Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

24.10.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.10.2018 року і до 24.07.2023 року або до закінчення навчання. На обґрунтування позовних вимог вказує, що з 30.06.2000 року по 01.03.2011 рік вона перебувала в шлюбі з [PERSON], від якого в них народилося троє дітей: донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], який проживають з нею та перебувають на її утриманні. У вересні 2010 року шлюб між ними було розірвано. Станом на 07.09.2018 року [PERSON] навчається на денному відділенні Львівського національного університету ім. Івана Франка, на другому курсі. Термін навчання до червня 2021 року. Позивачу не вистачає коштів для утримання сина, а тому потребує матеріальної допомоги. Позивач на даний час не працевлаштована, сама утримує дітей, отримує допомогу як малозабезпечена сімя, коштів на утримання трьох дітей не вистачає, у зв'язку з чим, має тяжке матеріальне становище. Відповідач не приймає участі в утриманні їхніх дітей. Позивач в судовому засіданні пояснила, що син поступив на навчання в червні 2017 року. Відповідач допомоги на утримання дітей взагалі не надає. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що на утриманні має вагітну дружину. Працює в м.Деражня на посаді водія в ПАТ «Деражнянський молочний завод». Проти позову не заперечує. Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 30.06.2000 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. З 01.03.2011 року між сторонами шлюб було розірвано, що підтверджується відміткою в паспорті [PERSON] серії НВ № 386260 виданого 28.12.2005 року (а.с.8). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], 25.07.2000 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БВ №298813, в якому батьком дитини вказаний [PERSON], а матір'ю [PERSON] (а.с.3). Згідно довідки Львівського національного університету ім. Івана Франка від 07.09.2018 № 6683 про те, що [PERSON] є студентом ІІ-го курсу денної форми навчання історичного факультету. Навчається на денному відділенні. Термін навчання до червня 2021 року (а.с.5). Відповідач матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина - [PERSON], який продовжує навчання, не надає. Згідно ст.198СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ним навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи вищевикладене, те, що [PERSON], навчається на денній формі навчання, доходів не отримує, у зв'язку з чим, потребує матеріальної допомоги, а також враховуючи, що відповідач, не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. У відповідності до п. 1. ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Судовий збір, відповідно дост. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави, оскільки позивач при подачі позову про стягнення аліментів від сплати судового збору звільнена.

Outcome: approved