Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

2 жовтня 2015 року позивач пред'явив позов про стягнення з відповідача [PERSON], заборгованості у розмірі 4885,37 доларів США, що за курсом НБУ від 25.08.2015 року складає 105716,43 гривень. Позов обґрунтовує тим, що 27.04.2007 року з відповідачем було укладено кредитний договір №LVMKAU00030033. Відповідно до цього договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 7926,85 доларів США. Відповідач неналежно виконував свої зобов'язання за даним договором, що проявлялося у порушеннях термінів та обсягів сплати платежів передбачених графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. Таким чином, у відповідача виникла заборгованість за вищевказаним кредитним договором у розмірі 4885,37 доларів США, з яких: 1949,94 доларів США - заборгованість за кредитом; 1315,11 доларів США - заборгованість за процентами за користування кредитом; 91,35 доларів США - заборгованість за комісією; 1528,97 доларів США - заборгованість за пенею. 23.12.2015року заочним рішенням Миколаївського районного суду Львівської області позов задоволено повністю. 27.12.2017року [PERSON] подала заяву про перегляд заочного рішення. Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 13.02.2018року скасовано заочне рішення від 23.12.2015року і справу призначено до підготовчого судового засідання. 14.03.2018року представником відповідача - адвокатом [PERSON] подано відзив на позовну заяву. 14.03.2018року представником відповідача - адвокатом [PERSON] подано заяву про застосування наслідків сплину позовної давності. 14.05.2018року та 31.05.2018року позивачем подано відповідь на відзив. Представник позивача в судове засідання 06.11.2018року не з'явився, подав до суду заяву про проведення розгляду справи у його відсутності, позовні вимоги підтримую в повному обсязі. Представник відповідача - адвокат [PERSON] в судове засідання 06.11.2018року не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову заперечує. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Судом встановлено, що позивачем 27.04.2007 року з відповідачем було укладено кредитний договір №LVMKAU00030033 відповідно до якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 7926,85 доларів США. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, у відповідача виникла заборгованість за вищевказаним кредитним договором станом на 25.08.2015 року у розмірі 4885,37 доларів США, з яких: 1949,94 доларів США - заборгованість за кредитом; 1315,11 доларів США - заборгованість за процентами за користування кредитом; 91,35 доларів США - заборгованість за комісією; 1528,97 доларів США - заборгованість за пенею. Згідно довідки НБУ на 25.08.2015 року курс долара США становив 2492,5544 гривень за 100,00 доларів США. Як вбачається із листа Акціонерного товариства комерційний банк « ПРИВАТБАНК» від 03.08.2018року №102799-ВБ, банком було реалізоване заставне майно, а саме автомобіль ЗАЗ DAEWOO, кошти від реалізації якого зараховані в рахунок погашення боргу за кредитним договором 01.03.2012року, що підтверджується меморіальним ордером від 01.03.2012року на суму 3480,07 доларів США. Згідно ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. На вимогу позивача про дострокове повернення всієї суми та відсотків за користування кредитом відповідач не відреагував. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки. Щодо заяви відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності від 14.03.2018року то така не підлягає до задоволення виходячи з наспаного. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Статтею 261 ЦК України встановлено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Заява про застосування позовної давності не підлягає до задоволення, оскільки відповідно до п.5.1. кредитного договору "Авто в кредит" , цей договір в частині сплати винагороди за надання фінансового інструменту набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами, і інших частинах- моменту наданням позичальником розрахункових документів або оформлення касових документів з метою використання кредиту в межах зазначених у них сум і діє в обсязі вииданих позичальникові коштів до повного виконання сторонами зобовязань за цим договором. Оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 1585,75 гривень в користь позивача.

Outcome: approved