Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

\~ \~ \~ [PERSON] (далі позивач) звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі відповідач) про зміну розміру аліментів, в якій вказує, що\~ рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 09 лютого 2010 року вирішено стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 29 січня 2010 року. Рішення суду набрало чинності 19 лютого 2010 року. 08 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037 VІІІ від 17 травня 2017 року, відповідно до якого ч. 5 ст. 183 Сімейного Кодексу України визначено, що той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, а у відповідності до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка просить змінити розмір аліментів, визначених рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 09.02.2010 року по справі № 2/123/10, про стягнення з [PERSON] на свою користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 29.01.2010 року та стягувати з [PERSON], [INFO], на її користь, на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, та не більше десяти прожиткових мінімумів, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилася, в позовній заяві просила справу розглядати без її участі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає\~ задоволенню\~ з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії І-ТП № 115738, батьками [PERSON], [INFO] вказані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 09 лютого 2010 року, вирішено стягувати з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], жителя [INFO], на користь [PERSON] на утримання дочки - [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму громадян для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 29 січня 2010 року. Відповідно до положень\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів , наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення . Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Разом з тим\~статтею 183 СК України\~передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1\~статті 192 Сімейного кодексу України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз'яснено в п.п. 17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Суд при розгляді вимог позивачки про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями\~СК України\~мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом оспорюваний розмір аліментів цим вимогам вочевидь не відповідає, а тому з вказаних підстав, що є визначене ними\~СК України, спірні аліменти підлягають збільшенню. У сукупності наведеного, судом визначається необхідним та достатнім збільшення оспорюваних аліментів, що присуджені з відповідача на користь позивачки, визначивши їх мінімальне обмеження в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. \~\~\~\~\~\~ Зазначені обставини у їх системному звязку свідчать, що є всі підстави для збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на\~ користь позивачки на утримання дочки. Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 35 Постанови Пленуму від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розяснено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. \~\~\~\~\~\~ \~

Outcome: approved