Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

18.02.2020 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON] із позовною заявою до Слов`янської міської ради Донецької області, про встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свої вимоги обґрунтував тим, що [INFO] за місцем свого постійного мешкання в м. Слов`янськ Донецької області померла його мати [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді домоволодіння [ADDRESS] , яке складається з житлового будинку під літерою А-1, загальною площею 41 кв.м., житловою площею 23,4 кв.м., літньої кухні під літерою Б, огорожі 1, загальною вартістю 12063,00 грн. Після смерті матері, позивач прийняв спадщину та 18 квітня 2007 року ним отримано Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку домоволодіння [ADDRESS] . Другим спадкоємцем за законом на другу 1/2 частку наведеного домоволодіння є чоловік [PERSON] [PERSON] . [PERSON] не подавав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та не отримував свідоцтво про право на спадщину за законом на належну йому частку у спадковому майні, однак фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] , оскільки був зареєстрований та постійно проживав на момент відкриття спадщини за однією адресою з спадкодавицею. [INFO] за місцем свого постійного місця проживання в м. Слов`янську Донецької області помер вітчим позивача [PERSON] та після смерті останнього залишилась спадкова маса, яка складається з 1\\2 частки домоволодіння [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем четвертої черги на вказане спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , оскільки він є членом сім`ї спадкодавця, постійно проживав з ним однією сім`єю в спірному домоволодіння з 1997 року до моменту відкриття спадщини. Інші спадкоємці на зазначене спадкове майно відсутні. В установлений законом строк, позивачем до нотаріальної контори подано заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , проте нотаріус відмовив йому у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що [PERSON] не оформив за життя відповідний правовстановлюючий документ на належну йому частку у спадковому майні. Зі спадкодавцем [PERSON] , позивач та члени його сім`ї проживав сумісно однією сім`єю в домоволодіння [ADDRESS] . Вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Позивач здійснював прибирання в домоволодінні, проводив ремонтні роботи, обробляв земельну ділянку. Крім того, у зв`язку з тим, що [PERSON] страждав низкою хвороб, останньому він постійно надав допомогу, а останнім часом здійснював постійний догляд за спадкодавцем. Просить суд, встановити факт його спільного проживання з [PERSON] в домоволодінні [ADDRESS] з 1997 року по день його смерті [INFO] , а також визнати за ним право власності на 1/2 частку домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні на заявлених вимогах наполягав, просив їх задовольнити у повному обсязі. В судове засідання представник відповідача Слов`янської міської ради Донецької області не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] . У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою позивача та знайома з його сім`єю протягом багатьох років. [PERSON] народився у зазначеному будинку та постійно проживав в ньому. З вітчимом позивач проживав до його смерті. За час сумісного проживання [PERSON] доглядав за [PERSON] , а після його смерті здійснив поховання останнього. Свідок [PERSON] у судовому засідання пояснив, що він є сусідом позивача з 1999 року. З того часу йому відомо, що [PERSON] проживав за вказаною адресою разом з матір`ю та вітчимом. Після смерті матері позивача, [PERSON] проживав сумісно з вітчимом [PERSON] до смерті останнього та здійснив його поховання. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що з позивачем вона знайома з 2005 року та він дійсно проживав за адресою: [ADDRESS] з вітчимом, до смерті останнього. Ухвалою суду від 21 лютого 2020 року витребувано з Першої слов`янської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Донецькій області копію спадкової справи, яка заведена після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та зобов`язано повідомити суд про факт відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] , факт звернення кого-небудь із заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини та надати відповідні відомості, а також повідомити наявність заповіту. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] \~до Слов`янської\~міської ради\~Донецької області,\~про встановлення\~факту сумісного\~проживання зі\~спадкодавцем та\~визнання права\~власності в\~порядку спадкування\~за законом, з наступних підстав. Відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11 березня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Слов`янського міського управління юстиції, [INFO] у м. Слов`янськ померла [PERSON] . [PERSON] за життя на підставі Договору дарування від 24 лютого 1981 року, посвідченого державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори, належав на праві власності одноповерховий дерев`яний обкладений цеглою житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться у [ADDRESS] років жовтня [ADDRESS] [ADDRESS] , на земельній ділянці мірою 745,8 кв.м. На цій земельній ділянці знаходиться один житловий будинок площею 23,4 кв.м. та надвірні будівлі літня кухня й огорожа. Зазначене нерухоме майно увійшло до складу спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] . Так, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 18 квітня 2007 року, спадкоємцем 1/2 частки майна [PERSON] , яка померла [INFO] є її син [PERSON] . Спадкове майно, на яке видане це свідоцтво, складається з житлового будинку [ADDRESS] років жовтня, на земельній ділянці знаходиться житловий будинок позначений в плані літерою А-1, житловою площею 23,4 кв.м. та споруди: літня кухня Б, огорожа 1. Свідоцтво про право на спадщину на іншу 1/2 частку спадкового майна не видано. Іншим спадкоємцем після смерті [PERSON] був її чоловік [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 29 травня 1980 року Відділом РАЦС Слов`янського міськвиконкому Донецької області, який до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після своєї померлої дружини, не звертався. Згідно з Довідками № 1429-2/0.45/01 від 19 вересня 2014 року та № 1643-3/0.45/01 від 02 липня 2016 року, виданих КП «Бюро технічної інвентаризації», право власності на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , станом на 01 січня 2013 року, зареєстроване: 1/2 частка за [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого Першою слов`янською ДНК 24 лютого 1981 року № 686, дата реєстрації 19 березня 1981 року, номер запису 790 в книзі 6а-195; 1/2 частка за [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою слов`янською ДНК 18 квітня 2007 року № 1-757, дата реєстрації 23 червня 2010 року, номер запис 790 в книзі 6а-395. Відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 04 лютого 2014 оку Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську реєстраційної служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції, [PERSON] помер [INFO] у м. Слов`янськ Донецької області. З метою прийняття спадщини після смерті свого вітчима [PERSON] , який помер [INFO] , позивач звернувся до Першої слов`янської державної нотаріальної контори, із відповідною заявою. Однак, державний нотаріус Першої слов`янської державної нотаріальної контори своєю постановою від 22 жовтня 2014 року, відмовив у вчиненні нотаріальної дії. Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, підставою для такого рішення стала відсутність доказів кровної спорідненості, сімейних відносин, або утримання протягом встановленого законом часу (інші відносини) копії рішення суду, що набрало законної сили про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. Крім того, щодо спадкового майна, у тому числі майнових прав, мають бути подані документи, що підтверджують належність майна спадкодавцеві на праві власності, а також належність майнових прав на час відкриття спадщини відповідно до ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вартість спадкового майна. Отже, при нотаріальному оформленні набуття права власності на успадковану нерухомість нотаріус одночасно проводить й процедуру державної реєстрації права власності на нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. За відсутності у спадкоємця необхідним для видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно документів реєстрація прав власності на яке не була проведена відповідно до законодавства, нотаріус роз`яснює процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Отже, виходячи з наведеного спадкодавець [PERSON] за життя не оформив своїх спадкових прав на майно, що залишилось після смерті [PERSON] , у зв`язку з чим у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено. Крім того, [PERSON] при зверненні до державного нотаріуса не доведено та не надано доказів, що підтверджують факт сумісного проживання зі спадкодавцем у встановлені законом строки і на момент смерті, а так само документально не доведено факт спорідненості із [PERSON] . Відповідно до п. 4.15 Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно частин першої та другої статті 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України. Зазначені вище обставини також підтверджуються матеріалами Спадкової справи № 977/2003, заведеної 12 серпня 2003 року до майна померлої [INFO] [PERSON] . Як вбачається з Акту № 498, складеного 08 липня 2016 року керівником комітету мікрорайону «Черевківка» м. Слов`янська, [PERSON] , 1977 року народження проживає за адресою: [ADDRESS] з моменту народження, особисті речі знаходяться в будинку, що підтвердили сусід: [PERSON] та [PERSON] . Факт постійного проживання позивача за адресою: [ADDRESS] також підтверджується копією Домової книги для прописки громадян, які проживають у наведеному будинку. Постійне проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на момент смерті останнього підтверджується копією Договору-замовлення № 35, згідно з яким позивач виступив замовником організації та проведення поховання [PERSON] та безпосередньо свідчить про перебування зазначених осіб у близьких стосунках та їх пов`язаність спільним побутом. Крім того, факт постійного проживання позивача зі спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , - підтверджено у судовому засіданні поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, факт сумісного проживання позивача з [PERSON] в домоволодінні [ADDRESS] з 1997 року по день смерті останнього, тобто до [INFO] , знайшов своє підтвердження у судовому засіданні. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до\~ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~здійснення права власності полягає у володінні, користуванні, розпорядженні своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України\~власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Враховуючи вищенаведене, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Outcome: approved