Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Тлумацької районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON], [INFO], та стягнення аліментів на її утримання в розмірі по 1000,0 грн. з кожного, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня реєстрації заяви в суді до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона являється бабусею [PERSON], [INFO], яка перебуває під її фактичною опікою з однорічного віку. Відповідачі не цікавляться життям та здоров'ям дитини, не піклуються про її фізичний та духовний розвиток, рідко спілкуються з дитиною, не дбають про неї, не цікавляться її життям, не відвідують її, злісно ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини, що дає підстави для позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. 04.02.2019 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 25.03.2019 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду. Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Соботник В.Й. в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити в повному обсязі. Також уточнили позовні вимоги в частині розміру аліментів, які необхідно стягнути з кожного з відповідачів на утримання дитини, а саме: просили стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в мінімальному розмірі з розрахунку не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Також позивачка просила призначити її опікуном малолітньої [PERSON], [INFO], та сплачений нею судовий збір покласти на її рахунок. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, відзиву на позовну заяву суду не надав, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що проти задоволення позову не заперечує, просив справу розглянути у його відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилась, відзиву на позовну заяву суду не надала, причин неявки суду не повідомила, хоча була неодноразово належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Представник третьої особи: Органу опіки та піклування Тлумацької РДА - Шкварок І.В. в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позову та підтримала висновок органу опіки та піклування Тлумацької РДА щодо доцільності позбавлення відповідачів батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що малолітню [PERSON] з дитинства доглядає бабуся [PERSON], яка проживає разом з нею в с. Олешів Тлумацького району Івано-Фрапнківської області. Дівчинка дуже рідко бачила свою матір. Періодично дитина проживала з матір'ю, однак після повернення до бабусі була брудна, перелякана та схудла. Батько дитини зловживає спиртними напоями та не цікавиться життям дитини. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона являється вчителем Олешівського НВК ЗОШ І-ІІ ступеня. Вказала, що дитину до школи привела бабуся [PERSON], яка займається її вихованням та утриманням. Мати дитини у школі була лише один раз на 1 вересня у 2-му класі, однак з вчителями не спілкувалась. Дитина відвідує церкву, охайна, активна та добре навчається. Батька дитини не бачила. Відповідно до ст. 12 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства». Статтею 171 СК України передбачено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також з питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Проте суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Малолітня [PERSON], допитана як свідок, повідомила, що вона проживає з дідусем та бабусею в с. Олешів Тлумацького району Івано-Франківської області, навчається в Олешівській школі та відвідує гурток з танців. Батьки про неї не піклуються, не провідують її , мама може зателефонувати їй лише один раз в місяць. На останніх літніх канікулах вона якийсь час проживала в матері, однак їй там не сподобалось та вона була змушена повернулась до бабусі [PERSON], оскільки про неї не піклувались та не забезпечували усім необхідним. Мама залишала її одну вдома, розказувала про духа, який ходить по будинку. Також ствердила, що на Новий рік, Різдво, День народження та інші свята батьки до неї не приїжджають, не вітають, не дарують подарунків. Все це роблять дід та баба. Саме вони купують одяг, навчальне приладдя, забезпечують належне харчування та піклуються про її здоров'я. Вона просила батьків приділяти їй увагу, однак вони на це не реагують. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників справи, допитавши свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Стаття 3 Конвенції ООН про права дитини зазначає, що в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 5 Сімейного кодексу України держава охороняє сім'ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім'ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. А ст. 150 Сімейного Кодексу України прямо передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо існують наступні підстави: батьки не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. При вирішенні даного спору суд враховує, насамперед, інтереси неповнолітньої дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 Постанови від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Судом встановлено, що [PERSON] (відповідач) та [PERSON] (відповідачка) являються батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8). З адресної довідки виконавчого комітету Знам'янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області № 35/03-05 від 18.02.2019 року, наданої на запит суду, встановлено, що [PERSON] (відповідачка), [INFO], яка зареєстрована [ADDRESS], після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] та отримала новий паспортний документ в формі ID-карти № [NUMBER], виданий 10.01.2019 року (а.с. 66). А тому, ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 21.02.2019 року уточнено анкетні дані відповідачки по справі № 353/59/19( провадження № 2/353/140/19), а саме: замість [PERSON] вирішено вважати належним відповідачем - [PERSON], [INFO], зареєстровану [ADDRESS] (а.с. 59-60). Згідно довідки Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 581 від 10.10.2018 року до складу сім'ї [PERSON] (позивачка) входять: [PERSON] (мати), [INFO], та [PERSON] (онука), [INFO] (а.с. 10). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 16.01.2019 року, складеного Олешівською сільською радою Тлумацького району Івано-Франківської області, малолітня [PERSON], [INFO], проживає без реєстрації по [ADDRESS], разом з [PERSON] (позивачка), [PERSON] та [PERSON] у задовільних умовах (а.с. 12). Також відповідно до акту обстеження умов проживання від 14.02.2019 року, складеного комісією Служби у справах дітей Тлумацької РДА Івано-Франківської області, малолітня [PERSON], [INFO], перебуває на утриманні у бабусі [PERSON], у дитини наявні одяг та взуття, власний простір, робочий стіл, шафа для зберігання власних речей, дитина є доглянутою, навчається у 4-му класі, спілкується з батьками дуже рідко та не має ворожого ставлення до них, тоді як батьки матеріально та фінансово дитині не допомагають (а.с. 162). Згідно довідки Олешівської НВК Тлумацької районної ради Івано-Франківської області № 25 від 16.10.2018 року [PERSON], [INFO], являється ученицею 4-го класу, з 2012 року по 2018 рік знаходиться під опікою своєї бабусі [PERSON] (позивачка), яка здійснює постійний контроль за навчанням дитини, тісно контактує з вчителями, доглядає та виховує свою онуку (а.с. 11). Згідно фотокарток, долучених під час розгляду справи, вбачається, що під час святкування першого дзвоника у школі та першого причастя малолітня [PERSON] на фото перебуває разом з бабусею [PERSON] (позивачка) та дідусем [PERSON], тоді як відповідачі відсутні (а.с. 174-177). Згідно ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Вказаний висновок є обов'язковим при вирішенні даної категорії справ відповідно до ст. 19 СК України. Згідно висновку № 174/01-18/01 від 05.03.2019 року Тлумацької РДА Івано-Франківської області, як органу опіки та піклування, виходячи з інтересів малолітньої дитини, було проведено відповідну перевірку і встановлено, що батьки [PERSON] (відповідач) та [PERSON] (відповідачка) ухиляються від своїх батьківських обов'язків, впродовж багатьох років, будучи фізично та морально здоровими, повністю самоусунулись від виховання та утримання своєї дитини, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не виявляють інтересу до внутрішнього світу дитини, не піклуються про фізичний і духовний розвиток доньки та її навчання, не надають їй жодної матеріальної та фінансової допомоги, що негативно впливає на самоствердження дитини та спричиняє їй душевні страждання. Дитина з однорічного віку виховується та доглядається бабусею [PERSON] (позивачка) й дідусем [PERSON] Враховуючи вищенаведене, виходячи з інтересів дитини, орган опіки та піклування Тлумацької РДА, вважає доцільним позбавити [PERSON] (відповідач) та [PERSON] (відповідачка) батьківських прав щодо її малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с. 87-89). При прийняття рішення по даній справі суд, в першу чергу, виходячи з інтересів малолітньої дитини, враховує висновок органу опіки та піклування щодо обставин спору та про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (відповідач) та [PERSON] (відповідачка) стосовно їх малолітньої доньки [PERSON], [INFO], який узгоджується з фактичними обставинами справи. Отже, судом встановлено, що [PERSON] (відповідач) та [PERSON] (відповідачка) за станом свого психічного здоров'я усвідомлювали значення своїх дій та могли керувати ними, а також мали юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку. Вони були зобов'язані брати участь у вихованні дитини і мали право на особисте спілкування з нею. Проте відповідачі таким правом не скористалися, самоусунувшись від нього, залишивши дитину без свого піклування та не бажаючи і на сьогоднішній день займатись її утриманням та вихованням. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17.03.2017 року [PERSON] (відповідачка) позбавлено батьківських прав стосовно її малолітнього сина [PERSON] (а.с. 169-171). [PERSON] (відповідач) подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що проти задоволення позову про позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], не заперечує (а.с. 111). Вище зазначене свідчить про те, що відповідачі усвідомлено не виконують свої батьківські обов'язки щодо своєї доньки [PERSON], [INFO], та продовжують вести такий спосіб життя, який унеможливлює їх спілкування з донькою, нехтуючи її духовними та фізіологічними потребами. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] (відповідач) та [PERSON] (відповідачка) умисно ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню своєї малолітньої доньки [PERSON], [INFO], нездатні забезпечити їй нормальні умови проживання, розвитку та виховання, а тому позбавлення їх батьківських прав буде відповідати інтересам дитини, тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Суд зазначає, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, і в разі, якщо змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, суд може постановити рішення про поновлення батьківських прав. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч. 4 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Відповідно до ч. 3 ст. 242 ЦК України законним представником у випадках, встановлених законом, може бути інша особа. Згідно ч. 1 ст. 59 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 63 ЦПК України якщо при розгляді справи буде встановлено, що малолітня чи неповнолітня особа, позбавлена батьківського піклування, не має законного представника, суд ухвалою встановлює над нею відповідно опіку чи піклування за поданням органу опіки та піклування, призначає опікуна або піклувальника та залучає їх до участі у справі як законних представників. Згідно подання органу опіки та піклування Тлумацької РДА № 146 від 02.05.2019 року рекомендовано призначити [PERSON] (позивачка) опікуном малолітньої дитини [PERSON], [INFO], оскільки це буде відповідати інтересам дитини (а.с. 161). Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що над малолітньою [PERSON], [INFO], позбавленою батьківського піклування, слід встановити опіку та призначити її опікуном - [PERSON] (позивачка). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. При ухиленні від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] (позивачка) та її чоловік [PERSON], у яких на утриманні перебуває малолітня [PERSON], [INFO], знаходяться на обліку в Управлінні ПФУ м. Івано-Франківська та отримують пенсію за віком, яка за період з жовтня 2018 року по березень 2019 року становила в загальному: у [PERSON] (позивачка) 13661,19 грн., у [PERSON] 18039,46 грн. (а.с. 172-173). Згідно ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень, а отже мінімальний розмір аліментів, на момент розгляду справи, на дитину віком від 6 до 18 років не може бути меншим, ніж 1013 грн. 50 коп. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З`ясувавши обставини, які згідно ст. 182 СК України враховуються при визначенні розміру аліментів, враховуючи те, що відповідачі в судове засідання не з'явились, не надали суду відзиву на позовну заяву, жодних письмових і електронних доказів на спростування позовних вимог, а також те, що відповідач [PERSON] не заперечив щодо задоволення позову, подавши відповідну заяву, суд вважає, що з відповідачів, у відповідності до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України, слід стягувати на користь [PERSON] (опікун/бабуся) аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі по 1013,50 грн. з кожного щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць належить допустити до негайного виконання. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. При такому вирішенні позову з відповідачів слід стягнути на користь держави судовий збір у встановленому законом розмірі за позовні вимоги про стягнення аліментів, а саме по 768,40 грн. з кожного. Судові витрати понесені позивачкою по сплаті судового збору за позовними вимогами про позбавлення відповідачів батьківських прав в сумі 1536,80 грн. слід покласти на її рахунок згідно поданої нею заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved