Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

[PERSON] в позовній заяві про розірвання шлюбу зазначила, що18.06.2016 року Болехівським міським ДРАЦС ГТУЮ в Івано-Франківській області між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис №16. Від даного шлюбу у них дітей немає. В обгрунтування позову покликається на те, що з відповідачем не змогли створити міцної сім"ї через часті конфлікти, які носили постійний характер. З осені 2016 року вони вирішили проживати оремо. На даний час жодних відносин не підтримують, господарство не ведуть. Вона зрозуміла, що реєстрація шлюбу була поспішним необдуманим кроком, який слід виправити. Відповідач відмовився розривати шлюб в органах РАЦС-у, тому змушена звернутись до суду з даним позовом. Вважає, що примирення між ними неможливе, оскільки шлюб носить формальний характер. Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 30.11.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та надано відповідачу строк для надання відзиву. Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22.01.2019 року підготовче провадження закрито. Справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивачка не з»явилась, однак в позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи у її відсутності. Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався, в підготовче та судове засідання на повторний виклик не з"явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, а відтак на підставі ч.3 ст.280 ЦПК України суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду даної справи. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Як встановлено ч. 2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18.06.2016 року між [PERSON] [INFO], та [PERSON], [INFO], Болехівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №16, 18.06.2016 року був зареєстрований шлюб (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. З матерілів справи вбачається, що спільних дітей у подружжя не було. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене суд встановив, що між сторонами по справі склалися неприязні відносини, оскільки між ними часто виникають конфліки, спільного побуту не ведуть. Шлюб між ними носить формальний характер, оскільки близько 2-3 років вони проживають окремо, що призвело до припинення між ними сімейних відносин та розпаду сім'ї, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити, а шлюб розірвати. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та ст.51 Конституції ст.ст.24,104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved