Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

16.09.2020 року представник позивача - адвокат Сідько С.І., яка діє на підставі угоди про надання правової допомоги від 15.01.2020 року в інтересах позивача [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку загальною площею 4.5792 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області. При здійсненні авторозподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначено Мальцева С.О. Ухвалою суду від 16.09.2020 року суддею було прийнято справу до свого провадження та відкрито загальне позовне провадження за вказаним позовом. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, подали до суду письмову заяву, в якій просять розгляд справи проводити без їх участі, позов підтримують та просять його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, повністю визнає обставини, якими позивач обгрунтовує свої позовні вимоги, а також цілком погоджується з правовою оцінкою обставин, наданих позивачем у позові. Атакож не заперечує проти ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009 N2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Виконуючи приписи ст.ст. 264, 265 ЦПК України суд зазначає таке. [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 021110, виданий 12.01.2000 року, Котелевською селищною радою, вона є власником земельної ділянки розміром 4,68 та, що розташована на території Котелевської селищної ради Полтавської області. В 2020 році, [PERSON] , як власник земельної ділянки, з метою реалізації належного йому права, звернувся до землевпорядної організації, ФОГІ [PERSON] , з метою виготовити технічну документацію на земельну ділянку, присвоїти кадастровий номер, та внести відомості про себе, як про власника нерухомого майна в відповідному реєстрі. В зв`язку з чим була складена технічна документація на земельну ділянку, за кадастровим номером: 5322255100:00:006:1712, якою установлено, що площа даної земельної ділянки: 4.5790 га, власником є [PERSON] , згідно з державним актом на право приватної власності серії І-ПЛ № 021110, виданий 12.01.2000 року. Але, 04 травня 2020 року, державним реєстратором Андруховець Наталією Григорівною було відмовлено - позивачу [PERSON] , у реєстрації права власності на земельну ділянку (кадастровий номер: 5322255100:00:006:1712) у зв`язку з невідповідністю вказаної в державному акті площі даної земельної ділянки з фактичними замірами. Згідно інформації зазначеної в державному акті, земельна ділянка має загальну площу - 4,68 га. Однак, під час виготовлення технічної документації, та фактичних замірів земельної ділянки, інженером землевпорядником було встановлено, що фактична площа земельної ділянки становить 4,5790 га. Згідно пояснень до технічної документації, наданої на вимогу позивача, особою, яка проводила заміри та виготовлення технічної документації, розбіжності у площах, вказаних у технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі,- 5,2506 га., та у державному акті- 6,40 га., виникли в наслідок фактичних обмірів земельної ділянки на місцевості, та встановлення дійсної площі ділянки. По причині зазначених обставин, позивач не має змоги реалізувати належне йому право, як власника земельної ділянки, укласти договір оренди, чи іншим чином розпорядитися власністю, що дає йому підстави для звернення до Котелевського районного суду Полтавської області, з даним позовом з наступних підстав: Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи зазначене, суд робить висновок, що права позивача на отримання свідоцтва про реєстрацію права власності порушено з незалежних від позивача та відповідача обставин, а саме втратою правовстановлючого документу. Саме цьому позивачу створено об`єктивні перешкоди для реєстрації права власності на нерухоме майно в установленому законом порядку. Відтак, суд захищає цивільне право позивача щодо отримання ним свідоцтва про реєстрацію права власності та визнає за позивачем право власності на земельну ділянку. Визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає обставинам справи.

Outcome: approved