Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

22 червня 2020 року до Рівненського районного суду Рівненської області надійшла позовна заява [PERSON] (далі - позивач) до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів, в якій позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, у розмірі 2000 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з індексацією цієї суми відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», починаючи стягнення з моменту звернення до суду з цим позовом і до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , однак матеріальної допомоги в належній кількості на утримання дитини відповідач не надає, не виконує своїх батьківських обов`язків по утриманню малолітньої доньки, не цікавиться станом її здоров`я, не приймає участі у її вихованні. Позивач стверджує, що відповідач має достатній рівень доходу, що свідчить про його можливість належним чином забезпечувати їхню дитину, іншої родини та інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків відповідач не має. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, у судові засідання 07.09.2020 р. та 10.09.2020 р. не з`явився, хоча належним чином був повідомлений судом про дату та час розгляду справи, у тому числі через розміщення судового оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Клопотань від відповідача про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило. 07.09.2020 через канцелярію суду позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, повідомила, що позов підтримує повністю, у разі неявки відповідача не заперечує проти постановлення заочного рішення. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 20 липня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі, розгляд якої призначено на 18.08.2020 р. 18.08.2020 р. розгляд справи відкладено на 07.09.2020 р. 07.09.2020 р. розгляд справи відкладено на 10.09.2020 р. За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, виданого 15 жовтня 2008 року, серія [NUMBER] сторони перебувають з 29.09.2007 року у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у сторін народилася дитина - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 05 січня 2012 року, серія [NUMBER] . Доказів добровільного надання коштів на утримання дитини та піклування про її матеріальне забезпечення відповідач суду не надав. Як вбачається з довідки Квасилівської селищної ради Рівненського району Рівненської області від 21.08.2017 № 2506 до складу сім`ї позивача входять: [PERSON] , 2011 р.н. - дочка та [PERSON] , 1953 р.н. - бабуся. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відповідач здійснює діяльність у сфері роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах. За змістом ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У ст. 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Судом враховано матеріальне становище позивача та відповідача, встановлено, що утриманням дитини [PERSON] займається позивач, а також те, що обов`язок по утриманню дитини покладається на обох батьків. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Своїми процесуальними правами сторони розпорядились на власний розсуд. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня - 2318 гривень. Беручи до уваги наведені вище докази та обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про ухвалення рішення про стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 червня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Водночас, щорічна індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, відповідно до закону, передбачена ч. 2 ст. 184 СК України у разі якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Таким чином, оскільки щорічна індексація розміру аліментів визначена законом, у суду відсутні правові підстави додатково встановлювати обов`язок індексації розміру аліментів на момент ухвалення рішення у даній справі. Із зміною матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, або інших обставин, що мають значення, сторони мають право звернутися до суду з відповідною позовною заявою про зміну розміру аліментів. Виходячи з вимог ст. 430 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір в сумі 840,80 гривень слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved