Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], яким просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] за рішенням Старосинявського районного суду Хмельницької області та виконавчим листом від 25.01.2013 року з 1/4 частки усіх його видів заробітку (доходу) до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідачка по справі є матір'ю неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. На підставі рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області з позивача на користь відповідачки на утримання їх спільного сина [PERSON] стягнено аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку та доходів щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути без фіксації технічними засобами. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце судового засідання повідомлена належним чином у встановленому порядку. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутністю до суду не надавала. Відповідно до ч.4 ст.222 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч.1 ст.280 ЦПК України). З врахуванням тієї обставини, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причини неявки суду невідомі, заперечень проти позовної заяви не надав, а також того, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд постановив ухвалу про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних у справі даних та доказів. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за доцільне ухвалити заочне рішення, а позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно матеріалів справи встановлено, що рішенням Старосинявського районного суду Хмельницької області від 17.04.2013 року між позивачем та відповідачкою було розірвано шлюб. Згідно виконавчого листа від 25.01.2013 року з позивача було стягнуто 1/4 частку від усіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення [PERSON] повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Після розірвання шлюбу з відповідачкою, позивач уклав шлюб з [PERSON]. Від даного шлюбу 26 липня 2017 року у позивача народилася дитина - [PERSON], утримання якого утруднює матеріальне становище позивача. Відповідно до статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров'я когось зі них та інших випадках, передбачених цим кодексом. В контексті ст.192 СК України покращення матеріального стану платника аліментів, про що стало відомо одержувачу аліментів, надає право останньому звернутися з позовом про збільшення розміру аліментів, але за умови що його власний стан погіршився. Відповідно до статті 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Стаття 273 СК України містить дві підстави для їх коригування:а) шляхом зміни розмір аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення та і у бік покращення. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789 Х11(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає правоможної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістомст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини що мають істотне значення. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. 17 травня 2017 року Верховна Рада України прийняла Закон №2037-У111 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів». Закон набрав чинності 08.07.2017 року. Відповідно до частини 3 ст.181 СК України(у редакції зі змінами від 08.07.2017 року) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України "Про державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 року №2246- VIII встановлено суми прожиткового мінімуму на 2018 рік для дітей віком від шести років прожитковий мінімум складає: з 01 січня 2018 року - 1860 гривень; з 01.07.2018 року - 1944 гривень; з 01 грудня - 2027 гривень. Таким чином мінімальний розмір аліментів на дитину у віці від шести років не може бути меншим ніж 930 гривень на місяць. Відповідно до вимог ст.180 СК України, саме батьки, тобто матір і батько разом зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Рішення повинно бути не тільки законним, обґрунтованим, але і справедливим, що підтверджується рішеннями ЄСПЛ. В разі понесених додаткових витрат кожна сторона має право на звернення до суду з заявою про відшкодування вказаних додаткових витрат за умови їх документального підтвердження. Суд вважає слушним вимоги позивача викладені в позові про те, що необхідно зменшити розмір стягуваних аліментів, вважаючи, що відповідачка, повинна надавати посильну матеріальну допомогу дитині, як матір . З урахуванням викладеного, суд вважає можливим позов [PERSON] - задовольнити, зменшити розмір стягуваних аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], до 50відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved