overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

27 лютого 2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] \~ про розірвання шлюбу. 11.03.2020 року з ВАДР ГУ ДМС України у Львівській області надійшла відповідь щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою судді від 11.03.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що між нею та відповідачем зареєстровано шлюб 09.02.2018 року у Шевченківському районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 41. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Тривалий час вони проживають окремо, а саме із серпня 2019 року, не ведуть спільне домашнє господарство, не підтримують подружніх відносин, шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивач не з"явилась, 27.03.2020 року через канцелярію Шевченківського районного суду м. Львова подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. В судове засідання відповідач не з"явився, 27.03.2020 року через канцелярію Шевченківського районного суду м. Львова подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає та згідний на розірвання шлюбу. Суд приймає визнання відповідачем позовних вимог, оскільки таке не суперечить закону та не порушує права чи свободи сторін. Згідно з ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов\~ підлягає до задоволення. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст.24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом\~ встановлено, що сторони тривалий час із серпня 2019 року проживають окремо, не ведуть спільне домашнє господарство, подружніх стосунків не підтримують. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення для справи. Оскільки, судом встановлено, що подальше спільне життя\~ подружжя і збереження шлюбу\~ суперечить інтересам як позивача, так і відповідача оскільки сторони втратили\~ почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~27 лютого 2020 року позивач [PERSON] , [INFO] , звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , [INFO] , про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Мотивує свої вимоги тим, що вони з відповідачем 06 січня 2012 року зареєстрували шлюб, актовий запис за № 1, зроблений ВДРАЦС Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області. Фактично шлюбні відносини припинено з 06 січня 2020 року і одночасно припинено сумісне ведення господарства. Родина розпалася через відсутність взаєморозуміння. Від шлюбу подружжя має двох малолітніх дітей. Зазначає, що діти проживають з позивачем та після розірвання шлюбу залишаться проживати з матір`ю. Суперечок про місце проживання дітей та розподіл спільного майна не мають. Просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем та при розірванні шлюбу залишити позивачці прізвище " [PERSON] ". Ухвалою Дружківського\~міського суду\~Донецької області\~від 03\~березня 2020 року справу\~призначено до\~розгляду по\~суті в\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~на 24 березня 2020 року (а.с.14-15). 18 березня 2020 року від відповідача надійшло клопотання про надання строку для примирення. Просить надати строк на примирення у три місяці. До судового засідання від 24 березня 2020 року сторони з`явилися. Позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити, заперечувала щодо надання строку на примирення. Відповідач підтримав клопотання про надання строку на примирення, просив його задовольнити. З позовними вимогами не погоджується. Ухвалою Дружківського\~міського суду\~Донецької області\~від 24\~березня 2020 року клопотання відповідача про надання строку на примирення задоволено та сторонам надано строк для примирення до 25 травня 2020 року. \~ \~ \~ \~В судове засідання, позивач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву слухати позов без його участі. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Оцінивши усі докази, зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

27 серпня 2013 року представник ПАТ КБ "ПриватБанк" Сафір Ф.О. звернувся до суду з цивільним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] суму боргу за кредитним договором № DNH4KP96100052 від 04.03.2006 року у сумі 46726,93 гривень, а також судовий збір в розмірі 467,27 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, він направив до суду заяву в якій просив справу слухати за його відсутності в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити і не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась повторно та не повідомила суд про причини своєї відсутності, а тому суд приймає рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 04.05.2007 року укладено кредитний договір № DNH4KP96100052 про надання кредиту у розмірі 2993,90 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно умов кредитного договору погашення заборгованості повинно здійснюватись у встановленому банком (позивачем) порядку, а саме: щомісяця в період сплати, позивальник (відповідачка) повинен надати банку (позивачу) грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов договору. Однак, у порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання не виконував в повному обсязі, у зв'язку з чим станом на 24.07.2013 року виникла заборгованість по поверненню кредиту у сумі 46726,93 грн., з яких: 1. заборгованість за кредитом - 2843,90 грн.; 2. заборгованість по процентам за користування кредитом - 14507,18 грн.; 3. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 26674,57 грн.; 4. штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; 5. штраф (процентна складова) - 2201,28 грн.. Згідно зі ст.ст.525,526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 467,27 гривень. Таким чином, у відповідності до ст.ст.526,549,550,554,1054 ЦК України, суд вважає що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

27 серпня 2014 року [PERSON] звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя. Позовні вимоги мотивовані тим, що з серпня 1991 року по серпень 2014 року сторони перебували у шлюбі, під час якого, 26 травня 2008 року, ними було спільно придбано нерухоме майно - 6/100 частин будинку побуту , загальною площею 182, 7 кв. м., розташованих в [ADDRESS]. У зв'язку з розірванням шлюбу, та оскільки згоди щодо розподілу майна між сторонами не досягнуто, просила розділити в рівних долях спільне нерухоме майно. 07 жовтня 2014 року, позивач подала заяву про зменшення позовних вимог, в якій уточнила розмір частки майна, на яку вона претендує, через математичну помилку в позові. В судовому засіданні позивач поданий позов підтримала, просила його задоволити. Адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав. Відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову. Адвокат [PERSON] проти задоволення позову не заперечував. За таких обставин, на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України, з урахуванням роз'яснень, які містяться в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12 червня 2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", зважаючи на те, що визнання відповідачами позову є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, являється реалізацією права відповідача, передбаченого ст. 31 ЦПК України, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

27 серпня 2014 року ПАТ комерційний банк "ПриватБанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення кредитного боргу. Вимоги обґрунтовують тим, що відповідно до договору від 13.07.2010 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 22000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. В зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором, за відповідачем станом на 30.05.2014 року рахується заборгованість в сумі 27241,61 грн., з них заборгованість по кредиту - 21478,23 грн., заборгованість по відсотках - 3700,44 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 289,53 грн., 500 грн. штрафу (фіксована частина), 1273,41 грн. штрафу (процентна складова). Просить стягнути з відповідача кредитну заборгованість в сумі 27241,61 грн., 272,42 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує. У разі неявки відповідача не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечив щодо стягнення заборгованості. В судовому засіданні встановлено, що відповідачем [PERSON] порушені зобов'язання передбачені умовами кредитного договору від 13.07.2010 року, оскільки він не виконав грошові зобов'язання щодо сплати кредиту, внаслідок чого станом на 30.05.2014 року загальна заборгованість по ньому складає 27241,61 грн., з них 21478,23 грн. тіла кредиту, 3700,44 грн. простроченого тіла кредиту, 289,53 грн. заборгованості за комісіями, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 1273,41 грн. штрафу (процентна складова). Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст.554 Цивільного Кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для стягнення заборгованості, суд позов задовольняє. Отже, до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає загальна заборгованість по кредиту в розмірі 27241,61 грн. Також до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, а саме сума сплаченого судового збору - 272,42 грн., що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

27 серпня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, зазначивши, що 26 січня 2008 року сторони зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану м. Маріуполь Донецької області, актовий запис № 52. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Позивачка у судовому засіданні посилалася на ті ж самі обставини, що зазначені у позові, просила задовольнити позов. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 26 січня 2008 року сторони зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану м. Маріуполь Донецької області, актовий запис № 52, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с. 2). Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], батьком в свідоцтві про народження дитини записаний відповідач у справі. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження дитини ( а.с. 3). Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів родини, а також інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює, та отримує доходи, непрацездатних членів родини та інших утриманців не має. На підставі викладеного з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісяця, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., відповідно до Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року № 3674-VI. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

27 серпня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, зазначивши, що 29 липня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Дробишевської селищної ради Краснолиманського району Донецької області, актовий запис № 07. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Позивачка у судовому засіданні посилалася на ті ж самі обставини, що зазначені у позові, просила задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечуючи проти задоволення позовних вимог та винесенні рішення у попередньому судовому засіданні. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 29 липня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у Виконкомі Дробишевської селищної ради Краснолиманського району Донецької області, актовий запис № 07, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с. 2). Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], батьком в свідоцтві про народження дитини записаний відповідач у справі. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження дитини ( а.с. 3). Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів родини, а також інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює, та отримує доходи, непрацездатних членів родини та інших утриманців не має. На підставі викладеного з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісяця, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., відповідно до Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року № 3674-VI. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

27 серпня 2015 року [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON], просила постановити рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем 18 березня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції Житомирської області актовий запис за № 383; неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO], залишити на проживання для неї до її повноліття, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. В обгрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що шлюбне життя з відповідачем не склалося , у них різні погляди на подружнє життя, між ними відсутні почуття любові, поваги, родинної близькості та взаємопорозуміння. Тому вона прийшла до висновку, що шлюб необхідно розірвати, так як він існує формально. В судове засідання позивачка [PERSON] не з"явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, де вона позовні вимоги підтримала із підстав, зазначених у заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився , про час та місце рогляду справи він повідомлений належно, що підтверджується поштовим повідомленням. Він подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності , де позовні вимоги він визнав повністю. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] обгрунтований, а тому підлягає задоволенню. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу; миритись вона не бажає, відповідач позовні вимоги визнав, також миритись не бажає, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Так як спір про дитину відсутній, суд залишає неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO], на проживання для позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

27 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт її проживання однією сім'єю з батьком - [PERSON], за адресою: [ADDRESS], з січня 2002 року по [INFO] включно. Заяву обґрунтовано тим, що [INFO] помер батько заявниці - [PERSON]. Останній рік перед смертю він проживав разом із заявницею за адресою: [ADDRESS]. Оскільки після його смерті відкрилася спадщина на належний йому житловий будинок, розташований в [ADDRESS], інших спадкоємців немає, визнання факту проживання однією сім'єю необхідне заявниці для реалізації її спадкових прав після смерті батька. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала, просила її задовольнити. Дала пояснення, що до 2002 року [PERSON] проживав в [ADDRESS], проте у 2002 році заявниця забрала його до себе в м. Очаків, де доглядала до самої його смерті. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Вислухавши пояснення заявниці та свідків, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON]. Її батьками є [PERSON] та [PERSON]. В підтвердження цього факту до матеріалів справи долучено копію свідоцтва про народження (а.с. 8). 01 березня 1984 року [PERSON]. зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище на "[PERSON]" (а.с. 7). [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, копію якого долучено до матеріалів справи (а.с. 6). Досліджені в судовому засіданні докази підтверджують той факт, що позивачка є донькою померлого [INFO] [PERSON]. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показав, що він є сусідом заявниці, оскільки проживає в [ADDRESS]. Він також був знайомий з її батьком - [PERSON]. Останній рік перед смертю батько жив з [PERSON], дуже хворів. Похорон був по [ADDRESS]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що проживає за адресою: [ADDRESS], з 1991 року. Із заявницею перебуває в сусідських стосунках. Останній рік перед смертю батько заявниці проживав разом з нею. Саме з [ADDRESS], [PERSON] хоронили. За змістом ст. 256 ЦПК України, в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік фактів, що можуть визнаватися судом, не є вичерпним. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи викладене, а також ту обставину, що факт проживання заявниці з [PERSON] на момент смерті останнього доведений дослідженими в судовому засіданні доказами, зважаючи на те, що іншого порядку для встановлення факту проживання однією сім'єю чинним законодавством не передбачено, суд задовольняє заяву [PERSON] та встановлює юридичний факт. На підставі викладеного,

Outcome: approved