Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

26.11.2019 року позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що 19.04.2000 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна № 5089. За даним договором [PERSON] продала [PERSON] житловий будинок з присадибними ділянками за адресою: [ADDRESS] , який належав їй на праві власності згідно Договору купівлі-продажу, посвідченого 2-ою Первомайською державною нотаріальною конторою 02.08.1995 року, зареєстрований в МБТІ за реєстр. № 123 книга 1 від 02.08.1995 року. При цьому, вище вказаний договір купівлі-продажу не був нотаріально оформлений, так як ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» на той час передбачала, що угоди, укладені на біржі не потребують нотаріального посвідчення. Саме тому позивачкою було подано до Первомайського МБТІ біржовий договір у якості правовстановлюючого документа, на підставі якого 20.04.2000 року за нею було зареєстроване право приватної власності на вказаний будинок за реєстровим № 123 в реєстровій книзі № 1 стор. 123 та на підтвердження чого було видано технічний паспорт на її Ім`я. Таким чином, оскільки відповідно до положень Закону України «Про товарну біржу», який діяв на час укладення угоди, біржова угода купівлі-продажу нерухомості являлася одним із видів правочинів, то позивачкою були виконані всі вимоги, що ставилися до біржової угоди на момент її укладення. Однак, на сьогоднішній день, у зв`язку зі змінами в законодавстві України, посвідчення угод товарно-майновими біржами втратило чинність. За викладених обставин [PERSON] змушена звернутися до суду для визнання права власності на житловий будинок якій знаходиться по [ADDRESS] . Представник позивачки надав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Кам`яномостівська сільська рада Первомайського району надіслала на адресу суду заяву, у якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. У відповідності ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що позивач є власником будинку по [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу № 5089 від 19.04.2000 р., укладеному між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований на підставі Закону України "Про товарну біржу" на Первомайській філії Південної Товарної Біржі. На вимогу ст. 220 ЦПК України та ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року), який діяв на той час, угода може бути визнана дійсною, якщо вона фактично відбулась, сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору. Договір не був нотаріально посвідчений, проте враховуючи вимоги ст. 220 ЦПК України та ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року, який діяв на той час) угода може бути визнана дійсною, якщо вона фактично відбулась, сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору. [PERSON] подала до Первомайського міжміського бюро технічної інвентаризації біржовий договір у якості правовстановлюючого документа, на підставі якого 20.04.2000 року за нею було зареєстроване право приватної власності на вказаний будинок за реєстровим № 123 в реєстровій книзі № 1 стор. 123 та на підтвердження чого їй було видано технічний паспорт на будинок. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 2 ст. 332 ЦК України право власності на нерухоме майно, якщо відповідно до закону таке право підлягає державній реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації. Обов`язковість державної реєстрації прав на нерухоме майно передбачена ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, та їх обтяжень» від 01.07.2004 р. Порядок та умови державної реєстрації передбачені тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майно, затверджене наказом МЮ України № 7/5 від 07.02.2002 р. з змінами. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням наведеного позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та законними і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved