Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до Автозаводського районного суду м. Кременчука з дійсною позовною заявою. Свої вимоги мотивували тим, що її батько, [PERSON], з 1972 року був членом житлово-будівельного кооперативу «Рассвет», а 10.04.1973 року отримав ордер на квартиру [ADDRESS] (в подальшому назву змінено на вул.Миру) в м.Кременчуці на сім'ю з двох осіб. На протязі часу з 06.06.1972 року по 02.12.1987 року він повністю виплатив пайові внески в ЖБК за зазначену квартиру.30.07.2015 року її батько помер. Після його смерті відкрилась спадщина на вказану квартиру. Вона, [PERSON], звернулась до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] Проте отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суду визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS]. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольни з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON], в судове засіданні позов визнала. Треті особи приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] та ОСББ №31, в судове засідання не з'явились, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, надані суду докази, приходить до таких висновків. Відповідно до ст.16 ЦК України, одним зі способів захисту цивільного права та інтересу є визнання права. Згідно з ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом. Статтями 1216, 1267 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 15 ЗУ «Про власність» від 07.02.1991 № 697-XII Член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Згідно з п 5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.09.1987 року №9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» 5-1. Судам слід мати на увазі, що згідно із ст.15 Закону України "Про власність" ( 697-12 ) член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Виходячи з цього, особа, якій відчужена членом ЖБК квартира, має переважне право на вступ до цього кооперативу. Судом встановлено, 10.04.1973 року [PERSON] на підставі рішення виконкому міської ради депутатів трудящих від 04.04.1973 року за №184/36 отримав ордер на квартиру №97, в буд.21 по пров.Московський (з 1986 року перейменований на вул.Миру) в м.Кременчуці Полтавської області. Згідно довідки ОСББ №31 від 02.06.2011 року №17 [PERSON] з 1972 року був членом житлово-будівельного кооперативу «Рассвет» шифр 31/119. Відповідно до протоколу установчих зборів членів кооперативу №1 від 16.07.2000 року та розпорядження виконкому Кременчуцької міської ради №923-р від 07.08.2000 року замість житлово-будівельного кооперативу «Рассвет» створено ОСББ №31 по вул.Миру,21.(а.с.27,28) За період з 06.06.1972 року по 02.12.1987 року [PERSON] повністю вніс свій пайовий внесок за вказану квартиру, що підтверджується квитанціями про сплату пайового внеску та довідкою ОСББ №31 від 04.01.2016 року №101(а.с.6-14, 21). 30.07.2015 року [PERSON] помер, про що складено актовий запис №700, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії КЕ №306391(а.с.15). Позивач, Малик /дошлюбне прізвище [PERSON]/ І.Г. є донькою померлого 30.07.2015 року [PERSON] Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження позивача від 24.10.1973 року, серії 1-КЕ №316284(а.с.16). Відповідач, [PERSON], є дружиною померлого 30.07.2015 року [PERSON], що підтверджується копією паспорту громадянина України на ім'я [PERSON], серії КН №192008(а.с.19) Відповідно до ч.3 ст.5 ЦК України, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Враховуючи положення ст.15 ЗУ «Про власність» за життя у [PERSON] виникло право власності на квартиру [ADDRESS], оскільки останній, як член житлово-будівельного кооперативу, повністю вніс свій пайовий внесок за вказану квартиру. Відповідно до правової позиції ВСУ від 18.12.2013 року у справі № 6-138цс13, член ЖБК, який повністю вніс пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, з 1 липня 1990 року набуває право власності на цю квартиру, тому, у разі його смерті після зазначеної дати спадщина відкривається на квартиру. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому нерухоме майно квартиру №97, що знаходиться в будинку №21, по вулиці Миру в м. Кременчуці. З огляду на положення ст. 1261 ЦК України право на спадкування за законом після померлого виникло у [PERSON] та [PERSON], як спадкоємиць першої черги. Частинами 1, 3 статті 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.02.2016 року [PERSON], відмовилась від прийняття спадщини і на видачу Свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя відповідно до ст.63 Сімейного кодексу України не претендує, оскільки квартира №97, що знаходиться в будинку №21, по вул. Миру в м.Кременчуці, є особистою приватною власністю померлого чоловіка(а.с.23). Позивач своєчасно вернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлого батька, однак вона позбавлена можливості оформити спадщину на належну їй частину спадщини через відсутність у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно квартиру [ADDRESS]. За таких обставини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що за позивачем необхідно визнати право власності в порядку спадкування на квартиру [ADDRESS] загальною площею 44,6 кв.м., житловою площею 27,7 кв.м.

Outcome: approved