Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати за ним право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, огорожею та земельною ділянкою біля будинку, що розташований по [ADDRESS] та визнати договір купівлі-продажу укладений між ним та відповідачем дійсним. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 15 листопада 2013 року, згідно простого письмового договору купівлі-продажу, він придбав у відповідача житловий будинок [ADDRESS]. Зобов"язання за цим договором виконані в повному обсязі - гроші він відповідачу сплатив при підписанні договору, а остання віддала йому всі документи на будинок, земельну ділянку. Однак, в нотаріальній конторі вказаний договір не оформили, а тому він не є правовстановлюючим документом, який підтверджує право власності на будинок. На теперішній час позивач бажає належним чином і у встановленому законом порядку оформити документи на вищевказаний будинок та земельну ділянку біля нього, щоб надалі реалізувати своє право власності на нерухоме майно, проте відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, тому змушений звернутися до суду з цим позовом. До початку судового засідання позивач надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив справу слухати в його відсутність. Відповідач в судове засідання не з"явилася, надала заяву, в якій визнала позовні вимоги в повному обсязі та просила справу розглянути в її відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки наданими позивачем документами підтверджується факт купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами, будівлями, огорожею та земельною ділянкою біля будинку, по [ADDRESS]. 15 листопада 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 15.11.2013р., та що ніким в судовому засіданні не оспорювалося. Відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.07.1996 року, власником житлового будинку з господарськими будівлями, спорудами, що розташований по [ADDRESS], є [PERSON]. Це також зазначено і в реєстраційному посвідченні, виданому Вознесенським МБТІ 10.09.1996р. №106. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК №958415 виданого Братською селищною радою Братського району Миколаївської області 29 грудня 2012 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1857 гектарів, що розташована [ADDRESS] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Згідно ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Ч.1 ст. 220 ЦК України передбачає, що у разі недотримання сторонами нотаріальної форми посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Проте на підставі ч.2 ст. 220 ЦК України, такий договір може бути визнано судом дійсним, якщо одна із сторін повністю або частково виконала умови договору, що має місце у даній справі. Інше в процесі судового розгляду не встановлено. У судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що при укладені договору купівлі-продажу ні одна із сторін не порушила умов договору, а тому суд вважає за можливе задовольнити вимоги [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved