Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

[PERSON] (далі - заявник) звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що [INFO] померла її баба, [PERSON] . За життя померлою було складено заповіт, посвідчений Бевзо Л.М., т.в.о. старости за реєстром № 8, за умовами якого, [PERSON] заповіла їй належну їй земельну ділянку площею 4.1435 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Єрчицької сільської ради та належить їй на підставі державного акту ЯА№ 125300 виданого 19.11.2004 року. Спадщину після смерті баби, за заповітом, заявник прийняла. Дід заявника, [PERSON] , відмовився від обов`язкової частки у спадщині, незалежно від змісту заповіту, на яку він має право відповідно до ЦК України. Проте, під час оформлення спадкової справи, виявилось, що у вищевказаному заповіті було допущено помилку у написанні прізвища заявника, так як її прізвище у заповіті було зазначене « [PERSON] », а згідно паспорта громадянина України, її прізвище - « [PERSON] ». Помилка у написанні її прізвища, створює їй перешкоди для оформлення спадкових прав. Заявник, є онукою [PERSON] , так як її мати, [PERSON] доводилась дочкою померлій. Встановити факт належності правовстановлюючого документу необхідно заявнику для того, щоб реалізувати своє право на спадщину за заповітом. У іншому, а ніж у позасудовому порядку, немає можливості виправити попущену помилку у написанні її прізвища, так як заповідач помер, а будь-які виправлення у заповіті, не передбачені чинним законодавством. В зв`язку з тим, що заявник не має іншої можливості встановити факт належності правовстановлюючого документу, від встановлення даного факту залежить виникнення її особистих майнових прав на земельну ділянку, чинним законодавством України не встановлено іншого порядку встановлення даного факту, а тому, вона вимушена звернутися до суду. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Враховуючи вищевикладене, заявник просить, встановити факт, що має юридичне значення, а саме: належність мені, [PERSON] , [INFO] , заповіту, складеного [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , до дня смерті проживала та була зареєстрована у [ADDRESS] , який посвідчений 18 жовтня 2018 року, [PERSON] , т.в.о.старости сіл Єрчики, Велика Чернявка, Яблінівка, виконкому Квітневої сільської ради Попільнянського району Житомирської області за реєстром № 8. Заявник в судове засідання не з`явилась в заяві просив справу провести без її участі. Представник заінтересованої особи Квітневої сільської ради Попільнянського району Житомирської області в судове засідання не з`явився, надав до суду лист в якому просив справу розглядати без участі їх представника, проти заявлених вимог не заперечують. Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частини першої статті 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 25 травня 2020 року виконавчим комітетом Квітневої сільської ради Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] померла [INFO] , про що складено актовий запис № 31. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Рубежівка, Народицького району Житомирської області, яка померла [INFO] постійно проживала та була зареєстрована до дня її смерті за адресою: [ADDRESS] , разом з чоловіком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Квітневої сільської ради Попільнянського району Житомирської області 22 липня 2020 року № 105. Як вбачається з свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] , 24 квітня 1966 року зареєстрували шлюб, після державної реєстрації шлюбу її прізвище змінилось на « [PERSON] ». Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 28 серпня 1970 року, в шлюбі між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] народилася [PERSON] . 30 червня 1990 року [PERSON] зареєструвала свій шлюб з [PERSON] , після чого змінила своє прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 19 грудня 1990 року, в шлюбі між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] народилася [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 08 серпня 2010 року, [PERSON] зареєструвала свій шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до державного акту серія ЯА № 125300 виданого 19 листопада 2004 року головою Попільнянської райдержадміністрації, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 15, [PERSON] значиться власником земельної ділянки площею 4,1435 га, розташованої на території Єрчицької сільської ради Попільнянського району Житомирської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. За життя [PERSON] було складено заповіт, посвідчений Бевзо Л.М., т. в. о. старости за реєстром № 8, за умовами якого, [PERSON] заповіла онуці [PERSON] , [INFO] , належну їй земельну ділянку площею 4.1435 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Єрчицької сільської ради та належить їй на підставі державного акту ЯА№ 125300 виданого 19.11.2004 року. Як вбачається з витягів зі Спадкового реєстру від 06 серпня 2020 року, в спадковому реєстрі зареєстровано спадкову справу № 168-2020 спадкодавцем якої значиться [PERSON] . Вищевказаний заповіт зареєстрований та є чинним, свідоцтва про право на спадщину не видавались. [PERSON] , відмовився від обов`язкової частки у спадщині, незалежно від змісту заповіту, на яку він має право відповідно до ЦК України, що підтверджується його заявою посвідченою приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області 06 серпня 2020 року. Проте, під час оформлення спадкової справи, виявилось, що у вищевказаному заповіті було допущено помилку у написанні прізвища заявника, так як її прізвище у заповіті було зазначене «[PERSON]», а згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого 05 жовтня 2010 року ТУМ Солом`янського РУ ГУМВС України в м. Києві, прізвище заявника - « [PERSON] ». Помилка у написанні прізвища заявника, створює їй перешкоди для оформлення спадкових прав. Відповідно до листа приватного нотаріуса Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області від 12 вересня 2020 року № 196/02-14, [PERSON] відмовлено в оформленні спадкових прав за заповітом після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] у зв`язку з розбіжностями у написанні її прізвища « [PERSON] [PERSON] » в заповіті та копії паспорта громадянина України, свідоцтва про шлюб, а тому неможливо встановити факт належності [PERSON] заповіту. Відповідно до пункту 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року із змінами "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігається із ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними в свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі і факту встановлення правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки в прізвищі, імені, по батькові або замість імені зазначені ініціали, суду слід подати докази, що організація, яка видала документ не має можливості внести виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до частини першої статті 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з статтею 76, частиною першою статті 81, статтею 90 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Заявником доведені ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог, що відповідає положенням частини першої статті 81 ЦПК України. Відповідно до норм статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України). Таким чином, дослідивши матеріали справи та наданні докази, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню.

Outcome: approved