Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулась\~до Дзержинського\~районного суду\~м.\~Харкова з\~позовною заявою\~до [PERSON] \~про стягнення\~аліментів на\~її утримання,\~як дружини, у розмірі ј частини від всіх видів доходу відповідача, і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що вона перебуває з відповідачем по справі з 10 липня 2020 року в шлюбі, від спільного подружнього життя вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Син проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] . З моменту народження дитини в неї з відповідачем погіршилися стосунки і з цього моменту вони проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть, з цього ж часу відповідач не надає їй ніякої матеріальної допомоги, хоча вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею три річного віку та не працює. Позивач вважає, що вона, як дружина, так як з нею проживає дитина, відповідно до норм діючого законодавства України, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, а її чоловік зобов`язаний це утримання їй надати. Відповідач інших осіб на утриманні не має, працездатний, отримує дохід, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому, має можливість сплачувати аліменти на її утримання. В зв`язку з тим, що відповідач від виконання своїх обов`язків ухиляється, матеріальної допомоги на її утримання до досягнення їх спільною дитиною трирічного віку не надає, вона вимушена звернутись до суду з цим позовом, який просить суд задовольнити в повному обсязі та стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання, як дружини, у розмірі ј частини від всіх видів доходу відповідача, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду. Позивач, будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явилось, надала до суду заяву, в якій просить провести судове засідання без її участі, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки та їх поважність суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Клопотань про відкладення судового засідання, чи будь-яких заяв щодо продовження процесуальних строків з підстав, встановлених Законом № 731-IX, або заяв про поновлення або продовження процесуальних строків, встановлених нормами ЦПК України, у зв`язку із їх пропуском з поважних причин, та таких, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, або з причин неможливості вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк, що зумовлено обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, - від учасників справи до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 10 липня 2020 р. уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) 10 липня 2020 р., актовий запис №1540, після державної реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини стало « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с. 7). Відповідно до\~свідоцтва про\~народження серії\~ [NUMBER] ,\~виданого Харківським\~міським відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Східного\~міжрегіонального управління\~юстиції (м.\~Харків)\~26\~грудня 2020\~р.,\~батьками [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~зазначено:\~батьком: [PERSON] ,\~мати - [PERSON] (а.с. 37). З 19.02.1999\~р.\~ [PERSON] \~значиться зареєстрованою\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~а з\~12.01.2021\~року за\~вищезазначеною адресою\~є зареєстрованим\~її син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними записами в Єдиному державному демографічному реєстрі та зафіксовано в довідках про реєстрацію місця проживання особи від 02.11.2020 р. та від 12.01.2021 р. (а.с. 8, 18). [PERSON] була зареєстрована в Харківському міському центрі зайнятості, як безробітна з 28 липня 2020 року, дата припинення реєстрації 24 лютого 2021 р., отриманий нею дохід за період з 28.07.2020 р. по 24.02.2021 р. становить 2774,19 грн., що підтверджується довідкою Харківського міського центру зайнятості (а.с. 9). Відповідно до ч.1 ст.75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Частинами 2, 4 ст. ст.75 Сімейного кодексу України передбачено, що право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно ч.2. ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 статті 84 Сімейного кодексу України передбачено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З аналізу зазначеної норми витікає, що сімейним законодавством України передбачено особливим видом права подружжя на утримання це право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком під час її вагітності та у разі проживання з нею дитини до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Статтею 85 Сімейного кодексу України передбачено припинення права дружини на утримання, передбачене статтею 84 цього Кодексу, в разі припинення вагітності, народження дитини мертвою або якщо дитина передана на виховання іншій особі, а також у разі смерті дитини. Право дружини на утримання припиняється, якщо за рішенням суду виключено відомості про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини. Судом достовірно встановлено, що позивач має на утриманні малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , станом на момент звернення до суду з цим позовом дитина є такою, що не досягла трирічного віку, батьками дитини згідно із свідоцтвом про її народження, є саме сторони по цій справі, сторони є подружжям та дитина проживає разом зі своєю матір`ю за місцем своєї реєстрації, мати дитини у зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, не має змоги працювати і утримувати себе, а відповідач добровільно коштів на утримання дружини не надає, хоча має обов`язок по її утриманню. З огляду на те, що відповідач є особою працездатного віку, доказів наявності протипоказань у нього щодо можливості працевлаштування, відсутності доходу, майна, наявності інших осіб на утриманні відповідачем суду не надано, чим самими ним не спростовано позицію позивача по справі, суд, вирішуючи спір, виходить з того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дружини, яка доглядає та виховує їх спільну малолітню дитину. Обставин, якими передбачено припинення права дружини на утримання, судом не встановлено. Відповідно до положень закріплених в ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які виникають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч. 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору та позовні вимоги задоволені, то стягненню з відповідача на користь Держави підлягає судовий збір у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved