Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

22.09.2021 року заявник [PERSON] , в особі представника - адвоката Бороденко Р.В., звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки, розміром 1,80 га, розташованої в межах Фрунзенської сільської ради. За свого життя, 10.04.2009 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно внуку [PERSON] . Звернувшись до нотаріальної контори для оформлення спадщини заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як йому необхідно довести факт постійного проживання зі спадкодавицею на момент її смерті. Ухвалою суду від 22.09.2021 року у справі відкрито провадження та призначено судове засідання на 21.10.2021 року. В судове засідання заявник та його представник не з`явилися. 21.10.2021 року представник заявника - адвокат Бороденко Р.В. через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі та участі заявника, вказавши, що підтримує вимоги викладені в заяві та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи: Доманівської селищної ради Миколаївської області в судове засідання не з`явився. 21.10.2021 року надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення вимог заяви [PERSON] не заперечував. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Таким чином, враховуючи зазначене, розгляд справи відбувся на підставі ст. 223 ЦПК України у відсутність сторін та відповідно до поданих заяв. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснювалось через неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] в м. Первомайську Миколаївської обл.. Дане підтверджується ксерокопією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 15.05.2018 року Первомайським міським відділом ДРАЦСу Головного територіального управління юстиції у Миколаївській обл., актовий запис № 448. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, що складається з земельної ділянки, розміром 1,80 га, розташованої в межах Фрунзенської сільської ради Доманівського району Миколаївської області; цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. Вказана земельна ділянка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 325226, виданого 02.04.2008 року Доманівською райдержадміністрацією Миколаївської області. 10.04.2009 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON] (заявнику по справі). [PERSON] є онуком [PERSON] . На підтвердження своїх родинних відносин з бабусею заявник надав своє Свідоцтво про народження (серії [NUMBER] , видане 27.10.1990 року Царедарівською сільською радою Доманівського р-ну Миколаївської обл.) та Свідоцтво про народження його батька « [PERSON] » (серії [NUMBER] , видане 27.12.1963 року Ал-Дарською сільською радою Доманівського р-ну Миколаївської обл.) (а.с. 10,11). Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до вимогст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, ст. 1268 ЦК України, для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. 18.06.2021 року [PERSON] звернувся до Доманівської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті [PERSON] , проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як йому необхідно довести факт постійного проживання зі спадкодавицею на момент її смерті. Як вбачається із довідки виконавчого комітету Доманівської селищної ради Миколаївської області від 18.06.2021 року № 368, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , була зареєстрована та проживала до дня смерті за адресою: [ADDRESS] . Згідно по господарської книги №5 особовий рахунок № [NUMBER] , разом з нею з 2015 року проживав онук - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, під час розгляду справи, знайшли підтвердження обставини, на які посилається у своїй заяві заявник та його представник, і вони є такими, що дозволяють встановити факт постійного проживання заявника разом зі своєю бабусею, яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини, приймаючи до уваги, що заявник позбавлений можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved