Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-15 00:00:00

16.01.2021 позивач звернувся до Дзержинського районного суд м. Харкова із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 29 квітня 2017 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований Костянтинівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Під час шлюбу у сторін народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . Позивач посилається на те, що ще до народження доньки сімейні стосунки поступово погіршувалися у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. Кожен має діаметрально протилежні погляди на сімейне життя. У зв`язку з цим відповідач взагалі переїхала за місцем своєї реєстрації до м. Харків. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім`ї неможливе, просить шлюб розірвати. Також зазначив, що майновий спір про поділ майна відсутній. Ухвалою суду від 09.02.2021 відкрито провадження в даній цивільній справі та прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду цивільної справи. В судове засідання не з`явився. Надав суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд справу розглянути без його участі. Згоди на заочний розгляд справи суду не надав. Відповідач [PERSON] відповідно до ст.128 ЦПК України належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В судові засідання не з`явилася, про наявність поважних причин своєї неявки відповідно до вимог ч.3 ст.131 ЦПК України суд не повідомила, заяви про відкладення судового засідання відповідач не надала, відзиву на позов не направила. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, доходить висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] (позивач по справі), [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 29 квітня 2017 року, про що Костянтинівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області зроблений відповідний актовий запис № 103. Після реєстрації шлюбу прізвище відповідача - " [PERSON] ". Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 29 квітня 2017 року (а.с. 7). Під час шлюбу у сторін народилися дитина: [PERSON] , [INFO] , про що 11 лютого 2020 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) зроблений відповідний актовий запис № 128. Батьками дитини зазначено: [PERSON] та [PERSON] . Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11 лютого 2020 року. (а.с. 8). Відповідно до статей 21, 24 Сімейного кодексу України (надалі СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Конституцією гарантовано, що кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з положеннями статті 104 СК України однією з підстав припинення шлюбу є його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 3 статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. В статті 112 СК України та пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Згідно з положеннями статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що на момент звернення до суду спільного господарства з відповідачем не веде, не проживає однією сім`єю та не пов`язаний з ним спільним побутом. Переконаний у відсутності сенсу в підтриманні сімейних відносин, оскільки вважає неможливим подальше спільне проживання з відповідачем. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, позивач наполягає на розірванні шлюбу, примирення не можливе, отже, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх малолітньої дитини. Відповідно до частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Питання розподілу судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст.24, 104, 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved