Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно його сина [PERSON], [INFO] Свої вимоги мотивує тим, що його донька [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (відповідач). За час перебування у шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO] Після народження дитини відповідач залишив сім'ю, жодного разу не провідував сина, матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав. 19.12.2002 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] (відповідач) було розірвано. [INFO] [PERSON] померла. Неповнолітній [PERSON] та діти покійної [PERSON] від другого шлюбу, перебувають на утриманні та вихованні у позивача. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, позивач просив позбавити його батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримав, просив його задовольнити та розгляд справи провести без його участі. Від стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], відмовляється. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак у матеріалах справи є його нотаріально засвідчена заява, в якій він вказав, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав та просив розгляд справи провести без його участі. Представник третьої особи: Органу опіки та піклування Тлумацької РДА Івано-Франківської області в судове засідання не з'явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просив розгляд справи провести без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Стаття 3 Конвенції ООН про права дитини зазначає, що в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 5 Сімейного кодексу України держава охороняє сім'ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім'ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. А ст. 150 Сімейного Кодексу України прямо передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо існують наступні підстави: батьки не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. При вирішенні даного спору суд враховує, насамперед, інтереси неповнолітньої дитини. Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57- 60 ЦПК України. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 Постанови від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Судом встановлено, що 10.02.2001 року [PERSON] (відповідач) зареєстрував шлюб з [PERSON], якій після державної реєстрації шлюбу було присвоєно шлюбне прізвище «[PERSON]», що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 01.02.2017 року (а.с. 11). За час перебування у шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.03.2001 року (а.с. 4), де в графі «Батько» вказано - [PERSON]. 19.12.2002 року шлюб між [PERSON] (відповідач) та [PERSON] було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 9). 01.09.2007 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 12). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8). Згідно копії свідоцтва про народження покійної [PERSON], [INFO], її батьками є [PERSON] (позивач) та [PERSON] (а.с. 10). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов № 1412, складеного Асканія-Новою селищною радою Чаплинського району Херсонської області 19.12.2016 року, та довідки Асканія-Нової селищної ради Чаплинського району Херсонської області № 78 від 16.01.2017 року, неповнолітній [PERSON], [INFO], проживає по [ADDRESS] разом з дідусем [PERSON], бабусею [PERSON], братом [PERSON], [INFO], та сестрою [PERSON], [INFO], в квартирі, яка забезпечена газо-, водо-, електропостачанням, водовідведенням. У квартирі чисто, затишно, наявні теплі дитячі речі, шкільне приладдя, продукти харчування, консервація та ліки. Зі сторони дідуся та бабусі діти охоплені турботою та увагою (а.с. 6, 7). Відповідно до довідки Палагицької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 110 від 30.01.2017 року неповнолітній [PERSON], [INFO], зареєстрований по [ADDRESS] та склад його сім'ї наступний: [PERSON] (дідусь), [PERSON] (брат), [PERSON] (сестра), [PERSON] (сестра) та [PERSON] (дядько) (а.с. 5). Згідно ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Вказаний висновок є обов'язковим при вирішенні даної категорії справ відповідно до даної статті. Згідно висновку № 315/01-18/02 від 15.05.2017 року Тлумацької РДА Івано-Франківської області, як органу опіки та піклування, виходячи з інтересів неповнолітньої дитини, було проведено відповідну перевірку і встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Батько дитини на засідання комісії не з'явився, проте у попередній розмові з працівниками служби у справах дітей районної державної адміністрації повідомив, що він дійсно не виконує батьківських обов'язків стосовно свого сина - [PERSON], матеріально не допомагає йому, участі у вихованні сина не бере та не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав. Враховуючи вищенаведене, виходячи з інтересів дитини, орган опіки та піклування Тлумацької РДА, вважає доцільним позбавити [PERSON] (відповідач), [INFO], батьківських прав щодо його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 30). При прийняття рішення по даній справі суд, в першу чергу, виходячи з інтересів неповнолітньої дитини, враховує висновок органу опіки та піклування щодо обставин спору та про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], стосовно його малолітнього сина [PERSON], [INFO], який узгоджується як із поясненнями учасників процесу щодо обставин справи, так і з фактичними обставинами справи. Отже, судом встановлено, що [PERSON] (відповідач) за станом свого психічного здоров'я усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними, а також мав юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку. Він був зобов'язаний брати участь у вихованні дитини і мав право на особисте спілкування з нею. Проте [PERSON] (відповідач) таким правом не скористалися, самоусунувшись від нього, залишивши дитину без свого піклування та не бажаючи і на сьогоднішній день займатись її утриманням та вихованням. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] (відповідач) умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], нездатний забезпечити йому нормальні умови проживання, розвитку та виховання, а тому позбавлення його батьківських прав буде відповідати інтересам дитини, тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Суд зазначає, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, і в разі, якщо змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, суд може постановити рішення про поновлення батьківських прав. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. При ухиленні від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Згідно із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши обставини, які згідно ст. 182 СК України враховуються при визначенні розміру аліментів, враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з'явився, жодних заперечень на позов не подав та повністю визнав позовні вимоги в частині позбавлення його батьківських прав, суд вважає, що з відповідача, у відповідності до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України, слід стягувати на утримання неповнолітньої дитини аліменти у твердій грошовій сумі по 550 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття, які слід перераховувати на особистий рахунок дитини, відкритий у відділенні Державного ощадного банку України, а також зобов'язати [PERSON] (позивач) відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць належить допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved