Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

21 лютого 2020 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, заінтересовані особи: Запорізька міська рада, Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», в якій заявник просить суд встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючих документів, а саме свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 01.08.2008 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 19812952 від 07.08.2008 року. В обґрунтування заяви зазначила, що з 01.08.2008 року на підставі Рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради №268/43 від 26.06.2008 року мені Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради мені було видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER], а саме на квартиру [ADDRESS] . 07.08.2008 року на підставі вищевказаного Свідоцтва Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації мені було видано Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №19812952. У паспорті громадянина України серії [NUMBER] виданого Комунарським РВ УМВС України в Запорізькій обл. 20 жовтня 1997 р. моє по батькові зазначено як « [PERSON] », таке ж по-батькові я маю і в дублікаті картки фізичної особи-платника податків, виданій ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя 08.07.2005 р. Проте у правовстановлюючих документах на квартиру невірно, а саме « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Наявність розбіжності в написанні по батькові у правовстановлюючих документах перешкоджає мені вільно та на власний розсуд розпоряджатися своєю власністю. Ухвалою Комунасрького районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2020 року заяву залишено без руху та надано термін для усунення недоліків. У передбачений строк представник заявника усунула недоліки зазначені в ухвалі Комунасрького районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2020 року. Ухвалою Комунасрького районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2020 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по зазначеній справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами окремого провадження. Заявниця у судове засідання не з`явилася, але до суду від її представника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, доводи, наведені в обґрунтування заяви підтримала, просила суд задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Запорізька міська рада, у судове засідання не з`явилась, але до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, просила суд ухвалити законне та обґрунтоване рішення у відповідності до вимог чинного законодавства України. Представник заінтересованої особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином причини неявки суду не відомі. Клопотань або заяв, які б перешкоджали розгляду справи на адресу суду не надходило. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги заяви представника заявника та представника заінтересованої особи, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 20 жовтня 1997 року Комунарським РВ УМВС України в Запорізькій області було видано паспорт громадянина України серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). 08.07.2005 року ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя [PERSON] одержала ідентифікаційний номер [NUMBER] , що підтверджується дублікатом картки фізичної особи-платника податків (а.с.5). Також встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 26.06.2008 року, виданим згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради (а.с. 6); витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 19812952 від 07.08.2008 року, реєстраційний номер 24210692, номер запису 43367, в книзі 309, видане орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації (а.с.7), технічним паспортом на квартиру (а.с. 8-9) Підставою звернення заявника до суду на захист своїх прав є встановлення юридичного факту належності заявнику правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло, у зв`язку із тим, що зазначене у свідоцтві, власне прізвища не збігається із даними у паспортних документах заявника. Встановлення факту належності свідоцтва про шлюб має для заявника юридичне значення, оскільки від цього залежить можливість володіти, користуватися та розпоряджатися зазначеним майном самостійно та на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванні; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження у свідоцтві про народження або паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що має юридичне значення" №5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, що має для неї юридичне значення, а саме: що відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 26.06.2008 року [PERSON] належить квартира за адресою: [ADDRESS] , що передбачено п. 1 ст. 315 ЦПК України.

Outcome: approved