Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], про встановлення нікчемності правочину, застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, посилаючись на те, що 01 травня 2012 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено у письмові формі попередній договір купівлі-продажу, відповідно до якого сторони зобов'язалися у строк до 01.11.2012 року укласти договір купівлі-продажу житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] та земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] площею 0,1048 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Згідно цього договору сторони домовилися, що істотними умовами договору купівлі-продажу будуть такі: продаж зазначених об'єктів нерухомості вчинено за 64000 гривень, що еквівалентно 8000 тис. дол.США. На виконання умов попереднього договору купівлі продажу від 01.05.2012 року [PERSON] отримала у позивача 5000 дол.США, що підтверджено розпискою від 01.05.2012 року та розпискою від 28.05.2012 року, однак по даний час договір купівлі-продажу не укладено. Позивач просив встановити що попередній договір купівлі-продажу що укладений між ним та відповідачем [PERSON] 01 травня 2012 року є нікчемним та стягнути з відповідача 5000 тис. дол.США. В судове засідання позивач не з'явився, однак направив до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Відповідач [PERSON] до суду не з'явилася, хоча була повідомлена про дату час та місце розгляду справи через оголошення в газеті "Свобода слова" №10 від 19.03.2015 р., виходячи з чого суд знаходить можливим розглядати справу у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення, на підставі наданих позивачем доказів. Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені фактичні обставини справи і відповідні правовідносини, виходячи з чого суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.05.2012 року між позивачем та відповідчем [PERSON] було укладено у письмові формі попередній договір купівлі-продажу, відповідно до якого сторони зобов'язалися у строк до 01.11.2012 року укласти договір купівлі-продажу житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] та земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] площею 0,1048 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с.7). Відповідно до ст.635 ч.1 ЦК України передбачено, що попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - письмовій формі. Згідно статті 657 ЦК Укураїни договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Статтею 203 ЦК України визначено що правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, а відповідно до положень ч.2 ст.215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Як вбачається із матеріалів справи, попередній договір, який укладено між сторонами, нотаріально не посвідчено, а відповідно він є нікчемним. Судом також встановлено, що [PERSON] отримала у позивача 5000 дол.США, що підтверджено розпискою від 01.05.2012 року (а.с.13) та розпискою від 28.05.2012 року (а.с.26). Однак покладені на відповідача зобов'язання попереднім нікчемним договором купівлі - продажу відповідач не виконала, а саме у строк до 01.11.2012 року договір купівлі-продажу у нотаріальному порядку не було укладено. Згідно ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Таким чином аналізуючи всі встановлені судом обставини справи, суд зважаючи на нікчемність попереднього договору купівлі-продажу, який було укладено сторонами 01 травня 2012 року, знаходить, що до вказаних правовідносин слід застосувати реституцію та стягнути із віповідача отримані нею кошти. На підставі ст.ст. 203, 215, 216, 220, 635, 657 ЦК України,

Outcome: approved