Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

17 листопада 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Березківської сільської ради Кривоозерського району про визнання права власності на 1/2 частку земельної ділянки в порядку спадкування. Судом до участі у справі залучено в якості другого відповідача [PERSON] сільську раду, третіми особами на стороні відповідача [PERSON] районну державну адміністрацію, відділ Держгеокадастру у Кривоозерському районі. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що вона являється спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], померлого 07 січня 2011 року. В склад спадщини входить 1/2 частка земельної ділянки загальною площею 7, 2298 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної спадкодавцеві [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19 серпня 2008 року, яку він успадкував після смерті [PERSON], померлої 13 лютого 2007 року, що належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-МК № 041384, виданого [PERSON] сільською радою Кривоозерського району Миколаївської області 25 квітня 2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 18. Посилаючись, що померлий [PERSON] за життя не встиг виконати вимоги щодо оформлення речових прав на земельну ділянку, що діяли на момент одержання ним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, тобто на 19.08.2008 року - не провів державної реєстрації та не отримав правовстановлюючого документа на земельну ділянку, що стало перешкодою в оформленні спадкових прав в органах нотаріату, позивач просить задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідачі [PERSON] сільська рада, [PERSON] сільська рада в надісланих на адресу суду листах визнали позов, просили розглянути справу без участі їх представників. Треті особи [PERSON] державна нотаріальна контора, відділ Держгеокадастру у Кривоозерському районі надіслали листи з проханням розглянути справу без участі їх представників, не заперечували щодо задоволення позовних вимог. Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 січня 2011 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 131886 (а.с. 4). Спадкоємцем є позивач, яка прийняла спадщину, що вбачається із спадкової справи № 137/2011 від 03.06.2011 (а.с. 28-32). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/2 частку земельної ділянки, що розташована на території [PERSON] сільської ради Кривоозерського району, загальною площею 7,2298 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належна спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19 серпня 2008 року, яку він успадкував після смерті [PERSON], померлої 13 лютого 2007 року, що належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-МК № 041384, виданого [PERSON] сільською радою Кривоозерського району Миколаївської області 25 квітня 2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 18, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим [PERSON] державною нотаріальною конторою 19.08.2008 року (а.с. 6), матеріалами спадкової справи № 179/2007 від 17.05.2007 року (а.с. 16-25). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку серії НВ-4802838192016 від 06.12.2016 року при державній реєстрації земельної ділянки земельній ділянці присвоєно кадастровий номер - 4823982200:02:000:1415, уточнена площа становить - 7,2305 га (а.с. 41-43). Відповідно до статті 126 Земельного кодексу України (у редакції , що діяла на момент прийняття спадщини) право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: а) цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; б) свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі цивільно-правової угоди щодо відчуження земельної ділянки чи свідоцтва про право на спадщину державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку, в кожному такому випадку відчуження земельної ділянки. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. 2 Статтею 1299 ЦК України (у редакції, що діяла на момент прийняття спадщини) передбачено, що якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу); а право власності на таке майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18, ч. 3 ст. 18 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" (в редакції від 29.01.2006 року): - державна реєстрація речових прав на нерухоме майно проводиться на підставі заяви правоволодільця (правонабувача), сторін (сторони) правочину, за яким виникло речове право, або уповноважених ними (нею) осіб; - заява про державну реєстрацію права власності подається до органу державної реєстрації прав, на території якого перебуває нерухоме майно або більша за площею його частина. Спадкодавець [PERSON] за життя у встановленому законом порядку не отримав Державний акт на право власності на успадковану земельну ділянку та не зареєстрував право власності на неї. Неотримання правовстановлюючого документа та нездійснення спадкодавцем державної реєстрації права власності на успадковане ним майно стало підставою для відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом\~ після смерті [PERSON] (а.с. 3). Відповідно до положень ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно зі ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Положеннями ст.1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. За приписами ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Системний аналіз нормативних положень закону та приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] сільська рада Кривоозерського району Миколаївської області не заперечує проти визнання за позивачем права власності на 1/2 частину земельної ділянки в порядку спадкування, дане право ніким не оспорюється, інші спадкоємці з відповідними вимогами не звертались, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved