Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

\~ \~21 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 8,56 умовних кадастрових гектарів, в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла 31 березня 2014 року. В обґрунтування цих вимог вказував, що після смерті його матері [PERSON] залишилася спадщина, в тому числі у виді вищевказаного права на земельну частку (пай). Він є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину. Інші спадкоємці першої черги, а саме: чоловік та інший син померлої відповідачі по справі, від прийняття спадщини відмовились. За оформленням спадщини він звернувся до нотаріуса, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у звязку із втратою оригіналу правовстановлюючого документу щодо прав спадкодавця на земельну частку (пай). Через вказане, за захистом своїх спадкових прав він був змушений звернутися до суду із цим позовом. Позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримав та просив справу розглянути за його відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою, в якій не заперечували проти задоволення позовних вимог [PERSON] та просили справу розглянути за їх відсутності. Дослідивши письмові докази по справі, в межах заявлених позовних вимог, судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть 1-ФП № 198994, [PERSON] померла 31 березня 2014 року, про що Лиманівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області здійснено актовий запис про смерть за номером 18 від 02 квітня 2014 року (а.с.34). Згідно довідки Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, на час смерті [PERSON] із нею були зареєстровані сини [PERSON] та [PERSON], а також чоловік [PERSON] (а.с. 18). За даними копії спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON]. О.П., після смерті [PERSON] спадщину прийняв її син [PERSON]. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали заяву про відмову від прийняття спадщини (а.с. 28-45). Згідно копії свідоцтв про народження ІІІ-ФП № 484958 та ІІІ-ФП № 321219, а також копії свідоцтва про шлюб І-ФП № 294917, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 лютого 1975 року, та є батьками [PERSON] та [PERSON] (а.с. 39-40). Підстави, з яких позивач був змушений звернутися до суду із цим позовом підтверджується змістом письмового розяснення нотаріуса [PERSON] від 10.10.2014 року № 361/2-14/50-214, яким [PERSON] було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину щодо вищевказаних спадкових прав у звязку з ненаданням оригіналу правовстановлюючого документу (а.с. 21). Відповідно до п.4.15. Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначає у позовній заяві позивач, оригінал правовстановлюючого документу щодо вищевказаного права на земельну частку (пай) було втрачено. З приводу зазначеного позивачем розміщене оголошення у засобах масової інформації місцевого значення (а.с. 13). Відповідно до відомостей відділу Держземагенства у Жовтневому районі Миколаївської області, за даними Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 06 червня 1997 року за № 88 на імя [PERSON] зареєстровано сертифікат МК № 004189, яким посвідчено належність [PERSON] права на земельну частку (пай) 8,56 в умовних кадастрових гектарах землі, яка перебуває у Колективному сільськогосподарському підприємстві «Лиманський», с.Лимани Жовтневого району Миколаївської області (а.с. 11). За такого, належність вищевказаного права на земельну частку (пай) до спадкової маси після смерті [PERSON] підтверджено. \~Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі (п. 3.1) від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" наголосив, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує право власності. Враховуючи наведене, приписи ст. 1218 ЦК України, та встановивши, що вказане право на земельну частку (пай) входить до спадкової маси, що відповідно до вимог ст.ст.1261,1269 Цивільного кодексу, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], та відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України його право на спадщину гарантовано державою, однак оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку неможливе у звязку із втратою оригіналу правовстановлюючого документу, а тому, на підставі до ст.16 ЦК України, суд вважає що цивільне право [PERSON] підлягає захисту судом, шляхом визнання за ним права на земельну частку (пай).

Outcome: approved