Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

\~\~\~\~[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Високівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною даністю, посилаючись на наступні обставини. Йому було вирішено продати за ціною 456.00 грн. квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] постановою зборів КСП «Мир» Михайлівського району Запорізької області, яке в подальшому було перереєстроване в СВК «Високе». В 2000 році він сплатив за придбання квартири в повному обсязі, проте правовстановлюючий документ на квартиру за ним оформлено не було. Звернувшись до державного реєстратора, Виконавчого комітету Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області ним не було предявлено правовстановлюючого документу на квартиру у звязку з чим отримав рішення від 09.11.2018 року про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а пізніше отримав рішення від 20.12.2018 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Він добросовісно заволодів квартирою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та продовжує відкрито та безперервно нею користується, у звязку з чим він просить визнати за ним право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] за набувальною давністю. В судове засіданняя позивач не зявився, наддав заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутність, заперечень проти позовної заяви не має. Всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно виписки із постанови зборів уповноважених КСП «Мир» Михайлівського району Запорізької області «про продаж житлового фонду», протоколу №3 від 19.11.1999 року, постановлено продати однокімнатну квартиру №18 за адресою: с.Високе, вул.40 років Перемоги, буд.76, [PERSON] за 456 грн.00 коп. (а.с.11). Згідно Архівного витягу від 26.01.2015 року № 02/05-03 Розпорядженням голови районної державної адміністрації Михайлівська районна державна адміністрація Запорізької області, перереєстровано КСП «Мир» в сільськогосподарський виробничий кооператив «Високе» за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, с.Високе, вул. 40 років Перемоги, 72 (а.с.12). Згідно накладної № 28 від 02.02.2000 року та квитанції до прибуткового касового ордеру №24 [PERSON] за однокімнатну квартиру сплачено кошти в розмірі 456.00 грн. (а.с.13-14). Факт відкритого\~і безперервного\~користування позивачем\~квартирою підтвердили\~допитані в\~судовому засіданні\~свідки [PERSON]\~та [PERSON]Ю . З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна Інформація щодо квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], станом на 22.02.2019 року відсутня. Згідно довідки наданої КП «Михайлівське районне архітектурно планувальне та техінвентаризаційне бюро» інвентаризаційна вартість квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], станом на 20.09.2018 року, становить 46552.00 грн. (а.с.17). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] добросовісно заволодів квартирою 18 в буд.76 по вул.40 років Перемоги в с.Високе, Михайлівського району, Запорізької області та продовжує відкрито, безперервно нею користуватись, проте правовстановлюючого документу на зазначений обєкт нерухомого майна не має. Згідно рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №43951587 від 09.11.2018 року, зупинено розгляд заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про проведення державної реєстрації права власності, форма власності: приватна на квартиру, що розташована: [ADDRESS], у звязку з ненаданням документів в не в повному обсязі. (а.с.15). Згідно рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №44737040 від 20.12.2018 року, відмовлено у державній реєстрації права власності: приватна на квартиру, що розташована: [ADDRESS], за субєктом: [PERSON], податковий номер/серія, номер паспорту/УНЗР 25135190072/СЮ376733. (а.с.16). Відповідно до ст.\~344\~ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10-ти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Виходячи зі змісту вказаної статті, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є такі: добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність, відсутність інших осіб, які претендують на це майно, відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності. Як зазначено в пунктах 9, 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 «Про судову практику у справах про захист права власності на інших речових прав», відповідно до частини першої статті 344\~ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. Відповідно до ч.4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Відповідно до пункту 1 Прикінцевих та\~перехідних положень\~Цивільного кодексу\~України цей Кодекс України набирає чинності з 0 січня 2004. Згідно пункту 8 Прикінцевих та\~перехідних положень\~Цивільного кодексу\~України правила ст.\~344\~Цивільного кодексу\~України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, правила про набувальну давність можуть поширюватись на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності Цивільним кодексом України, тобто, відлік строків, про які йдеться в частині першій статті 344 цього Кодексу, зокрема, 10-річного, може починатися не раніше, ніж з 01 січня 2001, отже, позовні вимоги про визнання права власності на нерухомий об'єкт за набувальною давністю можуть бути предметом розгляду саме з цієї дати. Враховуючи, що [PERSON] дійсно відкрито і безперервно володіє протягом 10-ти років квартою, яка знаходиться в [ADDRESS], право власності на яку не зареєстроване, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, суд приходить до висновку, що він є добросовісним набувачем. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на законі, доведені в судовому засіданні, тому підлягають задоволенню. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Outcome: approved