Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

23.10.2013р. позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись у своїх вимогах на те, що між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк", (в подальшому за рішенням загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року змінено на Публічне акціонерне товариство) укладений в письмовій формі кредитний договір № LGXRRX 14680560 від 21.05.2007р. Відповідно до укладеного договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 3960,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. У зв'язку з неналежним виконанням умов договору відповідачем, у неї станом на 26.09.2013р. утворилась заборгованість - 23097,20 грн., яка складається з наступного: - 1639,01 грн. - заборгованість за кредитом; - 8004.98 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 427,68 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 11449,47 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частіша), 1076,06 грн. - штраф (процентна складова). Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву в котрій просив розглянути справу без участі його представника. На позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надавши заяву про розгляд справу в їх відсутність та заперечення, в якому прохають застосувати позовну давність, в зв'язку з чим відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд вважає що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до статей 10, 11 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч.1 ст. 530 ЦК україни, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Відповідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № LGXRRX 14680560 від 21.05.2007р. відповідач отримала кредит у розмірі 3960,00 грн. на строк 24 місяця, з 21.05.2007 по 21.05.2009 включно. Факт отримання вищевказаної суми кредиту на вказаний строк відповідач не заперечила, що свідчить про відсутність в її запереченні спростувань з приводу заявлених вимог. Відповідач в свою чергу зобов'язалася повернути кредит, сплатити за користування кредитом відсотків у розмірі 1.0% на місяц на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди у розмірі 47,52 грн., єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 660,00 грн. та комісію /а.с.4-8/. Згідно розрахунку заборгованості, відповідач має заборгованість по кредиту в сумі 26.09.2013р., яка складається з наступного: - 1639,01 грн. - заборгованість за кредитом; - 8004.98 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 427,68 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 11449,47 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частіша), 1076,06 грн. - штраф (процентна складова). Пунктом 5 Кредитного договору № LGXRRX від 21.05.2007р. /а.с.8/ було визначено відповідальність сторін за порушення умов договору, за наслідками якої відповідач при невиконанні умов договору мав окрім суми заборгованості сплатити пеню у розмірі 0.15% від суми просроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу та штраф у розмірі 500 грн.+5% від суми заборгованості. Суд не може брати до уваги посилання відповідача в своєму запереченні про застосування строку позовної давності та відмові у задоволенні позовних вимог у зв'язку зі спливом строку позовної давності в зв'язку з наступним. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч.1 ст.261ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Однак, згідно ч.1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Як вбачається з п.п.5.5 Умов надання споживчого кредиту термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, неустойки - пені, штрафів за наданим Договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Перебіг п'ятирічного строку позовної давності починається з 22.05.2009, коли закінчився термін дії кредитного договору між сторонами. Таким чином у суду відсутні підстави для застосування позовної давності, оскільки на момент звернення позивача до суду з цим позовом, 23.10.2013р., строк позовної давності не сплив. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем доведені ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог до відповідача. Разом з тим, суд враховує те, що розрахунок заборгованості за кредитним договором відповідачем не заперечується, оскільки вона в своєму запереченні не ставить питання про це та нею не надано жодних доказів які б спрастовували доводи позивача. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до платіжного доручення, що є у матеріалах справи, позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 230 грн. 97 коп. (ар.с.1). Вказана сума судового збору також підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved