overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

25.04.2016 року вказаний позивач звернувся до відповідача із позов про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що 16 серпня 2013 року між ними було укладено шлюб, зареєстрований відділом ДРАЦС РС Новотроїцького РУЮ у Херсонській області про що зроблено відповідний актовий запис № 46 , свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини припинені з кінця 2015 року . З цього ж часу вони не ведуть спільне господарства та виховання їхньої малолітньої дитини. Втрачені всі фізичні та духовні зв»язки між ними. Вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні є суттєвими. Просить розірвати шлюб. Позивач надала до суду заяву згідно якої просить справу розглядати без її участі, на задоволенні позову наполягає, просить відновити дошлюбне прізвище. Відповідач надав до суду заяву згідно якої просить слухати справу без його участі, позов визнає, вказує, що в нього є інша сім»я. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані правовідносини відносяться до сімейних правовідносин і регулюються нормами сімейного законодавства: ст.105 ч.3,110 ч.1,112 Сімейного Кодексу України, роз»ясненями Пленуму ВС України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя", ст.51 Конституції України, відповідно до яких сім'я охороняється державою. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що сімейні відносини між подружжям припинено, подружжя тривалий час, з кінця 2015 року, разом не проживають, ведення спільного господарства припинено. Отже, слід розірвати шлюб. На підставі зазначеного, ст.105 ч.3,110 ч.1,112 Сімейного Кодексу України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

25.04.2016 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулось публічне акціонерне товариство "ПриватБанк" до [PERSON] з позовом про стягнення заборгованості. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

25.04.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на його користь аліменти у розмірі 1/4 частки його доходу щомісяця у звязку з продовженням ним навчання до закінчення терміну навчання, тобто до 15 лютого 2017 року. Позивачка до судового засідання не з*явилась, але подала заяву в якій просила справу розглянути без її участі та позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з*явився, але подав заяву в якій просив справу розглянути без його участі та позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з*явилась, але подала заяву в якій просила справу розглянути без її участі, рішення прийняти на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав: Відповідач по справі є батьком позивачки-Югас Д.С. (а.с.4), яка навчається в Державному навчальному закладі"Харківське вище професійне училище№6" з терміном навчання з 01.09.2015 р. по 15.02.2017 р.на денній формі навчання та мешкає зі своєю матірю, окремо від свого батька відповідача по справі та знаходиться на її утриманні (а.с. 10,11). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови що вони можуть надавати матеріальну допомогу. З урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів, суд вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання у розмірі 1/ 4 частки його заробітку (доходу) щомісяця до закінчення терміну навчання, тобто до 15.02.2017 року. Таким чином позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім того згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача у дохід держави належить стягнути судовий збір у розмірі 551,20 грн., та відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

25.04.2017 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 16.11.2015 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 18,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 05.04.2017 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 24260,14 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Відзив на позов не подав. У зв'язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 16.11.2015 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 21030,08 грн. зі сплатою 18 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, обслуговування якої здійснюється за тарифами і правилами банку. Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 05.04.2017 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту - 16566,19 грн.; по відсоткам за користування кредитом - 2064,87 грн.; за пенею та комісією - 3975,84 грн.; штраф - 1653,24 грн. Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором разом зі штрафними санкціями в загальній сумі - 24260,14 грн., а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

25.04.2017 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 23.06.2014 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 31.03.2017 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 13589,44 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Відзив на позов не подав. У зв'язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 23.06.2014 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2500,00 грн. зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, обслуговування якої здійснюється за тарифами і правилами банку. Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 31.03.2017 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту - 2354,63 грн.; по відсоткам за користування кредитом - 10111,50 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 623,31 грн. Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором разом зі штрафними санкціями в загальній сумі - 13589,44 грн., а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

25.04.2017 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 24.11.2008 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 31.03.2017 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 14033,73 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Відзив на позов не подав. У зв'язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 24.11.2008 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 500,00 грн. зі сплатою 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, обслуговування якої здійснюється за тарифами і правилами банку. Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 31.03.2017 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту - 462,81 грн.; по відсоткам за користування кредитом - 9664,55 грн.; за пенею та комісією - 3000,00 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) - 250,00 грн.; штраф (процентна складова) - 656,37 грн. Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором разом зі штрафними санкціями в загальній сумі - 14033,73 грн., а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

\~ \~ \~ 25.04.2017 року позивач звернулася до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб між ним і відповідачем, стверджуючи, що шлюбні відносини в них фактично припинені, оскільки вони разом не проживають\~ з\~ червня\~ 2016 року, збереження шлюбу неможливо, між ними досягнута домовленість про місце проживання і утримання дочки, [INFO], яка проживає з позивачем. \~\~\~\~\~\~\~ Сторони у судове засідання не зявилися, надали суду заяви про слухання справи за їхньою відсутністю, просять задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, строку для примирення не надавати. \~ \~ \~ \~ Суд, розглянувши позовні вимоги, дослідивши надані докази та матеріали, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.\~\~ \~\~\~\~\~ Згідно матеріалів справи, шлюб між сторонами був зареєстрований 13 листопада 2014 року Відділом реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (свідоцтво про шлюб І-ЖД №223081, видане 13.11.2014 року, актовий запис №2452, дошлюбне прізвище позивача "Новак"). (а.с.5). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Від цього шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], 29.05.2015р. народження (свідоцтво про народження дитини\~\~ серії І-ЖД №433478, від 09.06.2015 року, виданого\~ Відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області а/з 228 (а.с.6), сторони стверджують, що спору між ними про місце проживання дитини немає, оскільки вона\~ проживає з матір'ю - позивачем. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Також сторони просили заявою не надавати їм строк для примирення, бажаючи розірвання шлюбу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, наполягання сторін на задоволенні позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, оскільки вони продовжувати шлюбні відносини не бажають, позивач стверджує у заяві, що сторони фактично не проживають разом, відповідач не заперечує проти задоволення позову, спору між сторонами про місце проживання\~\~ дітей\~ немає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання їх права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи зазначене, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу, що не суперечить вимогам законодавства України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

25.04.2019 Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пілот-41» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості зі сплати внесків співвласників, що виникла станом на 01.04.2019, в сумі 2844 грн 38 коп. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] , в якому створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пілот-41». Посилаючись на ухилення від сплати внесків співвласників, які використовуються на утримання будинку, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість. Сторони у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи сповіщались належним чином. Позивач надіслав суду заяву про збільшення ціни позову та просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 01.06.2019 в сумі 3328 грн 02 коп. і розглянути справу за відсутності його представника. Відповідач про причини своєї неявки не повідомила. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] ; рішенням установчих зборів співвласників цього будинку від 05.06.2016 створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пілот-41» і затверджено статут цього об`єднання (а.с. 6-15, 25, 26). Відповідно до статті 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" (далі - Закон) об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами; основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Згідно зі статтею 12 Закону об`єднання здійснює управління багатоквартирним будинком через свої органи управління. За приписом статті 15 Закону співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі тощо. Рішенням загальних зборів співвласників від 14.06.2018 № 4 встановлено розмір щомісячного внеску з 01.07.2018 для першого поверху будинку - 3.52 грн/м2, з другого по дев`ятий поверхи - 3.90 грн /м2 загальної площі квартири. Як випливає з приєднаного до справи розрахунку, відповідач вимоги Закону і рішення загальних зборів співвласників не виконує і щомісячні внески співвласника не сплачує. Внаслідок цього виникла заборгованість, яка станом на 01.06.2019 становить 3328 грн 02 коп. Оскільки вимоги позивача ґрунтуються на Законі, при цьому підтверджуються належними доказами, пред`явлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

25.05.2003 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у виконавчому комітеті П'ятківської сільської ради Бершадського району Вінницької області за актовим записом №5. Від шлюбу у них є неповнолітні діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Позивач зазначає, що подружнє життя у них не склалося, оскільки вони різні за характером та звичками люди, що і призвело до розпаду сім'ї. Сторони більш ніж три роки не підтримують родинних відносин та їх шлюб носить суто формальний характер. Спору відносно поділу спільно нажитого майна у них немає. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить постановити рішення суду, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 25.05.2003 року у виконкомі П'ятківської сільської ради, Бершадського району, актовий запис №5. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON]". Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак, до початку розгляду справи по суті надала до суду заяву, в якій позов підтримує та просить справу слухати у її відсутність. Відповідач[PERSON] в судове засідання двічі не з'явився та не повідомив суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином судовими повістками. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), а тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявних у ній доказах. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст. 113 Сімейного кодексу України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують сімейних відносин, позивач наполягає на розірванні шлюбу, що свідчить про те, що їх спільне життя не склалося, сім'я розпалася і зберегти її неможливо. Діти проживають з матір'ю, а питання про розподіл майна позивачем не включено до позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

25.05.2015 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянку, розташованої на території Збаржівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. [PERSON] являється спадкоємцем за законом. Проте успадкувати майно не має можливості у зв'язку з тим що, оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку було втрачено, про що було оголошено в районній газеті "Колос". В судовому засіданні позивачка позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Представник Збаржівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, просив розгляд даної справи провести за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, про що до суду надав відповідну заяву. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Беззаперечно встановлено, що померла [INFO] [PERSON] (свідоцтво про смерть а.с. 7) була власницею земельної ділянки, яка розташована на території Збаржівської сільської ради Погребищенського району, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку (а.с. 9). Після смерті спадкодавця позивачка [PERSON] являється спадкоємцем за законом. Позивачка має намір успадкувати майно померлої [PERSON], проте успадкувати майно не має можливості. Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: · ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; · ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; · ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. · ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла [INFO], була власницею земельної ділянки, яка розташована на території Збаржівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. [PERSON] як спадкоємець за законом має намір успадкувати майно, проте успадкувати майно не має можливості у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на земельну ділянку було втрачено, то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право власності на земельну ділянку, яка належала померлій [PERSON]

Outcome: approved