Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

18.09.2019 начальник управління соціального захисту населення Славутської районної державної адміністрації Гринько М. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми виплаченої допомоги. Позов обґрунтовує тим, що рішенням начальника управління від 16.07.2018 [PERSON] на період з 01.07.2018 по 31.12.2018 призначено допомогу в розмірі 1777 грн 00 коп., оскільки остання проживала та здійснювала догляд за [PERSON] - особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок психічного розладу, котра за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду. Підопічна відповідача - [PERSON] - також перебувала на обліку в управлінні та отримувала державну соціальну допомогу як інвалід з дитинства ІІ групи в розмірі 1452 грн., проте фактично цими коштами користувалась та розпоряджалась [PERSON] В [INFO] [PERSON] померла, проте [PERSON] будучи обізнаною з обов`язком повідомити про обставини, що призвели до зміну складу сім`ї, а саме про смерть її підопічної, про даний факт орган не повідомила, в зв`язку з чим їй продовжувались нараховуватись кошти у вигляді допомоги, що в свою чергу призвело до виникнення переплати за серпень 2018 року. У вересні 2018 році управлінню стало відомо про факт смерті [PERSON] , проте повернути нараховані суми допомоги за серпень 2018, призначені [PERSON] та [PERSON] , не виявилось можливим, оскільки дані кошти були зняті відповідачем з карткових рахунків. У жовтні 2018 року та травні 2019 року позивач звертався до відповідача з листами про повернення безпідставно отриманих нею коштів в добровільному порядку, проте кошти повернені не були. В зв`язку з наведеним, позивач звернувся до суду та просить стягнути зі [PERSON] надмірно виплачену допомогу на загальну суму 3229 грн 00 коп. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач позов визнала в повному обсязі, підтвердила, що дійсно про факт смерті [PERSON] управління не повідомила, хоча з таким обов`язком була обізнана. Кошти у вигляді призначеної їй допомоги, а також грошову допомогу, яку отримувала її підопічна, вона зняла з карткових рахунків. В добровільному порядку їх не відшкодувала у зв`язку з фінансовою скрутою та відсутністю доходу. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.07.2018 [PERSON] звернулась до управління соціального захисту населення Славутської районної державної адміністрації із заявою про призначення допомоги на догляд (щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним). В даній заяві, підписаній [PERSON] , їй роз`яснено, що в разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання нею соціальної компенсації та пільг, остання зобов`язується про це повідомити органи праці та соціального захисту населення. Рішенням управління від 16.07.2018 №189 їй призначено допомогу на догляд на утримання [PERSON] , інваліда ІІ групи з дитинства в зв`язку з психічним захворюванням, в розмірі 1777 грн (а.с.7). Згідно висновку лікарської комісії щодо необхідності стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу від 10.07.2018 №354 [PERSON] є інвалідом ІІ групи довічно, проживає разом з [PERSON] та потребує постійного догляду (а.с.14). 09.09.2014 року [PERSON] звернулась до управління із заявою про призначення соціальної допомоги як інваліду з дитинства ІІ групи (а.с.8). Згідно повідомлення Славутського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Хмельницькій області про громадян, які померли за серпень 2018 року, для зняття з обліку в Єдиному державному реєстрі осіб мають пільги від 01.09.2018 №15.15.5.5-73/964 [PERSON] померла [INFO] (а.с.15-16). Листами управління від 10.10.2018 та 14.05.2019, направленими [PERSON] , останню повідомлено про необхідність внесення зайво виплачених коштів на суму 1777 грн та 1452 грн на відповідні рахунки установи (а.с.11,12). Заслухавши доводи представника позивача, пояснення відповідача, оцінивши їх в сукупності з доданими до матеріалів позову доказами, надаючи правову оцінку відносинам, що склались, суд приходить до наступного висновку. Постановою Кабінету Міністрів України від 2 серпня 2000 р. №1192 затверджено Порядок надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним (далі - Порядок). Відповідно до п.п.1, 2 Порядку щомісячна грошова допомога особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею (далі - допомога на догляд) надається відповідно до ст.5 Закону України "Про психіатричнудопомогу" у грошовій формі. Призначення і виплата допомоги на догляд провадиться структурними підрозділами з питань соціального захисту населення (далі - орган соціального захисту населення). Відповідно до п.8 Порядку виплата допомоги на догляд припиняється у разі, коли сталися зміни у складі сім`ї у зв`язку із смертю або зміною місця проживання особи з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу чи особи, якій надається допомога на догляд. У разі виникнення обставин, внаслідок яких припиняється виплата допомоги на догляд, особи, яким надається допомога, зобов`язані в десятиденний строк повідомити органи, що провадять її виплату. Виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за тим, у якому сталися зміни. Згідно п.13-1 Порядку якщо внаслідок зловживань з боку громадян (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на призначення і виплату допомоги на догляд тощо) були надміру виплачені суми допомоги, органи соціального захисту населення здійснюють такі заходи: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану особи; повідомляють одержувача допомоги про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення. З огляду на вищенаведене у судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] була одержувачем державної допомоги на догляд за інвалідом ІІ групи, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним. [PERSON] , догляд за якою здійснювала відповідач, померла [INFO] , про що відповідач не повідомила позивача у встановлений законом строк, внаслідок чого отримала надміру виплачені кошти в сумі 1777 грн., яку суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача. Щодо стягнення з відповідача суми допомоги, яку отримувала [PERSON] , варто зазначити наступне. Частиною 1 ст.82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала на обліку в управлінні, як одержувач державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю з 09.09.2014. Відповідач не заперечує, що [PERSON] нараховувалася соціальної допомоги як інваліду з дитинства ІІ групи. Вона користувалася банківською карточкою [PERSON] на яку ця допомога нараховувалася та розпоряджалася коштами які на неї надходили. В тому числі зняла із неї кошти у розмірі 1452 грн за серпень 2018 року. Оскільки відповідачем в повному обсязі визнаються обставини отримання та зняття з карткового рахунку нею пенсії її підопічної, сторонами цей факт не оспорюється, суд вважає за можливе стягнути їх зі [PERSON] на користь управління, а в цій частині позов також задовольнити. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст.. 141 ЦПК України.

Outcome: approved