overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-05 00:00:00

15.12.2014 р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач [PERSON] уклав із ПАТ „Дельта Банк" кредитний договір. У порушення умов цього договору від відповідача не надходять платежі по кредиту та проценти за користування ним, у зв'язку із чим виникла заборгованість у сумі 10799,00 грн., яку і прохає стягнути із відповідача. У судове засідання представник позивача не з'явився, в позовній заяві зазначив, що просить справу розглянути без присутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з огляду на наступне. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 12.11.2011 року [PERSON] уклав із ПАТ „Дельта Банк" договір згідно якого позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, відкриває кредитну лінію на загальну суму 30000 грн., та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 8000,00 грн. У порушення умов цього договору від відповідача не надходять платежі по кредиту, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором відповідач перед банком станом на 23.09.2014 р. має заборгованість у сумі 10799,00 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ч. 2 ст. 1054 до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України. Так, згідно із ч. 1 ст. 1048 позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання який установлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, вимоги позивача підлягають повному задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує із другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. За таких обставин слід стягнути з відповідача на користь позивача 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

15.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 жовтня 2004 року відділом РАЦС по м. Ізюму Ізюмського МРУЮ Харківської області , актовий запис № 254. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO]. Вказує, що одразу після деякого часу спільного проживання їх шлюбні відносини дещо ускладнилися, та незабаром вони стали фактично мешкати окремо один від одного. Кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Сторони не мають наміру поновлювати взаємовідносини та налагоджувати сімейне життя. В судове засідання позивач не з"явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 20 жовтня 2004 року відділом РАЦС по м. Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, зареєстровано шлюб між сторонами у справі, актовий запис № 254. (а.с. 4) У відповідності до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя. Суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивач в позовній заяві вказує, що сумісне подружнє життя не склалось через непорозуміння в питаннях сімейно-шлюбних відносин. Шлюбні стосунки припинені одразу після деякого часу спільного проживання. Таким чином, суд приходить до висновку, що шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач побажала залишити шлюбне прізвище [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

15 березня 2002 року сторони зареєстрували шлюб у Меджибізькій селищній раді Летичівського району, актовий запис\~ № 4, в якому у них народився син [PERSON], [INFO]. У звязку із різними характерами почали виникати сварки, що привело до припинення сімейно-шлюбних відносин, ведення спільного господарства та окремого проживання з 2005 року, тому [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON]. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася,проте подала до суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просить суд їх задовольнити. Відмовляється від позовних вимог в частині визначення місця проживання дитини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву в якій позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, в порядку ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009, № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задовольнити вимоги позивача. Після розірвання шлюбу позивачу [PERSON] повернути дошлюбне прізвище «Бойко». Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 640,00 грн. видатки по оплаті судового збору, що підтверджується квитанцією Ощадбанк № 49 від 19.09.2017 року. На підставі наведеного, ст. ст. 105,110 - 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

15 березня 2018 року позивач звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обумовлює тим, що 14 лютого 2012 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Світловодську реєстраційної служби Світловодського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградської області, актовий запис № 14. Від шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов'язки, відсутнє взаєморозуміння, у зв'язку з чим постійно виникають суперечки та сварки. Сімейні відносини фактично припинені з 2012 року, проживають окремо. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду письмову заяву в якій просить суд справу розглядати без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду не заперечує. (а.с.16) Відповідач в судове засідання не з'явився про причини своєї неявки суду не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про отримання судових повісток та поштовим конвертом повернутим з відміткою "За закінченням терміну зберігання". (а.с. 18, 24). В зв'язку з вищевикладеним, відповідно до ухвали суду від 14.05.2018 року, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи відповідно до ст. 229 ЦПК України, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Шлюб між позивачем та відповідачем зареєстрований, 14 лютого 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. (а.с. 3, 4) Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

15 вересня 2007 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у виконавчому комітеті Флоринської сільської ради Бершадського району вінницької області за актовим записом № 35. Від шлюбу у них [INFO] народилася дочка [PERSON]. Однак, подружнє життя у них не склалось, так як сторони різні за характером та звичками люди, що призвело до постійних сварок, непорозумінь, і, як наслідок, припинення шлюбних відносин весною 2013 року. Спроби примирення, жодного результату не дали, а тому вже тривалий час вони проживають окремо. Дитина проживає разом з матір'ю, та позивачка згідно описової частини позовної заяви, вважає, що батько братиме участь у її вихованні та утриманні, а спір з приводу поділу майна відсутній. Враховуючи вищенаведене, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 15.09.2007 року у виконавчому комітеті Флоринської сільської ради Бершадського району Вінницької області, актовий запис № 35. Після розірвання шлюбу просить залишити її прізвище "[PERSON]". В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, однак до початку розгляду справи по суті надала на адресу суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак звернувся до суду із заявою, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують сімейних відносин, наполягають на розірванні шлюбу між ними, що свідчить про те, що їх сім'я розпалась і зберегти її неможливо. Крім того спору про поділ майна між ними немає, а питання про подальше проживання дитини вирішено в добровільному порядку. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст. 113 Сімейного кодексу України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до п.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

15 вересня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом в якому просила розірвати шлюб укладений нею 05.04.2003 року з відповідачем [PERSON]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, на підставі ст.ст. 110,112 Сімейного кодексу України вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачка знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 05.04.2003 року, згідно свідоцтва про одруження, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 24, від якого народилася донька - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, у зв'язку з різни поглядами на життя та взаємним непорозумінням. Сторони припинили шлюбні відносини з травня 2005 року і проживають окремо одне від одного. Подальше примирення сторін між собою та збереження шлюбу не представляється можливим. Як встановлено судом, спору між сторонами про проживання спільної дітини та поділ майна на час розгляду цієї справи немає.. Після розірвання шлюбу позивачка виявила бажання залишити шлюбне прізвище - "[PERSON]". Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тобто з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню, сплачений останньою судовий збір в сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

15 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] 20 січня 2011 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 15. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 20 січня 2011 року. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, через різні погляди на життя, в зв'язку з чим, втрачене почуття любові та поваги. Сторони проживають окремо, спільне господарство та бюджет не ведуть, спільні інтереси відсутні. Примирення та збереження сім'ї неможливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, після розірвання шлюбу присвоїти їй дівоче прізвище - "[PERSON]". Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши письмові докази матеріалів справи, які надані сторонами, судом встановлено наступне. 20 січня 2011 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 15 (а.с. 6). Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). Частиною 1 статті 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. В своїй заяві, поданій до суду, позивач просить розірвати шлюб, відповідач в своїй заяві також не заперечує проти задоволення позову, що є свідченням того, що він також втратив будь-який інтерес до шлюбу з позивачем. Таким чином, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер, і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, які не бажають зберегти сім'ю, у зв'язку з чим позов [PERSON] слід вважати таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

15 вересня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої зазначала, що 14 вересня 1991 року було зареєстровано їх з відповідачем шлюб, про що Валявською сільською радою Городищенского району Черкаської області був здійснений відповідний актовий запис № 15. Разом з тим їх сімейне життя із відповідачем не склалося та вони припинили шлюбні стосунки. Мають повнолітню доньку, але відповідач відмовляється розірвати шлюб через органи ДРАЦС. Позивачка вважає, що подальше сумісне життя та збереження їх шлюбу неможливе, через що звернулася до суду із цим позовом. Позивачка [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути за її відсутності. У разі задоволення позову, просила залишити їй прізвище присвоєне при реєстрації шлюбу - "[PERSON]" . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений за місцем реєстрації належно, що підтверджується даними зворотнього поштового повідомлення (а.с. 14). Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER], Валявською сільською радою Городищенського району Черкаської області, сторони зареєстрували шлюб 14 вересня 1991 року, про що в Книзі реєстрації актів цивільного стану про укладення шлюбу було здійснено актовий запис за № 15. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с.5). Сторони мають повнолітню дитину. Проте шлюбні стосунки між сторонами не склались та вони фактично припинили шлюбні відносини. Про спір між сторонами щодо розподілу спільного майна на час розгляду справи не заявлено. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, а також приймаючи до уваги, що шлюб є вільним союзом чоловіка та жінки, тому, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

15 вересня 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що 10.10.1998 року уклала шлюб з [PERSON], який зареєстровано у Новосевастопольській сільській раді Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 6. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя в сторін не склалося, з квітня 2017 шлюбні стосунки між ними фактично припинені, відповідач проживє окремо. [PERSON] вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, в зв'язку з чим просить суд розірвати шлюб, укладений з [PERSON], дитину залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити прізвище "Морозова". Позивачка свої вимоги підтримала, надавши до суду письмову заяву, на розірванні шлюбу наполягала, а справу просила слухати за її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст.224 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Також, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, оскільки від позивача надійшла заява про слухання справи за його відсутності, а відповідач не зявився у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 10 жовтня 1998 року між позивачкою та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано у Новосевастопольській сільській раді Березнегуватського району Миколаївської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 6 ( а.с.6). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.8). Шлюбно сімейні відносини між сторонами не склалися і фактично припинені, на примирення вони не згодні. Відповідно до позовної заяви з квітня 2017 року відповідач змінив своє місце проживання окремо від позивачки. Таким чином, суд доходить висновку, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими, це суперечить їх інтересам та інтересам їх дитини, що має істотне значення. На підставі викладеного вище, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності суд доходить висновку про можливість задоволення позову про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved