Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-09 00:00:00

[PERSON] 6 грудня 2019 року пред`явила до [PERSON] та П`яновицької сільської ради Самбірського району Львівської області позов про визнання права на земельну частку (пай) розміром 1,60 в умовних кадастрових гектарах у П`яновицькій колективній агрофірмі «Лани» у с. П`яновичі Самбірського району Львівської області, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] 044158, виданого на підставі розпорядження голови Самбірської РДА від 17 березня 1997 року № 150, у порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . У обґрунтування свого позову [PERSON] посилалася на те, що після смерті її матері [PERSON] відкрилася спадщина на вказане майно і вона, будучи спадкоємцем майна за законом, звернулася до Самбірської державної нотаріальної контори з приводу спадкування, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину з посиланням на те, що відсутній оригінал правовстановлюючого документа на земельну частку (пай). Крім неї, позивачки, спадкоємцем за законом першої черги є її брат [PERSON] , однак від спадщини він відмовився і не заперечує про визнання за нею права на земельну частку (пай). На підставі ухвали судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 3 березня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та підготовче засідання призначено на 30 березня 2020 року. Згідно ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 30 березня 2020 року до участі у справі залучено Бісковицьку сільську раду Самбірського району Львівської області як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 10 квітня 2020 року. Позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Бісковицька сільська рада Самбірського району Львівської області подала заяву про не заперечення щодо задоволення позовних вимог та розгляд справи за відсутності її представника. Згідно ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях. Відповідно до ст. 211 цього Кодексу розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частиною 2 статті 247 ЦПК України встановлено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ураховуючи наведене, суд постановив ухвалу про здійснення судового розгляду справи на підставі наявних у суду матеріалів та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України та ч. 2 ст. 1 Земельного кодексу України, право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Із ухвали ХІ сесії ради шостого демократичного скликання П`яновицької сільської ради народних депутатів Самбірського району від 18 березня 1994 року «Про затвердження списків громадян, які мають право на одержання середньої земельної частки та списків відомо, що [PERSON] , 1938 року народження, мала право на земельну частку (пай( розміром 0,50 га. Із витягу з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по П`яновицькій сільській раді Самбірського району Львівської області вбачається, що за [PERSON] 19 травня 1997 року за № 388 на підставі розпорядження голови Самбірської РДА від 17 березня 1997 року № 150 зареєстровано сертифікат на земельну частку (пай) розміром 1,60 га. Із свідоцтва про смерть та Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі відомо, що [INFO] у с. П`яновичі Самбірського району Львівської області померла [PERSON] . Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, і тому до даних правовідносин підлягає застосуванню ЦК Української РСР. Відповідно до ст. 525 ЦК Української РСР, який був чинний на день смерті спадкодавця, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Отже, [INFO] унаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Згідно ст. 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Статтями 548 та 549 цього Кодексу було встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Із свідоцтв про народження та укладення шлюбу видно, що [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] . Із довідки, виданої виконавчим комітетом Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області 12 листопада 2019 року № 412 видно, що місце проживання [PERSON] , яка померла [INFO] до дня її смерті було зареєстроване по [ADDRESS] і на день її смерті за вказаною адресою також було зареєстроване місце проживання її дочки [PERSON] , 1974 року народження, та її сина [PERSON] , 1973 року народження. [PERSON] подав заяву про відмову від прийняття спадщини. Отже, [PERSON] проживаючи у будинку спадкодавця після її смерті, фактично вступила у володіння та управління спадковим майном. Нотаріус відмовив спадкоємцю за законом [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) з посиланням на те, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну частку (пай) розміром 1,60 га у П`яновицькій колгоспній агрофірмі «Лани» в селі П`яновичі Самбірського району Львівської області. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно п. 17 розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до роз`яснень, які викладені у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу X "Перехідні положення" ЗК). Згідно ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Ураховуючи наведене, право позивачки на спадкове майно підлягає захисту шляхом визнання за нею права на спадкове майно за законом, а саме права на земельну частку (пай), розміром 1,60 га.

Outcome: approved