Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

15 травня 2014 року [PERSON] звернулася до суду в інтересах [PERSON] з позовом до Василівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області про визначення додаткового на три місяці строку для прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] щодо житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та земельної ділянки для будівництва житла та його обслуговування, і за поважності причин його пропуску. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що [PERSON] є спадкоємицею за заповітом на спадщину після смерті одинокої [PERSON], яка померла у 2013 році. Своєчасно з заявою про прийняття спадщини її довірителька не звернулася через вади здоров'я та потребу догляду за важко хворим батьком. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, згідно поданої письмової заяви сільського голови, заперечень проти позовних вимог Василівська сільська рада Снігурівського району не має. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] в с.Євгенівка Снігурівського району померла [PERSON], про що суду на підтвердження надано копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 11 червня 2013 року за актовим записом №15 у книзі реєстрації смертей Виконавчого комітету Василівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області (а.с.7). Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями площею 51 кв.м., який знаходиться в [ADDRESS], належного їй на підставі свідоцтва про право власності, виданого Василівською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області 01.06.2001 року, зареєстрованого в Снігурівській філії Миколаївського ММ БТІ 01.06.2001 року за №629 (а.с.10-13), та на земельну ділянку площею 0.15 га в межах Василівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, належність якого посвідчена Державним актом серії ЯЗ №241320, виданим на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом АЕА №166593 від 05.06.2001 року, зареєстрованого в реєстрі за №2-1124, посвідчено Середою П.І. державним нотаріусом Снігурівської державної нотаріальної контори (а.с.14). Спадкоємцею померлої за заповітом, посвідченим секретарем виконкому Василівської сільської ради Снігурівського району 31 травня 2006 року, є [PERSON] (а.с.8). Інші особи до спадкування не призивалися і спадкових прав не заявили згідно повідомлення завідуючої Снігурівською районною нотаріальною конторою від 23 травня 2014 року за вих.№821/0116 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, датою видачі 23 травня 2014 року, за якими спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (а.с.36-37). Відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має надати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У встановлений законом строк позивачка до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звернулася. Згідно зі ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в пункті 24 Постанови від 30 травня 2008 року за №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно листа ВССУ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 поважною причиною пропуску зазначеного строку може бути визнана, у тому числі, і тривала хвороба. З представлених суду медичних документів вбачається, що [PERSON] з 09 по 20 вересня 2013 року перебувала на стаціонарному лікуванні за місцем проживання у м.Миколаєві (паспортні дані місця реєстрації на а.с.4) у міській лікарні №3 з діагнозом ДДП попереково-крижового відділу хребта, стійкий виражений больовий м'язово-тонічний синдром, порушення статико-динамічних функцій хребта, хронічне рецидивуючий перебіг, стадія загострення. Їй рекомендовано спостереження невролога за місцем проживання, ЛФК та масаж, обмеження фізичних навантажень. З 11 листопада 2013 року по 21 березня 2014 року [PERSON] перебувала на етапній реабілітації в центрі прогресивної медицини та реабілітації. Також суду підтверджено перебування на стаціонарному лікуванні з діагнозом інфаркт міокарда батька спадкоємиці (а.с.16) з 23 грудня 2013 року по 20 лютого 2014 року (а.с. виписки із медичної картки хворого терапевтичного відділення на а.с.17-20), за яким вона здійснювала догляд. З огляду на викладене, суд визнає, що хвороба позивачки та члена її родини перешкодили їй подати заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Причина пропуску строку на прийняття спадщини є поважною, як така, що пов'язана з об'єктивними труднощами. Позовні вимоги знайшли своє обґрунтування і підлягають задоволенню. Справу вирішено на підставі ст.ст.1269, 1270, 1272 ЦК України.

Outcome: approved