Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що [PERSON], яка померла [INFO], мала у власності житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS], який заповіла позивачці. На даний час позивачка бажає отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказаний житловий будинок, однак зробити цього не може із-за відсутності правовстановлюючих документів на нього. Тому просить суд визнати за нею право на вказане спадкове майно [PERSON] В судове засідання сторони не з'явились, подали заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність, позивачка позовні вимоги підтримує, а представник відповідача - Чорнорудської сільської ради Ружинського району - визнає повністю. Суд, оглянувши матеріали справи, встановив, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З довідки Чорнорудської сільської ради Ружинського району від 26.03.2014р. №123 вбачається, що відповідно до записів погосподарської книги по с.Чорнорудка Ружинського району Житомирської області [PERSON] була власником житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS] . З технічного паспорта на вказаний житловий будинок, який виготовлений Бердичівським МБТІ Житомирської області 11.09.2013р., вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] побудований в 1940 році, має загальну площу 57.6 м, господарські будівлі побудовані в 1979-1986рр., правовстановлюючі документи на вказаний будинок в БТІ не зареєстровано. Як вбачається з рішення щодо отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, наданого державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Ружинського РУЮ Житомирської області за №11594749від 13.03.2014р., відомості про об'єкт нерухомого майна, а саме житловий будинок [ADDRESS] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні. На підставі вищевикладеного, та, враховуючи положення ст.ст.120-127 ЦК УРСР(1963 р.), Указу Президії Верховної Ради СРСР «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних жилих будівель» від 26.08.1948р., Закону УРСР "Про сільську Раду депутатів трудящих" від 02.07.1968р., які регулювали право власності колгоспного двору та реєстрацію вказаного права за членами двору в погосподарських книгах сільських рад, суд приходить до впевненості, що [PERSON] володіла праві власності вказаним житлововим будинком та господарськими будівлями, розташованими по [ADDRESS]. [PERSON] померла [INFO] в с.Чорнорудка Ружинського району Житомирської області, що вбачається з свідоцтва про смерть. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті і лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Як вбачається зі спадкової справи №5/2014р., заведеної 04.02.2014р. Ружинською державною нотаріальною конторою Житомирської області відносно майна померлої 04.02.2013р. [PERSON], остання заповіла належний їй житловий будинок [PERSON], яка прийняла вказану спадщину, і [PERSON], який відмовився від прийняття спадщини на користь [PERSON] Таким чином, судом встановлено, що до позивача перейшло право власності спадкодавця [PERSON] на спадкове майно, зокрема, і на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за вищевказаною адресою. Однак, як вбачається з повідомлення Ружинської державної нотаріальної контори Житомирської області від 21.02.2014р. за №248/02-14., позивачі було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину за заповітом на майно [PERSON]. яка складається з житлового будинку по [ADDRESS], з підстав відсутності правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок. На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що право позивачки на прийняття спадщини реалізоване, але мають місце труднощі здійснення процедури реєстрації успадкованого майна, що виникли не з її вини. Перешкодою для оформлення спадкових прав у позивачки є неотримання спадкодавцем за свого життя правовстановлюючого документа на вказане майно, хоча право власності [PERSON] на вказане майно ніким не оспорюється, а тому зазначене не може бути підставою для позбавлення спадкоємців права власності на таке майно. А тому з вищевикладених підстав позовні вимоги [PERSON] щодо визнання за нею права власності в порядку спадкування на зазначене майно підлягають задоволенню.

Outcome: approved