Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ нерухомого майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що він є власником об`єктів нерухомого майна, набутого в період перебування в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , а саме - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] , та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0671 га, розташованої в [ADDRESS] (кадастровий номер - 0710400000:10:012:0080). Як зазначає позивач, 20.03.2007 року шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний. На даний час між сторонами, як співвласниками нерухомого майна, немає згоди щодо здійснення права спільної сумісної власності спірними об`єктами нерухомого майна. З огляду на викладені обставини, позивач просить виділити в натурі у його власність частину житлового будинку з господарськими будівлям та спорудами, що розташований в [ADDRESS] , а саме: сан.вузол (приміщення літ. 1-3), площею 5,7 кв.м.; житлову кімнату (приміщення літ. 1-7), площею 13,3 кв.м.; житлову кімнату (приміщення літ. 1-8), площею 8,8 кв.м. (всього приміщень загальною площею 27,8 кв.м.), а також господарські будівлі:сарай (приміщення літ. Г-1); вбиральню (приміщення літ. №1) та частину огорожі (літ. № 2 та №3). Крім цього, просиввиділити в натурі у його власність 1/2 частки земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0671 га, розташованої в [ADDRESS] (кадастровий номер 071040000:10:012:0080), з урахуванням схеми розподілу житлового будинку та розташування господарських будівель і споруд. Судові витрати у справі просить залишити за ним. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12.06.2020 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У строк встановлений судом, відповідач відзив на пред`явлений позов не подала. Таким чином, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК ). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві. Додатково заявив, що позивач [PERSON] відмовляється від компенсації за відхилення від ідеальної частки, яку повинна сплатити співвласник [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Не заперечуючи проти проведення поділу житлового будинку, господарських споруд та земельної ділянки, не погодилась із запропонованим варіантом цього поділу. Вважає, що ванна кімната (1-3) має залишитись у її володінні, оскільки вона не має можливості самостійно переобладнати інше приміщення під санвузол через брак коштів. Просила залишити ванну кімнату за нею. Суд, заслухавши учасників справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, наявні серед матеріалів справи, прийшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення даного позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 20.03.2007 року, [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.08.1978 року, який був розірваний відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області від 20.03.2007 року, актовий запис № 60. Підставою виникнення права власності на спірну земельну ділянку є рішення виконавчого комітету Ковельського міської Ради народних депутатів від 14.10.1982 № 308 "Про виділення земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва" та договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 01.12.1982 року, посвідчений нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори Рабчун О.П. від 31.12.1982 року. Підставою виникнення права власності на спірний житловий будинок є Акт прийняття в експлуатацію державною приймальною комісією закінченого будівництвом індивідуального житлового будинку, виданий Ковельською міською радою народних депутатів від 11.10.1995 року № 754рв, та реєстраційне посвідчення про реєстрацію права власності на житловий будинок, видане Волинським обласним бюро технічної інвентаризації від 15.12.1995 № 10199. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, судом встановлено, що позивач та відповідач є співвласниками нерухомого майна (земельної ділянки, житлового з господарськими будівлями та спорудами), що розташоване по [ADDRESS] . Відповідач визнала, що ці об`єкти є об`єктами спільної сумісної власності подружжя. Згідно вимог ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Таким чином набутий сторонами за час шлюбу житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами підлягає поділу між ними. У відповідності до вимог ч. 1, ч. 3 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Згідно висновку оціночно-будівельного, будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження № 62/з від 06.07.2020 року, складеного судовим експертом Самулевичем В.М. , здійснити розподіл будинковолодіння, в тому числі земельної ділянки, яке знаходиться в [ADDRESS] , згідно варіанту зазначеного експертним завданням, технічно можливо. Зазначеним висновком запропоновано один можливий варіант розподілу житлового будинку, а також запропоновано два можливі з технічної точки зору варіанти поділу господарських будівель та три варіанти розподілу земельної ділянки в частинах по 1/2 кожному співвласнику, з найбільш оптимальним переобладнанням, за умови влаштування другого самостійного виходу відповідно до будівельних норм. Зважаючи на те, що позивач просить виділити йому значно меншу частку в спільному майні, відмовляється від компенсації за відхилення від ідеальної частки, суд вважає за можливе провести розподіл житлового будинку за запропонованим варіантом. Вирішуючи питання розподілу господарських будівель та споруд, а також земельної ділянки, суд обирає запропонований експертом варіанти № 2. Зважаючи на обставини справи, суд вважає такий поділ справедливим. Доводи відповідача щодо її незгоди з таким варіантом поділу не спростовують зазначених висновків суду, а тому суд відхиляє їх. При цьому суд звільняє відповідача від компенсації за відхилення від частки в сумі 78067,50 грн. у зв`язку з відмовою позивача від такої. Зважаючи на обставини справи, суд залишає за позивачем понесені ним судові витрати. В той же час, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом (інвалід ІІ-ї групи), то, в силу вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 2512,93 грн. пропорційно до задоволених вимог позивача (позивачу виділяється майно на загальну суму 251293 грн.)

Outcome: approved