Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

24.04.2019 року позивач звернулася до суду з даним позовом і просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування\~свої вимог\~позивач вказала,\~що її\~син [PERSON] \~є власником\~квартири [ADDRESS] ,\~яку йому\~подарували її\~колишній чоловік [PERSON] \~та його\~батько [PERSON] . Відповідачі зареєстровані у даній квартирі, але не проживають понад один рік, тому позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування даною квартирою. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася,направивши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, час, місце розгляду справи були повідомлені в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки не повідомили. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч.2 ст.247 ЦПК України. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що даний позов підлягає до повного задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду від 20.02.2014 року, яке набрало законної сили 14.03.2014 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний (а.с.10). Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду від 27.11.2018 року, яке набрало законної сили 27.12.2018 року позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] (а.с.11-12). Згідно договору дарування від 28.10.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Корсунь-Шевченківського районного нотаріального округу Грищенко С.Г. [PERSON] та [PERSON] передали безоплатно у власність, а [PERSON] для [PERSON] прийняла в дар квартиру [ADDRESS] (а.с.6). На підставі\~вказаного договору\~дарування за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] [ADDRESS] виробничим відділком комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднання бюро технічної інвентаризації» (а.с.6). Згідно розпорядження виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради вулицю Кірова перейменовано на вулицю Благовісна. Із записів будинкової книги вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у квартирі [ADDRESS] (а.с.13-14). Згідно акту обстеження від 28.03.2019 року (а.с.9) [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у квартирі [ADDRESS] , але відповідно не проживають з 2000 та 2010 років. Жодних інших домовленостей між відповідачем та позивачем щодо користування квартирою не встановлено. Відповідно до ст.\~41, 55\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 321\~ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391 ЦК України\~передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, приватна власність громадян охороняється законом і її захист здійснюється судом, а тому власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права. Відповідно до приписів ч.2.ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Стаття 7 цього ж Закону передбачає, що однією з підстав для зняття з реєстрації місця проживання є рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, враховуючи, що відповідачі у строк понад один рік без поважних причин відсутній у житлі позивача, приймаючи до уваги, що інших домовленостей між сторонами немає, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає до повного задоволення шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням позивача. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в дольовому порядку.

Outcome: approved