Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

[PERSON] в позовній заяві про розірвання шлюбу зазначила, що 30.05.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області між нею та [PERSON] було укладено шлюб, актовий запис №83. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивачка мотивує свій намір розірвати шлюб тим, що вони з відповідачем не змогли створити міцної сім'ї, в них різні погляди на сімейне життя та обов'язки. [PERSON] зловживає спиртними напоями, вчиняє безпідставні скандали в присутності дітей, застосовує до неї фізичну силу, матеріально сім"ю не забезаечує. Вважає, що час на примирення позитивних наслідків не дасть, їхній шлюб носить формальний характер, що призвело до його розпаду та стало причиною звернення до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати, малолітніх дітей залишити проживати з нею, судові витрати покласти на неї. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечив проти його задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Як встановлено ч. 2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 30.05.2009 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відділом реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №83 був зареєстрований шлюб. Відповідно до ч.1 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. З даних копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.12.2009 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №266, встановлено, що від даного шлюбу в сторін [INFO] року народилась дочка [PERSON]. З даних копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.05.2011 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №85, встановлено, що від даного шлюбу в сторін [INFO] року народилась дочка [PERSON]. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні відносини, оскільки в них різні погляди на життя та сімейні обов'язки, між ними часто виникають сварки, в результаті зловживння спиртними напоями відповідачем, сімейного побуту не ведуть, конфлікти носять постійний характер, очевидцями яких стають їхні малолітні діти, що призвело до припинення між ними сімейних відносин та розпаду їхньої сім'ї. Шлюб між ними носить формальний характер, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Спір відносно проживання їхніх малолітніх дітей відсутній. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб розірвати, малолітніх дітей залишити проживати з матір"ю, прізвище після розірвання шлюбу не змінювати. На підставі викладеного, ст. 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved