Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

29.11.2019 року до суду звернувся позивач [PERSON] з позовом про відшкодування завданої майнової шкоди до відповідача [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: страхова компанія «Альфа Гарант» 02.01.2020 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача фізичної особи. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08.01.2020 року відкрите провадження по справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження з викликом сторін на 25.02.2020 року. Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача на відшкодування майнової шкоди 2000.00 грн. Та стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 22.02.2019 року о 10:30 годині [PERSON] , керуючи автомобілем «Opel Astra», реєстраційний номер [NUMBER] по вул. Бикова, 12 в м. Дніпрі, перед перестроюванням ліворуч скоїв зіткнення з автомобілем «Mіstsubishi» реєстраційний номер [NUMBER] , який є його власністю. 25.02.2019 року він повідомив страхову компанію «Альфа Гарант», яка застрахувала цивільно-правову відповідальність водія [PERSON] , автомобіля «Opel Astra», реєстраційний номер [NUMBER] , у передбачений законодавством строк про ДТП від потерпілого. В результаті зіткнення його автомобіль зазнав механічних пошкоджень, про що зазначено у постанові Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.03.2019 року по адміністративній справі № 202/1771/19, якою [PERSON] ,, визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яка набрала чинності 02.04.2019 року. Задля отримання страхового відшкодування, після винесення постанови суду, він звернувся до страхової компанії «Альфа Гарант». 21.05.2019 року страхова компанія «Альфа Гарант»., перерахувала на його банківський рахунок 3765.83 грн., страхового відшкодування, яка не покрила всіх його витрат. Звернувшись 21.08.2019 року до страхової компанії «Альфа Гарант» із заявою 12/9804 йому повідомили, що поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ-0004488243 з 28.06.2018 по 27.06.2019 року укладений з [PERSON] , передбачає фрашизу в розмірі 2000.00 грн. Також йому було роз`яснено про можливість отримання даної суми безпосередньо з винної особи, а саме з [PERSON] . З метою врегулювання даного спору в досудовому порядку ним було надіслану відповідачеві письмову вимогу від 16.07.2019 року якою він пропонував відповідачу сплатити йому 2000.00 грн. Дана вимога була отримана відповідачем 18.07.2019 року, але залишилась без задоволення, що й стало підставою звернення до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. \~ \~ Судом\~встановлено такі\~факти та\~відповідні їм\~правовідносини: 22.02.2019 року о 10:30 годині відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем «Opel Astra», реєстраційний номер [NUMBER] по вул. Бикова, 12 в м. Дніпрі, перед перестроюванням ліворуч скоїв зіткнення з автомобілем «Mіstsubishi» реєстраційний номер [NUMBER] , який є власністю позивача на підставі свідоцтва про реэстрацыю транспортного засобу, що підтверджується постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.03.2019 року. 25.02.2019 року позивач повідомив страхову компанію «Альфа Гарант», яка застрахувала цивільно-правову відповідальність водія [PERSON] , автомобіля «Opel Astra», реєстраційний номер [NUMBER] , у передбачений законодавством строк про ДТП від потерпілого. В результаті зіткнення автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень, про що зазначено у постанові Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.03.2019 року по адміністративній справі № 202/1771/19, якою [PERSON] ,, визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яка набрала чинності 02.04.2019 року. Таким чином вина відповідача у вчиненні вищезазначеної ДТП є доведеною та у відповідності до вимог ч.6 ст. 82 ЦПК України і доказуванню не підлягає, оскільки вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1194 ЦК України - Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до повідомлення СК «Альфа Гарант» встановлено, що 26.02.2019 року був проведений огляд пошкодженого автомобіля «Mіstsubishi», належного позивачеві, внаслідок ДТП від 23.02.2019 року та складений протокол огляду з переліком пошкоджень, які виникли внаслідок зазначеної вище ДТП з підписом позивача, що засвідчує згоду позивача з переліком пошкоджень автомобіля. На підставі протоколу огляду пошкодженого автомобіля був складений аварійний сертифікат вартості матеріального збитку № 61-D/54/0 від 20.05.2019 року, за яким вартість відновлювального ремонту складає 6919.00 грн. (з ПДВ) Відповідно до п. 2 ст. 36.2 ЗУ « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо за рахунок потерпілої особи, сума, що відповідає розміру спричиненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість, тому суму матеріального збитку було прийнято в розмірі 5765.83 грн., без врахування ПДВ. Також з урахуванням того, що поліс страхування цивільно-правової відповідальності № АМ-0004488243 від 28.06.2018 року передбачає франшизу в розмірі 2000.00 грн. позивачеві виплачено 3765.83 грн. Судом встановлено, що позивачеві страховою компанією сплачене страхове відшкодування в сумі 3765.83 грн., що визнається позивачем та підтверджується випискою по банківському рахунку позивача. Несплачена сума спричинених позивачеві збитків, (франшиза), складає 2000.00 грн. Відповідно до ст. 1192 ЦК України - З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 14 Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року №4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки ". При визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192\~ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2000.00 грн. на відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок ДТП. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768.40-00 грн., так як судом ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved