Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лозівський агропромтехсервіс» про розірвання договорів оренди земельної ділянки. 25.11.2019 року судом у справі було ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що у справі необхідно ухвалити додаткове рішення з таких підстав. Суд, ухвалюючи рішення по справі, не вирішив питання щодо судових витрат. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Так, під час розгляду справи сторонами надавалися попередні розрахунки судових витрат. Зважаючи на те, що у задоволенні позовних вимог було відмовлено, судові витрати підлягають стягненню з позивача на користь відповідача. На підтвердження суми витрат на правову допомогу, 28.11.2019 року представником ТОВ «Лозівський агропромтехсервіс» було надано: договори про надання правничої допомоги, укладені з адвокатами [PERSON] , [PERSON] від 15.11.2018 року; акти виконаних робіт (наданих послуг) від 13.02.2019 року, 09.04.2019 року, 28.05.2019 року, 04.06.2019 року, 05.07.2019 року, 16.09.2019 року, 29.10.2019 року, 18.11.2019 року, 25.11.2019 року; детальний опис робіт від 25.11.2019 року; платіжні доручення про оплату послуг від 27.11.2019 року на загальну суму 59 000, 00 грн. Також, представником відповідача на підтвердження суми судових витрат надано: договір №16-285 від 15.11.2017 року «Про надання послуг», укладений ТОВ «Лозівський агропромтехсервіс» з ДУ «Інститут охорони ґрунтів України», в особі ХФ ДУ «Інститут охорони ґрунтів України», платіжним дорученням №1491 від 16.11.2017 року; договір №156/18 від 18.11.2018 року, про виконання науково-дослідних робіт, укладений ТОВ «Лозівський агропромтехсервіс» з Національним науковим центром «Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського, з додатками; платіжні доручення №1563 від 12.11.2018 року на суму 50 000,00 грн., №1584 від 14.11.2018 року на суму 50 000,00 грн.; №1615 від 16.11.2018 року на суму 50 000, 00 грн.; №1844 від 26.12.2018 року на суму 150 000,00 грн.; договір №59 про надання послуг від 10.09.2019 року, укладений між ТОВ «Лозівський агропромтехсервіс» та КП ХОБ «Регіональний центр природних ресурсів та екології» з додатками; платіжне доручення №925 від 15.07.2019 року на суму 7 500,00 грн. Зважаючи на вище викладені документи, представник ТОВ "Лозівський агропромтехсервіс" просив стягнути судові витрати з позивача у розмірі 213 663, 80 грн. Частиною 6 ст.141 ЦПК України, передбачено якщо сторона, на користь якої укладено рішення, понесла судові витрати, вони підлягають стягненню з другої сторони пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», з позивача на користь відповідача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 213 663, 80 грн. Таким чином, оскільки суд не вирішив це питання при винесенні рішення, у справі необхідно ухвалити додаткове рішення про стягнення з позивача на користь відповідача судові витрати.

Outcome: approved