийшов до висновку, що є достатні підстави для визнання за позивачкою права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на земельні ділянки.

Outcome: approved