Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовною заявою до [PERSON], в якій просять визнати за кожним з них право власності по 1/6 частці житлового будинку [ADDRESS] за набувальною давністю. В обгрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що вони є власниками в рівних частках 2/3 часток у житловому будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. Співвласником іншої 1/3 частини вказаного будинку є відповідач, [PERSON] Даний будинок побудовано в 1969 році їх дідом і бабою - [PERSON] та [PERSON] під час шлюбу. Проте після розірвання шлюбу їх спільне майно було поділене в судовому порядку . Відповідно до рішення народного суду м. Ніжина від 11.04.1978 року за [PERSON] визнано право власності на 2/3 частки спільного будинку, а за [PERSON] - 1/3 частку цього будинку. Після поділу майна баба разом із дітьми залишилася проживати в будинку і користувалась майном до моменту смерті, а відповідач у 1981 році виписався з будинку і виїхав на постійне місце проживання до Росії. З того часу відповідач належним йому майном не користувався, не утримував його більше 33 років. [INFO] року померла їх мати - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно у вигляді 2/3 часток житлового будинку по [ADDRESS] в м. Ніжині, яке вона прийняла, але належним чином не оформила, після смерті своєї матері [PERSON] Вони, як спадкоємці за законом першої черги, прийняли спадщину в силу ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживали з матір'ю на момент смерті. Вони зареєстровані та постійно проживають у зазначеному будинку з моменту народження: [PERSON] - з 1984 року, а [PERSON] - з 1985 року. З моменту їх народження будинок у цілому був в користуванні баби, потім в користуванні їх матері, а після її смерті залишився у їх спільному користуванні. Вони вважали, що будинок в цілому належав тільки їм, але звернувшись до нотаріальної контори у 2014 році виявилось, що 1/3 частка спільного будинку належить їх діду [PERSON] Вони правомірно набули права на належну відповідачу частку спільного будинку в порядку набувальної давності, оскільки з моменту народження добросовісно заволоділи чужим майном і продовжують відкрито та безперервно користуватись майном протягом 30 років, користуючись будинок в цілому та утримуючи його після смерті матері власними силами та за власні кошти. В судовому засіданні представник позивачів адвокат [PERSON] повністю підтримала заявлені позивачами у позовній заяві вимоги і просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] за викликом у судове засідання не з"явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Тому суд, з урахуванням думки представника позивачів у справі, ухвалив розглянути справу по суті заочно, у відсутність відповідача у справі, на підставі наявних у справі доказів, оскільки це відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Третя особа [PERSON] за викликом у судове засідання не з"явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Тому суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність. Вислухавши пояснення представника позивачів у справі, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Копією довідки з Ніжинського МБТІ від 10.09.2013 року підтверджується, що за відповідачем [PERSON] зареєстровано право власності на 1/3 частку житлового будинку по [ADDRESS] в м. Ніжині ( а.с. 6 ). В судовому засіданні встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON], з часу їх народження і по теперішній час проживають в житловому будинку [ADDRESS], користуються будинком та утримують його після смерті їх матері [PERSON], яка померла [INFO] року. І про це підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], це також підтверджується і довідкою з вуличного комітету №10 Ніжинського міськвиконкому про зареєстрованих та проживаючих в житловому будинку по [ADDRESS] в м. Ніжині ( а.с. 23 ). В матеріалах справи є копії свідоцтв про право на спадщину за законом ( а.с. 25, 27 ), якими підтверджується, що після смерті матері [PERSON] кожен з позивачів отримав у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке було успадковане померлою [PERSON] після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO] року, і яке складається з 1/2 частки житлового будинку по [ADDRESS] в м. Ніжині. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] залишив спірний будинку в кінці 70 років, і з того часу і по теперішній час в житловому будинку не проживає, про що підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч.1ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до ч.2ст. 344 ЦК України особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Враховуючи вищенаведене суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивачів, оскільки вони добросовісно заволоділи майном відповідача і продовжують відкрито, безперервно володіти нерухомим майном більше десяти років.

Outcome: approved