Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

29.05.2013 року виконком Вільногірської міської ради Дніпропетровської області звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] в якому просив визнати вказаних осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та розірвання договору найму, укладеного між [PERSON] у звязку з закінченням строку броні та відсутністю поважності причин не проживання у спірному житловому приміщенні. Представник позивача в судове засідання з'явився, позов та його обґрунтування підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Представник КП "Жилсервіс" подала суду телефонограму про розгляд справи за її відсутності (а.с. 92). Представник Управління архітектури, капітального будівництва та житлово-комунального господарства Вільногірської міської ради Дніпропетровської області подав заяву в якій просив справу розглядати без участі третьої особи (а.с. 93). Вільногірська міська рада про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання представник не зявився, причини неявки суду не повідлено. Відповідачі в судове засідання 24.04.2014 року не з'явилися, просили розглядати справу за їх відсутності. Відповідач [PERSON], яка допитана в порядку судового доручення, згідно умов Мінської конвенції позов визнала в повному обсязі. Відповідач [PERSON], яка допитаний в порядку судового доручення, згідно умов Мінської конвенції позов визнав у повному обсязі. (а.с. 70, 71) Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність не зявившихся осіб, згідно ст.ст. 158, 169 ЦПК України.. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.09.1976 року між [PERSON] та ЖКО Верхньодніпровського ГМК укладено договір найму житлового приміщення [ADDRESS] (а.с. 5, 6). Те, що у спірному житлі на теперішній час ніхто не проживає не зареєстрований підтверджується актом від 15.01.2013 року та довідкою від 27.05.2010 року за вих. № 1159 (а.с. 7, 14). 01.09.1976 року [PERSON] видано ордер на [ADDRESS] на родину у складі двох осіб (а.с. 10). Згідно охоронного свідоцтва № 34 від 25.08.1998 року [PERSON] зберігаєть спірне житлове приміщення на час її роботи в районах Крайньої Півночі, бронь продовжено з 26.08.1998 року по 01.07.2001 року (а.с. 8). Відповідно до п.10. «Правил бронювання житлових приміщень «від 09 вересня 1985 року № 342, охоронне свідоцтво (броня) втрачає чинність по закінченню строку, на який його було видано, при вибутті громадянина на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, а також у випадках, коли воно судом анульоване достроково або визнане недійсним. Виходячи з положень ст. 61 ЖК України наймодавцем за договором найму житлового приміщення, що є об'єктом права комунальної власності є орган місцевого самоврядування, який уповноважує житлово-експлуатаційні організації на його укладання. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 73 ЖК України жилі приміщення, що їх займають наймачі та члени їх сімей, бронюються при направленні на роботу за кордон - на весь час перебування за кордоном, при виїзді на роботу в райони Крайньої Півночі і в прирівняні до них місцевості - на весь час дії трудового договору, а у випадках, передбачених законодавством Союзу РСР, - на весь час перебування в районах Крайньої Півночі і в прирівняних до них місцевостях. У разі бронювання жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів за місцем знаходження приміщення, що бронюється, видає наймачеві або членові його сім'ї охоронне свідоцтво (броню). У разі виникнення спору питання вирішується в судовому порядку. Згідно ст. 76 ЖК України якщо наймач та члени його сім'ї не повернулись у заброньоване жиле приміщення протягом шести місяців після закінчення строку дії броні, договір найму жилого приміщення за позовом наймодавця може бути розірвано в судовому порядку. За приписами ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином встановлені судом обставини свідчать про те, що 01.07.2001 року закінчився строк бронювання житлового приміщення, квартири за адресою: [ADDRESS], дані про те, що з цього часу [PERSON] перебронювала жилову площу відсутні, при цьому суд враховує пояснення відповідачів про те, що вони постійно проживають та зареєстровані у м. Магадані, мають там у власності житло, користуватися спірним житлом намірів не мають, [PERSON] на теперішній час перебуває на пенсії. Приймаючи до уваги, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, не суперечать закону та фактичним обставинам справи, визнані відповідачами в повному обсязі, що не порушує прав та законних інтересів інших осіб, суд вважає за можливе визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням у зв'язку з закінченням строку броні, а також тим, що без поважних причин протягом шести місяців після закінчення строку дії броні вони не повернулися в квартиру. Розірвати договір найму жилого приміщення від 01.09.1976 року, укладеного між [PERSON] і ЖКО Верхньодніпровського ГМК, тобто позов задовольнити в повному обсязі. Стягнути з відповідачів на користь позивача понесени ним та документально підтверджені судові витрати в сумі 114 грн. 70 коп.

Outcome: approved