Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

23 лютого 2021 року до Голопристанського районного суду Херсонської області надійшла позовна заява [PERSON] до Голопристанської державної нотаріальної контори, третьої особи - [PERSON] про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора - Голопристанської державної нотаріальної контори від 11.10.2005 за №2477996 про державну реєстрацію обтяження: тип обтяження заборона (архівний запис), об`єкт обтяження - будинок за адресою: [ADDRESS] , архівний номер 2001599НERSON801 , архівна дата 08.07.2000, дата виникнення 22.06.1971. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Під час державної реєстрації нерухомого майна дізнався, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявний запис про проведення державної реєстрації обтяження: тип обтяження заборона (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 2477996єж об`єкт обтяження - будинок за адресою: [ADDRESS] , архівний номер 2001599НERSON801, архівна дата 08.07.2000, дата виникнення 22.06.1971. Проте дана заборона внесена помилково та стосується нерухомого майна, розташованого за адресою [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] . У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, що зазначені у позові, наполягав на задоволенні позову в повному обсязі. Відповідач та третя особа у судове засідання не з`явилися, про слухання справи повідомлені належним чином. Дослідивши і проаналізувавши матеріали справи, судом були встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», загальними засадами державної реєстрації прав зокрема є: гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону, у разі допущення технічної помилки (граматичної, арифметичної чи іншої помилки) під час внесення відомостей про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав державний реєстратор самостійно виправляє таку помилку, за умови що документи за результатом розгляду заяви заявнику не видавалися. У разі якщо допущена технічна помилка, виявлена після отримання заявником документів за результатом розгляду заяви, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі заяви особи, відомості про речові права, обтяження речових прав якої містять таку помилку, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, - посадовою особою Міністерства юстиції України чи його територіальних органів. У разі якщо допущена технічна помилка впливає на права третіх осіб, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі судового рішення. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Згідно ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР(далі Конвенція), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено у законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис про обтяження: тип обтяження заборона (архівний запис), об`єкт обтяження - будинок за адресою: [ADDRESS] , архівний номер 2001599НERSON801, архівна дата 08.07.2000, дата виникнення 22.06.1971, власник [PERSON] . Згідно витягу зі справи №9 Реєстру накладених і знятих заборон Державного нотаріального архіву Херсонської області, 22.06.1971 року вчинено запис щодо обтяження № реєстру 109939 відносно будинку в [ADDRESS] , власник [PERSON] , на вимогу радгоспу «Дніпровський». Як вбачається з архівної довідки №01-49/Ч-110 в документах архівного фонду ВАТ «Дніпровське» м. Гола Пристань у книгах нарахування заробітної плати працівникам та службовцям винрадгоспу «Дніпровський» з липня 1971 року по грудень 1973 року виявлено прізвище [PERSON] , в графах відрахувань міститься запис « Ссуда ». З матеріалів цивільної справи та досліджених інвентарних справ вбачається, що [PERSON] є власником нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою №26 від 21.01.2021 Голопристанської філії КП «ХБТІ» ХОР будинок за адресою: [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] , а житловий будинок по [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] , якому помилково наділялася земельна ділянка для будівництва житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , при тому, що за цією адресою вже був зареєстрований інший житловий будинок. Пізніше помилка була виправлена та вказано вірну адресу: [ADDRESS] . Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що позивач є власником нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на яке помилково накладено обтяження, як на майно [PERSON] , який є власником нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , тому позивач позбавлений можливості вільно розпоряджатися своєю власністю у зв`язку з наявним обтяженням. Виходячи із наведеного, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Outcome: approved