Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду з позовними вимогами до [PERSON], треті особи - орган опіки та піклування Мелітопольської міської ради, служба у справах дітей Мелітопольської районної державної адміністрації, в яких просить визначити постійне місце проживання його малолітньої дитини [PERSON] [INFO] разом з батьком. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що мати самоусунулася від виховання та утримання дитини, малолітня [PERSON] мешкає разом за батьком. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що в грудні 2013 року забрав дитину проживати до себе, так як відповідачка [PERSON], у якої є ще старший син, пиячить, за дітьми не доглядає, належні умови проживання їм не створює. В грудні 2013 року йому стало відомо, що у [PERSON] виникли суперечки з родичем, які переросли в бійку, під час сварки маленька [PERSON] знаходилась на руках [PERSON] Він був дуже стурбований станом дитини та забрав її жити до себе. З грудня 2013 донька проживає з ним, знаходиться на його утриманні, мати життям доньки не цікавиться, телефонує лише в стані алкогольного сп'яніння. Зазначив, що з грудня 2013 по лютий 2014 відповідачка мешкала в м.Мелітополі, залишивши й старшого сина на родичів в с.Астраханка, однак з дитиною не бачилась. Для мешкання дитини він створив належні умови, у вихованні доньки йому допомагають бабуся, яка мешкає разом з ним та няня, яку він найняв. Офіційно він не працевлаштований, однак працює та в змозі утримувати дитину. Заперечує проти побачень матері та дитини лише під час знаходження [PERSON] в стані алкогольного сп'яніння, в інших випадках зазначив, що розуміє необхідність спілкування мами та дочки. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала та пояснила, що доньку вона любить, про неї турбується, намагається створити належні умови для проживання дітей. Не заперечуючи факт вживання алкогольних напоїв, наполягає на своєму виправленні та бажанні опікуватись дитиною. В судовому засіданні орган опіки та піклування Мелітопольської міської ради в особі представника пояснив, що 14.02.2014 було проведено обстеження умов проживання позивача за адресою: [ADDRESS], під час якого встановлено, що для дитини [PERSON] створені належні умови проживання, в помешканні чисто, є готова їжа, запаси продуктів харчування, у дитини є одяг, іграшки. Вважають, що батьком створені умови для виховання [PERSON] і підтримують позовні вимоги. В судовому засіданні залучена судом в якості третьої особи служба у справах дітей Мелітопольської районної державної адміністрації в особі представника пояснив, що старший син [PERSON] [PERSON] знаходився на обліку як дитина, яка дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах, тому що мати ухилялась від виконання батьківських обов'язків, зловживала алкогольними напоями. В 2011 році за рішенням Мелітопольського міськрайонного суду дитина була відібрана у матері і направлена до Бердянської школи-інтернату. Після реєстрації шлюбу між позивачем та відповідачем, за ініціативою [PERSON] дитина була повернута в родину. В грудні 2013 [PERSON] звернувся до служби у справах дітей з заявою про нехтування [PERSON] своїх материнських обов'язків. У зв'язку з цим служба звернулася до Астраханської сільської ради та отримала інформацію, що опікунською радою Астраханської сільської ради 18.02.2014 було прийнято рішення №2 клопотати перед опікунською радою Мелітопольської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні її неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Також, Астраханська сільська рада повідомила, що старша дитина [PERSON] мешкає разом з прабабусею, молодша - разом із батьком [PERSON], місце перебування [PERSON] не відоме. В подальшому [PERSON] була знайдена, по місцю проживання [PERSON] в с. Астраханка було проведення обстеження та зроблено висновок про відсутність умов для проживання дітей. У зв'язку з цим орган опіки та піклування Мелітопольської райдержадміністрації дійшов висновку про неможливість проживання малолітньої [PERSON] разом з матір'ю. Вислухавши пояснення сторін, інших учасників, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 21.07.2012 між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції. Від цього шлюбу [INFO] народилася [PERSON]. Сторонами не заперечується, що з грудня 2013 року [PERSON] мешкає разом із своїм батьком за адресо: [ADDRESS]. Даний факт також підтверджується довідкою голови квартального комітету про склад сім'ї. 14.02.2014 за вищевказаною адресою фахівцями служби у справах дітей Мелітопольської міської ради було проведення обстеження умов проживання, встановлено наявність умов для проживання, виховання та розвитку дитини, про що складено відповідний акт. 18.03.2014 рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської ради №44/4 було затверджено висновок щодо визначення місця проживання малолітньої [PERSON], згідно якого було встановлено відсутність підстав для того, щоб не підтримувати позов [PERSON] про визначення місця проживання дитини з батьком. При вивченні ситуації, що склалася, органом опіки та піклування Мелітопольської райдержадміністрації було встановлено, що [PERSON] характеризується негативно, в помешканні, де проживає [PERSON] не створені умови для проживання та розвитку дітей, за актом обстеження матеріально-житлових умов від 28.03.2014, складеного комісією Астраханської сільської ради, умови для проживання дітей відсутні, в результаті чого вони прийшли до висновку про недоцільність проживання малолітньої [PERSON] разом з її матір'ю [PERSON] Зазначене знайшло своє відображення в висновку органу опіки та піклування Меліопольської райдержадміністрації від 09.04.2014 №01-24/303. Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати і батько, які проживають окремо, не досягли згоди відносно того, з ким з них проживатиме малолітня дитина, спір між ними вирішується судом. Згідно п.1 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно принципу 6 Декларації з прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, що мають виключні обставини, розлучати з матір'ю. Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір'ю лише у винятковій ситуації не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст. 141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини. При вирішенні спору про місце проживання дитини суд бере до уваги відношення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків. Головним критерієм при визначенні місця проживання дітей, є інтереси дитини, які повинні переважати над інтересами батьків (с.175 рішення Європейського суду з прав людини у справі „Гофман проти Німеччини" від 11.10.2001 року). Разом з тим, той із батьків, який не проживає з дитиною, повинен мати можливість підтримувати регулярні контакти з нею, має право на відвідування (рішення Євросуду у справі „Ельсгольц проти Німеччини" від 13.07.2000 року). Беручи до уваги позицію батька щодо створення до малолітньої [PERSON] належних умов проживання, висновки органу опіки і піклування, якими рекомендовано проживання дитини з батьком та недоцільність проживання дитини з матір'ю, суд вважає що визначення місця проживання дитини за місцем проживання батька буде відповідати інтересам дитини, а тому позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Крім того, мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved