Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

23.03.2018 року [PERSON]В звернувся до суду з вищезазначеною заявою, посилаючись на те, що 10.05.1996 року помер його батько [PERSON]. В установлений законом порядок він оформив спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частку житлового будинку, що розташований в м. Апостолове, вул. Чехова, буд. 10, Дніпропетровської області. 27.01.2018 року звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Апостолівської міської ради Дніпропетровської області, для проведення державної реєстрації права власності на свою частку 1/6 частки житлового будинку, що розташований в м. Апостолове, вул. Чехова, буд. 10 Дніпропетровської області 05.03.2018 року отримав від державного реєстратора рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 400046822, що подані ним документи не відповідають вимогам, а саме: розбіжності в імені власника між Свідоцтвом про право на спадщину за законом та паспортними даними заявника. Так в свідоцтві про право на спадщину за законом від 06.03.1997 року зареєстрованого в реєстрі за № 154 вказано [PERSON], а в паспорті [PERSON]. Вказана помилка запису імені позбавляє його можливості провести державну реєстрацію права власності на частку житлового будинку. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст. ст.\~128,\~130,\~131 ЦПК України. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій заяву підтримав у повному обсязі, просить розглянути справу у його відсутність.\~\~ Від представника заявника [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Від представника заінтересованої особи державного реєстратора прав на нерухоме майно відділу державної реєстрації виконавчого комітету Апостолівської міської ради надійшло клопотання про слухання справи у відсутності представника, проти задоволення заяви не заперечує. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, в силу ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до копії паспорту громадянина України серії АК № 888133 виданого Апостолівським РВУ МВС України в Дніпропетровській області 01 березня 2000 року, заявник [PERSON] народився [INFO] і його імя на українській мові значиться як «Костянтин» (а.с. 6). Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 06.03.1997 року державним нотаріусом [PERSON] спадкоємцями майна [PERSON], померлого 10.05.1996 року є в рівних частках кожний: його дружина [PERSON], його донька [PERSON], його син [PERSON], [INFO] (а.с. 12). Відповідно до свідоцтва про народження встановлено, що батьками «[PERSON], [INFO]» (мовою оригіналу) є батько «Буценко Виталий Григорьевич», мати «Буценко Татьяна Павловна» (а.с. 10) Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності з п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пункт 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~вказує, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз'яснено в п. 12 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Судом встановлено, що було допущено помилку під час оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.03.1997 року зареєстрованого в реєстрі за № 154, виданого державним нотаріусом Апостолівської державної нотаріальної контори [PERSON], а саме зазначено імя заявника,\~як «Константин», замість правильного - «Костянтин», як то зазначено в паспорті громадянина України серії АК № 888133 виданого 01.03.2000 року. Встановлено, що заявник не має можливості виправити описку в зазначеному свідоцтві про право на спадщину за законом в позасудовому порядку.\~\~\~\~\~\~ Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.\~\~ Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надасть йому можливість оформити спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON], який помер 10.05.1996 року, а тому підлягає встановленню.\~ Таким чином, з представлених заявником доказів вбачається, що доводи заявника є законними та обґрунтованими. На підставі викладеного та

Outcome: approved