Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

23 жовтня 2018 року [PERSON], в інтересах якої на підставі довіреності діє [PERSON], звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до Макіївської сільської ради Смілянського району Черкаської області, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,10 га, кадастровий номер 7123784000:02:002:0128, розташовану в адмінмежах Макіївської сільської ради Смілянського району Черкаської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №091394, виданого 05 лютого 2004 року, що належала [PERSON], яка померла 05 серпня 2017 року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05 серпня 2017 року померла її мати [PERSON]. Після смерті матері вона прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до [PERSON] державної нотаріальної контори, в звязку з чим була заведена спадкова справа за №46/2018. До складу спадщини входить, зокрема: право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,10 га, кадастровий номер 7123784000:02:002:0128, розташовану в адмінмежах Макіївської сільської ради Смілянського району Черкаської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №091394, виданого 05 лютого 2004 року. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04 жовтня 2018 року за вих.1996/02-31 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Оскільки вона не має можливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку за відсутності правовстановлюючого документу на земельну ділянку, вона звернулася до суду з вищевказаним позовом. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25 жовтня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі за позовом [PERSON], в інтересах якої на підставі довіреності діє [PERSON], до Макіївської сільської ради Смілянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно та призначено підготовче судове засідання. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у підготовче судове засідання не з'явилися, надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його та позивача участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача - Макіївської сільської ради Смілянського району\~ Черкаської області в підготовче судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процессу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження. Суд, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши всі обставини справи, вважає що позовна заява [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи із наступного: Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії І-СР №312599, виданого виконавчим комітетом Макіївської сільської ради Смілянського району Черкаської області 07 серпня 2017 року, [PERSON] померла 05 серпня 2017 року в\~ с. Макіївка Смілянського району Черкаської області, про що 07 серпня 2017 року складено відповідний актовий запис №16 (а.с.4). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №091394, виданого [PERSON] районною державною адміністрацією та [PERSON] районним відділом земельних ресурсів 05 лютого 2004 року, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право на власності на землю та на право постійного користування землею, договору оренди землі за №559, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,10 га, кадастровий номер 7123784000:02:002:0128 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адмінмежах Макіївської сільської ради Смілянського району Черкаської області (а.с.8). Таким чином, після смерті 05 серпня 2017 року [PERSON] відкрилася спадщина на вищевказану земельну ділянку. Як вбачається з свідоцтва про народження серії І-АВ №390422, виданого Славяноярською селищною радою Луганської області 02 квітня 1969 року, [PERSON] являється матірю [PERSON], [INFO] (а.с.5). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-СР №262949, виданого Макіївською сільською радою Смілянського району Черкаської області 05 серпня 1995 року, [PERSON], 28 лютого 1969 року, зареєструвала 05 серпня 1995 року шлюб з [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу в цей же день зроблено запис за №3. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «Григоренко» (а.с.5 - зворот). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] позивач у справі, являється донькою померлої 05 серпня 2017 року [PERSON]. Відповідно до довідки №102, виданої виконавчим комітетом Макіївської сільської ради Смілянського району Черкаської області 30 січня 2018 року,\~ [PERSON], яка померла 05 серпня 2017 року, дійсно проживала та була зареєстрована в [INFO]. В будинку на день смерті 05 серпня 2017 року інші особи не проживали (а.с.6). Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особа яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Враховуючи, що [PERSON] являється донькою [PERSON], яка померла 05 серпня 2017 року, суд приходить до висновку, що вона є спадкоємцем останньої першої черги. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з листа №2348/02-14, виданого [PERSON] державною нотаріальною конторою 08 листопада 2018 року, після смерті 05 серпня 2017 року [PERSON] до [PERSON] державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON], з заявою про відмову від прийняття спадщини звернувся [PERSON], заведена спадкова справа №46/2018 року (а.с.22). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №23970060 від 07 листопада 2018 року, після смерті 05 серпня 2017 року [PERSON] [PERSON] державною нотаріальною конторою 01 лютого 2018 року заведена спадкова справа №46/2018 (а.с.23). Виходячи з викладеного, [PERSON] являється єдиним спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину після смерті [PERSON], яка померла 05 серпня 2017 року, та враховуючи, що вона у визначений законом строк звернулася до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а тому\~ вважається такою, що прийняла спадщину після смерті останньої. Відповідно до ч.1 ст.68 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року №3425-XII, нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Відповідно до ч.3 ст.46 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року №3425-XII, неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії. Постановою нотаріуса Другої Черкаської державної нотаріальної контори в порядку заміщення [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] від 04 жовтня 2018 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме: на земельну ділянку площею 4,10 га, розташовану в адмінмежах Макіївської сільської ради Смілянського району Черкаської області, що залишилася після смерті [PERSON], яка померла 05 серпня 2018 року (а.с.9). Як вбачається з вказаної постанови, підставою для відмови [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме: на земельну ділянку площею 4,10 га, розташовану в адмінмежах Макіївської сільської ради Смілянського району Черкаської області, що залишилася після смерті [PERSON], яка померла 05 серпня 2018 року, являється ненадання спадкоємцем правовстановлюючого документу на майно, що належало померлій (а.с.9). Відповідно до Закону України «Про державний земельний кадастр» та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», з 01 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Згідно листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності,\~ якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.\~\~ Згідно ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до пункту "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України визначено, що\~ кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На підставі викладеного,

Outcome: approved