Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] на 1/2 частину земельної ділянки. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого спадщину прийняла дружина - [PERSON]. До складу спадкового майна входить земельна ділянка площею 2,0093 га, розташована на території Шляхівської сільської ради Бершадського району Вінницької області. Окрім дружини померлого спадкоємцем на майно померлого за заповітом є [PERSON], який спадкове майно оформив та отримав свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину вищевказаної земельної ділянки. [INFO] померла [PERSON], яка за життя вчинила заповіт від 09.02.2011 року, посвідчений секретарем виконкому Шляхівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за №23, яким, на випадок своєї смерті, усе належне їй майно заповіла [PERSON]. Будучи єдиним спадкоємцем на майно померлої, позивач вчасно прийняв спадщину, шляхом звернення до нотаріуса. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено через відсутність державної реєстрації права власності на 1/2 частину вищевказаної земельної ділянки за спадкоємицею. Дана позовна заява надійшла до суду 14.01.2019 року, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями, цього ж дня її було передано для розгляду судді Хмель Р.В. 16.01.2019 року ухвалою відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено на 04.02.2019 року підготовче судове засідання. В подальшому підготовче судове засідання було відкладено до 18.02.2019 року. Позивач [PERSON] до початку розгляду справи по суті, надав суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Шляхівський сільський голова, як представник відповідача, також до початку розгляду справи по суті, надав через канцелярію суду письмову заяву, про розгляд справи без його участі та позовні вимоги визнав в повному обсязі. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З поданих позивачем матеріалів вбачається, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. За життя остання вчинила заповіт від 09.02.2011 року, яким заповіла усе, належне їй на день смерті майно [PERSON]. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає, що вбачається з довідки Шляхівської сільської ради№3123 від 17.12.2019 року. З постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії №487/02-31 від 10.12.2018 року вбачається, що у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачеві було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів. Зокрема, [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка - [PERSON], який помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER]), за законом на 1/2 частину земельної ділянки, розташованої на території Шляхівської сільської ради. Однак, за життя спадкових справ не оформила. Згідно з довідкою Шляхівської сільської ради №91 від 10.01.2019 року, спадкоємцями на майно після смерті [PERSON] є дружина - [PERSON] (за законом) та [PERSON] ( за заповітом). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,0093 га, розташованої на території Шляхівської сільської ради, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З відмітки на цьому ж державному акті та з витягу з Державного земельного кадастру вбачається, що [PERSON] оформив спадкові права на 1/2 частку вищевказаної земельної ділянки. [PERSON] за життя спадкових справ на іншу частину даної земельної ділянки не оформила. Відповідно до ст. ст. 1217-1219 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та припинились внаслідок його смерті, крім прав та обов'язків, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця. Ч .1 ст. 1223 ЦК України визначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1225 цього ж кодексу, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та спадщину прийняв належним чином, однак оформити свої спадкові права на вищевказане спадкове майно позбавлений можливості оскільки за життя спадкодавець не оформив право власності на вказане спадкове майно та не отримував правовстановлюючі документи, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.ст. 319, 321 ЦК України та ст. 41 Конституції України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справі про спадкування" роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності із вимогами листа Міністерства Юстиції України за №19-32\\319 від 21.02.2005 року згідно якого у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Вимоги щодо стягнення судових витрат позивачем не пред'являлись. На підставі ст.ст. 319, 321, 392, 1216 -1219, 1223, 1225, 1261 ЦК України,

Outcome: approved