Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що 25.08.2017 року він уклав шлюб з відповідачкою, який був зареєстрований Виконавчим комітетом Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, актовий запис №45. Відносини між сторонами почали погіршуватись з середини 2020 року, втратився емоційний зв`язок, взаємопідтримка та взаєморозуміння один до одного. Неможливість знайти спільної мови у вирішенні звичайних побутових питань та постійні конфліктні ситуації мали суттєвий вплив на подальші відносини, та стали підставою для припинення будь-яких сімейних відносин. Подальше спільне життя неможливе, спільного господарства не ведуть, шлюб розпався і відновленню не підлягає. Від шлюбу вони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області 05.09.2018 року. В суд позивач не з`явився, хоч належним чином був повідомлений про розгляд справи. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача, який підтримує позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачка, в судове засідання не з`явилася. Подала до суду відзив у якому зазначила про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. Просить відмовити у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення судових витрат з відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 25 серпня 2017 року Виконавчим комітетом Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, актовий запис 45 (а.с. 47). Сторони є батьками малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області 05.09.2018 року, спору відносно місця проживання якого між ними не має (а.с.4). З пояснень позивача, викладених ним в позовній заяві, вбачається, що він з відповідачкою на даний час не підтримує шлюбних відносин, і примирятись з нею та проживати однією сім`єю не бажає. Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. За таких обставин, суд приходить до впевненості, що подальше збереження сім`ї сторін є неможливим, оскільки суперечить їхнім інтересам, а тому їх шлюб суд розриває. При пред`явленні позову про розірвання шлюбу, позивач звільнений від сплати судового збору, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір". Отже, дотримуючись вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір, що становить 908,00 грн.

Outcome: approved