Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

[PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], звернулася в суд з позовом до Сороківської сільської ради, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивує тим, що згідно довідки Сороківської сільської ради № 460 від 22.08.2017 року головою колгоспного двору по [ADDRESS] був її чоловік [PERSON], який помер [INFO]. На час смерті [PERSON] був чинним ЦК УРСР 1963 року. За життя, [PERSON] заповіту не вчиняв, тому спадкоємцем першої черги за законом є його дружина [PERSON], яка на момент смерті чоловіка проживала разом з ним у вищевказаному господарстві. Звернувшись до Городенківської районної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, позивачка отримала Постанову в.о. державного нотаріуса від 15.09.2017 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] на підставці відсутності у позивача оригіналу правовстановлюючого документу. Технічним паспортом на житлове приміщення стверджено, що житловий будинок, який належав [PERSON], знаходиться по [ADDRESS]. За вказаним домогосподарством закріплена земельна ділянка площею 0,25 га, що стверджується довідкою Сороківської сільської ради Городенківського району № 461 від 22.08.2017р. Вартість спадкового будинковолодіння згідно Звіту про оцінку житлового будинку становить 58 754,00 грн. Сторони, їх представники, - в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи в їх відсутності. Представник позивачки [PERSON] зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Сороківська сільська рада зазначила, що позовні вимоги визнає. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Довідкою № 460, виданою 22.08.2017 року виконавчим комітетом Сороківської сільської ради доводиться, що головою колгоспного двору по [ADDRESS] був [PERSON]. Довідкою № 462 від 22.08.2017 року, виданою виконавчим комітетом Сороківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджується, що станом на 15.04.1991 року в господарстві по [ADDRESS] були зареєстровані: голова [PERSON], 1929 р.н., його дружина [PERSON], 1932 р.н. [PERSON] помер [INFO] у віці 67 років в м. Городенка, актовий запис № 13 від 17.07.1996 р., що стверджено копією повторного Свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 09 серпня 2017 р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. На час його смерті був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Ст. 548 ЦК УРСР (1963 р.) встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Копією повторного Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 06.09.2017р. доводиться, що [PERSON], 1929 р.н., та [PERSON], 1932 р.н., зареєстрували шлюб 22 листопада 1949року, актовий запис № 4; після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з [PERSON] на [PERSON]. Довідкою № 486, виданою виконавчим комітетом Сороківської сільської ради Городенківського району 30.08.2017р доводиться, що на день смерті [PERSON], який помер [INFO], в господарстві по [ADDRESS] разом з ним проживала і була зареєстрованою його дружина [PERSON],1932 р.н. Копією спадкової справи № 995/2007 р., наданою суду Городенківською державною нотаріальною конторою, стверджено, що позивачка [PERSON] прийняла спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON], 20 листопада 2007 року державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори [PERSON] їй видане свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 2867, яким стверджується, що позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON], яка складається із: земельної частки (паю) розміром 45,31 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, згідно Сертифікату ІФ № 0106497 про земельну частку (пай) виданого на підставі рішення Городенківської райдержадміністрації від 09.09.2000 року за №51-р, та права на майновий фонд майна в спілці селян «Сороківська» в с. Сороки згідно майного сертифікату серії ІВ ІУ № 003626, виданого Сороківською сільською радою Городенківського району (а.с.41). Також до складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України 2004 р. спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок позивачка зверталася до Городенківської районної державної нотаріальної контори. Постановою в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 1744/02-31 від 15.09.2017 р. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO], на житловий будинок [ADDRESS] з посиланням на те, що спадкоємець [PERSON] не надала оригінал документа, який посвідчував би право власності спадкодавця [PERSON] на вищезгаданий житловий будинок. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] встановлено, що житловий будинок збудований в 1956 році, господарські будівлі збудовані в 1980, 1990 роках. Як вбачається із Звіту про оцінку житлового будинку (загальною площею 43,2 кв.м.) ФОП [PERSON] № 30082017_00159, ринкова вартість житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS] станом на 30.08.2017 р. - становить 58 754 грн. Довідкою № 463, виданою 22.08.2017 року виконавчим комітетом Сороківської сільської ради доводиться, що [ADDRESS] була перейменована на [ADDRESS] згідно рішення сесії сільської ради, нумерація будинків не змінювалася. За даним господарством закріплена земельна ділянка площею 0,96 га, в тому числі: 0,25 га для обслуговування житлового будинку та 0,71 га для особистого селянського господарства, що стверджується довідкою № 461, виданою 22.08.2017 року виконавчим комітетом Сороківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Через відсутність правовстановлюючих документів про власність спадкодавця на цей будинок позивачка не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем за законом спадкодавця [PERSON], права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами не встановлено, відповідач не заперечує відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі ст.ст. 120, 123, 548, 549, 551 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 346, 392, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved