Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Центрально - західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький), Замостянського відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Центрально - західного міжрегіонального управління міністерства юстиції про скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Позов мотивовано тим, що згідно відомостей з Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 32306722, 19.04.2012, Старшого Державного виконавця Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції накладено арешт на нерухоме майно відносно [PERSON] . Адвокатом було направлено адвокатський запит на адресу Центрального відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції з проханням надати Копію Постанови про відкриття виконавчого провадження та копію Постанови про накладення арешту на нерухоме майно відносно позивача в рамках виконавчого провадження 32306722. Крім того, здійснено прохання на надання можливості ознайомитись з усіма матеріалами виконавчого провадження, які відповідно до Правил діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями повинні формуватися в окрему справу. Листом Центрального відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції від 02.01.2020 №2827/15.26 - 25/40 було повідомлено, що "згідно даних АСВП, виконавче провадження №32306722 направлено за належністю до Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції. З врахуванням вище зазначеної відповіді, на адресу Замостянського відділу державної виконавчої служби міста Вінниці було направлено аналогічний запит. Листом Замостянського відділу державної виконавчої служби міста Вінниці від 21.01.2020 №6924/17.24-25 повідомлено, що виконавче провадження №32306722 із примусового виконання виконавчого документа про стягнення з позивача заборгованості до відділу не надходило та станом на 21.01.2020 року на виконання у відділі не перебуває. Просить скасувати Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 32306722, від 19.04.2012 року винесену старшим Державним виконавцем Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Рудич Ірини Романівни. Ухвалою суду від 10.02.2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засідання представник позивача позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Центрально - західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) в судове засідання не з`явився надав суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Представник відповідача Замостянського відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Центрально - західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно відомостей з Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 32306722, 19.04.2012, Старшого Державного виконавця Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції накладено арешт на нерухоме майно відносно [PERSON] . Згідно листа Центрального відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції від 02.01.2020 №2827/15.26 - 25/40 було повідомлено, що "згідно даних АСВП, виконавче провадження №32306722 направлено за належністю до Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції. Відповідно до листа Замостянського відділу державної виконавчої служби міста Вінниці від 21.01.2020 №6924/17.24-25 повідомлено, що виконавче провадження №32306722 із примусового виконання виконавчого документа про стягнення з [PERSON] заборгованості до відділу не надходило та станом на 21.01.2020 року на виконання у відділі не перебуває. Стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до частини 2 статті 19 Закону регламентовано, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. Тобто, Постанова державного виконавця про накладення арешту на майно особи повинна існувати в рамках відкритого виконавчого провадження, та безпосереднього його проведення щодо примусового виконання рішення суду. Додаткового, відповідно до Розділу 7 Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями передбачено, що Формування справ здійснюється відповідно до глави 2 розділу IV Правил організації діловодства та архівного зберігання документів та згідно з номенклатурою справ. Так, зокрема під час формування справ слід дотримуватися таких загальних правил: вміщувати у справи тільки виконані документи відповідно до заголовків справ у номенклатурі; групувати у справи документи, виконані протягом одного календарного року, за винятком перехідних справ та судових справ (ведуться протягом кількох років до їх завершення), особових справ (формуються протягом періоду роботи особи в цій установі), документів виборчих органів та їх постійних комісій, депутатських груп (формуються за період їх скликання), документів навчальних закладів, що характеризують навчально-виховний процес (формуються за навчальний рік), документів театрів, що характеризують сценічну діяльність (формуються за театральний сезон), справ фільмів, рукописів, історій хвороб; вміщувати у справи лише оригінали або у разі їх відсутності засвідчені в установленому порядку копії документів; не допускати включення до справ чорнових, особистих документів, розмножених копій та документів, що підлягають поверненню; до справи включати документи тільки з одного питання або групи споріднених питань, що становлять єдиний тематичний комплекс; окремо групувати у справи документи постійного, тривалого (понад 10 років), тимчасового зберігання; за обсягом справа постійного та тривалого (понад 10 років) зберігання не повинна перевищувати 250 аркушів (не більше 40 мм завтовшки). Частина 1 ст. 317 ЦКУ зазначає, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Також, відповідно до ч. 1,2 ст. 319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Непорушність права власності регулюється ст. 321 Цивільного кодексу України та зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Так, відповідно до ч. 1,2 ст. 386 ЦКУ держава забезпечує рівний захист прав усі суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним прав користування та розпорядження своїм майном. За правилами ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Відповідно до ч. 2 ст. 40 вищезазначеного закону про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Враховуючи те, що [PERSON] не було повідомлено в установлений законом порядок про проведення виконавчого провадження та виконавчих дій, матеріали виконавчого провадження за №32306722 у правонаступника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Вінниця відсутні рівно як і у Замостянського відділу державної виконавчої служби у місті Вінниця, а постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19.04.2012 року, грубо порушує права [PERSON] як особи яка має право на приватну власність та вільне її відчуження, суд приходить до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача 840,80грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору в рівних частинах. На підставі викладеного,

Outcome: approved