Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

[PERSON] виклад позиції позивача та заперечень відповідачів. 1.У вересні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] міської ради, відділу Держгеокадастру у м. Словянську Донецької області, [PERSON] про визнання недійним державного акту про право власності на землю, припинення права власності на земельну ділянку, обґрунтувавши свої вимоги тим, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 27 червня 2000 року належить 1/2 частина домоволодіння № 12 на вул. Сергіївській у м. Слов'янську Донецької області на земельній ділянці площею 0,0440 га, яка належить [PERSON] міській раді Донецької області. Право користування земельною ділянкою домоволодіння № 12 на вул. Сергіївській у м. Слов'янську Донецької області визначено рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 19 грудня 1997 року № 63/9 про додатковий відвід земельної ділянки. Зазначена земельна ділянка № 12 межує із земельною ділянкою домоволодіння №10 на вул. Сергіївській, яка належить відповідачу [PERSON] Також зазначала, що на момент набуття [PERSON] права власності на житловий будинок № 10 з господарськими будівлями та спорудами по вул. Сергіївській у м. Слов'янську Донецької області на підставі договору купівлі-продажу від 13 вересня 1989 року площа земельної ділянки, на якій розташовані будівлі та споруди складала 0,0557 га. На підставі рішення [PERSON] міської ради Донецької області від 22 грудня 2004 року № 773/4 [PERSON] 12 січня 2015 року було видано державний акт серії ДН №105841 на право власності на земельну ділянку № 10 на вул. Сергіївській у м. Слов'янську Донецької області, кадастровий номер 1414100000:01:002:0076, площею 0,0472 га у межах згідно з планом для обслуговування жилого будинку і господарських будівель, який був зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010516700025. Відповідно до плану державного акту, який є предметом спору, площа земельної ділянки складає 0,0816 га. У зв'язку з накладанням земельної ділянки [PERSON] на її земельну ділянку у її фактичному користуванні замість 0,0440 га перебуває 0,0399 га, чим порушується її право користування земельною ділянкою, що свідчить про незаконність оспорюваного державного акту про право власності на земельну ділянку. У зв'язку з наведеним позивач просила визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДН №105841, зареєстрований 12 січня 2005 року [PERSON] міським відділом земельних ресурсів в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010516700025; скасувати право власності [PERSON] на земельну ділянку, кадастровий номер 1414100000:01:002:0076, яка розташована на вул. Сергіївській, 10 у м. Слов'янську Донецької області. 2.\~Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. 3. Представник позивача адвокат [PERSON], що діє на підставі ордеру серії ДН №039005 від 04.10.2018 року (а.с.5 т.2), підтримав вимоги позивача та просив їх задовольнити. 4.\~Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, у задоволенні позову просила відмовити. 5. Представник відповідача адвокат [PERSON], що діє на підставі ордеру серія АА №1108120 (а.с.30), підтримав позицію [PERSON] в задоволенні позову просив відмовити. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 6. Представник відповідача [PERSON] міської ради, який належним чином повідомлявся про дати час і місце розгляду справи, в судове засідання представника не направив; просив розглянути справу без участі представника Рішення просив винести на розсуд суду (а.с.36 т.2) 7. Представник відповідача відділу Держгеокадастру у м. Словянську Донецької області, який належним чином повідомлявся про дати час і місце розгляду справи (а.с.40-42), в судове засідання представника не направив. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 8. Ухвалою від 18.10.2017 року по справі проведено попереднє судове засідання та витребувано з Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу № 2/243/25/2017 (243/3761/16-ц) за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] міської ради, відділу Держгеокадастру у м. Словянську Донецької області за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог [PERSON] про визнання недійним державного акту про право власності на землю, для огляду в судовому засідання (а.с.64). Ухвалу суду виконано. 9. Ухвалою суду від 02.02.2018 року, заяву представника відповідача по справі [PERSON] адвоката [PERSON] про відвід головуючого судді Мірошниченко Л.Є. від 01.02.2018 року визнано необґрунтованою, заяву про відвід передано для розгляду іншому судді, визначеному в порядку, встановленому ч.1\~ст.\~33\~ЦПК України (а.с.128). 10. Ухвалою Словянського міськрайонного суду від 16.02.2018 року у задоволенні заяви [PERSON] про відвід головуючого судді Мірошниченко Л.Є. від 01.02.2018 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] міської ради, Відділу Держгеокадастру у м. Словянську Донецької області, [PERSON] про визнання недійним державного акту про право власності на землю, припинення права власності на земельну ділянку відмовлено(а.с.140 т.1). 11. Ухвалою суду від 05.03.2018 року призначено по справі судову земельну технічну експертизу, провадження по справі зупинено. (а.с.152 т.1). Ухвала суду виконано. 12. Ухвалою суду від 10.10.2018 року поновлено провадження у справі (а.с.8 т.2). ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 13. Судом встановлено, що рішенням [PERSON] міської ради від 15.04.1998 № 38-І-23 виконавчому комітету міської ради передані повноваження міської ради в частині вирішення питань регулювання земельних відносин на період ХХІІІ скликання (а.с.53 т.2). 14. Рішенням [PERSON] міської ради від 29.05.2002 № 2-ІІІ-24 уповноваженим органом по земельним справам на території [PERSON] міської ради визначений виконавчий комітет міської ради (а.с.54 т.2).). 15. На підстав договору купівлі-продажу від 13.09.1989 року [PERSON] набула право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами у місті Словянськ по вул. Сергіївський, 10 на земельній ділянці розміром 557 кв.м. (а.с. 56-57\~т.2). 16. Рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 19.02.1997 року №63/9 у [PERSON] вилучена земельна ділянка площею 64\~м2 по вул. Сергіївський, 10 м. Словянськ,залишивши їй у користуванні 567 кв.м. Громадянину [PERSON] по вул. Сергіївський, 12 м. Словянськ, додатково відведена земельна ділянка площею 64\~м2, за рахунок вилученої у [PERSON] земельна ділянки площею 64\~м2 по вул. Сергіївський, 10; загальна площа земельної ділянки доведена до 440\~м2, яка затверджена як норма по вул. Сергіївський, 12. (а.с.214 т.1). 17. 27.06.2000 року [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу придбала у [PERSON] 1/2 частину житлового будинку з відповідною часткою господарсько-побутових споруд, розташований за адресою м. Словянськ вул. Сергеевська , 12, на земельній ділянці [PERSON] міської [PERSON] площею 440\~м2. Право власності на зазначену частину житлового будинку зареєстровано за позивачем в КП «БТІ» 30.06.2000 (а.с. 216\~т.1). 18. Рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 16.12.2003 року №753 із землекористування [PERSON] вилучено земельну ділянку площею 83\~м2, залишивши їй у користуванні 372 кв.м. по вул. Сергіївський, 8, згідно поданої заяви та відведено додатково [PERSON] земельну ділянку площею 83\~м2, за рахунок земельної ділянки по вул. Сергіївський, 8, що складе загальну площу 808\~м2., передавши її у приватну власність для обслуговування житлового будинку та господарських будівель по вул. Сергіївський, 10. Крім того, з пункту 3 зазначеного рішення вбачається, що міський відділ земельних ресурсів було зобов'язано відвести додатково земельну ділянку та видати державний акт на право приватної власності на землю (а.с. 220\~т.1). 19. Згідно копії архівної виписки №01-18/70 від 27.07.2012 рішенням [PERSON] міської ради від 22.12.2004,№ 773/4, [PERSON] передана безоплатно в приватну власність земельна ділянка площею 0,0472\~га, яка розташована в м. Словянську по вул. Сергіївській 10 (а.с.221\~т.1). 20. Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ДН № 105841, виданого 12 січня 2005 року на підставі рішення [PERSON] міської ради від 22.12.2004 № 773/4, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0472 га, яка розташована в м. Словянську по вул. Сергіївській 10; цільове призначення земельної ділянки обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Згідно плану меж земельної ділянки кадастровий номер 1414100000:01:002:0076, який є невідмінною частиною Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ДН № 105841, площа земельної ділянки складає 0,0816\~га (а.с. 218\~т.1). 21. Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.10.2017, площа земельної ділянки кадастровий номер 1414100000:01:002:0076, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою м. Словянськ, вулиця Сергіївська 10; складає 0,0816\~га; підстава виникнення права власності державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДН № 105841. Виданий 12.01.2005 (а.с.219\~т.1). 22. Судом встановлено, що земельна ділянка площею 440\~м2, яка розташована за адресою м. Словянськ вул. Сергіївська, 12 у приватну власність позивачу [PERSON] не передавалася. Згідно листа відділу Держгеокадастру у м. Словянську Донецької області від 21.06.2016 вих. № 9-28-0.5-648/2-16, станом на 01.01.2013 за даними Держземкадастру земельна ділянка за адресою: м. Словянськ, вул. Сергіївська, 10 знаходиться у власності [PERSON] (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДН № 105841 зареєстрований 12.01.2005 за № 0105146700025). Право власності (користування ) на земельну ділянку за адресою: м. Словянськ, вул. Сергіївська, 12 не зареєстровано (а.с.56 т.2) V. Оцінка Суду. 23.\~Правовідносини,\~які виникли\~між сторонами\~регулюються\~Конституцією України\~Цивільним кодексом\~України та\~Земельним кодексом\~України. 24. Частиною першою статті 15 ЦК України, визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 25. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 26. Статтею 41\~Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. 27. За змістом\~статті 11 ЦК України, \~цивільні права та обов'язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. 28. Відповідно до пункту 10 частини другої\~статті 16 ЦК України, \~цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. 29. Згідно з частинами другою, третьою\~статті 78 ЗК України,\~право власності на землю набувається та реалізується на підставі\~Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. 30. Статтею 80 ЗК України, \~встановлено, що самостійними суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності, а також держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, на землі державної власності. 31. Згідно зі статтями\~83,\~84 ЗК України,\~комунальною власністю є землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, в державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. 32. Відповідно до частини першої\~статті 116 ЗК України,\~громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. 33. Статтею 122 ЗК України\~передбачено, що вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. 34. Частиною першою\~статті 153\~ЗК України визначено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. 35. Згідно з пунктом «г» частини третьої\~статті 152 ЗК України, \~захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. 36. У частині першій\~статті 155 ЗК України\~визначено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. 37. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей (частина друга\~статті 158 ЗК України). 38. Відповідно до роз'яснень, викладених у абзаці 2 пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», виходячи з положень статей 8, 124 Конституції, статей 26, 30 , 87-90, 97, 100, 102, 118, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153, 158, 161, 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 ЦК України,статті 15 ЦПК України,статті 12\~ГПК України судам підсудні справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками. Оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності і видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування у межах їх повноважень, то у спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, ефективним та окремим способом захисту та поновлення порушених прав у судовому порядку. Вказана правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом України, зокрема у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2824цс15 та у постанові від 01 липня 2015 року у справі № 6-319цс15. 39. У частині першій статті 81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 40. Відповідно до пунктів 1-4 частини першої\~статті 264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. На підтвердження своїх позовних вимог щодо порушення права користування земельною ділянкою, представник позивача посилається на висновок судової земельно-технічної експертизи № 268/8 від 14.09.2018. 41. Згідно висновку судової земельно-технічної експертизи №268/8 від 14 вересня 2018 року (т. 1 а.с.169-206) експертом зафіксовано порушення порядку землекористування та меж між земельними ділянками домоволодінь №10 та №12 по вул. Сергіївській в місті Словянську Донецької області. Фактична площа користування земельною ділянкою №10 становить 0,0837 га; фактичне користування земельною ділянкою №12 становить 0,0399 га. Зафіксоване накладання земельної ділянки №10 на земельну ділянку №12 на 0,0041 га (т.1 а.с.206). Вказані обставини, на думку позивача, вказують на те, що внаслідок накладання земельних ділянок\~площа фактичного користування позивачем земельною ділянкою, зменшилась з 0,0440 га до 0,0399 га; її право\~перш за все було порушено видачею [PERSON] 12 січня 2005 року, на підставі рішення виконкому [PERSON] міської [PERSON] від 22.12.2004 № 773/4 про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0472 га, державного акта\~на право власності на земельну ділянку площею 0,0472 га (в плані меж земельної ділянки якого зазначена площа 0,0816 га). Позивач вважає що зазначена невідповідність площі та меж земельної ділянки №10 по вул. Сергіївській в місті Словянську свідчить про незаконну видачу державного акту про право власності на землю та відсутність підстав для набуття [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 0,0816 га. 42. Як вбачається з отриманого [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 105841 від 12.01.2005 року, остання є власником земельної ділянки по вул. Сергіївський, 10, площею 0,0472 га, яка була безоплатно передана [PERSON] в приватну власність відповідно до рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 22.12.2004 року №773/4, а на зворотній стороні державного акту зазначено земельна ділянка площею 0,0816 га (а.с.218 т.1). Тобто, відповідач у справі - [PERSON] є власником конкретно визначеної земельної ділянки., зі встановленими межами в натурі (на місцевості), що закріплено межовими знаками та підтверджується правовстановлюючим документом. 43. Дослідивши технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності [PERSON] на земельну ділянку по вул. Сергіївській, 10 в м. Словянську (кадастровий номер 1414100000:01:002:0076), розробленою приватним підприємством «РУМБ» (а.с.239-242 т.1), судом встановлено, що з заявою про передачу в безоплатну приватну власність земельної ділянки ділянку по вул. Сергіївській, 10, [PERSON]П звернулася до [PERSON] міської ради 02.12.2003; при цьому заявниця не зазначила площу земельної ділянки яку вона має намір отримати. З вихідної земельно-кадастрової інформації вбачається, що загальна площа земельної ділянки по вул. Сергіївській, 10, за рахунок якої запроектоване відведення складає 0,0472 га (а.с.240-241 т.1). 15.04.2004 року був складений акт встановлення та узгодження меж землекористування громадянкою [PERSON] в натурі по вул. Сергіївській, 10. Відомості про суміжного землекористувача [PERSON] в акті відсутні (а.с.55 т.2). 44. В судовому засіданні позивач [PERSON] пояснила, що відмовилася підписувати акт встановлення та узгодження меж землекористування [PERSON] в натурі, оскільки не погоджувалася з межами земельної ділянки та мала намір безоплатно отримати у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку у розмір зазначеному в договорі купівлі продажу житлового будинку від 27.06.2000 по вул. Сергеевська, 12 , у розмірі 440 кв.м. 45. Виходячи з підстав і предмету позову, що розглядається, предметом доказування (ст. 179 ч. 1 ЦПК України) є передусім факти, які повинні підтверджувати доводи позивача про те, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку виданого виконкомом [PERSON] міської ради, [PERSON] були встановлені в натурі межі земельної ділянки площею 0,0816 га, площа якої перевищую площу переданої безоплатно в приватну власність земельну ділянку у розмірі 0, 0472 га. 46. В ході огляду на місцевості судовим експертом [PERSON] зафіксовано порушення порядку землекористування та меж між земельними ділянками домоволодінь №10 та №12 по вул. Сергіївській в місті Словянську Донецької області; фактична площа користування земельною ділянкою №10 становить 0,0837 га; фактичне користування земельною ділянкою №12 становить 0,0399 га, накладання земельної ділянки №10 на земельну ділянку №12 складає 0,0041 га, що знайшло своє відображення у висновку судової земельно-технічної експертизи №268/8 від 14 вересня 2018 року (а.с.169-206 т. 1) 47. Таким чином суд доходить висновку про доведеність позивачем порушення її права користування земельною ділянкою №10 по вул. Сергіївській в місті Словянську площею 0,0440 га, видачею відповідачу [PERSON] державного акту про право власності на земельну ділянку серії ДН № 105841, без узгодження з позивачем меж земельної ділянки площею 0,0816 га, що призвело до накладання земельної ділянки №10 на земельну ділянку №12 на 0,0041 га. 48. Оскільки площа земельної ділянки 0,0816 га, вказана в плані меж земельної ділянки у виданому відповідачу [PERSON] державному акті, не відповідала площі, визначеній рішенням виконкому [PERSON] міської ради від 22.12.2004 № 773/4, для передання останній у власність 0,0472 га для обслуговування жилого будинку і господарських споруд, через що частина ділянки [PERSON] накладається на ділянку позивача, чим порушує право користування земельною ділянкою останньої, то позовні вимоги про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку відповідача підлягає задоволенню. 49. Діючим законодавством не передбачено можливості внесення змін та виправлень до державного акту на право власності на землю, а тому суд доходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог про визнання недійсним спірного державного акту на право власності на землю. При цьому суд вважає, що втручання держави у право власності [PERSON] на землю здійснюється на підставі закону, є виправданим і дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), повязаними з втручанням, та інтересами особи, яка страждає від втручання. 