Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

25.06.2020 року позивач [PERSON] звернувся до Волноваського районного суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку та житловий будинок в порядку спадкування за законом, і свої доводи обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті залишилася спадщина: житловий будинок та права на земельну частку (пай). Крім позивача, спадкоємцями за законом є діти спадкодавця, його брати: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та сестра [PERSON] , [INFO] , які на день смерті матері були зареєстровані та проживали разом з нею. Відповідно Заповіту все своє майно [PERSON] заповіла сину [PERSON] , але [PERSON] , помер [INFO] . На день смерті [PERSON] , був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . та мав наступний склад сім`ї: брат [PERSON] , [INFO] , сестра [PERSON] , [INFO] , відповідачі у справі. У встановлений законодавством шестимісячний строк після смерті матері та брата спадкові справи не відкривали, відмови не писали. У зв`язку з тим, що на час смерті матері та брата позивач відбував строк покарання в місцях позбавлення волі в Російській федерації позивач не мав можливості подати заяву про прийняття спадщини. 02 березня 2020 року рішенням Волноваського районного суду Донецької області у справі №221/8934/19 визначено позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті брата, [PERSON] , померлого [INFO] . 28 травня 2020 року приватним нотаріусом Кузуб Ю.В. відкриття спадкова справа №72/2020 після померлого [PERSON] . За домовленість між позивачем та відповідачами було вирішено, що право власності на житловий будинок та право на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування оформлювати буде позивач. Неодноразово позивач пропонував відповідачам оформити спадкове майно нотаріально, але відповідачі відмовляються переоформлювати документи нотаріально у зв`язку з відсутністю коштів та власною байдужістю, тому позивач вимушений звернутися до суду із зазначеним позовом. В судове засідання позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи не з`явився, в позовній заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату слухання справи повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомили, не використали наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, у відповідності до норм\~ст. 280 ЦПК України\~ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в їх сукупності, доходить висновку про задоволення позовних вимог\~\~з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Із наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 23.12.2005 року виконкомом Калінінської сільської ради Волноваського району Донецької області вбачається, що [PERSON] , померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис за №19 (а.с. 5). Зі свідоцтва про народження позивача [PERSON] , [INFO] , виданого 26.04.1990 року Октябрською сільською радою Волноваського району Донецької області, актовий запис за №25 вбачається, що в графі батьки зазначено: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 4). Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивач та відповідачі - [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] , померлий [INFO] , які є між собою братами та сестрою по матері, що підтверджується долученими до матеріалів справи доказами. Із наявної у матеріалах справи довідки №417 від 30.10.2019 року виданої виконкомом Калінінської сільської ради Волноваського району Донецької області вбачається, що на день смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] була зареєстрована та проживала за адресою: з 25.01.1982 року по день смерті [ADDRESS] , та мала наступний склад сім`ї: син [PERSON] , [INFO] (з 28.11.1996 року по теперішній час); син [PERSON] , [INFO] (з 22.10.1998 року по день смерті [INFO] ); донька [PERSON] , [INFO] (з 13.06.2002 року по теперішній час); онука [PERSON] , [INFO] (з 18.05.2004 року по теперішній час) (а.с. 7). Згідно наявного у матеріалах справи копії заповіту від 26.03.1997 року посвідченого секретарем виконкому Калінінської сільської ради Волноваського району Донецької області вбачається, що [PERSON] , все своє майно, яке по день її смерті виявиться їй належним, у чому б вони не полягало, і де б воно не знаходилось, в тому рахунку жилий будинок з усіма господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які знаходяться в с. Калініно, Волноваського району, Донецької області, вона заповідає своєму сину [PERSON] повністю (а.с. 8). Із наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданої 23.10.2007 року виконкомом Калінінської сільської ради Волноваського району Донецької області вбачається, що [PERSON] , помер [INFO] , про що 23.10.2007 року складено актовий запис за №11 (а.с. 9). Також зі свідоцтва про встановлення батьківства серії [NUMBER] виданого 26.10.1982 року Октябрською сільською радою Волноваського району Донецької області вбачається, що [PERSON] визнав батьком дитину [PERSON] , який народився [INFO] у [PERSON] , про що 10.10.1982 року складено актовий запис за №5 (а.с. 10). Із наявної у матеріалах справи довідки №416 від 30.10.2019 року виданої виконкомом Калінінської сільської ради Волноваського району Донецької області вбачається, що на день смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] був зареєстрований та проживав з 22.10.1998 року по день смерті за адресою: [ADDRESS] , та мав наступний склад сім`ї: брат [PERSON] , [INFO] (з 28.11.1996 року по теперішній час); сестра [PERSON] , [INFO] (з 13.06.2002 року по теперішній час); племінниця [PERSON] , [INFO] (з 18.05.2004 року по теперішній час) (а.с. 11). Із наявного у матеріалах справи Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, №00024241208 від 16.10.2019 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в с. Калініне, Волноваського району, Донецької області, про що 10.10.1982 року виконкомом Октябрської сільської ради Волноваського району Донецької області складено актовий запис за №17. Відомості про батька зазначено: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 12). Згідно рішення Волноваського районного суду Донецької області від 02.03.2020 року у справі №221/8934/20 (2/221/452/2020) позивачу говор віталію [PERSON] визначено додатковий строк у два місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за законом (а.с. 13-14). Із наявної копії договору купівлі-продажу жилого будинку від 10.03.1992 року, посвідченого Секретарем Октябрської сільської ради Волноваського району Донецької області та зареєстровано в реєстрі за №25, зі змісту якого вбачається, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] (а.с. 15). Згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДН №0206652 розміром 6,7 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), виданого 25.11.1996 року Волноваською районною державною адміністрацією вбачається, що власником вказаної земельної ділянки є [PERSON] (а.с. 21, 21 зв.бік0. Про те, що позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON] , [PERSON] є рідними братами та сестрою підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] виданого 12.01.1982 року Октябрською сільською радою Волноваського району Донецької області; довідкою про народження [PERSON] виданої відділом реєстрації актів громадянського стану Волноваським РУЮ, в графі відомостей про матір зазначено [PERSON] (а.с. 25, 27). З матеріалів справи також вбачається, що позивач та відповідачі дійшли згоди про те, що право власності на житловий будинок та право на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування буде оформлювати позивач. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно\~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно\~ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України\~визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не були припинені внаслідок його смерті. У відповідності до вимог ст.ст.\~1217,\~1223 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у\~статтях 1261-1265 ЦК України. У відповідності до вимог\~ст.1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до\~статті 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як роз`яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає\~ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищевикладене, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, на які посилалася позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1223, 1225, 1233, 1261 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 48, 81, 89,\~137, 141,\~252,\~253,\~263,\~264,\~265,\~268, 280-283 ЦПК України, суд

Outcome: approved