Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

[PERSON] (далі - «Позивач») звернулась до суду з позовною заявою до ТОВ «Інтер-ГТВ» (далі - «Відповідач») про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку по заробітній платі та компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати. В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач зазначила наступне. З 02.01.2002 року Наказом №1062-к Позивача було переведено на роботу на посаду комірника в ТОВ «Інтер-ГТВ». Починаючи з кінця 2017 року заробітну плату стали виплачувати нерегулярно. З лютого 2018 року по травень 2018 рік у Відповідача перед Позивачем утворилась заборгованість, яку виплачувати їй відмовились у зв`язку з відсутністю грошових коштів. 22.05.2018 року Позивач була звільнена з роботи відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України, у зв`язку з скороченням. Відповідно до довідки від 17.01.2019 року №24/2075, виданою ТОВ «Інтер-ГТВ» Позивачу, станом на 16.01.2019 року заборгованість по виплаті заробітної плати становить в розмірі 17 059,10 грн. За таких обставин, Позивач просила стягнути з Відповідача нараховану, але не виплачену заробітну плату з лютого 2018 року по травень 2018 рік в розмірі 17 059,10 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 49 786,49 грн. за період з 22.05.2018 року до 01.08.2019 рік. та компенсацію втрати частини заробітної плати, у зв`язку з порушенням термінів її виплати в розмірі 477,65 грн. У судовому засіданні Позивач надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, підтримала заявлені вимоги, просила позов задовольнити у повному обсязі, надала заяву про уточнення позовних вимог, дала згоду на ухвалення заочного рішення. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Речицька Я.О. вимоги позову підтримала, надала суду аналогічні пояснення, просила позов задовольнити у повному обсязі (а.с.28-31). Представник відповідача - ТОВ «Інтер-ГТВ» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило (а.с.17, 21, 27). Відповідно до ст.ст.280-282 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали даної справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідно до запису у трудовій книжки, 02.01.2002 року Наказом №1062-к Позивача було переведено на роботу на посаду комірника в ТОВ «Інтер-ГТВ» (а.с.6-7). 22.05.2018 року Позивач була звільнена з роботи відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України, у зв`язку з скороченням. Відповідно до довідки від 17.01.2019 року №24/2075, виданою ТОВ «Інтер-ГТВ» Позивачу, станом на 16.01.2019 року заборгованість по виплаті заробітної плати становить в розмірі 17 059,10 грн., в тому числі: заробітна плата за лютий 2018 рік - 3 919,13 грн.; заробітна плата за березень 2018 рік - 4 418,30 грн.; заробітна плата за квітень 2018 рік - 1 438,04 грн.; заробітна плата за травень 2018 рік - 7220,63 грн. (а.с.8). Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Відповідно до ст.124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Згідно з приписами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Згідно з практикою Суду до такого майна відносяться й грошові кошти, відносно яких є достатньо конкретне і передбачуване відповідно до національного закону легітимне очікування (законне сподівання) (п. 31-46 рішення у справі "Будченко проти України"). У той же час, у пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду. Крім того, національне законодавство України встановлює наступне. Відповідно до ст.43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Судом встановлено, що після звільнення з роботи повний розрахунок з позивачем не було проведено та ТОВ «Інтер-ГТВ» надало письмове підтвердження про нараховані суми, належні працівникові при звільненні. Відповідно до п.32 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менше двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 ( зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.1995 року №348). Відповідно до ст.27 Закону України «Про оплату праці» та п.2, п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачений чинним законодавством календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - на число календарних днів за цей період. При обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень порядку. Тобто, заробітна плата за квітень 2018 року - 1 438,04 грн. -30 днів; заробітна плата до 22 травня 2018 року - 7 220,63 грн. - 22 дні. Сума заробітної плати фактично відпрацьованої працівником робочі дні (години) протягом розрахункового періоду та інших виплат, що включаються до розрахунку середнього заробітку і нараховані у розрахунковому періоді; Рф - кількість робочих днів (годин), фактично відпрацьованих у розрахунковому періоді. Середній заробіток складає: 1 438,04 грн. + 7 220,63 грн. = 8 658,67/52 =166,51 грн. Всього з травня 2018 року по липень 2019 рік - 299 дня. 166,51 грн.* 299 днів = 49 786,49 грн. Стосовно розрахунку компенсації втрати частини заробітної плати, у зв`язку з порушенням термінів її виплати. Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Заробітна плата за лютий 2018 рік - 3 919,13 грн. - індекс інфляції - 100,9 - відсотки - 1,009; Заробітна плата за березень 2018 рік - 4 481,30 грн. - індекс інфляції - 101,1 - відсотки - 1,011; Заробітна плата за квітень 2018 рік - 1 438,04 грн. - індекс інфляції - 100,8 - відсотки - 1,008; Заробітна плата за травень 2018 рік - 7 220,63 грн. - індекс інфляції - 100,0 - відсотки - 1; Загальний відсоток = 1 009*1 011*1 008 = 1 028, сума заборгованості із врахуванням індексу інфляції складає: 17 059,10 грн.*1 028 = 17 536,75 грн.; 17 059,10 грн. - 17 536,75 грн. = 477,65 грн. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до п.2 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1 762,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved