Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

27 квітня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Попівської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частку будинковолодіння. Просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] [INFO] в с.Попівка Миргородського району Полтавської області, на 1/3 частку будинковолодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Мотивуючи позовні вимоги тим, що вона є спадкоємцем [PERSON] , який помер [INFO] в с.Попівка Миргородського району Полтавської області. 16 січня 2020 року вона звернулась до нотаріальної контори, як спадкоємець першої черги за законом на майно померлого [PERSON] , із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Державний нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] ., оскільки право власності у спадкодавця [PERSON] на 1/3 частку житлового будинку на день його смерті, [INFO] не виникло. Відповідно до Свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах Української PCP, забудовнику [PERSON] дозволена забудова ділянки площею 0,25 га, виділеної з земель колгоспу «Перемога» на підставі рішення загальних зборів колгоспників колгоспу «Перемога» Згідно витягу з погосподарської книги №9 Попівської сільської ради за 1986-1990 , 991 1995 роки головою сім`ї є [PERSON] , до членів сім`ї належать [PERSON] - дружина, [PERSON] дочка (а.с. 13,14). Відповідно до витягу з погосподарської книги №9 Попівської сільської ради за 1996-2000 роки головою сім`ї вказана [PERSON] , до членів сім`ї належить [PERSON] дочка . Згідно довідки №122 від 24.01.2020, виданої виконкомом Попівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, на момент смерті [PERSON] , 1941 року народження, з ним були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] - дружина [PERSON] , 1947 року народження, дочка [PERSON] , 1974 року народження. Відповідно до рішення №9 виконавчого комітету Попівської сільської Ради Миргородського району Полтавської області від 30 вересня 1998 року «Про оформлення прав власності на будинки, що розташовані в селі Попівка» дозволено оформити право власності на будинки, зокрема, за адресою [ADDRESS] , на [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 12.11.2009 Попівською сільською радою, власниками по 1/3 частці будинку за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №960290, виданого [PERSON] на підставі рішення 29 сесії 5 скликання Попівської сільської ради від 15 вересня 2009, їй належить земельна ділянка площею 0.2500 га, що розташована в [ADDRESS] , з цільовим призначенням, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки : 5323286001:01:002:0496. Відповідно до довідки виконавчого комітету Попівської сільської Ради Миргородського району Полтавської області №277 від 22.04.2020 року, на момент смерті [INFO] [PERSON] був співвласником майна за адресою [ADDRESS] . В зв`язку з вищевикладеним, позивач змушена подати позов до суду про визнання за нею права власності на 1/3 частину указаного житлового будинку з надвірними побудовами в порядку спадкування за законом. Відповідно до ухвали судді від 30 квітня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання . Ухвалою суду від 05 серпня 2020 року підготовче провадження по справі закрите та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні просила позовні вимога задовольнити. Суду пояснила, що її батьки [PERSON] та [PERSON] збудували в будинок за адресою: [ADDRESS] . Вона та її батьки проживали в даному будинку. Відповідно до рішення виконавчого комітету Попівської сільської Ради Миргородського району Полтавської області від 30 вересня 1998 року дозволено оформити право власності на будинки, зокрема, за адресою [ADDRESS] , на [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [INFO] батько помер. Просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] [INFO] на 1/3 (одну третю) частку будинковолодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Представник відповідача Попівської сільської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву, просив проводити розгляд справи без участі представника, при вирішенні справи покладався на розсуд суду (а.с. 114). Треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 113). Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. [INFO] в с.Попівка Миргородського району Полтавської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 19.01.1994 (а.с. 34). Згідно інформації наданої Першою миргородською держаною нотаріальною конторою спадкоємцями померлого [PERSON] є дружина [PERSON] та дочка [PERSON] . [PERSON] подала заяву про відмову від обов`язкової частки спадщини (а.с. 56,58,59). Позивач [PERSON] згідно свідоцтва про одруження змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 31). Відповідно до постанови державного нотаріусу Першої миргородської державної нотаріальної контори від 16.01.2020 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на 1/3 частку житлового будинку після смерті [INFO] [PERSON] , оскільки право власності у спадкодавця [PERSON] на 1/3 частку житлового будинку на день його смерті, [INFO] не виникло (а.с. 9). Відповідно до Свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах Української PCP, забудовнику [PERSON] дозволена забудова ділянки площею 0,25 га, виділеної з земель колгоспу «Перемога» на підставі рішення загальних зборів колгоспників колгоспу «Перемога» (а.с. 10-12). Згідно витягу з погосподарської книги №9 Попівської сільської ради за 1986-1990 , 991 1995 роки головою сім`ї є [PERSON] , до членів сім`ї належать [PERSON] - дружина, [PERSON] дочка (а.с. 13,14). Відповідно до витягу з погосподарської книги №9 Попівської сільської ради за 1996-2000 роки головою сім`ї вказана [PERSON] , до членів сім`ї належить [PERSON] дочка (а.с. 15). Згідно довідки №122 від 24.01.2020, виданої виконкомом Попівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, на момент смерті [PERSON] , 1941 року народження, з ним були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] - дружина [PERSON] , 1947 року народження, дочка [PERSON] , 1974 року народження (а.с. 27. Відповідно до рішення №9 виконавчого комітету Попівської сільської Ради Миргородського району Полтавської області від 30 вересня 1998 року «Про оформлення прав власності на будинки, що розташовані в селі Попівка» дозволено оформити право власності на будинки, зокрема, за адресою [ADDRESS] , на [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 16-17). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №960290, виданого [PERSON] на підставі рішення 29 сесії 5 скликання Попівської сільської ради від 15 вересня 2009, їй належить земельна ділянка площею 0.2500 га, що розташована в [ADDRESS] , з цільовим призначенням, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки : 5323286001:01:002:0496 (а.с. 30). Відповідно до довідки виконавчого комітету Попівської сільської Ради Миргородського району Полтавської області №277 від 22.04.2020 року, на момент смерті [INFO] [PERSON] був співвласником майна за адресою [ADDRESS] (а.с. 36). Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли цивільні правовідносини щодо спадкування, зокрема, щодо спадкування за законом, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] був власником 1/3 частки житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який збудований в 1967 році, що підтверджується характеристикою будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами (а.с. 26). Вказаний факт підтверджується доказами, дослідженими судом, зокрема: Свідоцтвом на забудову садиби в сільських населених пунктах Української PCP; рішенням №9 виконавчого комітету Попівської сільської Ради Миргородського району Полтавської області від 30 вересня 1998 року «Про оформлення прав власності на будинки, що розташовані в селі Попівка», яким дозволено оформити право власності на будинки, зокрема, за адресою [ADDRESS] , на [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 10-12,16-17). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно, зокрема, за законом, і регулюються Конституцією України, ЦК України та ЦПК України. Так, згідно із ст.ст.41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Відповідно до ст.16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Тобто, за змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права. Статтею 25 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність особи припиняється у зв`язку з її смертю, тобто померла особа не може мати майна на праві власності. Статтями 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України встановлено загальні положення про право власності, порядок її набуття та припинення права власності, в тому числі, в порядку спадкування. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.3 ст.1223, ч.1 ст.1220 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.1991 № 7, право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Відповідно до Закону УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" від 02 червня 1968 року, кожна сільська рада вела погосподарські книги. В заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, ім`я по батькові глави сім`ї, на ім`я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування* міни, купівлі-продажу. пожиттєвого утримування, спадкування. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Враховуючи перевірені у судовому засіданні докази, суд вважає, що факт належності спадкодавцю [PERSON] на праві власності 1/3 частки житлового будинку підтверджений, а тому частка зазначеного будинку входить до складу спадщини після його смерті. Позивач є спадкоємцем по закону майна, яке належало померлому батьку [PERSON] , вчинила дії по прийняттю спадщини, дружина померлого [PERSON] подала заяву про відмову від обов`язкової частки спадщини, тому [PERSON] набула право на це майно в порядку спадкування. Це право відповідачем не оспорюється, а отже підстав для визнання спадщини відумерлою немає. Оскільки право позивача на оформлення її спадкових прав на 1/3 частку житлового будинку померлого [PERSON] порушено, то воно підлягає судовому захисту. Позовні вимоги позивача не суперечить закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позов підлягає до задоволення. В зв`язку з задоволенням позову, судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи з роз`яснень п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства про розгляді справ у суді першої інстанції», де вказано, що витрати на оплату судового збору в повному обсязі покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки.

Outcome: approved