Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

29 січня 2020 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , право власності на земельну ділянку, загальною площею 1,2119 га, кадастровий номер: 5923581700:07:000:0187, для ведення особистого селянського господарства, що за життя належала його матері [PERSON] , яка померла [INFO] в селі Зеленківка Недригайлівського району Сумської області, в порядку спадкування. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримав повністю з наведених у позові підстав та просить суд їх задовольнити. Представник Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, відповідача по справі, у судове засідання не з`явився, але направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У зв`язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази. Згідно зі ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У зв`язку з неможливістю отримати позивачем правовстановлюючий документ, а саме державного акту на право приватної власності на землю, який спадкодавцю не видавався, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] , оскільки рішення суду в такому разі буде підставою для належного оформлення за ним права на земельну ділянку. На підставі викладеного,

Outcome: approved