Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

28 січня 2014 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] та просить стягнути з останнього на свою користь заборгованості за Договором від 17 лютого 2012 року про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання в розмірі 27792,87грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17.02.2012 між ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій», в особі ТОВ «Инсайд-Харків», який діяв на підставі довіреності, та відповідачем було укладено договір про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання. Відповідно до умов договору відповідач, як учасник системи LeaseIT отримав від позивача обладнання на загальну суму 6810,00грн. та зобов'язався сплачувати платежі за отримане обладнання у наступному порядку: перший платіж у розмірі 16,67% від загальної суми платежу та п'ять платежів рівними частинами щомісячно до 20-го числа кожного місяця, тобто мав сплатити 6 платежів по 1135,00грн. Відповідач підтвердив, що з правилами отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT, які є невід'ємною частиною укладеного між сторонами договору він ознайомлений, вони йому зрозумілі і він погоджується їх дотримуватися та виконувати. Проте належним чином взяті на себе зобов'язання відповідач не виконав, сплатив лише 3633,00грн., у зв'язку з чим позивач вимушений нарахувати на суму залишку вартості наданого обладнання плату за прострочення щомісячних платежів та компенсацію за понесені витрати, пов'язаних з отриманням виконання зобов'язання. Таким чином загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем на даний час складає 27792,87грн. В добровільному порядку відповідач відмовляється сплатити зазначену суму заборгованості, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду. Представник позивача до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав до суду письмову заяву в якій просив розглянути справу та ухвалити рішення без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, причини неявки суду неповідомленні, тому суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України розглядає справу в заочному порядку. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 17 лютого 2012 року між Закритим акціонерним товариством "Лізинг інформаційних технологій" в особі ТОВ «Инсайд-Харків», який діяв на підставі довіреності та відповідачем [PERSON] було укладено Договір №120447354 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання. Згідно п. 5 Перехідних положень Закону України «Про акціонерні товариства» Закрите акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» змінило найменування, тому правонаступником його є Приватне акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій». Відповідно до п. 1.1 Договору, відповідач бере участь в системі LeaseIT, зокрема, отримує ІТ-обладнання та інші товари від постачальників - учасників системи LeaseIT, а також отримує послуги, на умовах, визначених обраним клієнтом Пакетом фінансування LeaseIT, а позивач зобов'язується на підставі заяви клієнта забезпечити передачу клієнту ІТ-обладнання (ІТ-обладнання, запасних частин, комплектуючих, витратних матеріалів, тощо), обраним клієнтом постачальником та надання клієнту послуг, за умови виконання вимог, передбачених Пакетом LeaseIT. Відповідно до п. 1.2 Договору, порядок отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг клієнтом визначається Правилами отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT, які є невід'ємною частиною Договору. Пунктом 8.7 Договору відповідач підтвердив, що з Правилами ознайомлений, зміст зрозумілий, і він погоджується їх дотримуватись і виконувати. На підставі п. 2.2 Договору, а також п. 4.9 Правил, позивач надав відповідачу в оренду на умовах фінансового лізингу телефон мобільний НТС Sеnsaben на підставі акта приймання-передачі майна №120447354 від 21 лютого 2012 року, загальною вартість 6810,00 грн. Обраний Пакет LeaseIT Шістка1 наданий відповідачу на наступних умовах: платіж при отриманні обладання - 16,67%; кількість місячних платежів (крім першого) - 5; розмір місячних платежів - щомісяця рівними частинами; вид договору - фінансовий лізинг; перехід права власності - після виплати повної вартості обладнання. Пунктом 6.2 Правил передбачено, що строк, протягом якого відповідач повинен сплачувати платежі, починається з дня передачі обладнання і закінчується в останній день останнього календарного місяця, встановленого Пакетом LeaseIT строку. Відповідно до п. 6.6 Правил, розрахунковий період становить один календарний місяць. Оплата платежів здійснюється до 20 числа поточного місяця. Пунктом 14.2 Правил визначено, що у разі несвоєчасної оплати відповідачем нарахованого платежу, він сплачує на користь позивача простроченого платежу: в розмірі 5% від погашеної суми простроченого платежу, якщо погашення платежу здійснюється у розрахунковий період, на який припадає дата оплати за Договором; в розмірі 10% від суми простроченого платежу, якщо погашення здійснюється після закінчення розрахункового періоду, на який припадає оплата за Договором. Сплата плати за прострочення платежу не звільняє відповідача від обов'язку в повному обсязі оплатити платежі, передбачені Пакетом LeaseIT. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, відповідач частково виконав взяті на себе зобовязання за Договором від 17 лютого 2012 року про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання, а саме: частково сплатив належні до сплати платежі у розмірі 3633,00грн., допустив утворення заборгованості у розмірі 27792,87 грн., яка складається з: компенсації вартості товару у розмірі 3929,57 грн., штрафних санкцій за несплату рахунків у розмірі 23787,46грн. та компенсацію понесених витрат, пов'язаних з отриманням виконання зобов'язання у розмірі 75,84 грн. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 806 ЦК України, до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно зі статтею 610, 612 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зважаючи на наведене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до п. 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved