Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

25 січня 2021 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом в обґрунтування якого зазначила, що від шлюбу з відповідачем в них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 07.06.2019 року шлюб між сторонами розірвано. Весь час після укладення шлюбу [PERSON] фактично проживала в м.Нетішин, але зареєстрована в [ADDRESS] . Діти сторін народилися в м.Нетішин, де і проживають по даний час, але зареєстровані за адресою місця реєстрації їх матері. 10.09.2018 року Нетішинський міський суд Хмельницької області видав судовий наказ №2-н/679/105/2018, яким стягнув з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньок в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.08.2018 року та до досягнення дітьми повноліття. На підставі вказаного наказу, постановою державного виконавця Нетішинського МВ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області від 25.09.2018 року відкрито виконавче провадження №57248021. Однак відповідач неналежним чином виконує батьківські обов`язки щодо утримання дітей. Його заборгованість зі сплати аліментів на сьогоднішній день становить приблизно 150000 гривень. Як наслідок, головний державний виконавець Нетішинського МВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Занюк Ю.О. винесла відносно відповідача 4 постанови: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування зброєю; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. 02 травня 2020 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та проживає разом з дітьми в квартирі [ADDRESS] , що належить йому на праві власності. Чоловік позивачки бажає зареєструвати її та дітей в своїй квартирі, де створено всі умови для їх проживання, виховання та розвитку і де вони фактично проживають більше двох років. Оскільки діти з народження ніколи не жили за адресою місця реєстрації, все своє життя проживають в м.Нетішин, донька [PERSON] навчається в Нетішинській ЗОШ І-ІІІ ступенів №2, донька [PERSON] відвідує ДНЗ (ясла-садок) №7, позивачка вирішила змінити своє та дітей місце реєстрації і зареєструватися в квартирі чоловіка. Однак у знятті дочок з реєстрації їх місця проживання [PERSON] відмовили через відсутність згоди батька дітей на проведення вказаних дій. Позивачка неодноразово в усному порядку зверталась до відповідача з проханням надати дозвіл на зміну місця реєстрації дітей, але він за надання такої згоди вимагає відмовитися від заборгованості зі сплати аліментів та взагалі від стягнення аліментів на дочок. З даною проблемою вона зверталась до служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області. Начальник служби неодноразово розмовляла зі [PERSON] з приводу надання дозволу на зміну місця реєстрації, але той відмовився надати таку згоду. Таким чином між сторонами виник спір, оскільки відповідач вперто не надає згоди на зміну місця реєстрації дітей, що суперечить інтересам дітей та їх праву бути зареєстрованими за фактичним місцем проживання. Оскільки невизначеність реєстрації місця проживання малолітньої [PERSON] та неповнолітньої [PERSON] за фактичним місцем проживання зі своєю матір`ю суперечить їх інтересам та суттєво обмежує реалізацію їх прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема, права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист, позивачка вирішила звернутися за захистом їх прав до суду з даним позовом. На підставі наведеного позивачка просить надати дозвіл на зняття з реєстрації місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] та неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] .М`якоти та надати дозвіл на реєстрацію місця проживання дітей за адресою: квартира [ADDRESS] , без згоди батька [PERSON] . Стягнути відповідача на користь позивачки судові витрати у справі. Ухвалою суду від 26.01.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 22.02.2021 року. 22.02.2021 року підготовче судове засідання відкладено на 15.03.2021 року за клопотанням відповідача. Ухвалою суду від 15.03.2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 24.03.2021 року. 24.03.2021 року судове засіданні відкладено на 05.04.2021 за клопотанням представника відповідача. 15.03.2021 року до суду надійшов відзив представника відповідача, в якому вона зазначила, що [PERSON] заперечує щодо задоволення позовних вимог, оскільки відсутність реєстрації місця проживання дітей за місцем їх фактичного проживання та навчання не суперечить їх інтересам і не обмежує реалізацію їх прав, гарантованих Конституцією та законами України. Пояснила, що діти безперешкодно відвідують школу, дитячий садок та лікувальні заклади міста, що матір не заперечує. Докази того, що [PERSON] і [PERSON] не приймають у навчальні заклади чи відмовляють у наданні медичної допомоги, не беруть на дитячі гуртки/секції через відсутність прописки в м.Нетішин - відсутні. Крім того, позивачка не надала доказів того, що в неї існує спір з відповідачем про реєстрацію дітей, а також не надала жодних документальних доказів про згоду її чоловіка [PERSON] на реєстрацію дітей в належному йому житлі. На підставі наведеного в задоволенні позову просила відмовити. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в позові. Просили позов задовольнити повністю та стягнути з відповідача судові витрати. Заявили, що докази щодо розміру витрат у справі будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали, просили відмовити в задоволенні позову, посилаючись на обставини викладені у відзиві. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити, оскільки вирішення даного спору на користь позивачки відповідає інтересам дітей. Зазначили, що дійсно неодноразово спілкувалися з відповідачем з приводу надання дозволу на зміну місця реєстрації дітей, однак той відмовлявся без будь - якої мотивації таких своїх дій. Суд, заслухавши пояснення позивачки, відповідача, їх представників, представників третіх осіб, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши та оцінивши надані докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з позивачкою, що сторонами не оспорюється. Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 07.06.2019 року шлюб між сторонами розірвано. З постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.09.2018 року, довідки про неотримання аліментів № 714 від 17.01.2019 року, довідки - розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 10.12.2020 року вбачається, що 10.09.2018 року Нетішинський міський суд видав судовий наказ у справі №2-н/679/105/2018 про стягнення зі [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньок: [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , аліментів в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.08.2018 року та до досягнення дітьми повноліття. На підставі даного судового наказу 25.09.2018 року відкрито виконавче провадження № 57248021. Станом на 01.12.2020 року за [PERSON] рахується заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 134294,06 грн. Внаслідок утворення вищевказаної заборгованості зі сплати аліментів, розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, 10.12.2020 року головний державний виконавець Нетішинського МВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Занюк Ю.О. винесла 3 постанови, якими тимчасово обмежила [PERSON] у праві полювання, у праві користуватися зброєю, а також у справі керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно судового наказу №2-н/679/105/2018, виданого 10.09.2018 року. 02 травня 2020 року позивачка [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , який є власником двокімнатної квартири [ADDRESS] , згідно свідоцтва про право власності на житло від 27.03.1998 року та договору дарування 3/4 частки квартири від 01.03.2018 року. З акту обстеження умов проживання від 24.11.2020 року, довідок № 525 від 12.11.2020 року, № 209 від 13.11.2020 року, вбачається, що діти [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживають за адресою: [ADDRESS] , де створено всі необхідні умови для їх виховання, розвитку та проживання. Неповнолітня [PERSON] навчається в Нетішинській ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2, а малолітня Світлана відвідує дошкільний навчальний заклад (ясла - садок) № 7 «Оленка» в м.Нетішин. Чоловік позивачки [PERSON] надає дозвіл на реєстрацію її дітей в квартирі [ADDRESS] , власником якої він є. Первинна медична допомога дітям сторін надається педіатром комунального некомерційного підприємства Нетішинської міської ради «Центр первинної медико- санітарної допомоги», згідно декларацій про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу від 25.09.2018 року. Позивачка звернулася у Плужненську сільську раду Ізяславського району Хмельницької області із заявами про зняття її і дітей з реєстрації місця проживання, на що отримала відповідь № 578 від 16.11.2020 року. З відповіді вбачається, що [PERSON] та її дочкам [PERSON] і [PERSON] відмовлено у знятті з реєстрації місця проживання у зв`язку з відсутністю у її заявах згоди батька дітей, що визначено пунктом 11 Правил реєстрації місця проживання у знятті з реєстрації. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.2 ст.11 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Як зазначено у ст.3 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20.11.1989 року №44/25, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст.2 протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно обирати місце проживання в межах цієї території. Згідно ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Як встановлено ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Згідно ч.4 ст.29 ЦК України, ч.1 ст.160 СК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно ст.ст.6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання та зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Відповідно до п.п.18, 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року №207, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Статтею 155 СК України, передбачено, що здійснення батьками своїх прав по виконанню обов`язків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Суд зазначає, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їх найкращих інтересів повинно мати першочергове значення. Найкращі інтереси дитини залежно від їх характеру та серйозності можуть перевищувати інтереси батьків. Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 4 липня 2018 року у справі №712/10623/17. Отже, сімейне законодавство виходить із пріоритетного визначенням якнайкращих інтересів дитини незалежно від стосунків батьків між собою. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не приймає до уваги та оцінює критично твердження представника відповідача про відсутність доказів згоди чоловіка позивачки [PERSON] на реєстрацію дітей в належній йому квартирі. Так, в акті обстеження умов проживання дітей в квартирі [ADDRESS] від 24.11.2020 року, яке проводилося комісією представників служби у справах дітей, зазначено, що [PERSON] дає дозвіл на реєстрацію [PERSON] та [PERSON] в належній йому квартирі. Вказані обставини та присутність [PERSON] під час проведення обстеження підтверджуються його підписом в графі «з актом ознайомлений». Крім того, в судовому засіданні представники третіх осіб, які входили в склад комісії, що проводила вищевказане обстеження умов проживання, підтвердили, що [PERSON] дійсно був присутній при обстеженні умов, надав згоду на реєстрацію дітей позивачки у своїй квартирі, а вони відобразили це в акті. За таких обставин, наявність згоди чоловіка позивачки [PERSON] на реєстрацію дітей у належній йому квартирі в суду сумнівів не викликає. При вирішенні даного спору суд приймає до уваги те, що після розлучення сторін діти проживають з матір`ю, яка піклується про їх життя, здоров`я, фізичний та духовний розвиток. У свою чергу, батько дітей не в повній мірі виконує свої батьківські обов`язки, зокрема, відмовляється матеріально їх утримувати - станом на 01.12.2020 року за ним рахується заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 134294,06 грн. Наведені обставини свідчать про те, що на даний час саме позивачка займається захистом прав та законних інтересів своїх дітей, а відсутність згоди батька на зміну реєстрації місця проживання дітей порушує їх права та суперечить їх інтересам. У зв`язку з відсутністю згоди відповідача на зняття з реєстрації та реєстрацію місця проживання дочок [PERSON] та [PERSON] , вони разом з матір`ю не можуть реалізувати своє право на вільний вибір місця проживання. Зокрема, позивачка позбавлена можливості якнайкраще забезпечити інтереси своїх малолітніх дітей, шляхом зміни реєстрації їх місця проживання. Враховуючи вищевикладене, встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що з метою захисту прав та законних інтересів малолітніх дітей, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивачки задоволено в повному обсязі, з відповідача на її користь слід стягнути судовий збір в розмірі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved