Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

[PERSON] 4 липня 2018 року пред`явила до Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області позов про визнання права власності на земельні частки (паї) розміром 1,82 та 1, 21 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цих часток на місцевості, які перебували у власності колективного сільськогосподарського господарства «Корналовицьке» та знаходяться на території Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . У обгрунутування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що [INFO] у с. Корналовичі Самбірського району помер її дідо [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина і її баба [PERSON] , шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном, відповідно до ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, прийняла спадщину. [INFO] у с. Корналовичі померла її баба [PERSON] , яка за життя [INFO] склала заповіт, яким все своє майно у тому числі земельні частки (паї) заповіла їй, [PERSON] . Вона спадщину прийняла та будучи спадкоємцем після смерті баби звернулася до Рудківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину,нотаріус прийняв її заяву, провів реєстрацію спадкової справи, однак роз`яснив, що оскільки дід [PERSON] загубив сертифікат на середню земельну частку (пай), а баба [PERSON] за життя не виготовила сертифікат на земельну частку (пай) нового зразка, так як в ньому не вказана назва колективного сільськогосподарського підприємства та не зазначена вартість земельної частки (паю), то нотаріальна контора не вправі видати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно. На підставі ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 29 листопада 2018 року первісного відповідача Новокалинівську міську раду Самбірського району Львівської області замінено належним відповідачем Самбірською районною державною адміністрацією. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог. Представник відповідача Самбірської районної державної адміністрації позов визнав з підстав, наведених позивачем. Вислухавши пояснення представника відповідача, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України та ч. 2 ст. 1 Земельного Кодексу України, право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Із свідоцтва про смерть відомо, що [INFO] у с. Корналовичі помер [PERSON] (а. с. 5, 19). Згідно розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації від 7 травня 1997 року № 310 та додатку до цього розпорядження [PERSON] був включений до списку осіб, які мали право не середню земельну частку (пай) ( а. с. 12-13) Із витягу з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Корналовицькій сільській раді відомо, що 23.05.1997 зареєстровано сертифікат, виданий [PERSON] , на право на земельну частку (пай) розміром 1,82 в умовних кадастрових гектарах (а. с. 19). Правилами статтей 548 та 549 ЦК Української РСР, який був чинний на час відкриття спадщини, встановлено, що для набуття права на спадщину необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. \~ \~ \~ \~Із довідки, виданої виконавчим комітетом Новокалинівської міської ради 2 липня 2018 року № 308 вбачається, що [PERSON] , на день смерті була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] , тобто вона прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] ( а. с. 16). \~ \~ \~ \~Із свідоцтва про смерть видно, що [PERSON] померла [INFO] у с. Корналовичі Самбірського району Львівської області ( а. с. 7). Із копії сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) вбачається, що [PERSON] на підставі рішення Корналовицької ради народних депутатів передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,21 га без контурного визначення меж на місцевості, яка розташована на території с. Корналовичі Корналовицької сільської ради і призначена для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства (а. с. 9 ). Із витягу з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Корналовицькій сільській раді відомо, що 23.01.1999 зареєстровано сертифікат, виданий [PERSON] , на право на земельну частку (пай) розміром 1,21 в умовних кадастрових гектарах (а. с. 18). Відповідно до ч. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Згідно ст. 524 ЦК Української РСР, який був чинний на час відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За правилами ст. 525 цього Кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим -\~день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. За життя [PERSON] 18 грудня 1996 року склала заповіт, яким все своє майно, у тому числі земельні частки (паї) розмірами 1,82 та 1, 21 в умовних кадастрових гектарах, заповіла [PERSON] ( а. с. 8). Із свідоцтва про шлюб, паспорта громадянина України та Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місяця проживання відомо, що [PERSON] після державної реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] ( а. с. 20, 21, 22). Відповідно до ст. ст. 548 та 549 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Рудківської державна нотаріальна контора відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її діда [PERSON] та баби [PERSON] із-за відсутності оригінала сертифіката на право на земельну частку (пай), який належав [PERSON] , а [PERSON] за життя не виготовила сертифікат на право на земельну частку (пай) нового зразка, оскільки у сертифікаті відсутня назва колективного сільськогосподарського підприємства та не визначена вартість земельної частки (паю) ( а. с. 15). Із публікації у ЗМІ вбачається, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії І-ЛВ № 049882, виданий [PERSON] , загублений (а. с. 10). У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно роз`яснень, які викладені у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу X "Перехідні положення" ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно п. 17 розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Ураховуючи наведене, право позивача на спадкове майно підлягає захисту шляхом визнання за нею права на спадкове майно за заповітом, а саме права на земельні частки (паї), розмірами 1, 82 та 1,21 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості і знаходяться на території с. Корналовичі Самбірського району Львівської області.

Outcome: approved