Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до ДП "Миколаївський облавтодор" про стягнення заборгованості по заробітній платі. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що [PERSON] з 03.12.2018 року працював у Філії «Варварівська ДЕД» ДП «Миколаївський облавтодор», яка на сьогоднішній день ліквідована, обіймав посаду головного механіка. Оскільки «Варварівська дорожньо-експлуатаційна дільниця» була філією ДП «Миколаївський облавтодор» вважаю Відповідачем у цій справі відповідно юридичну особу ДП «Миколаївський облавтодор». Відповідно до наказу т.в.о. директора ДП «Миколаївський облавтодор» №35-КК від 31.07.2019 р., з 31.07.2019 року позивача було звільнено з посади у зв`язку з припиненням (реорганізацією) філії, згідно п. 1 ст.40 Кодексу законів про працю України. На час звільнення Філія «Варварівська ДЕД» ДП «Миколаївський облавтодор» мала заборгованість по виплаті заробітної плати та компенсації за невикористані відпустки. Ця заборгованість складала 41827,71 гривень з урахуванням податків. На сьогоднішній день заборгованість не виплачена. З 02.08.2019 року позивач працював у ДП «Миколаївський облавтодор» на посаді начальника виробничо-технічного відділу. Відповідно до наказу т.в.о. директора ДП «Миколаївський облавтодор» №74-КК від 22.11.2019 р., з 22.11.2019 року позивача було звільнено з посади за згодою сторін, згідно п.1 ст.36 Кодексу законів про працю України. На час звільнення Відповідач мав заборгованість по виплаті заробітної плати та компенсації за невикористані відпустки. Ця заборгованість складала 39070,90 гривень з урахуванням податків. На сьогоднішній день заборгованість не виплачена.. Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи за його відсутністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши докази, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 03.12.2018 року працював у Філії «Варварівська ДЕД» ДП «Миколаївський облавтодор», яка на сьогоднішній день ліквідована, обіймав посаду головного механіка. Оскільки «Варварівська дорожньо-експлуатаційна дільниця» була філією ДП «Миколаївський облавтодор» вважаю Відповідачем у цій справі відповідно юридичну особу ДП «Миколаївський облавтодор». Відповідно до наказу т.в.о. директора ДП «Миколаївський облавтодор» №35-КК від 31.07.2019 р., з 31.07.2019 року позивача було звільнено з посади у зв`язку з припиненням (реорганізацією) філії, згідно п. 1 ст.40 Кодексу законів про працю України. На час звільнення Філія «Варварівська ДЕД» ДП «Миколаївський облавтодор» мала заборгованість по виплаті заробітної плати та компенсації за невикористані відпустки. Ця заборгованість складала 41827,71 гривень з урахуванням податків. На сьогоднішній день заборгованість не виплачена. З 02.08.2019 року позивач працював у ДП «Миколаївський облавтодор» на посаді начальника виробничо-технічного відділу. Відповідно до наказу т.в.о. директора ДП «Миколаївський облавтодор» №74-КК від 22.11.2019 р., з 22.11.2019 року позивача було звільнено з посади за згодою сторін, згідно п.1 ст.36 Кодексу законів про працю України. На час звільнення Відповідач мав заборгованість по виплаті заробітної плати та компенсації за невикористані відпустки. Ця заборгованість складала 39070,90 гривень з урахуванням податків. На сьогоднішній день заборгованість не виплачена. На день пред`явлення позову до суду сума середнього заробітку, який відповідач зобов`язаний сплатити користь за час затримки розрахунку, складає у загальній сумі 97268,34 грн з урахуванням податків: - по філії «Варварівська ДЕД» - 73261,22 грн з урахуванням податків (податок з доходів фізичних осіб, військовий збір) (576,86 грн середньоденної заробітної плати 127 робочих дні). - по ДП «Миколаївський облавтодор» - 31984,80 грн з урахуванням податків (податок з доходів фізичних осіб, військовий збір) (666,35 грн середньоденної заробітної плати 48 робочих дні). Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу . Згідно із частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. За змістом статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу , при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Конституційний Суд України в рішенні від 22 лютого 2012 року №4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 КЗпП України у взаємозв`язку з положеннями статей 117 , 237-1 цього Кодексу роз`яснив, що за статтею 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Аналіз наведених норм матеріального права з урахуванням висновків, що викладені в Рішенні Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року №4-рп/2012 , дає підстави вважати, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку. Стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні регламентується постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати». Відповідно до розділу II п. 2 вказаної постанови середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата... На підставі\~викладеного,\~суд приходить\~до переконання,\~що позовні\~вимоги є\~обґрунтованими і\~такими,\~що підлягають\~задоволенню,\~а саме\~підлягає стягненню заробітна плата за період з 01.05.2019 р. по 31.07.2019 р. в сумі 33439,90 грн., за період з 01.09.2019 р. по 22.11.2019 р. в сумі 31063,35 грн, а також середній заробіток за період затримки розрахунку з 31.07.2019 р. та з 22.11.2019 р. у загальній сумі 84723,05 грн. без урахування податків. Одночасно, відповідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1492,26 грн.

Outcome: approved