Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просить встановити факт належності правовстановлюючого документу - свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок в с. Ясенів-Пільний по [ADDRESS] від 18.09.1987 року на ім'я [PERSON] [PERSON] [PERSON], яка померла [INFO] р. Також просить визнати за ним, [PERSON], [INFO] право власності на будинковолодіння, розташоване по [ADDRESS] в с. Ясенів-Пільний Городенківського району Івано-Франківської області. В позові покликається на те, що його батьками були [PERSON] і [PERSON]. [INFO] року [PERSON] померла. Після смерті матері відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема будинковолодіння в с. Ясенів-Пільний по [ADDRESS]. Право власності на зазначене майно підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок від 18.09.1987 року. Письмового заповіту померла не залишила, однак увесь час вони жили разом, вели спільне господарство, мали спільний побут, на день смерті вони також проживали однією сім'єю. Похованням матері займався особисто позивач та й надалі з своєю сім'єю продовжує жити в цьому господарстві. В цьому році він виготовив технічний паспорт та отримав висновок про вартість будинковолодіння. До нотаріуса із заявою про прийняття спадщини [PERSON] звернувся тільки в 2015 році. Проте йому відмовлено в оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом через реєстрацію спадкового будинковолодіння як колгоспного двору, про що 03.04.2015 року видано йому Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. При цьому виявлено помилку в правовстановлюючому документі, а саме неправильно записано по-батькові матері позивача [PERSON], а не [PERSON]. Хоча, згідно всіх правовстановлюючих документів (свідоцтва про народження позивача та свідоцтва про шлюб та смерть матері) її по батькові записано [PERSON]. Встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу має для позивача юридичне значення, так як є необхідним для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом. З виписки з по господарської книги № 5 особовий рахунок № [NUMBER] Ясеневопільнівської сільської ради Городенківського району на час припинення колгоспного двору в спадковому житловому господарстві, крім позивача, проживали та були зареєстрованими його дружина (невістка спадкодавця) - [PERSON] та два його сини (онуки спадкодавця) - [PERSON], [PERSON]. На даний час, вони відмовляються від часток у спадковому майні. Враховуючи письмову відповідь нотаріуса, позивач не має іншої можливості реалізувати свої спадкові права, а тому змушений звернутися з позовною заявою до суду. В судове засідання позивач не з'явився. До суду подав заяву, в якій просить судовий розляд справи проводити без нього. Одночасно зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, подали до суду заяви про розгляд справи в їх відсутності і про те, що позовні вимоги визнають в повному обсязі. Передбачених ч.1 ст. 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» - справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно копії свідоцтва про народження позивача [PERSON] серії [NUMBER] його батьками є [PERSON] та [PERSON]. З копії свідоцтва на право власності на жилий будинок від 18.09.1987 р., виданого на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 173 від 12.08.1987 р., слідує, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в селі Ясенів-Пільний по вулиці Пушкіна за № 13 дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON]. Довідкою № 1360 від 13.10.2014 року, виданою виконавчим комітетом Ясеневопільнівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області стверджено, що житловий будинок, який до смерті належав [PERSON], знаходиться в селі Ясенів-Пільний по [ADDRESS]. Згідно копії повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 24.03.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, матір позивача - [PERSON] померла [INFO] року у віці 79 років в с. Ясенів-Пільний. Виписка № 98 від 20.03.2015 р. із погосподарської книги Ясеневопільнівської сільської ради № 5 за 1989-1990 роки свідчить про те, що в господарстві в [ADDRESS] особовий рахунок [NUMBER], двір колгоспний, зареєстровані: [PERSON] - [INFO] голова двору, померла а/з № 2 від [INFO] року; [PERSON] - [INFO]; [PERSON] - [INFO]; [PERSON] - [INFO]; [PERSON] - [INFO] Зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту належності правовстановлюючого документу - свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок в с. Ясенів-Пільний по [ADDRESS] від 18.09.1987 року на ім'я [PERSON] - [PERSON], яка померла [INFO] р. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно ст.ст. 524, 529 ЦК УРСР, який діяв на час смерті [PERSON], спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом; при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв; визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Померла [PERSON] заповіту не вчиняла. Після її смерті спадщину прийняв син [PERSON] (позивач), який є спадкоємцем першої черги, так як на час смерті матері проживав разом з нею, що стверджено випискою із погосподарської книги Ясеневопільнівської сільської ради № 5 за 1989-1990 роки. Відповідно до ч. 6 п. а Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Випискою № 360 від 03.04.2015 р. із погосподарської книги Ясеневопільнівської сільської ради № 5 стверджено, що на 01.04.1991 року в господарстві в [ADDRESS], двір колгоспний, зареєстровані: [PERSON], голова двору, померла а/з № 2 від [INFO] року, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 178 від 03.04.2015 р., слідує, що позивачу було відмовлено в оформленні спадщини за законом після смерті [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами по [ADDRESS] оскільки згідно свідоцтва про право власності господарство в цілому належало колгоспному двору, головою якого була спадкодавець та рекомендовано звернутись до суду. Згідно з технічною документацією житлове господарство, розташоване в [ADDRESS] складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», загальною площею 103,0 м кв. та житловою площею 66,4 м кв., гаражу, 2 л/кухонь, навісу, сараю, колодязя, огорожі, воріт. З висновку про вартість майна, визначеного ТзОВ «Українське бюро приватизації та оцінки майна» слідує, що ринкова вартість будинку станом на 24.03.2015 року - становить 172051,20 грн. Довідкою № 333 від 30.03.2015 року, виданої виконавчим комітетом Ясеневопільнівської сільської ради слідує, що за господарством в селі Ясенів-Пільний по [ADDRESS] закріплена земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд площею 0,16 га. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст.ст. 346, 347 ЦК України право власності припиняється у разі відмови власника від права власності. Особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Згідно п.4 ч.1ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та члена його сім'ї. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на будинковолодіння, розташоване по [ADDRESS] в с. Ясенів-Пільний Городенківського району Івано-Франківської області, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню при визнанні їх відповідачами. На підставі ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 317, 328, 346-347, 365, 392 ЦК України,

Outcome: approved