Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 13. 07. 1996 року він уклав шлюб з відповідачкою [PERSON]. За час перебування у шлюбі у сторін народилося двоє дітей\~ донька [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у них з відповідачкою не склалося через різні погляди на життя та відмінностей у характерах. Протягом останніх шести місяців сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства. Позивач зазначає, що їхній з відповідачем шлюб існує тільки формально, а розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя, а тому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В ході розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги та просив суд стягнути з нього на користь відповідачки грошові кошти у розмірі 3000 грн. щомісячно на утримання їхнього спільного сина [PERSON] до досягнення ним повноліття. В судовому засіданні позивач збільшені позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні наведеним в позовній заяві. Зазначив, що проживають з відповідачкою окремо протягом останніх шести місяців. До того часу на протязі 6-7 років вони не мали нормального подружнього життя, а лише намагалися зберегти шлюб заради дітей. Зараз він проживає у Лондоні з іншою жінкою, яка на даний час є вагітною та з якою він бажає укласти шлюб. Додав, що строк на примирення, наданий судом, позитивних результатів не дав, примирення між ним та відповідачкою є неможливе. Просив суд розірати шлюб між ним та відповідачкою, неповнолітнього сина залишити проживати з матір»ю, стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі розмірі 3000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача в судовому засіданні збільшені позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні збільшений позов визнала проти його задоволення не заперечила. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, а також пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги наявність дітей, їх інтереси, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі, 13.07.1996 року сторони уклали шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про шлюб, виданим повторно, серії І-ФМ № 090288, що видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області. У сторін є одна неповнолітня дитина син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ФМ № 179951, виданого\~ відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області. Подружнє життя у сторін не склалося через різні характери та погляди на життя, у зв»язку з чим між сторонами постійно виникали сварки та побутові конфлікти, протягом шести місяців сторони проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться. Позивач перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, з якою бажає зареєструвати шлюб. Сторони заперечують можливість примирення між ними. Враховуючи наведене, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, а також наявність дитини, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача та відповідачки, а тому шлюб підлягає розірванню. Суд приходить до переконання, що неповнолітього [PERSON], [INFO], слід залишити проживати разом з матір»ю [PERSON]. Статтею 180 СК України визначений обов"язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов"язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи наведене, суд вважає, що з [PERSON] слід стягнути в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON]О, [INFO], відповідно до ст. 184 СК України, у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) грн. щомісячно, починаючи з 20.06.2017 року, і до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved