Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа - [PERSON], про визнання права власності у порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] року помер його батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять дві земельні ділянки. Позивач прийняв спадщину, оскільки проживав однією сім'єю зі спадкодавцем на момент його смерті та звернувся з відповідною заявою до нотаріальної контори. Разом з позивачем спадщину прийняла і відповідач, яка є дружиною спадкодавця і також проживала з ним однією сім'єю на момент відкриття спадщини. Водночас відповідач на вказані земельні ділянки не претендує, оскільки успадкувала інше спадкове майно. Третя особа - мати спадкодавця, спадщину не приймала і на неї не претендує. Однак, оригінали правовстановлюючих документів на вказані земельні ділянки втрачено, що унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальній конторі. У зв'язку з цим, посилаючись на приписи законодавства, що регулює спадкові відносини, позивач просив визнати за ним право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом, а справу розглянути за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій позов визнала повністю, просила його задовольнити, а справу розглянути без її участі (а.с. 26). Третя особа також подала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечувала (а.с. 28). Виходячи з приписів ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив слухати справу за відсутності учасників процесу. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 9 лютого 2016 року серії [NUMBER] (а.с. 6). Згідно з довідкою Хрестителівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 11 листопада 2016 року № 1047 [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та мав склад сім'ї: дружина - [PERSON] (відповідач), син - [PERSON] (позивач) (а.с.8). Позивач є сином спадкодавця [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 10 січня 1998 року серії [NUMBER] (а.с. 9). Відповідач є дружиною спадкодавця [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 12 липня 1992 року серії [NUMBER] (а.с. 10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входять земельні ділянки: -для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,8746 га, розташована на території Хрестителівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, належна йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 25 жовтня 2006 року серії [NUMBER]; -для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,8745 га, розташована на території Хрестителівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, належна йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 23 березня 2001 року серії [NUMBER], що підтверджується листом відділу Держгеокадастру у Чорнобаївському районі Черкаської області від 17 листопада 2016 року (вих. № 4469), згідно з яким вказані державні акти на право приватної власності на землю [PERSON] отримані. Згідно з позовом відповідач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказані земельні ділянки, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів. Так, п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затверджено наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5) встановлено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день його смерті, тобто [INFO] року. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Судом встановлено, що померлий [PERSON] заповіт не складав, а позивач, відповідач та третя особа відповідно до приписів ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3 цієї статті Кодексу встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до змісту листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 19 квітня 2017 року (вих. № 505/01-16) (а.с. 25), що надійшов у відповідь на запит суду (а.с. 18), після смерті [PERSON] позивач звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а відповідач - із заявою про відмову від прийняття спадщини, однак свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Таким чином позивач є єдиним спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину. Пунктом "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, з-поміж іншого, прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно зі ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов'язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, оцінивши наявні у справі письмові докази, беручи до уваги визнання відповідачем позовних вимог та згоду третьої особи з позовом, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved