Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом, у якому просить звернути стягнення на предмет іпотеки і визнати за ним право власності на предмет іпотеки за іпотечним договором від 31 жовтня 2011 року серії ВРО №159004, який посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 2970, а саме: двокімнатну квартиру [ADDRESS], яка складається в цілому з: 1коридор, 2-туалет, 3-ванна, 4-житлова кімната, 5-житлова кімната, житловою площею 27,0 кв.м., 6-кухня, 7-лоджія, 8-балкон, загальною площею 60,1 кв.м., яка належить [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]) на підставі договору дарування квартири серії АЕІ №217304 від 23 листопада 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №7262. Свої вимоги позивач\~\~мотивує тим, що 31 жовтня 2011 року між ним та відповідачем було укладено договір позики грошових коштів від 31.10.2011 року серії ВРО № 159001, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2969. Згідно п.1 вищезазначеного договору Відповідач позичила у [PERSON] гроші в сумі 159540 гривень, що в еквіваленті за офіційним курсом НБ України на день платежу 7,9770 за один долар США складає 20000 доларів США. В п.4 Договору позики зазначено, що Порзичальник зобовязується повернути гроші у такій самій сумі, тобто 159540 гривень, а в разі девальвації протягом строку дії цього договору національної грошової одиниці України Позичальник зобовязується повернути суму грошей у гривнях еквіваленту 20\~000 доларів США за офіційним курсом Національного Банку України на день складання цього договору, що були передані йому Позикодавцю, у строк до 31 грудня 2011 року. Згідно п.5 Договору позики за весь час фактичного користування грошовими коштами Позичальник зобовязується сплатити Позикодавцеві 10 процентів в місяць. Проценти виплачуються щомісячно до дня повернення позики, двадцять пятого числа кожного місяця, починаючи з 25 листопада 2011 року. В разі несвоєчасного повернення грошових коштів, а також при порушенні умов повернення позики я вправі предявити договір до стягнення в порядку і в строки, передбачені чинним законодавством, що підтверджується п.9 зазначеного договору. Окрім того, в забезпечення виконання зобовязань за договором позики від 31.10.2011 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір іпотеки від 31.10.2011 року серії ВРО №159004, який посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2970. Предмет іпотеки,згідно п.2 іпотечного договору, складає двокімнатна квартира № 24, розташована по вул. Південній, 56-а, в м. Білгород-Дністровський Одеської області. Право власності на квартиру, що є предметом цього договору, виникає у разі передачі право власності Іпотекодержателю з моменту реєстрації права власності на нерухоме майно у порядку передбаченому законом. Боржник свої зобовязання по договору позики не виконав, в обумовлені договором строки суму боргу не повернув. Позивач зазначає, що неодноразово звертався до відповідача, щоб вона виконала умови взятих на себе зобовязань. Однак вона по різним причинам ухилялася від виконання зобовязань у зв'язку з чим, ним через приватного нотаріуса Білгород-Дністровського міського нотаріального округу [PERSON] 05 червня 2014 року була надіслана [PERSON] заява про повернення до 05 липня 2014 року боргу в розмірі 237400 гривень. Однак відповідачем зазначена заява була залишена без відповіді. 13 серпня 2014 року відповідачка [PERSON] частково повернула кошти за договором позики від 31.10.2011 року, а саме проценти у сумі 500 доларів США, а в липні-серпні 2015 року на виконання Договору позики від 31.10.2011 року повернула кошти у сумі 4500 доларів США, про що вона зазначила у власноручно складеній розписці від 20.09.2015 року. Окрім того, у зазначеній розписці від 30 вересня 2015 року [PERSON] вказала, що станом на 30.09.2015 року договір позики від 31.10.2011 року серії ВРО № 159001 та Іпотечний договір від 31.10.2011 року серії ВРО № 159004 вона визнає діючими і частково виконаними, а саме станом на 30.09.2015 року її заборгованість перед [PERSON] складає у сумі 538\~250 грн., що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 30.09.2015 року 21,53 грн. за 1 долар США складає 25\~000 (двадцять пять тисяч) доларів США, які вона зобовязалася повернути за першою вимогою кредитора. При цьому сторони домовилися, що після складання 30.09.2015 року відповідачкою зазначеної розписки в подальшому їй не будуть нараховуватися проценти та неустойка. 02 грудня 2015 року позивач направив відповідачці [PERSON] рекомендованим листом з описом вкладеного в конверт письмову вимогу про повернення в строк до 12 грудня 2015 року залишок в боргу в сумі 25\~000 доларів США. Однак на даний час як вимога від 02.12.2015 року, так і попередня письмова вимога від 05 червня 2014 року фактично залишилися без належного реагування, що вказує на те, що відповідачка відмовляється виконувати взяті на себе зобовязання. У зв'яжу з чим позивач просить задовольнити позов. Позивач в судове засідання не з'явися, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву у якій просить справу розглядати за його відсутності, вказав, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення - повістки про виклик до суду на судові засідання, призначені на: 19.01.2016 року, 07.04.2016 року. Про причини неявки суд не повідомила, заперечень не надала, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Окрім того, судова повістки про виклик до суду з рекомендованим листом підприємства поштового звязку на судове засідання, призначене на 09.03.2016 року була повернута з відміткою: "за закінченням терміну зберігання". Згідно адресної довідки, за обліками адресного бюро Білгород-Дністровського РВ ГУДМС України в Одеський області, [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: квартира [INFO]. Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України якщо суд не має відомостей при причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Враховуючи зазначене суд вважає можливим у даній цивільній справі ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, 31 жовтня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів від 31.10.2011 року серії ВРО № 159001, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2969. Згідно п.1 вищезазначеного договору Відповідач позичила у [PERSON] гроші в сумі 159540 гривень, що в еквіваленті за офіційним курсом НБ України на день платежу 7,9770 за один долар США складає 20000 доларів США. В п.4 Договору позики зазначено, що Порзичальник зобовязується повернути гроші у такій самій сумі, тобто 159540 гривень, а в разі девальвації протягом строку дії цього договору національної грошової одиниці України Позичальник зобовязується повернути суму грошей у гривнях еквіваленту 20\~000 доларів США за офіційним курсом Національного Банку України на день складання цього договору, що були передані йому Позикодавцю, у строк до 31 грудня 2011 року. Згідно п.5 Договору позики за весь час фактичного користування грошовими коштами Позичальник зобовязується сплатити Позикодавцеві 10 процентів в місяць. Проценти виплачуються щомісячно до дня повернення позики, двадцять пятого числа кожного місяця, починаючи з 25 листопада 2011 року. В разі несвоєчасного повернення грошових коштів, а також при порушенні умов повернення позики я вправі предявити договір до стягнення в порядку і в строки, передбачені чинним законодавством, що підтверджується п.9 зазначеного договору. Окрім того, в забезпечення виконання зобовязань за договором позики від 31.10.2011 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір іпотеки від 31.10.2011 року серії ВРО №159004, який посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2970. Предмет іпотеки, згідно п. 2 іпотечного договору, складає двокімнатна квартира № 24, розташована по вул. Південній, 56-а, в м. Білгород-Дністровський Одеської області, яка складається в цілому з: 1 коридор, 2- туалет, 3- ванна, 4,5- житлові кімнати, житловою площею 27,0 кв.м., 6- кухня, 7- лоджія, 8- балкон, загальною площею 60,1 кв.