Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що 22.01.2013 року було зроблено відповідний актовий запис № 61. Їх родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що 28.10.1977 р. було зроблено відповідний актовий запис № 976. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з частини житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . 1/10 частину зазначеного житлового будинку [PERSON] отримала у спадщину, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, видане 1-ою Первомайською державною нотаріальною конторою від 10 березня 1987 року, за реєстровим № 2-701, а 2/10 - у дарування, відповідно до договору дарування, посвідченого 1-ою Первомайською державною нотаріальною конторою від 29 липня 1987 року, за реєстровим № 1-1897. Після смерті матері, заявник залишився проживати за вищевказаною адресою. Право власності на вищевказаний будинок на себе не реєстрував, оскільки вважав, що він і так йому належить, оскільки інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає. Оскільки [PERSON] хворіла та потребувала постійного догляду, [PERSON] , як рідний син останньої, постійно проживав з нею, здійснюючи догляд за своєю матір`ю. Саме він здійснював оплату комунальних послуг за цей будинок, а після смерті своєї матері - отримав свідоцтво про смерть та організовував поховання. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України: «Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї». Подання заяви нотаріусу в даному випадку не вимагається. Як спадкоємець, який постійно проживає разом із спадкодавцем, [PERSON] , вважається таким, що прийняв спадщину з моменту її відкриття і відповідно з цього моменту набув право на спадкове майно. Оскільки [PERSON] протягом 6-и місяців після смерті матері прийняв спадщину та розпорядився майном померлої матері, шляхом догляду за ним, так як залишився проживати в будинку спадкодавця, обробляв присадибну ділянку біля будинку, зробив його капітальний ремонт, тому ці дії необхідно розцінювати як факт прийняття заявником спадщини. Згідно ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 р.) заявник являється спадкоємцем першої черги. Такі норми права не суперечить нормам нового законодавства. Так, ст. 1268 ЦК України передбачає, що він прийняв спадщину, так як проживав разом зі спадкодавцем на час її відкриття та не відмовилася від неї. У березні 2020 року [PERSON] звернувся до нотаріуса за консультацією стосовно питання прийняття спадщини, але нотаріусом йому було повідомлено, що він пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини, а те що він проживав з матір`ю разом на час відкриття спадщини, нотаріус не може вважати належною підставою для прийняття у нього заяви про прийняття спадщини, оскільки реєстрація місця проживання в паспорті в нього зазначена інша, і це питання можливо вирішити лиши в судовому порядку. До моменту звернення до нотаріуса за консультацією, заявник був необізнаний в тому, що потрібно подавати заяву про прийняття спадщини та в тому, що існують спеціальні строки, протягом яких потрібно звертатися до нотаріуса для подачі заяви про прийняття спадщини. Вважав, що так як окрім нього більше немає ніяких родичів, та спадкоємців, то не має значення коли потрібно переоформити будинок на себе. У зв`язку з вищезазначеним, виникла необхідність встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити факт прийняття спадщини, що відкрилася після смерті матері заявника [PERSON] , яка померла [INFO] та отримання свідоцтва про право на спадщину. Встановлення даного факту заявнику необхідне для прийняття спадщини. У зв`язку із наведеним, наразі, у [PERSON] немає іншого способу правового захисту своїх інтересів, окрім звернення до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на момент смерті. Представник заявника в судове засідання надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, підтримала заявлені вимоги, викладені в заяві в повному обсязі та просила про їх задоволення. Представник Первомайської міської ради Миколаївської області надала в судове засідання заяву з проханням слухати справу у її відсутність, проти задоволення заяви не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено факт того, що [PERSON] та його мати [PERSON] проживали однією сім`єю по день смерті [PERSON] [INFO] без реєстрації за адресою [ADDRESS] . Факт проживання заявника з [PERSON] на час відкриття спадщини підтверджується: актом про факт проживання в будинку, складеного 05.07.2020 р. квартальним комітетом № 36, довідкою квартального комітету, згідно якої [PERSON] , проживає за даною адресою без реєстрації, копією свідоцтва про смерть [PERSON] . Згідно 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.08 р. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до п. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За таких обставин, суд вважає, що зазначений факт знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, отже вважає за можливе, в силу ст. 293 ч. 2 ЦПК України, заяву [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Outcome: approved