Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

17.02.2017 року [PERSON] звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до [PERSON], в якому: - надати [PERSON] дозвіл на оформлення проїзного документу дитині [PERSON], [INFO], для тимчасового виїзду до Республіки Молдова та Італійської Республіки, у період з 15 березня 2017 року до 25 серпня 2017 року, без згоди матері [PERSON], [INFO]; - дозволити виїзд громадянці України [PERSON], [INFO], яка не досягла 16-річного віку, без згоди та супроводу матері, [PERSON], [INFO], до Республіки Молдова та Італійської Республіки, у період з 15 березня 2017 року до 25 серпня 2017 року, з метою відпочинку та відвідування родичів, у супроводі її батька - громадянина Республіки Молдова [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем [PERSON] він проживав разом однією сім'єю, без реєстрації шлюбу з 2005 року по 2009 рік. Під час сумісного проживання в [ADDRESS], [INFO] року, у сторін народилась донька, [PERSON]. У 2009 році [PERSON] переїхала разом з малолітньою донькою на постійне місце проживання до України, з того часу сторони проживають окремо. Позивач зазначає, що він проживає у Республіці Молдова, добровільно [PERSON] згоди на виїзд доньки до батька не надає. Крім того, позивач зазначає, що він постійно надає грошові кошти на утримання доньки, які [PERSON] використовує не за призначенням. 01.12.2016 року рішенням служби у справах дітей малолітня [PERSON] була відібрана у матері та поміщена до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей де й знаходиться по теперішній час, у даному центрі [PERSON] дитину не відвідує. Позивач не має можливості оформлювати документи для тимчасового виїзду дитини за кордон для вивозу її за місцем свого проживання, оскільки для цього необхідна згода матері. Батько бажає спілкуватися з дитиною, піклуватися про її розвиток, матеріально забезпечувати, однак відповідач своїми діями чинить перешкоди щодо її виїзду за кордон малолітньої [PERSON], у зв'язку з чим [PERSON] просить позов задовольнити. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали, наполягали на його задоволенні. Представник Білгород-Дністровського центру соціально-психологічної реабілітації дітей - Чебан Я.С. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Представник відділу опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області - Тараненко Т.С. в судовому засіданні покладалася на розсуд суду при вирішенні питаннящодо можливості задовлення позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи, [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 54) Судові повістки на засідання, призначені на 01.03.2017 року, 14.03.2017 року, 17.04.2017 року, 11.05.2017 року, були повернуті з відміткою: "за закінченням терміну зберігання". Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законному порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України якщо суд не має відомостей при причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Враховуючи зазначене суд вважає можливим у даній цивільній справі ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що сторони проживали разом однією сім'єю, без реєстрації шлюбу з 2005 року по 2009 рік. Під час сумісного проживання в [ADDRESS], [INFO] року, у сторін народилась донька, [PERSON].(а.с. 14-17) У 2009 році відповідач [PERSON] переїхала разом з малолітньою донькою на постійне місце проживання до України, з того часу сторони проживають окремо. На виїзд дитини з матір'ю з Республіки Італія батько [PERSON] надав нотаріальну згоду. (а.с. 21) 01.12.2016 року на підставі рішення служби у справах дітей Білгород-Дністровської районної адміністрації, малолітня [PERSON] була відібрана у матері та поміщена до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей де й знаходиться по теперішній час. (а.с. 29) Крім того, судом встановлено, що [PERSON] проживає у Республіці Молдова, відповідач [PERSON] добровільно згоди на виїзд доньки до батька не надає. Позивач має бажання тимчасово виїжджати з донькою за кордон до місця свого проживання у Республіку Молдова та до Італіської Республіки, де він працює для відпочинку дитини, спілкування її з родичами зі сторони батька. Для виїзду дитини за кордон необхідно мати нотаріальний дозвіл відповідача, однак відповідач ухиляється від надання такого дозволу. Згідно ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57, передбачено, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231, визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. п. 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки у позивача є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд доньки за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог [PERSON]

Outcome: approved