м. Згідно п.3\~зазначеного Договору ця квартира належить [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого [PERSON] приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу 23.11.2011 року за реєстром № 7262, зареєстрованого Білгород-Дністровським МБТІ 29.11.2011 року в реєстрову книгу № 171-5475. В пункті 5\~іпотечного договору від 31.10.2011 року сторони оцінили предмет іпотеки на суму 159540 гривень (за цінами станом на 31.10.2011 року). Пунктом 14\~Іпотечного договору передбачено, що в разі невиконання Іпотекодавцем в строк до 31.12.2011 року зобовязань, сторони домовились про те, що звернення стягнення та реалізація іпотечного майна в разі звернення стягнення на нього може бути здійснення шляхом, передбаченим Законом України «Про іпотеку». Згідно п.15\~зазначеного іпотечного договору у разі невиконання іпотекодавцем зобовязань, передбачається передача права власності на квартиру [ADDRESS], та є правовою підставою для реєстрації права власності на квартиру. Сторони домовились про те, в разі невиконання зобовязань за основним договором до 31.12.2011 року, до 10 січня 2012 року квартира буде передана для безкоштовного користування та володіння нею [PERSON] Георгієвичем. Право власності на квартиру, що є предметом цього договору, виникає у разі передачі право власності Іпотекодержателю з моменту реєстрації права власності на нерухоме майно у порядку передбаченому законом. 13 серпня 2014 року [PERSON] частково повернула кошти за договором позики від 31.10.2011 року, а саме проценти у сумі 500 (пятсот) доларів США, а в липні-серпні 2015 року на виконання Договору позики від 31.10.2011 року повернула кошти у сумі 4500 доларів США, про що вона зазначила у власноручно складеній розписці від 20.09.2015 року. Окрім того, у зазначеній розписці від 30 вересня 2015 року [PERSON] вказала, що станом на 30.09.2015 року договір позики від 31.10.2011 року серії ВРО № 159001 та Іпотечний договір від 31.10.2011 року серії ВРО № 159004 вона визнає діючими і частково виконаними, а саме станом на 30.09.2015 року її заборгованість перед [PERSON] складає у сумі 538\~250 грн., що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 30.09.2015 року 21,53 грн. за 1 долар США складає 25\~000 доларів США, які вона зобовязалася повернути за першою вимогою кредитора. При цьому сторони домовилися, що після складання 30.09.2015 року відповідачкою зазначеної розписки в подальшому їй не будуть нараховуватися проценти та неустойка. На даний час загальна сума боргу складає 25\~000 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 29 грудня 2015 року 23,80 грн. за 1 долар США складає 595 000 грн. Фактично загальна сума заборгованості значно перевищує встановлену договором вартість предмету іпотеки і орієнтовну вартість квартири № 24, в будинку № 56-а, в м. Білгород-Дністровському Одеської області, станом на грудень 2015 року. Згідно\~ч.1 ст.575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Статтею 572 ЦК України\~передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель ) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до\~ст.3 Закону України «Про іпотеку»\~іпотека має похідний характер від основного зобовязання. У разі порушення боржником основного зобовязання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами. Згідно\~ст.ст.525, 526, 530, 1049 ЦК України\~зобовязання щодо позики має виконуватись відповідно до умов договору, у встановлені договором строки, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до\~ч.1 ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно\~ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п.14 та п.15 Іпотечного договору іпотекодержатель має право звернути стягнення на майно, якщо не буде виконано зобовязання, передбачене договором позики. Згідно ст.33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У відповідності до\~ст.36 Закону України «Про іпотеку»\~договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Таким чином, за іпотечним договором, у випадку набуття права звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержатель має право прийняти предмет іпотеки у власність. Відповідно до\~ст.37 Закону України «Про іпотеку»\~іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Згідно\~ст.ст.18, 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»\~правовою підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно є договори про іпотеку, оренду строком більше одного року, інші визначені законом документи щодо речових прав на нерухоме майно. Враховуючи, що відповідачем вимоги кредитного договору порушені, позивач має право на\~\~ задоволення\~\~\~своїх\~\~вимог за рахунок заставленого майна, тобто позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають\~\~задоволенню.\~\~\~\~

Outcome: approved