Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ФОП [PERSON] про стягнення суми заборгованості за поставлений товар у розмірі 20339 грн. 51 коп. та штрафу в сумі 20339 грн. 51 коп. за несвоєчасне виконання зобов'язання. В обґрунтування позову зазначається, що 08 січня 2013 року між ПП «Віжес» та ФОП [PERSON] укладено договір поставки № 05/13. Протягом 2013-2014 років ПП «Віжес» поставлялись товари ФОП [PERSON] в строки та в об'ємі визначеному договором, однак відповідачем з вересня 2014 року розрахунок за поставлений товар не здійснюється, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 40679 грн. 02 коп.. 20 листопада 2014 року між позивачем та ПП «Віжес» укладено договір про відступлення права вимоги, згідно якого позивач набуває право вимоги, належне ПП «Віжес» у відповідності до договору поставки № 05/13. Листом від 26 листопада 2014 року [PERSON] повідомив відповідача про укладання договору про відступлення вимоги та необхідності погашення заборгованості добровільно в семиденний строк. Лист відповідачем отримано 27 листопада 2014 року, проте заборгованість, в строки визначенні в листі, відповідачем не погашена, що стало підставою для звернення до суду. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав в межах заявленого позову. Представник відповідача у судовому засіданні наявність заборгованості перед ПП "Віжес" не заперечував, але не погодився із сумою, яку просить стягнути на свою користь позивач. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи сторін, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON]. Так, судом встановлено, що 08 січня 2013 року між ПП «Віжес» та ФОП [PERSON] укладено договір поставки № 05/13, відповідно до якого ПП «Віжес» поставляє товар, а відповідач приймає його та оплачує. Протягом 13-30 вересня 2014 року ПП «Віжес» поставлено товару ФОП [PERSON] на загальну суму 20339 грн. 51 коп. (а.с. 10-88). ФОП [PERSON] розрахунок з ПП «Віжес» на загальну суму 20330 грн. 51 коп. не проведено. 10 листопада 2014 року ПП «Віжес» направлено на адресу відповідача претензію, в якій підприємство повідомило підприємця про наявність заборгованості та необхідності її погашення в строк до 18 листопада 2014 року. В строк зазначений в претензії заборгованість відповідачем не погашена. 20 листопада 2014 року між позивачем та ПП «Віжес» укладено договір про відступлення вимоги, згідно якого [PERSON] набуває право вимоги, належне ПП «Віжес» у відповідності до договору поставки № 05/13, одночасно підприємством повідомлено відповідача про відступлення вимоги [PERSON]. 26 листопада 2014 року [PERSON] направлено лист-вимогу ФОП [PERSON], в якому позивач вимагає від відповідача погашення заборгованості в семиденний строк. Відповідачем заборгованість в строки зазначенні позивачем не погашена, причини непогашення заборгованості підприємцем також позивачу не повідомлено. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, зокрема, договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В статтях 546 та 549 названого Кодексу зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Як встановлено матеріалами справи, 08 січня 2013 року між ПП «Віжес» та ФОП [PERSON] укладено договір поставки № 05/13, відповідно до якого ПП «Віжес» поставляє товар, а відповідач приймає його та оплачує. Пунктом 3.4 Договору поставки встановлено, що передача товару оформлюється шляхом відмітки Покупцем (ФОП [PERSON]) про отримання Товару на екземплярі накладної, яка скріплена підписом уповноваженої особи та печаткою (штампом) Покупця. ПП «Віжес» зобов'язання щодо поставки товару ФОП [PERSON] виконало, що підтверджується відповідними копіями видаткових накладних (а.с. 10-88). В свою чергу ФОП [PERSON] за товар, поставлений ПП «Віжес» в період з 13 по 30 вересня 2014 року, розрахунок не проведено. Пунктом 5.3 Договору поставки встановлено, що постачальник (ПП Віжес) має право нарахувати, а Покупець (ФОП [PERSON]) зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 100 % від суми заборгованості, у разі прострочення оплати товару понад 30 днів. 10 листопада 2014 року ПП «Віжес» було направлено на адресу відповідача претензію про погашення заборгованості у розмірі 40679 грн. 02 коп. (з рахуванням штрафних санкцій) за поставлений товар, яку ФОП [PERSON] отримав 11 листопада 2014 року (а.с. 92-94, 99). В строк зазначений в претензії, відповідачем заборгованість не погашена, у зв'язку з чим 20 листопада 2014 року ПП «Віжес» укладено договір з [PERSON] про відступлення вимоги, згідно якого [PERSON] набуває право вимоги, належне ПП «Віжес» у відповідності до договору поставки № 05/13. Статтями 512-518 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. Первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов'язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред'явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов'язок до пред'явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. 20 листопада 2014 року підприємством повідомлено відповідача про відступлення вимоги (а.с. 95-97, 99). 26 листопада 2014 року [PERSON] направлено лист-вимогу ФОП [PERSON], в якому позивач вимагає від відповідача погашення заборгованості в семиденний строк (а.с. 98). Представником відповідача до суду не надано будь-яких заперечень щодо права [PERSON] вимагати від ФОП [PERSON] заборгованості у розмірі 40679 грн. 02 коп., яка виникла у останнього перед ПП «Віжес». Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 та ч. 2 ст. 27 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. В судовому засіданні суддею було роз'яснено представнику відповідача обов'язок подавати до суду для підтвердження своїх заперечень документи, які свідчать про наявність або відсутність заборгованості перед ПП «Віжес», [PERSON] або документів про розмір такої заборгованості, у разі не згоди відповідача із сумою боргу. Станом на 25 лютого 2015 року відповідачем або його представником до суду не надано будь-яких документів, які спростовують наявність або розмір заборгованості ФОП [PERSON] перед ПП «Віжес», [PERSON] зазначений позивачем в позовній заяві. Із врахуванням всіх обставини справи та наведених вище положень цивільного законодавства позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з ФОП [PERSON] заборгованості за поставлений товар у розмірі 20339 грн. 51 коп. та штрафу в сумі 20339 грн. 51 коп. за несвоєчасне виконання зобов'язання, підлягають задоволенню.

Outcome: approved