Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що він є власником житлового будинку за адресою: провулок Комсомольський, 12, смт. Вендичани, Могилів-Подільського району, Вінницької області. В даному будинку з 15 липня 2002 року були зареєстровані, як члени сім'ї невістка заявника [PERSON], [INFO] та онука [PERSON], [INFO]. Однак, шлюб між сином заявника [PERSON] та [PERSON] було розірвано 11 березня 2008 року. Враховуючи той факт, що позивач хоче продати вказаний вище будинок, а відповідачі не проживають в будинку позивача понад рік, та те, що жодних інших домовленостей між сторонами по справі не було, позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування належним йому будинком. В судове засідання позивач [PERSON]не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], в судове засідання не з'явилися, хоча судові повістки надсилались за адресою їхнього проживання зареєстрованою у встановленому законом порядку та повернулись з відміткою про те, що адресат по даному адресу не проживає. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України відповідачі вважаються належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи. Оскільки позивач не заперечує щодо заочного розгляду справи, це дає підстави суду відповідно до ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін.\~\~\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного: позивач [PERSON] є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: провулок Комсомольський, 12, смт. Вендичани, Могилів-Подільського району, Вінницької області. Дана обставина підтверджуються свідоцтвом про право власності на жилий будинок, виданим 08.07.1986 року на підставі рішення виконкому Могилів-Подільської районної Ради народних депутатів № 41 від 20 лютого 1986 року (а.с.5). 08 травня 1998 року син заявника [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.9). Під час спільного подружнього життя у них народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.10). Згідно домової книги для прописки громадян, [PERSON] та [PERSON] 15.07.2002 були зареєстровані за адресою [INFO] (а.с.6-8). 11 березня 2008 року [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.11). Статтею 41 Конституції України\~та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до\~Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції»\~закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1\~статті 319 ЦК України\~передбачено право власника володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Відповідно до довідки виконкому Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області № 2166 від 24.11.2015, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані, але не проживають з 2002 року за адресою: провулок Комсомольський, 12, смт. Вендичани, Могилів-Подільського району Вінницької області (а.с.12). Разом з тим, як слідує з довідок відділення зв'язку про причини повернення рекомендованих відправлень, які суд направляв на адресу місця реєстрації відповідача, адресат вибув з місця проживання. Статтею 150 ЖК України\~визначено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 405 ЦК України\~право члена сім'ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.\~\~\~\~ Доказів, які б спростовували факт відсутності відповідача за адресою місця реєстрації понад 1 рік, в матеріалах справи не має. Враховуючи викладене суд, вирішуючи спір за наявними у справі доказами, приходить до переконання, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку. При вирішенні даного спору суд також зважає на те, що відповідно до\~ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"\~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється відповідним уповноваженим органом з реєстрації на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.\~\~\~\~ Зважаючи на зміст положень вказаних вище норм права, а також встановлені обставини, зокрема те, що відповідачі не проживають в будинку належному позивачу більше 1 року, та те, що вони не є співвласниками даного майна, суд вважає законними вимоги позивача, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved