Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Долинянської сільської ради Рогатинського району, Рогатинської райдержадміністрації про визнання права власності на земельну частку (пай) в розмірі 0,93 га, що знаходиться на території Долинянської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. У позовній заяві зазначено, що позивач з 1976 року по даний час працює вчителем в Долинянській загальносвітній школі. Під час проведення розпаювання землі та оформлення Державного акта на право колективної власності на землю до якого додавався список громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, які були співвласниками цієї власності, позивача з невідомих причин не було внесено у цей список. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю із підстав, наведених у позовній заяві. Пояснив, що з 1976 року по даний час працює вчителем географії в Долинянській загально-освітній школі І-ІІІ ступенів. Як працівник соціальної сфери має право на отримання земельної частки (паю) за місцем праці. Вирішити даний спір у позасудовому порядку можливості немає, оскільки процес розпаювання закінчився. Додинянська сільська рада не заперечує щодо виділення йому земельної частки за межами населеного пункту із земель резерву в розмірі середньої земельної частки (паю), що становить 0,93 га. Просив позовні вимоги задовольнити повністю. Додинянська сільська рада подала клопотання про розгляд справи у відсутності їхнього представника, позов визнали повністю. Рогатинська районна державна адміністрація в судове засідання представника не направила, не подалаа клопотання про розгляд справи у їх відсутності, чи про відкладення слухання справи, не повідомила суд про причини неявки представника у судове засідання, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлялася в установленому законом порядку. За ст.27 ЦПК України участь у судових засіданнях є правом, ане обов'язком сторін по справі. Суд, вислухавши доводи позивача [PERSON], дослідивши і перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно довідки Долинянської сільської ради Рогатинського району №416 від 27.11.2009 року [PERSON] помилково не було включено у списки пайовиків у період проведення паювання і виготовлення Державного акта на право власності на земельну ділянку. Як вбачається з трудової книжки, виданої 19.07.1956 року на імя [PERSON], [INFO], довідки. виданої Долинянською [PERSON] ступнеів, з [PERSON] з 18.08.1976 року прийнятий на роботу на посаду вчителя географії Долинянської загальноосвітньої шкли, де працює по даний час. Відповідно до рішення девятої сесії Долинянської сільської ради від 11 травня 2012 року "Про виділення земельної ділянки в розмірі середньої земельної частки (паю) за рахунок земель резервного фонду" вирішено надати [PERSON] дозвіл на виділення земельної частки (паю) в розмірі 0,93 га із земель резервного фонду Долинянської сільської ради. яка знаходиться за межами населеного пункту. Указом Президента України від 08.08.1995 року визначено, що право на земельну частку (пай) мають члени сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами сільськогосподарського підприємства відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Внесеним до списку особам, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, видаються сертифікати на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка і проводиться їх реєстрація районною державною адміністрацією. Тобто, для набуття права на земельну частку (пай), відповідно до п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 року №720, необхідна наявність двох обставин: членство у колективному сільськогосподарському підприємстві та внесення до списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно п.2.2 Положення про Сертифікат на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки ( в умовах кадастрових гектарів), яке затверджене рішенням Івано-Франківської обласної ради народних депутатів від 31 липня 1995 року передбачено, що власником земельного сертифіката можуть також бути особи, які зайняті у соціальній сфері на селі. Стаття 1 протоколу до Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод1950 року (ратифікована Законом України від 17.07.1997 року) передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Право власності на землю гарантується відповідно до положень ст.14 Конституції України. За ст.373 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Субєктами права власності на землю (земельну ділянку) є фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Необхідність визнання прав на землю виникає тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо наявності у особи певного субєктивного земельного права, субєктивне право заперечується чи створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності на земельну ділянку чи права користування нею через наявність таких сумнівів чи відсутність або втрату належних правовстановлюючих документів на таку земельну ділянку. За таких обставин та доказів, досліджених і перевірених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що [PERSON] набув право на земельну частку (пай), як особа, яка працює в соціальній сфері в с.Долиняни Рогатинського району. Позовні вимоги підлягають до задоволення. [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], жителем [INFO] слід визнати право власності на земельну частку (пай) в межах середньої частки в розмірі 0,93 га на території Долинянської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області.

Outcome: approved