50. Суд також вважає, що підлягають задоволенню позовні вимоги про скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 105841 зареєстрованого 12.01.2005 за № 0105146700025, на земельну ділянку № 10 по вул. Сергіївській в м. Словянську, кадастровий номер 1414100000:01:002:0076. 51. За\~ст.182\~ЦК України,\~ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"від 01 липня 2004 року N 1952-IV\~(далі - Закон N 1952-IV),\~право власності\~та інші речові права\~на нерухомі речі,\~обтяження цих прав,\~їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Права на нерухоме майно,\~які підлягають державній реєстрації\~відповідно до цього\~Закону,\~виникають з моменту такої реєстрації\~(ст.3 Закону N 1952-IV). Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. До\~нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення -\~ст.181 ЦК України,\~ст.2 Закону N 1952-IV. 52. В силу\~ст.4 Закону N 1952-IV, в редакції,\~що діяла на момент прийняття рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 773/4 від 22.12.2004, обов'язковій державній реєстрації підлягало право власності на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування. 53. Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України від 11.02.2010 року № 1878-VI (з наступними змінами) «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1878- VI). 54. Так, згідно ч. 1 ст. 3 Закону № 1878-У1 державна реєстрація прав є обов'язковою. 55. Обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема - право власності на нерухоме майно; право володіння; право користування (сервітуту); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном (п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону № 1878-VI . Державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав, відмову в такій реєстрації, її зупинення, про державну реєстрацію обтяжень, про скасування запису, погашення запису та внесення змін до записів у Державному реєстрі прав (п. 2 ч. 2 статті 9 Закону № 1878-VI). Державна реєстрація прав проводиться на підставі договорів, укладених у порядку, встановленому законом; ) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом, рішень судів, що набрали законної сили. 56. Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.10.2017, площа земельної ділянки кадастровий номер 1414100000:01:002:0076, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою м. Словянськ, вулиця Сергіївська 10; складає 0,0816\~га. Підстава виникнення права власності державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДН № 105841, виданий 12.01.2005; підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень від 23.10.2017 (а.с.219\~т.1). 57. Пунктами 27, 28 постанови Кабінету Міністрів України від 20 липня 2011 року № 791 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 9 вересня 2009 року № 1021 і від 18 серпня 2010 року № 749 та визнання такою, що втратила чинність, постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 року № 2073» встановлено, що запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) посадовою особою територіального органу Держземагенства на підставі, зокрема, рішення суду. Скасування (поновлення) запису здійснюється шляхом внесення до автоматизованої системи відомостей про скасування (поновлення) із зазначенням дати та підстави скасування (поновлення), посади, прізвища та ініціалів посадової особи, яка скасувала (поновила) запис, та формування з використанням автоматизованої системи нових аркушів Поземельної книги, що засвідчується підписом посадової особи, та скріплюється печаткою територіального органу Держземагенства. 58. Аналіз вказаних норм дає підстави вважати, що наявні підстави для скасування державної реєстрації Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 105841 від 12.01.2005 року, відповідно до якого [PERSON] є власником земельної ділянки по вул. Сергіївський, 10, оскільки судом встановлена невідповідність площі земельної ділянки у розмірі 0,0472 га, яка була безоплатно передана їй в приватну власність відповідно до рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 22.12.2004 року №773/4, площі земельної ділянки у розмірі 0,0816 га, яка зазначена на зворотній стороні державного акту (а.с.218 т.1), та якою фактично володіє та користується [PERSON], чим порушується право користування позивачем земельною ділянкою №12 по Сергіївський, міста [PERSON]. 59. Таким чином, враховуючи наведене вище, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved