Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

18.01.2021 виконавчий комітет Ніжинської міської ради Чернігівської області звернувся з позовом до [PERSON] , в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , та стягнути з неї аліменти в розмірі 1/4 усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, на особовий рахунок [PERSON] , [INFO] , у відділенні Державного ощадного банку України, починаючи з 18.01.2021 і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 18.01.2021 і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову посилається на наступні обставини. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (відповідач по справі). Відомості про батька в свідоцтві про народження дитини відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Мати дітей ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання та розвитку дитини. З лютого 2020 року проживає окремо від своєї дитини, участь у вихованні та утриманні не приймає, не телефонує, не цікавиться станом здоров`я та розвитком. Фактично самоусунулась від виконання батьківських обов`язків. Процесом виховання, навчання, розвитку та утримання дівчинки займається бабуся [PERSON] . Дитина перебуває на обліку дітей, які опинились у складних життєвих обставинах, служби у справах дітей виконавчого комітету Ніжинської міської ради з 03.11.2020. Підставою взяття на облік є ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків. Органом опіки та піклування було видано висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її дитини. Представник позивача в судовому засіданні поданий позов підтримала, просила його задовольнити із зазначених у ньому підстав, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Зазначила, що [PERSON] за час перебування справи в суді на контакт із дочкою не виходила, розшукові заходи результату не дали. Просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] та стягнути з неї аліменти в розмірі 1/4 усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області як орган опіки та піклування в судовому засіданні проти задоволення позову та проти заочного розгляду справи не заперечувала, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , оскільки вона тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно своєї дітини. Відповідач в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, що підтверджується розпискою про вручення судової повістки. Клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за її відсутності, тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] являється її дочкою. На даний час з дитиною вона не проживає, вона неодноразово покидала дитину у йшла в невідомому напрямку. Коштів дитині не надає, з днями народження не вітає. Дитині не телефонує, дитина дуже переживає. Батько дитини помер 7 років тому. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши усі докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (відповідач по справі) (а.с.5). Відповідно до наказу начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області №21 від 03.11.2020 [PERSON] , [INFO] , взята на облік дитини, яка опинилась у складних життєвих обставинах, служби у справах дітей виконавчого комітету Ніжинської міської ради (а.с.13). Згідно рішення виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області вiд 05.11.2020 №01.1-21/408 затверджено висновок виконавчого комітету, як органу опіки та піклування, яким є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно [PERSON] , [INFO] (а.с.11-12). Інформацією №84 від 16.10.2020, №01-23/1147 від 30.10.2020, довідкою від 17.07.2020 підтверджується той факт, що [PERSON] не приділяє належної уваги вихованню і навчанню дитини, не цікавиться її життям (а.с.15). Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 ст.164 СК України. Зокрема, п.2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. По справі не здобуто доказів, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] , буде суперечити інтересам останньої. На думку суду, поведінка відповідача є такою, що свідчить про її ухилення від виконання обов`язку по вихованню дитини, оскільки [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток та навчання своєї дитини, не піклується про її підготовку до самостійного життя, зокрема, не надає матеріальної допомоги для забезпечення необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що може негативно впливати на фізичний розвиток як складову виховання. Відповідач не спілкується з дочкою, не виявляє інтересу до неї, отже відомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Доказів, що підтверджують обставини виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків щодо виховання та розвитку дитини, наявність у відповідача заробітку, зацікавленість відповідача у її вихованні, надання їй батьківської турботи, необхідного харчування, матеріального забезпечення, не надано. Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі Хант проти України від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Разом з тим, поведінка відповідача за час розгляду справи свідчить про те, що їй байдужа доля її дітини. Так, справа перебувала на розгляді в суді майже три місяці. За цей час відповідач в судові засідання, будучі належним чином повідомленою не з`являлася. Свої неявки ніякими причинами не пояснювала. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обґрунтовані на законі і доведені в судовому засіданні, тому [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно її дитини, оскільки зазначена міра є виправданою з огляду на необхідність захистити інтереси дитини. Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Як роз`яснено у п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-XІІ) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Крім того, у відповідності до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини та ч.ч. 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно з ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позбавлення батьківських прав відповідача, відповідно до ч.2 ст.166 СК України, не звільняє її від обов`язку утримувати свою дитину [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про необхідність у задоволенні вимог позивача про стягнення аліментів на утримання дитини. За правилами ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вимоги ст.ст. 166, 180, 184 СК України, майновий стан відповідача, яка є особою працездатного віку, відсутність даних про наявність інших утриманців, стан здоров`я дітини та її вік, а також вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч.2 ст.182 СК України, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки усіх її доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Розмір аліментів, визначений судом, відповідатиме принципам розумності та справедливості. Вирішуючи питання про судові витрати, суд, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позов задоволено в повному обсязі, при цьому при подачі позовної заяви до суду позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», покладає на відповідача [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн.

Outcome: approved