Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 25.05.2017 року і до повноліття дитини. Позов обґрунтовується тим, що позивач та відповідач з січня 2007 року по вересень 2010 року проживали спільно без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання у сторін народився син - [PERSON], [INFO] Спільне проживання між позивачем та відповідачем припинено. Дитина проживає з позивачем. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Син потребує постійного санаторно-курортного лікування у зв'язку із захворюванням: дискінезія жовче-вивідних шляхів на фоні аномалії жовче-вивідних шляхів, а також має неправильний прикус, який можна виправити лише встановленням брекетів, що є досить дороговартісним. Такий рівень розвитку та лікування позивач забезпечити сама не в змозі, оскільки є також опікуном над дитиною, позбавленою батьківського піклування, а саме онуком [PERSON] Відповідач на даний час є пенсіонером, отримує пенсію, тобто має стабільний дохід. Відповідач інших утриманців не має, має задовільний стан здоров'я, а тому може сплачувати аліменти. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Однак, в позовній заяві наявне клопотання про розгляд справи за її відсутності на підставі наявних матеріалів. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, подавши до суду заяву про повне визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] підтверджується, що батьками [PERSON], [INFO], є сторони. З копії рішення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області №131 від 29.08.2013 встановлено, що позивача призначено опікуном над дитиною, позбавленою батьківського піклування, а саме малолітнім [PERSON] Рішенням ЛКК №436 від 24.05.2015 року [PERSON] встановлено діагноз: дискінезія жовче-вивідних шляхів на фоні аномалії жовче-вивідних шляхів та рекомендоване санаторно-курортне лікування. Згідно з частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ). Частиною 2 статті 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Таким чином, суд звертає увагу на те, що відповідно до норм міжнародних актів та СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо своїх неповнолітніх дітей, зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати їм достатній рівень фізичного і духовного розвитку. Згідно із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявністьв останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст.183, 191 СК України частка заробітку ( доходу ) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом починаючи з дня пред'явлення позову. Отже, суд знаходить підстави для присудження аліментів із відповідача. Аліменти слід присудити в користь позивача у частці від доходу відповідача, так як і заявлено в позові, оскільки відповідач має сталий дохід у вигляді пенсії, що ним не заперечується. При визначенні розміру стягнення аліментів суд враховує, що відповідачем повністю визнано розмір позовних вимог, згідно ст. 174 ЦПК України, матеріальний стан сторін та їх потреба в коштах для проживання при нинішніх життєвих обставинах, відсутність у відповідача інших утриманців та задовільний стан здоров'я відповідача, що не заперечується відповідачем. Обов'язок утримувати дітей покладено на обох батьків. За таких обставин, позов підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved