Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

6 червня 2014року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ДП «Проектно-конструкторський Технологічний інститут «Львівхарчопроект» про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати та стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати. В подальшому позивач, не змінюючи підстав та предмету позову, уточнив позовні вимоги та просив стягнути з ДП «Проектно-конструкторський Технологічний інститут «Львівхарчопроект» 7156,64гривень в рахунок погашення заборгованості по виплаті заробітної плати, 74704,30 гривень середній заробіток за весь час затримки розрахунку. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що з 22 липня 2008 року він перебував у трудових відносинах з Державним підприємством «Проектно-конструкторський технологічний інститут «Львівхарчопроект», працюючи заступником головного бухгалтера, згодом головним бухгалтером. 31 жовтня 2012 року він припинив трудові відносини з ДП «ПКТІ «Львівхарчопроект» за згодою сторін відповідно до ст.36 КЗпП України, що підтверджується записом в його трудовій книжці. На день його звільнення сума заборгованості по заробітній платі складала 17303,54грн. Він неодноразово звертався до керівника підприємства про виплату належної йому суми заборгованої заробітної плати. За період з листопада 2012 року по січень 2014 року після неодноразових звернень та скарг йому було виплачено 10146,90грн. Таким чином, станом на теперішній час заборгованість по виплаті заробітної плати становить 7156,64 грн. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення. Згідно з ч.1 ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини підприємства належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Середній заробіток за весь час затримки розрахунку складає 74704,30гривень. Оскільки ДП «ПКТІ «Львівхарчопроект» на даний час не ліквідувало заборгованості по виплаті належної мені суми, він змушений звернутися в суд для захисту своїх порушених прав. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, надавши суду аналогічні пояснення зазначені в позовній заяві. Просили позов задовольнити. В судовому засіданні представники відповідача позовні вимоги не визнали та заперечили проти задоволення позову, покликаючись на мотиви викладені в письмових поясненнях, які долучені до матеріалів справи. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, з 22 липня 2008 року [PERSON] перебував у трудових відносинах з Державним підприємством «Проектно-конструкторський технологічний інститут «Львівхарчопроект», працюючи заступником головного бухгалтера, згодом головним бухгалтером. 31 жовтня 2012 року [PERSON] припинив трудові відносини з ДП «ПКТІ «Львівхарчопроект» за згодою сторін відповідно до ст.36 КЗпП України. Згідно з ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки про день фактичного розрахунку. Обчислення середнього заробітку здійснюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати. Згідно із розрахунку заборгованість із виплати заробітної плати становить 7156,64гривень, розмір середнього заробітку за весь час затримки становить 74704,30грн. Суд вважає необґрунтованими покликання представників відповідачів на пропуск терміну позовної давності позивачем, зважаючи на те, що остання виплата заборгованості по заробітній платі позивачу була 17.01.2014 р., 10.04.2014 р. він звернувся із позовом у Галицький районний суд мЛьвова, який ухвалою від 30.04.2014 р. був залишений без розгляду,а 05.06.2014 р. продав позов про стягнення заборгованості у Шевченківський районний суд м,Львова . Відповідно до змісту ст.. 117 КЗпП України та п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999 р. „Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" суд,установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв"язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку , а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved