Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

29.12.2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, яку 06.02.2017 року було уточнено, до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП. Позивач позов обґрунтовує тим, що 08.09.2015 року приблизно о 11:15 год. в м.Кривий Ріг трапилася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобілю марки «М-412ИЄ» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілю марки «Шкода» д.н.з. [NUMBER], власником якого є [PERSON] Постановою Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 07.10.2015 року відповідача визнано винним у вчиненні ДТП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була на момент настання ДТП застрахована ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» ліміт відповідальності 50000 грн., полісом страхування передбачена франшиза у розмірі 1000 грн., що не була сплачена відповідачем, а отже страхова компанія сплатила 49000 грн. страхового відшкодування. Згідно експертизи реальна вартість збитку завданого позивачу становить 65451,61 грн. Крім того позивачу була завдана моральна шкода, яку він оцінює у розмірі 5000 грн. також ним були понесені витрати на проведення експертизи по оцінці завданої матеріальної шкоди, яка склала 700 грн. У зв'язку із даними у просить стягнути з відповідача на його користь : 65451,61 грн. - 49000 грн. = 16451,61 грн. матеріальну шкоду завдану внаслідок ДТП, моральну шкоду у розмірі 5000 грн., витрати на проведення експертизи у розмірі 700 грн., витрати на правову допомогу 4900 грн. та судовий збір у розмірі 1102,40 грн. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов в порядку заочного розгляду підлягає задоволенню. Як встановлено судом, 08.09.2015 року сталося ДТП з участю відповідача [PERSON], який керуючи автомобілем «М-412АЄ» д.н.з. [NUMBER], скоїв зіткнення з автомобілем «Шкода» д.н.з. [NUMBER], який належить позивачу, а.с.58. Постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 07.10.2017 року по справі № 215/5303/15-п [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,а.с. 8. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно із звітом оцінювача № 010/МУ-15 від 12.10.2015 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу позивача складає 65451,61 грн., а.с.9-55. Цивільна відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», в зв'язку із чим позивачу було виплачено 49000 грн. страхового відшкодування,а.с. 59-62. Таким чином різниця у сумі страхового відшкодування та фактичними витратами на проведення відновлювального ремонту становить 16451,61 грн., виходячи з розрахунку: 65451,61 грн. (вартість здійсненого відновлювального ремонту) - 49000 грн. (сума страхового відшкодування) = 16451,61 грн. При вирішенні спору щодо відшкодування матеріальної шкоди суд виходить з наступного. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із частинами другою, п'ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов'язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Підсумовуючи наведене суд вважає, що наявні усі підстави для стягнення завданої позивачу шкоди безпосередньо з відповідача, незважаючи на те, що на час скоєння ДТП відповідальність відповідача була застрахована. Таким чином з урахуванням виплати ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" страхового відшкодування, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 16451,61 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок ДТП (65451,61 грн.-49000= 16451,61 грн.), у звязку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того слід зазначити, що позивачем для визначення розміру збитків, завданих йому внаслідок ДТП, понесено витрати на експертне дослідження № 010/МУ-15 від 12.10.2015 р., вартість якого склала 700 грн., що підтверджується квитанцією (а.с. 67). Згідно приписів ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). У відповідності до ч. 1 ст. 1192 ЦК України суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Враховуючи положення ст.ст. 22, 1192 ЦК України та приймаючи до уваги те, що позивач для відновлення своїх порушених прав зазнав додаткових витрат, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати, повязані з залученням експерта у розмірі 700 грн., у звязку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Ч.2 ст.23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з пошкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших, негативних наслідків. Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру дій особи, яка спричинила шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Визначаючи розмір заподіяної позивачу моральної шкоди, суд враховує те, що ДТП, внаслідок якого майно позивача - автомобіль «Шкода», номерний знак [NUMBER], був пошкоджений, сталось з вини відповідача, характер моральних і майнових втрат та їх тривалість, оскільки після ДТП минуло більше двох років, а позивач не може компенсувати витрати, якими було відремонтовано автомобіль, у звязку з чим змінився звичний уклад його життя, він зазнав вимушених змін і був позбавлений можливості користуватися своїм майном, доклав зусилля для відновлення попереднього стану, зазнав негативних емоцій та стресу, які знаходяться в причинному звязку з подією ДТП та протиправними діями відповідача. Підсумовуючи все вищенаведене, виходячи з засад розумності, справедливості та обєктивності суд вважає,обгрунтовані і слід стягнути з відповідача 5000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Щодо позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз. Згідно приписів ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, та слід стягнути з відповідача на користь позивача суми понесених витрат на правову допомогу у розмірі 4900 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір у розмірі 1102,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 22, 23, 1167, 1187, 1192, 1194 ЦК України, ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та

Outcome: approved