Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

18 вересня 2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, де зазначив, що з уточненою в ході судового розгляду заявою про встановлення фактів, що [INFO] року за своїм постійним місцем проживання у м. Горлівка, померла його мати - [PERSON], [INFO]. 19 квітня 2015 року заявник здійснив поховання матері на міському кладовищі №2 міста Горлівки, на ділянці №10, поруч із раніш похованим батьком. 18 травня 2015 року, у міському ВДРАЦС Реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво про смерть [PERSON] Для отримання свідоцтва про смерть матері відповідного державного зразка, заявник звернувся до ВДРАЦС Реєстраційної служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області. Однак йому було відмовлено у видачі вказаного свідоцтва, мотивуючи це тим, що надані заявником документи не відповідають вимогам діючого в Україні законодавства, оскільки не містять печатки лікарської установи відповідного зразка, та видані органами і посадовими особами, які створені, обрані чи призначені в порядку, не передбаченому законом та функціонують на непідконтрольній Україні території. На підставі вищевикладеного, заявник просив суд встановити факт смерті його матері [PERSON], [INFO], уродженки Ср. Аночки Ястребовського р-ну Курської області в м. Горлівка Донецької області, вказавши причину смерті - атеросклеротична хвороба серця. 09 жовтня 2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, де збільшив свої вимог та окрім встановлення факту смерті [PERSON], для можливості прийняття спадщини, що відкрилася після її смерті, заявник просив також встановити факт перебування його із померлою у родинних відносинах, а саме, що він є її рідним сином. Так, з наданих суду документів вбачається, що прізвище спадкодавця українською мовою зазначене як [PERSON] а заявника як [PERSON]». У свідоцтві про народження та у паспорті, прізвище заявника російською мою записано як [PERSON], так само як у свідоцтві про народження заявника прізвище його матері російською мовою зазначене як [PERSON], що співпадає із записаним російською мовою прізвищем в її паспорті. Вказана технічна помилка є перешкодою в оформленні заявником свої спадкових прав. Заявник [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, пояснення надав аналогічні викладеним у первинній та уточненій заявах. Зазначив, що під час спроби зареєструвати у встановленому законом порядку факт смерті матері, у ВДРАЦС м. Слов'янська йому було повідомлено, що для належної реєстрації смерті в органах РАЦС, отримання чинного витягу та свідоцтва про смерть, заявнику необхідно надати документи передбачені ст. 17 ЗУ «Про акти цивільного стану», а саме, документи встановленої форми про смерть, видані закладом охорони здоров'я, або рішення суду про оголошення особи померлою чи про встановлення факту її смерті в певний час. У зв'язку з тим, що отримати у м. Горлівка відповідні медичні документи неможливо, оскільки медичних установ підконтрольних уряду України у місті не має, заявник змушений був звернутися до суду із дійсною заявою. Крім того, у документах наявна технічна помилка у написанні прізвищ його та матері, що унеможливлює оформлення ним своїх спадкових прав після смерті матері. Крім того, будучи допитаний у порядку ст. 184 ЦПК України, як свідок, з підстав, які відомі йому особисто, під присягою повідомив, що його мати хворіла, і він постійно перебував поряд із нею, і на час смерті він також був поряд, бачив, що вона померла. Представник заінтересованої особи ВДРАЦС по м. Слов'янську будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, в залу суду не з'явився, натомість суду надана заява з проханням розглянути справу без участі представника заінтересованої особи, рішення винести згідно вимог діючого законодавства (а.с. 38). Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що дійсно знає заявника, оскільки він проживає з ним у одному будинку, по сусідству із ним та його матір'ю. Може ствердити, що він є сином [PERSON], оскільки його квартира знаходиться поряд із квартирою матері заявника, та він знає, що заявник, хоч і проживав у квартирі, яка знаходиться у іншому під'їзді, однак у зв'язку із тим, що мати похилого віку, хворіла, то став проживати у неї. Про те, що [PERSON] померла, він дізнався від заявника, сам він не був присутній на похоронах. Суд, заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків, розглянувши надані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до висновку, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Заявник, 19 вересня 2015 року звертався до Відділу ДРАЦС по м. Слов'янську із заявою про державну реєстрацію смерті матері, що підтверджується відповідною заявою [PERSON] (а.с. 22), однак, заявнику у реєстрації було відмовлено. Так, як вбачається зі змісту роз'яснення ВДРАЦС по м. Слов'янську № 3230/03.2-45, від 19 вересня 2015 року (а.с. 23, 23 з.б.) наданого заявником, для проведення державної реєстрації смерті матері, [PERSON] необхідно надати до Відділу документи передбачені ст. 17 ЗУ «Про акти цивільного стану», зокрема, лікарське свідоцтво про смерть форми №106/о затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року №545, або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Надані заявником документи не відповідають вимогам діючого в Україні законодавства, оскільки не містять печатки лікарської установи відповідного зразка, та видані органами і посадовими особами, які створені, обрані чи призначені в порядку, не передбаченому законом та функціонують на непідконтрольній Україні території. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 18 травня 2015 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с. 8), [INFO] року, у віці 81 року, у місті Горлівка Донецької області померла [PERSON], актовий запис про смерть № 270. Як вбачається з представленого суду лікарського свідоцтва про смерть №151 виданого [INFO] року КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» м. Горлівка (а.с. 9), [PERSON] [INFO] померла [INFO] року. Смерть настала вдома, за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки про причину смерті до форми №106/о №151, виданої [INFO] року КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» м. Горлівка, причиною смерті [PERSON] стала атеросклеротична хвороба серця (а.с. 9). 19 квітня 2015 року заявник здійснив поховання матері на міському кладовищі №2 міста Горлівки, на ділянці №10, поряд із раніш похованим батьком. Так, згідно заяви [PERSON], [INFO] року він звернувся до майстра ритуальних послуг КП «Простор» із заявою про надання дозволу на захоронення померлого, до родинної огорожі раніш похованого [PERSON] на кладовищі №2 на ділянці під №10. Датою поховання є 19 квітня 2015 року (а.с. 13). Згідно розрахунку - фактури ТОВ «АЖУР-ЭВАС» від 18 квітня 2015 року та договору-замовлення на проведення та організацію поховання, за здійснення поховання [PERSON] заявником було сплачено грошові кошти на загальну суму 1 785 грн. 00 коп. (а.с. 10,11). Та обставина, що [PERSON] померла також підтверджується фотографіями могили [PERSON], а також показаннями заявника, допитаного в якості свідка у порядку ст. 184 ЦПК України. Так, як було встановлено у судовому засіданні і вбачається з матеріалів справи, у паспорті заявника [NUMBER] (а.с. 3), а саме, на першій його сторінці у графі «прізвище», українською мовою записано [PERSON]». Згідно паспорту померлої, [NUMBER] (а.с. 6), на першій його сторінці, у графі «прізвище» українською мовою зазначено «Віслабодська». Таким чином, є наявним те, що прізвища заявника та померлої різняться між собою. Однак, згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], [NUMBER] виданого 25 вересня 1964 року бюро ЗАЦС м. Горлівки Донецької області, актовий запис №1652, вбачається, що прізвище заявника російською мовою зазначено як [PERSON] так само як і прізвище його матері російською мовою у свідоцтві зазначено [PERSON] ( а.с. 32). Крім того, прізвища заявника та померлої, у їх паспортах однаково записані російською мовою як: [PERSON] та [PERSON]. Та обставина, що заявник є сином [PERSON], і розбіжності у їх встановлюючих особу документах є лише різнонаписанням даного прізвища, підтверджуються також показаннями свідка [PERSON], який у судовому засіданні ствердив, що дійсно заявник є сином [PERSON]. Відповідно до п. 2 Постанови ВСУ №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. У відповідності до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р., «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. Відповідно до п. 8 ч.1ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як вбачається зі змісту Наказу міністерства юстиції України від 17.06.2014 року №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території Донецької області, зокрема м. Горлівка Донецької області, тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території м. Горлівка Донецької області. Як вбачається з наданого заявником витягу про смерть, його було сформовано 18 травня 2015 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с. 53), тобто після припинення доступу до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території Донецької області, зокрема м. Горлівка Донецької області. Відповідно до п. 1 Постанови ПВС України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до роз'яснень п. 13 Постанови ПВС України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст.273 ЦПК) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа, встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Розділом 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000 року, з із змінами, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. На теперішній час заявника має намір отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно, для чого йому необхідно надати нотаріусу свідоцтво про смерть та відомості про підтвердження родинних відносин зі спадкодавцем, тобто необхідно встановити факт родинних відносин між ним та спадкодавцем, [PERSON], однак він позбавлений можливості здійснити вказані дії, оскільки не має навіть можливості подати заяву про прийняття спадщини, тому що у нього відсутнє свідоцтво про смерть його матері, при цьому без встановлення факту родинних відносин, він не має можливості здійснити дії по отриманню такого свідоцтва. Виходячи із аналізу чинного законодавства та встановлених відповідно його обставин справи, оцінивши представлені в силу положень ст. 60 ЦПК України докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що факт родинних відносин заявника із померлою [PERSON] та факт її смерті повністю знайшли своє підтвердження у ході судового засідання, у представлених в матеріалах справи письмових доказах, а також показаннях свідків. За наведених обставин, враховуючі досліджені судом докази, а також те, що вказані факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, зокрема, оформлення останнім своїх спадкових прав після померлої матері, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved