Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

17.03.2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк "Приватбанк" (далі Банк, Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі Відповідач), про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 08.01.2013 року між Банком та Відповідачем укладений кредитний договір, згідно з яким останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки боржник належним чином не виконує свої зобов'язання по кредитному договору, позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість за кредитним договором, яка станом на 31.12.2014 року становить 20 586,85 грн., яка складається: заборгованість за кредитом - 7 658,76 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 9 721,57 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 1 750 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) 956,52 грн. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на вимогах наполягає, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач також не з'явився, про причину своєї неявки не повідомив. Про дату, час та місце повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення зокрема судової повістки, яке отримано адресатом 28.03.2015 року. Суд зазначає, що за приписами ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. З огляду на належне повідомлення Відповідача, справа призначена в порядку заочного розгляду, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, доводи позовної заяви, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526, 530, 599 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним . Виходячи з положень статей 626, 638 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Суд зазначає, що відповідно до ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що відповідає положенням ст. 628 ЦК України. Судом встановлено, що 08.01.2013 року між Банком та Відповідачем укладений договір № б/н, згідно яким останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Строк дії картки жовтень 2016 року. На виконання умов договору позивач надав відповідачеві кредит, ліміт якого неодноразово змінювався, останній раз 13.01.2013 року в розмірі 7 500 грн. Згідно з частинами 1, 3 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. У порушення вищевказаних норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості. Таким чином, станом на 31.12.2014 року, в межах заявлених вимог, заборгованість Відповідача за кредитним договором перед Банком складає: заборгованість за кредитом - 7 658,76 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 9 721,57 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 1 750 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) 956,52 грн. З огляду на викладене, враховуючи, що Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, а також інших витрат відповідно до Умов Договору, що підтверджується зокрема розрахунком заборгованості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а отже позов підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме стягнути з відповідача на користь Банку понесені витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved