Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

17 листопада 2016 року [PERSON] предявила вказаний позов, посилаючись на наступні об- ставини. Між нею та відповідачем 23.05.2015 р. було зареєстровано шлюб у відділі державної реєстра- ції актів цивільного стану реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 56. Від шлюбу мають сина - [PERSON], 30.04.2015 р. на- родження, який на даний момент знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від обовязку утримувати свою дитину. За таких обставин просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше встановленого законом прожиткового мінімуму до повноліття дитини. Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач двічі в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи за місцем реєстрації та проживання сповіщався належним чином - поштою з повідомленням (а.с.8,11). Відомостей про поважність причин його неявки суд не має і вважає, що він не зявився без поваж- них причин. Також суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, враховуючи наяв- ність достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. З копії свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 232219 (а.с.3) видно, що 23.05.2015 р. відділом дер- жавної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Татарбунарського районного управ- ління юстиції в Одеській області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], актовий запис № 56. Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ЖД № 438022 (а.с.4), у сторін по справі 30.04. 2015 р. народився син - [PERSON] Довідкою виконкому Нерушайської сільської ради Татарбунарського району № 972 від 15.11. 2016 р. (а.с.5) підтверджується, що позивач зареєстрована і проживає [INFO] шай, на її утриманні знаходиться син [PERSON], [INFO]. Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сімї є першоосновою ро- звитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за вихо- вання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, нав- чання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Стаття 27 Конвенції «про права дитини» від 20.11.1989 р. (ратифікована Постановою ВР Ук- раїни № 789-ХІІ від 27.02.1991 р.) дає кожній дитині право на рівень життя, необхідний для її фі- зичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фі- нансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пленум Верховного Суду України у п.17 своєї постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. № 3, розяснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони у справі мають малолітню дитину, яка знахо- диться на утриманні матері, відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на його утри- мання. Тому суд вважає за можливе та необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на користь по- зивача на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як передбачено ст.191 СК України, аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову, тобто у даному випадку з 17.11.2016 р. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в сумі 551 грн.20 коп., відпо- відно до ч.1 ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved