Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

25 липня 2018 року [PERSON] пред'явила вказаний позов, посилаючись на наступні обстави- ни. 20 травня 2007 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у відділі реєстрації актів цивіль- ного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 35. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Подружні відносини припинили в березня 2018 року, діти проживають з нею та знаходяться на повному її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на ут- римання дітей не надає, їй важко утримувати двох дітей, тому просила стягувати з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ними повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву в якій просила справу розглянути за її ві- дсутності , позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав, відзив на позовну заяву не подав. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження у відповідності із ч.5 ст.279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсу- тності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального техніч- ного засобу не здійснюється. Як передбачено ч. 4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.05.2007 р., від якого у них народились діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження [NUMBER] та [NUMBER] (а.с.4-5). Довідкою виконавчого комітету Татарбунарської міської ради № 891 від 04.07.2018 р. (а.с.6) пі- дтверджується, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS], разом з дітьми - [PERSON], 2008 р. народження, та [PERSON], 2014 р. народження. Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою роз- витку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за вихо- вання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навча- ння, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 27 Конвенції «про права дитини» від 20.11.1989 р. (ратифікована Постановою ВР Ук- раїни № 789-ХІІ від 27.02.1991 р.) передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здіб- ностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуд- жуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для за- безпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і біль- ше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка бу- де стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру алі- ментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Пленум Верховного Суду України у п.17 своєї постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. № 3, роз'яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявні- сть в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повноліт- ніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони у справі мають двох неповнолітніх дітей, які знаходяться на утриманні матері, відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на їх ут- римання. Тому суд вважає за можливе та необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожи- ткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину, до досягнення ними повноліття. Як передбачено ст.191 СК України, аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову, тобто у даному випадку з 25.07.2018 р. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в сумі 704,80 грн., відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved