Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

14 червня 2021 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка [PERSON] зазначає, що вона та відповідач [PERSON] , 07 березня 2014 року зареєстрували шлюб. Шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 17. В позові позивачкою вказується, що від шлюбу у них є малолітні діти: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, у зв`язку з чим в сім`ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що подружжя стало чужими людьми. Позивачка [PERSON] вважає збереження сім`ї недоцільним, вказує, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дітей. На примирення вона не згодна і тому просить розірвати шлюб з [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 07.03.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції у Запорізькій області за актовим записом № 17. Після розірвання шлюбу її прізвище просить залишити « [PERSON] ». Ухвалою Василівського районного суду від 22 червня 2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін по справі. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 20 липня 2021 року провадження у справі зупинено за клопотанням відповідача [PERSON] про надання подружжю строку для примирення та подружжю надано судом строк для примирення тривалістю у два місяці. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 20 вересня 2021 поновлено провадження у цивільній справі № 311/2323/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, та в якій вказує, що позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Після розірвання шлюбу її прізвище просить залишити « [PERSON] ». Проти ухвалення заочного рішення у справі, не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки особисто 20.07.2021 року (а.с.15), проте, жодних документів на підтвердження поважності причин неявки відповідачем суду не надано, відзиву на позов, заперечень проти заявлених [PERSON] позовних вимог суду не представлено. Тому, відповідно до положень ст.281, ч.4 ст.223 ЦПК України, зі згоди позивачки [PERSON] , суд постановив про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини по справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 07 березня 2014 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Василівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 17, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.6). Від шлюбу подружжя має двох малолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , копії свідоцтв про народження яких містяться в матеріалах справи (а.с.4,5). Подружні стосунки між сторонами припинені по причині розбіжностей характерів та різних поглядів на життя, відсутністю взаєморозуміння, що в цілому призвело до втрати почуття любові та довіри один до одного, та припинення шлюбних відносин, у зв`язку з чим позивачка звертається до суду з даним позовом про розірвання шлюбу. Чинним законодавством України передбачено право подружжя на розірвання шлюбу за позовом одного із них на підставі рішення суду: зокрема, положеннями ст.ст.104 ч.2,105 ч.3,110 ч.1 Сімейного кодексу України (далі - СК України). Частинами 3,4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст.111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, сторони вважають неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати їх прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх неповнолітньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, з урахуванням позиції позивачки, яка викладена в прохальній частині позовної заяви та поданій позивачкою до суду письмовій заяві від 20.09.2021 року, суд вважає необхідним після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін « [PERSON] » (а.с.1). Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, враховуючи вищевикладене, аналізуючи вищенаведені законодавчі норми, виходячи з принципів об`єктивності, розумності, справедливості та доцільності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі та суд приходить до висновку, що дана сім`я розпалася остаточно та будь-яких підстав до її збереження судом не встановлено та відповідачем в суді не доведено. Крім того, оскільки позивачка [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням її до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Примушування до шлюбу не допускається. А тому, подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу між сторонами суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вивчивши обґрунтування заявлених [PERSON] позовних вимог, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, викладені у позовній заяві свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, шлюбні стосунки сторони не підтримують, та формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу позивачки та порушує її особисті інтереси, що мають істотне значення, крім того, наданий судом двомісячний строк для примирення подружжя позитивних результатів не мав, тому суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved