Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

17.02.2016 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на ту обставину, що 21 червня 2012 року померла [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина на 27/100 частину житлового будинку №5 по вул.1 Виноградна в смт.Антонівка м.Херсона та на земельну ділянку площею 0,0392 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку за вказаною адресою. Позивач є єдиною спадкоємицею за заповітом. Звернувшись вчасно до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, позивач отримала свідоцтво про право на спадщину лише на земельну ділянку, оскільки на житловий будинок оригінал правовстановлюючого документа було втрачено. У звязку з цим позивач звернулась до суду із даним позовом та просить визнати за нею право власності на 27/100 частину домоволодіння №5 по вул.1 Виноградна в смт.Антонівка м.Херсона в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], померлої 21.06.2012 року. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно актового запису про смерть №441, зробленого 21.06.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні, [PERSON] померла 21.06.2012 року. Після смерті [PERSON] заведено спадкову справу згідно Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 18.12.2012 року та довідки приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] На день видачі довідки 24.12.2015 року коло спадкоємців визначено та єдиною спадкоємицею за заповітом до майна померлої [PERSON] є [PERSON], [INFO] Згідно заповіту від 06.12.2011 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все належне їй рухоме і нерухоме майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, і все те, на що вона матиме право [PERSON]. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.12.2015 року [PERSON] успадкувала після [PERSON] земельну ділянку №5, що розташована по вулиці 1 виноградна в смт.Антонівка м.Херсона. Згідно листа приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] вих.№297/01-16 від 24.12.2015 року вбачається, що [PERSON] не було видано свідоцтво про право на спадщину, оскільки не було надано оригіналу правовстановлюючого документа, оскільки він втрачений. З довідки КП «Херсонське БТІ» від 10.12.2015 року №4837, технічного паспорта на житловий будинок та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєтру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна встановлено, що [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на домоволодіння від 31.08.1998 року належало 27/100 частина домоволодіння №5 по вул.1 Виноградна в смт.Антонівка м.Херсона. Матеріали інвентарної справи на домоволодіння №5 за адресою: м.Херсон, вул.1 Виноградна підтверджують, що на день смерті 21.06.2012 року [PERSON] було зареєстровано право власності на 27/100 частину зазначеного житлового будинку, відповідно до Свідоцтва про право власності на домоволодіння від 31.08.1998 року. Згідно ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно статті 392 ЦК України власник майна має право предявити позов про визнання його право власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Так, відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Враховуючи, що у позивача існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, так як нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, враховуючи їх втрату, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved