Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

16.01.2017 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява [PERSON], заінтересована особа : Шевченківський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві про встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України. Заява обґрунтована тим, що заявник [PERSON] є спадкоємцем згідно заповіту від 23.03.2010 року [PERSON], яка [INFO] померла на тимчасово окупованій території у місті Донецьку. Для оформлення спадщини заявнику необхідно свідоцтво про смерть [PERSON], однак органи РАЦС відмовили заявнику в його видачі, посилаючись на відсутність висновку медичної установи, укладеної згідно законодавства України. Тому заявник просив суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], яка померла [INFO] та проживала на день смерті за адресою : Україна, [ADDRESS]. У судовому засіданні заявник, представник заявника підтримали вимоги заяви та просили суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Шевченківського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду письмові пояснення в яких повідомляє про відсутність заперечень до вимог заявника та просить розглядати справу у відсутності представника. Допитана в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що проживає в м. Донецьку, давно знала [PERSON], яка довго хворіла та [INFO] померла, свідок була присутня на її похоронах. Суд, вислухавши пояснення заявника, представника заявника, свідка, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 23.03.2010 року у місті Донецьку складено заповіт від імені [PERSON], яка належну їй квартиру [ADDRESS] заповіла [PERSON], що підтверджується заповітом, посвідченим державним нотаріусом Восьмої донецької державної нотаріальної контори Ленченко Т.О., зареєстровано в реєстрі за №1-389. [INFO] померла [PERSON], про що зазначено у свідоцтві про смерть від 12.08.2016 року, свідоцтві про поховання та лікарському свідоцтві про смерть від [INFO], що видані органами донецької народної республіки. Також у лікарському свідоцтві про смерть зазначено, що померла [PERSON], [INFO], у [ADDRESS], причина смерті : хронічна судинно-мозкова недостатність ІІІ ст., церебральний атеросклероз. Місто Донецьк на даний час знаходиться на тимчасово окупованій території. Як пояснив в судовому засідання заявник, на його звернення Шевченківський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві повідомив про відмову у видачі свідоцтва про смерть, оскільки, надані документи не відповідають законодавству та видані на території, яка не контролюється Україною та запропоновано звернутись до суду. Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5, у зв'язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника. Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5, визначені підстави для державної реєстрації смерті, однією з підстав є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 234, ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки. Пунктом 8 частини 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 256 ЦПК України). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст.256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Тобто свідоцтво про смерть від 12.08.2016 року, свідоцтво про поховання та лікарське свідоцтво про смерть від [INFO], видані на території тимчасово не підконтрольній Україні, не створюють правових наслідків. В судовому засіданні, з викладених в заяві обставин, письмових доказів по справі, пояснень свідка, достовірно встановлено факт смерті [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] у місті Донецьку. За таких обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт смерті, що має юридичне значення для послідуючого прийняття спадщини. Таким чином є всі підстави для задоволення заяви про встановлення факту смерті [PERSON] У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання (ч.4 ст.257-1 ЦПК України). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved