Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

7 лютого 2019 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом обґрунтовуючи його тим, що 3 червня 2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, який на даний час не розірвано. За час проживання з відповідачем у шлюбі і них народився син - [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає разом з позивачем. У зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин дитина знаходиться на її утриманні, відповідач мешкає окремо і матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча має таку змогу, отримує дохід, який витрачає на особисті потреби. Посилаючись на ці обставини, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з`явилася, подала письмову заяву в якій позов підтримала, справу просила розглядати у її відсутність (а.с.27). Відповідач в судове засідання не з`явився, подав відзив на позов, в якому зазначив, що він неодноразово намагався вирішити питання надання матеріальної допомоги дитині, однак вона ігнорувала його пропозиції. Позов від визнає частково в частині сплати аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), а в частині стягнення з нього судового збору - не визнав (а.с.30-32). Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на таке. Судом встановлено, що з 3 червня 2016 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, та є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.4,5). В силу ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлено в розмірі: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. З матеріалів справи вбачається, що домовленості щодо способу участі в утриманні дитини сторонами у добровільному порядку не досягнуто, відповідач є особою працездатного віку, працює на посаді старшого наукового співробітника відділу проектування розвитку обдарованості в Інституті обдарованої дитини НАПН України (а.с.33), отримав за період з листопада 2018 року по квітень 2019 року заробітну плату в сумі 45202 грн. 69 коп. (а.с.34). З врахуванням вищенаведених обставин в сукупності, визначеного ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожиткового мінімуму на дітей віком до 6 років, положень ч.2 ст.182 СК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд критично оцінює доводи відповідача щодо добровільної сплати аліментів з огляду на те, що позивачка звернулась до суду з позовом, а доказів того, що відповідач сплачував аліменти на утримання дитини у добровільному порядку, він не надав. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі. В зв`язку із задоволенням позову та визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті в силу ч.1 ст.142 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави 384,20 грн. судового збору.

Outcome: approved