Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до\~суду з\~позовом до Руськоіванівської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник Руськоіванівської\~ сільської\~ради в судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Однак надав до суду заяву, згідно якої просив розглядати справу без його участі, з позовними вимогами згоден.. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Як вбачається із матеріалів справи, [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть № [NUMBER] , виданого секретарем міста Спрінгфілд, Штату Массачусетс 19 серпня 2011 року (а.с. 13). [PERSON] є сином померлого [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 20.03.2003 року Руськоіванівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №52 (а.с. 5). [PERSON] , був зареєстрований та з 2006 року постійно проживав за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про смерть виданою головним секретарем міста Спрінгфілд, Штата Массачусете 19 серпня 2011 року. Після смерті [PERSON] , відкрився спадок, до якого належить: земельна ділянка площею 3,72 гектарів в межах згідно з планом, що розташована на території Руськоіванівської сільської ради, Білгород- Дністровського району Одеської області, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серія ІІІ-ОД №005484, виданий Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області (а.с. 11). Інших спадкоємців, передбачених ст. 1241 ЦК України у померлого не має. 14 лютого 2005 року [PERSON] , був складений заповіт, зареєстрований в реєстрі за №15 Руськоіванівської сільської ради, відповідно до якого, земельна ділянка площею 3,72 гектарів згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ОД № 005484, заповідано [PERSON] (а.с. 14). Позивач в червні 2019 року знайшов в документах вказаний заповіт та звернувся до Державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та до Руськоіванівської селищної ради про дійсність заповіту, що підтверджується відміткою, зробленою власноручно секретярем селищної ради від 04 липня 2019 року на заповіті, згідно якої заповіт не змінювався. Проте згідно відповіді державного нотаріуса Саданова О.В. №1578/02-17 від 09.07.2019 року позивачу було відмовлено у прийнятті спадщини у зв`язку з тим, що ним було пропущено визначений законодавством строк у шість місяців для прийняття спадщини (а.с. 12). Згідно відповіді Завідувача Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Саданова О.В. від 30.08.2019 року №3030/01-16 спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилась, спадкоємці до нотаріальної контори письмово не звертались. Позивач [PERSON] зазначає, що пропустив строк для прийняття спадщини у зв`язку з виниклими сімейними обставинами, станом здоров`я та у зв`язку з тим, що йому не було відомо про наявність заповіту. Відповідно до вимог ч.1\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3\~ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику в справах про спадкування"\~особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому\~статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого\~ст. 1270 ЦК України. Оцінюючи поважність\~причин пропуску\~строку для\~прийняття спадщини\~суд виходить\~з того,\~що позивач у зв`язку з виниклими сімейними обставинами, станом здоров`я та у зв`язку з тим, що йому не було відомо про наявність заповіту не мав змогу своєчасно звернутися до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що є всі підстави вважати поважною причину пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини і вважає за необхідно встановити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене,

Outcome: approved