Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 19.11.2006 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб. [INFO] у них з відповідачкою народився син - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. З листопада 2013 року вони з відповідачкою фактично припинили спільне проживання та будь-які стосунки. З того часу вони взагалі не бачились і не спілкувались. Однак, шлюб офіційно не розірвали і лише 22 січня 2016 року шлюб між ним та відповідачкою було розірвано заочним рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області. [INFO] у відповідачки народився син - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, якого відповідачка записала на нього , хоча він не являється біологічним батьком дитини, в зв»язку з тим , що після фактичного припинення сімейних стосунків з відповідачкою їх шлюб не було вчасно розірвано тому актовий запис про народження дитини був проведений за правилами ч.1 ст. 122 СК України. Відповідачка в момент реєстрації не повідомила його про дану обставину. Хоча вона достовірно знала про відсутність кровного споріднення між ним та новонародженою дитиною. Крім того на даний час відповідачка не заперечує той факт , що до походження [PERSON] він не має ніякого відношення. В свою чергу відповідачка для того, щоб оформити субсидію стягнула з нього аліменти на користь неповнолітнього [PERSON] на підставі заочного рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 16 листопада 2017 року справа №386/902/17. Просить виключити з актового запису №11 від 11 грудня 2014 року, складеного виконавчим комітетом Капітанської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області про народження [PERSON], [INFO], відомості про нього, [PERSON], [INFO], як про батька дитини. Припинити стягнення аліментів з [PERSON] на користь відповідачки - [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], за виконавчим листом виданим Голованівським районним судом Кіровоградської області від 16.11.2017 року на підставі заочного рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 16 листопада 2017 року по справі №386/902/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнала в повному обсязі, просить їх задовольнити. Третя особа відділу ДРАЦС Голованівського РУЮ Кіровоградської області в судове засідання не з'явився надіслав суду заяву про розгляд справи без участі представника . Проти заяви не заперечує. Враховуючи, що сторони до суду не з'явились, суд, відповідно до ст.247 ЦПК України, вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19.11.2006 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 19.11.2006 року серії [NUMBER], а-с.10. Від шлюбу учасники справи мають сина [PERSON] - [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 13 червня 2007 року серії [NUMBER], а-с.11, батьком якого є відповідач, та сина [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.12.2014року, а-с.12, батьком дитини записаний [PERSON], відносно якого позивач заперечує факт батьківства. Як вказує позивач в позовній заяві з листопада 2013 року вони фактично припинили спільне проживання та будь-які стосунки. З того часу вони взагалі не бачились і не спілкувались шлюб офіційно не розірвали, лише 22 січня 2016 року шлюб між ними було розірвано заочним рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області, а-с.13. 16.11.2017 року з нього на підставі заочного рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], а-с.14, відносно якого позивач просить припинити стягнення. [PERSON] був народжений відповідачкою, [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, актовий запис про народження дитини був проведений за правилами ч.1 ст. 122 СК України, що знайшло своє твердження в судовому засіданні, оскільки відповідачка проти позову не заперечила, про що подала відповідну заяву. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 122 СК України походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст.ст. 122,124,126 і 127 цього кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Згідно п. 2.13, п. 2.13.1 Наказу Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5 «Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» затверджених встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 встановлено, що Судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини. Відповідно до ст.134 СК України, яка регламентує порядок внесення змін до актового запису про народження у разі визнання батьківства, материнства, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відсутність кровного споріднення між [PERSON] та [PERSON] відповідачем не оспорюється, а тому цей факт не вимагає доказування відповідно ст. 82 ч.1 ЦПК України, згідно положень якої обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, пояснення учасників справи . Згідно заочного рішення від 16.11.2017 року Голованівського районного суду Кіровоградської області з відповідача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], а-с.14та винесена постанова про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем Маловисківського районного відділу ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області Ануссевичем Я.В. від 23.05.2018року. Відповідно до ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо припинення правовідносин зі сплати аліментів на користь відповідачки - [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], за виконавчим листом виданим Голованівським районним судом Кіровоградської області від 16.11.2017 року на підставі заочного рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 16 листопада 2017 року по справі №386/902/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів таким, що не підлягає виконанню підлягають задоволенню, так як з виключенням відомостей про батьківство [PERSON], відносно [PERSON] відпали підстави для стягнення з нього аліментів. Обов'язок позивача щодо утримання дитини припиняється також і на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» скасування або визнання не чинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Відповідно доч.4ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається з наданої квитанції від 08.11.18 р., №0.0.1179610410.1 позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., виходячи з розміру, встановленого ст. 4 Закону України "Про судовий збір" . Враховуючи вищевикладене суд, дійшов висновку про повернення [PERSON] з Управління Державної казначейської служби України у Голованівському районі Кіровоградської області 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову, а саме в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп. з рахунку №31218206011111, код отримувача 37791599, МФО 899998. На підставі поданих по справі доказів суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача мали місце і підтверджуються письмовими матеріалами справи, які не викликають сумніву, вони являються достовірними та вичерпними. На підставі викладеного,

Outcome: approved