Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

30.07.2020 [PERSON] звернувся до суду в особі свого представника - адвоката Григоришиної Валентини Володимирівни з вказаним позовом, у якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після батька [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок за померлим [PERSON] , йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на цей будинок. Ухвалою від 31.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та у справі відкрито загальне провадження, витребувано матеріали спадкової справи до майна [PERSON] . Протокольною ухвалою від 31.08.2020 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. У судове засідання сторони не з`явилися, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином. Представник позивача - адвокат Григоришина В.В. у наданій письмовій заяві позов підтримала. Від представника відповідача належним чином оформленої заяви щодо вирішення даного спору не надходило. Непідписана заява сільського голови Садківської сільської ради про визнання позову у відповідності до ч. 4 ст. 83 ЦПК України повертається без розгляду. У зв`язку із неявкою в судове учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. Дослідивши докази, з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про задоволення позову, з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] у с. Садки Бердичівського району Житомирської області помер батько позивача [PERSON] ( а.с. 6, 22 зворот). З матеріалів спадкової справи до майна [PERSON] вбачається, що після його смерті із заявою про прийняття спадщини за законом звернувся син померлого [PERSON] - [PERSON] , в особі представника [PERSON] (а.с. 9, 22, 24). Постановою № 363/02-31 від 16.02.2019 державний нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , з тих підстав, що правовстановлюючий документ на будинок відсутній ( а.с. 10, 30 зворот-31). На вказане будинковолодіння виготовлено технічний паспорт, з якого вбачається, що житловий будинок побудований 1955 року та самовільні будівлі відсутні (а.с. 11-12). З довідки виданої КП "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради № 8 від 09.01.2012 вбачається, що станом на 31.12.2012, відповідно до паперових носіїв житловий будинок [ADDRESS] не зареєстрований. Самовільне будівництва та перепланування не виявлено (а.с. 30). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.09.2020 відомості про реєстрацію права власності на будинок [ADDRESS] - відсутні. З довідок № 435 від 17.10.2018, № 183 від 06.07.2020 виданих Садківською сільською радою Бердичівського району Житомирської області, вбачається, що згідно запису погосподарських книг за 1991-1995 роки [PERSON] , [INFO] являвся головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] до дня своєї смерті [INFO] . Документи на вищевказаний житловий будинок, який розташований на неприватизованій земельній ділянці розміром 0, 3600 га, не виготовлялись (а.с. 14, 28 зворот). З довідки № 436 від 17.10.2018 виданої Садківською сільською радою Бердичівського району Житомирської області, вбачається, що [PERSON] , [INFO] був зареєстрований один за адресою: [ADDRESS] до дня своєї смерті [INFO] . Протягом шести місяців після його смерті за вищевказаною адресою ніхто не був зареєстрований (а.с. 29). Згідно довідки № 44 від 22.01.2019 виданої Садківською сільською радою Бердичівського району Житомирської області, [PERSON] в шестимісячний термін прийняв спадщину після померлого [INFO] батька [PERSON] , [INFO] шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном (а.с. 29 зворот). Оскільки спадщина відкрилась до набрання чинності ЦК України, відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, спадкові правовідносини, які склались між сторонами, регулюються вимогами статей 524, 548, 549 ЦК УРСР 1963 року, згідно з якими спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він вступив у фактичне управління спадковим майном. Відповідно до статей 529, 530 ЦК 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Відповідно до частин 3, 4 статті 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. На час завершення будівництва будинку [ADDRESS] , а це 1955 рік чинним законодавством не передбачалося набуття права власності за особою після державної реєстрації. Тому, оскільки позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права на житловий будинок у нотаріуса, а в судовому засіданні встановлено, що будинок [ADDRESS] згідно погосподарського обліку рахується за [PERSON] та присадибна земельна ділянка не приватизована, за позивачем слід визнати право власності на вказаний житловий будинок.

Outcome: approved