Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

31 січня 2019 року позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 16 липня 2012 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Коршівської сільської ради Луцького району Волинської області, актовий запис 04. Від спільного шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] . Вони з відповідачем та їх діти проживають в одному будинку, однак [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Позивач самостійно доглядає, виховує та матеріально забезпечує дітей, а також виконує інші обов`язки, необхідні для їх належного утримання. Угоди з відповідачем щодо добровільної сплати аліментів не досягнуто. Відповідач інших аліментів нікому не сплачує, стягнення за виконавчими документами з нього не проводиться. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: дочки - [PERSON] , [INFO] , та дочки - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягувати з дня пред`явлення позову до суду і до досятнення дітьми повноліття. 12 квітня 2019 року позивач через канцелярію суду подала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Згідно з ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, а також за одночасного існування вищевказаних умов, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 16 липня 2012 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Коршівської сільської ради Луцького району Волинської області, актовий запис 04, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16 липня 2012 року (а.с.4). Від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про їх народження, та з яких вбачається що відповідач є їх батьком ( а.с.5,6). Із довідки Війницької сільської ради Локачинського району Волинської області № 130 від 21 січня 2019 року вбачається, що позивач та її неповнолітні діти зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою також проживає відповідач [PERSON] , проте не зареєстрований (а.с.7). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частинами 1, 2 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів судвраховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатнихчоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімумудля працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У ч.1 ст. 184 СК України зазначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум з 1 січня 2019 року на дітей віком до 6 років становить 1626 грн. Виходячи із норм СК України, обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається рівною мірою на матір і батька. Відповідач у судове засідання не з`явився, доказів своєї непрацездатності, наявності на утриманні інших осіб та неможливості сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі, не подав. Враховуючи зазначене, а також положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 СК України, відповідно до яких під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення повністю. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved