Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

30.03.2018 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, в якому вказує, що 17.11.2017 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач працює в ТОВ «Агро-Континент» по спеціальності слюсар-наладчик, має постійну стабільну заробітну плату, але в добровільному порядку ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Донька перебуває на її повному утриманні, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 03 квітня 2018 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач у підготовче судове засідання не зявилася, надіслала суду уточнену позовну заяву і заяву з клопотанням справу розглядати за її відсутності, просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в підготовче судове засідання також не зявився, надав суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, позов визнав в повному обсязі. Відповідно до положень ч.ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у звязку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач визнав, предявлений до нього позов і визнання відповідачем позову не суперечить закону, тому суд враховуючи положення ч.ч.3,4 ст.200, ст.206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 17.11.2017 року Гуляйпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 83, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС № 200146 від 17.11.2017 року (а.с.9). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖС № 270252, виданого виконавчим комітетом Верхньотерсянської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, актовий запис № 12 (а.с.10). Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення їх повноліття. Відповідно до ч. 1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України, тобто 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, проживають вони окремо, спільне господарство не ведуть, дитина знаходяться на повному утриманні позивачки, домовленості між останньою та відповідачем про способи виконання обов'язку утримувати доньку не досягнуто, тому позовні вимоги необхідно задовольнити у повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача в доход держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved