Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

24 липня 2018 року позивач, звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просив суд позбавити її батьківських прав відносно дочки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначив, що відповідачка є її матір'ю, але дочка проживає разом з ними, оскільки мати не приділяє уваги вихованню дитини, не утримує її матеріально, постійно ухиляється від виконання батьківських обов'язків. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених у ньому. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату та час слухання справи судом повідомлена належним чином, причини неявки не відомі. Представник третьої особи в судовому засіданні також позов підтримала та просила його задовольнити, оскільки перевіркою їх сім'ї було встановлено, що мати дитини ухиляється від виконання батьківських обов'язків, а нею займаються тільки дід (позивач) та баба. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого в 2006 році Михайло-Ларинською сільською радою Жовтневого (тепер - Вітовського) району Миколаївської області, відповідачка [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO]. Батько дитини при реєстрації її народженні був записаний згідно зі ст. 135 СК України зі слів матері. У відповідності до частини 2 статті 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно частини 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до роз'яснень, що містяться в пункті 16 Постанови Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від свої обов'язків має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. В теперішній час неповнолітню [PERSON] проживає та перебуває на утриманні своєї бабусі та дідуся, тобто позивача у справі. Як пояснив у судовому засіданні позивач, практично із самого народження дитини вона проживає разом з ними, оскільки мати фактично самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків, зловживає алкоголем, не має постійно місця проживання та роботи, не створювала умов для належного життя дочки. Відповідно до висновку Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області від 13 серпня 2018 року відповідачка не виконує своїх батьківські обов'язків відносно своєї дитини, її життям та здоров'ям не цікавиться, не підтримує її матеріально, веде бродяжницький спосіб життя, а тому орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити їх батьківських прав в судовому порядку. Під час підготовки вказаного висновку службою у справах дітей Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області було проведено перевірку і підтверджено вказані обставини. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідачка не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, ухиляється від обов'язку по її вихованню. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків, згідно частини 4 статті 155 СК України, є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до статті 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно приписів статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 №789-ХІІ, яка є частиною національного законодавства України у відповідності до статті 9 Конституції України, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини, а також дитинi забезпечується такий захист i пiклування, якi необхiднi для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків. Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності докази по справі, суд вважає позов про позбавлення батьківських прав обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Окрім цього, згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення судовий збір на користь позивача в сумі 704 грн. 80 коп. За такого,

Outcome: approved