Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за заповітом внаслідок смерті [PERSON], яка померла [INFO]. У позовній заяві зазначено, що [INFO] померла бабуся позивача [PERSON]. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина за заповітом, складеним на користь позивача. До складу спадщини входять житловий і господарські будівлі, що знаходиться в [ADDRESS]. Позивач прийняв спадщину, оскільки звернувся із відповідною заявою до нотаріальної контори. Проте оформити у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на вказані домоволодіння, як спадкоємець за заповітом не має можливості через відсутність правовстановлюючого документа на домоволодіння. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є [PERSON], проте вона від прийняття спадщини відмовилася, про що свідчить відповідна заява. Просив позовні вимоги задовольнити повністю. У судове засідання позивач не прибув. Направив на адресу суду письмове клопотання про слухання справи у його відсутності. Позов підтримує повністю. [PERSON] у судове засідання не прибула, направила на адресу суду заяву про визнання позову, просила справу розглядати у її відсутності. Відповідно до вимог ст.27 ЦПК України, участь у судових засіданнях - це право, а не обов'язок сторін по справі. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в с.Журавеньки Рогатинського району, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим 18 січня 2016 року виконавчим комітетом Козарівської сільської ради. Відповідно до заповіту, посвідченого 03 лютого 2015 року у виконавчому комітеті Козарівської сільської ради, [PERSON] все належне їй майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] Відповідно до довідки № 101, виданої 01 березня 2016 року виконавчим комітетом Козарівської сільської ради Рогатинського району домоволодіння [PERSON] у [ADDRESS] станом на 01 липня 1990 року належало до категорії робітничих дворів. [PERSON] була головою господарського двору. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N20 спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. З технічного паспорта на індивідуальний житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] вбачається, що інвентаризаційна вартість будівель становить 79 712 грн. Відповідно до довідки № 79, яка видана 03 березня 2016 року Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації, реєстрація права власності домоволодіння [ADDRESS] не проводилася. Станом на 03.03.2016 року дане домоволодіння має наступні технічні характеристики: житловий будинок загальною площею 47,4 м2, житловою площею 37,3 м2, літня кухня загальною площею 29,1 м2, стодола загальною площею 33,2 м2, стайня загальною площею 32,2 м2, ворота площею 5,9 м2, криниця 3 м/п. [PERSON] подала заяву про відмову від одержання свідоцтва про право на спадщину внаслідок смерті [PERSON] Державним нотаріусом Рогатинської районної державної нотаріальної контори 30 серпня 2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] через відсутність правовстановлюючого документа на домоволодіння. Стаття 1 протоколу до Конвенції "Про захист прав людини та основоположних свобод"1950 року (ратифікована Законом України від 17.07.1997 року) передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно дост.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст.392 ЦК України спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні відповідні правовстановлюючі документи. За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити. За таких обставин та доказів, досліджених і перевірених у судовому засіданні, позов слід задовольнити. За [PERSON], [INFO], уродженцем с. Журавеньки Рогатинського району Івано-Франківської області, жителем [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER] слід визнати право власності на домоволодіння загальною вартістю 79 712 грн., що розташоване по [ADDRESS] - житловий будинок загальною площею 47,4 м2, житловою площею 37,3 м2, літню кухню загальною площею 29,1 м2, стодолу загальною площею 33,2 м2, стайню загальною площею 32,2 м2, ворота площею 5,9 м2, криницю 3 м/п, які на день смерті належали [PERSON], яка померла [INFO] в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved