Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

20 вересня 2003 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у виконавчому комітеті Лісниченської сільської ради Бершадського району Вінницької області за актовим записом №04. В шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Сімейне життя у подружжя не склалось, та з вересня 2016 року вони припинили сімейні стосунки. Діти залишились проживати з матір'ю, яка займається їх вихованням. З урахуванням викладеного, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 20.09.2003 року виконавчим комітетом Лісниченської сільської ради Бершадського району Вінницької області, актовий запис №04 між нею та [PERSON]; після розірвання шлюбу присвоїти їй прізвище "[PERSON]" та стягнути з відповідача на її користь судовий збір. В судове засідання позивач не з'явилась, однак звернулась до суду із заявою, в якій просила справу розглядати без її участі та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги задовольнити. Крім того, подав заперечення проти змісту позову, де просив судові витрати розділити в рівних частинах між сторонами, через неправомірну поведінку [PERSON], а також заперечив проти причин розірвання шлюбу, вказавши, що подружні стосунки між сторонами було припинено в січні 2017 року через неправомірну поведінку позивачки. Враховуючи те, що позивач скористалась своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності, а відповідач до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують сімейних відносин, наполягають на розірванні шлюбу між ними, що свідчить про те, що їх сім'я розпалась і зберегти її неможливо. На неможливість збереження сім'ї вказує також те, що сторони вказують різні причини припинення сімейних відносин. Суд критично оцінює пояснення сторін з приводу причин, які призвели до розірвання шлюбу, однак приймає до уваги те, що позивач та відповідач не бажають зберегти сім'ю. Крім того, з позовної заяви вбачається, що сторони не заявляють вимог щодо поділу спільного майна та місця проживання дітей. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст. 113 Сімейного кодексу України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Щодо розподілу судових витрат, то суд критично оцінює позицію відповідача, оскільки відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, задовольняючи позовні вимоги суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 640 грн.

Outcome: approved