Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, який в подальшому уточнив та остаточно просив суд ухвалити рішення, яким встановити факт постійного проживання [PERSON], [INFO] (РНОКПП [NUMBER]) разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини у [ADDRESS]; встановити факт належності [PERSON] [INFO] (РНОКПП [NUMBER]) заповіту складеного [PERSON], посвідченого 25 жовтня 2006 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Котарською А.Т. за реєстровим № 13289; визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину, видане [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) державним нотаріусом Першої Львівської державної нотаріальної контори Бояківським Омеляном Васильовичем, зареєстроване в реєстрі за № 2-167 20 березня 2014 року, в частині ? частки в квартирі [ADDRESS], що у м. Львові, яка належала [PERSON]; скасувати державну реєстрацію права власності на ? частку в квартирі [ADDRESS], що у м. Львові за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]); визнати за мною, [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) право власності на ? частку в квартирі [ADDRESS], що у м. Львові в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що після смерті матері [PERSON], він є спадкоємцем за заповітом складеним [PERSON] - [ADDRESS], яка належала [PERSON], та вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини у [ADDRESS], що підтверджується в т.ч. актом складеним ЛКП «СТАРИЙ ЛЬВІВ», однак після звернення до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про прийняття спадщини йому стало відомо, що державним нотаріусом Першої Львівської державної нотаріальної контори Бояківським О.В. видано [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на усю квартиру [ADDRESS], що у м. Львові в тому числі частку 1/2, що належала [PERSON]. Позивач [PERSON]помер 08.03.2017р. Згідно ст. 37 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку він замінив. У зв'язку з тим, що в даному випадку, спірні правовідносини допускають правонаступництво, до участі в справі в якості належного відповідача було залучено правонаступника [PERSON] - [PERSON]. 26.12.2017 р. представник позивача у судовому засіданні уточнив позовні вимоги та остаточно просив суд ухвалити рішення, яким встановити факт постійного проживання [PERSON], [INFO] (РНОКПП [NUMBER]) разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини у [ADDRESS]; встановити факт належності [PERSON] [INFO] (РНОКПП [NUMBER]) заповіту складеного [PERSON], посвідченого 25 жовтня 2006 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Котарською А.Т. за реєстровим № 13289; визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину, видане [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) державним нотаріусом Першої Львівської державної нотаріальної контори Бояківським Омеляном Васильовичем, зареєстроване в реєстрі за № 2-167 20 березня 2014 року, в частині 3/8 частки в квартирі [ADDRESS], що у м. Львові, яка належала [PERSON]; скасувати державну реєстрацію права власності на 3/8 частку в квартирі [ADDRESS], що у м. Львові за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]); визнати за [PERSON] Федорівною (РНОКПП [NUMBER]) право власності на 3/8 частку в квартирі [ADDRESS], що у м. Львові. Відповідач [PERSON] визнала обставини справи та уточнені позовні вимоги в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] померла [INFO]. Як вбачається із заповіту складеного [PERSON], посвідченого 25 жовтня 2006 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Котарською А.Т. за реєстровим № 13289, остання зробила таке заповідальне розпорядження - належну мені частину квартири [ADDRESS], заповідаю - [PERSON], [INFO]. Як вбачається із акту від 05.03.2014 р. складеного ЛКП "СТАРИЙ ЛЬВІВ" [PERSON] з 2005 року проживає у [INFO], що у м. Львові без реєстрації. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] ([INFO].) помер [INFO] Як вбачається із заповіту складеного [PERSON] ([INFO].), посвідченого 12 листопада 2015 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Маслей І.Г. за реєстровим № 1384, останній зробив таке заповідальне розпорядження - все моє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, а також рахунки відкриті у банківських установах міста Львова та Львівської області і взагалі все те, що буде належати мені на день моєї смерті і на що я за законом матиму право, заповідаю - [PERSON], [INFO]. Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину посвідченого державним нотаріусом Першої львівської державної нотаріальної контори Бояківським О.В., спадкова справа № 224/2017, зареєстрованого в реєстрі за № 2-654, спадкоємцем майна [PERSON], який помер [INFO]. є [PERSON]. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів такого захисту згідно з указаною нормою Кодексу є визнання права. Стаття 41 Конституції України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. За статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За положеннями ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в момент його смерті. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 1 ст.82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, суд приймає визнання позову відповідачем у справі і з цих підстав задовольняє позов [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved