overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

29.12.2016 р. \~представник позивача ТОВ «Служба миттєвого кредитування» звернувся до суду із позовом, в якому просить суд \~стягнути з відповідача заборгованість в сумі 13 676,00 (тринадцять тисяч шістсот сімдесят шість гривень 00 копійок) грн., в тому числі 1 300,00 грн. основного боргу, 780,00 грн. - проценти за договором, 11 596,00 грн.- пеня за договором, оскільки відповідачем не виконуються умови договору та не сплачуються суми, зазначені в укладеному між сторонами договорі. Представник позивача подав письмову заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про \~час та місце розгляду справи \~повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом направлення поштової кореспонденції, за місцем реєстрації ,заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що 04.07.2015 року відповідач [PERSON] уклав з позивачем ТОВ "Служба миттєвого кредитування" кредитний договір № 150704-154141 та отримав кредит від позивача в розмірі 1 300,00 грн.. (а.с.4,9-14) Відповідно до п. 3.1. вказаного договору відповідач зобов'язаний повернути отримані грошові кошти в розмірі 1 300,00 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 780,00 грн., що разом складає 2 080,00 грн., у строк до 02.08.2015 р.. Позивач свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти, що підтверджується видатковим касовим ордером від 04.07.2015 р.. (а.с. 5) У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 24.11.2016 року має заборгованість у розмірі 13 676,00 грн., яка складається з суми основного боргу 1 300 грн., процентів 780,00 грн., пені 11 596,00 грн. (а.с. 15-23). До договору кредиту згідно ст. 1054 ЦК України застосовуються загальні положення про договір позики. Згідно ст.ст. 526-527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Зокрема, ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Оскільки, на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими наданими доказами та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

29 березня 2016 року позивач звернувся з даним позовом до суду, підтримуюючи який в судовому засіданні пояснив, що 20 грудня 2011 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 634. Дітей від спільного проживання у них не має. Спільне життя з відповідачкою не склалось. Виявилось, що у них різні характери та погляди на сім'ю. Вони неодноразово робили спроби налагодити сімейні відносини, однак виявилося, що подальше проживання однією сім'єю є неможливим. Між ними продовжують виникати сварки, протиріччя в питаннях побуту та ведення домашнього господарства. Вони втратили почуття поваги один до одного. На даний час вони разом, як подружжя, не проживають і не підтримують будь-яких стосунків. За таких обставин вважає, що сім'я їх розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому просить суд розірвати шлюб, так як збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, в тому числі і через засоби масової інформації, і від неї не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд розглядає справу в заочному провадженні на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 20 грудня 2011 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 634 /а.с.4/. Від спільного подружнього проживання у них дітей не має, однак відповідачка відмовляється розірвати шлюб у органах ДРАЦСу. Спільне життя позивача з відповідачкою не склалось. Виявилось, що у них різні характери та погляди на сім'ю. На даний час вони разом, як подружжя, не проживають і не підтримують будь-яких стосунків. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, а тому суд приходить до висновку, що необхідно шлюб між [PERSON] та [PERSON]. розірвати, після розірвання шлюбу залишити відповідачці прізвище "[PERSON]". На підставі ст.,ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

29 березня 2016 року позивач, ПАТ КБ "ПриватБанк", звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору № б/н від 13 лютого 2013 року. Посилався на те, що 13.02.2013 року по вказаному кредитному договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 1 700 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом у сумі 15 593 грн. 73 коп., яка складається із заборгованості за кредитом - 1 698 грн. 39 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 9 876 грн. 59 коп., заборгованість за пенею та комісією - 2 800 грн. 00 коп.; штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) - 718 грн. 75 коп. Просили стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість по кредитному договору та судові витрати по справі. Представник позивача надав заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимог підтримав, просив розглядати справу у заочному провадженні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність не надавав. Враховуючи клопотання представника позивача, суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача, у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що між банком та відповідачем [PERSON] 13 лютого 2013 року укладений кредитний договір № б/н. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 1 700 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору, має заборгованість за кредитом у сумі 15 593 грн. 73 коп., яка складається із заборгованості за кредитом - 1 698 грн. 39 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 9 876 грн. 59 коп., заборгованість за пенею та комісією - 2 800 грн. 00 коп.; штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) - 718 грн. 75 коп. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Оскільки позичальник, [PERSON], не виконує умови кредитного договору, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Підлягають також задоволенню вимоги про стягнення судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

29 березня 2016 року позивач, ПАТ КБ "ПриватБанк", звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору № б/н від 28.09.2011 року. Посилався на те, що 28.09.2011 року по вказаному кредитному договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 8000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом у сумі 13 915 грн. 54 коп., яка складається із заборгованості за кредитом - 7 594 грн. 26 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 4 482 грн. 44 коп., заборгованість за пенею та комісією - 700 грн. 00 коп.; штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) - 638 грн. 84 коп. Просили стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість по кредитному договору та судові витрати по справі. Представник позивача надав заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимог підтримав, просив розглядати справу у заочному провадженні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність не надавав. Враховуючи клопотання представника позивача, суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача, у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що між банком та відповідачем [PERSON] 28.09.2011 року укладений кредитний договір № б/н. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 8000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору, має заборгованість за кредитом у сумі 13 915 грн. 54 коп., яка складається із заборгованості за кредитом - 7 594 грн. 26 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 4 482 грн. 44 коп., заборгованість за пенею та комісією - 700 грн. 00 коп.; штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) - 638 грн. 84 коп. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Оскільки позичальник, [PERSON], не виконує умови кредитного договору, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Підлягають також задоволенню вимоги про стягнення судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

29 вересня 1996 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у виконавчому комітеті Великокиріївської сільської ради Бершадського району Вінницької області за актовим записом №16. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Однак подружнє життя у них не склалось, так як вони різні за характерами та звичками люди, що призвело до того, що з 2010 року між подружжям припинено сімейні стосунки та до цього часу вони проживають окремо. Син уже повнолітній, але продовжує навчання. Обоє дітей проживають з матір'ю та перебувають на її утриманні. З урахуванням викладеного, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 29 вересня 1996 року виконавчим комітетом Великокиріївської сільської ради Бершадського району Вінницької області, актовий запис №16 та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "Григоренко". В судове засідання позивач не з'явилась, однак звернулась до суду з письмовою заявою, в якій просила позовні вимоги задовольнити та справу слухати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав суду письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за відсутності відповідача. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують сімейних відносин, наполягають на розірванні шлюбу між ними, що свідчить про те, що їх сім'я розпалась і зберегти її неможливо. Крім того, сторони не заявили позовних вимог щодо поділу майна подружжя, місця проживання та утримання дітей. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст. 113 Сімейного кодексу України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

29 вересня 2014 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 11 листопада 2000 року, актовий запис №44, місце реєстрації: Лиманська селищна рада Роздільнянського району Одеської області. Мають дітей: неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] та повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через постійні конфлікти, образи, внаслідок чого сторони припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, По домовленості сторін неповнолітня донька [PERSON] після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем. Просить суд розірвати її шлюб із [PERSON] Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище "[PERSON]". [PERSON] підтримала свою позовну заяву, просила строк на примирення не призначати, оскільки відновлення шлюбних відносин з відповідачем виключається, справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] позов визнав, просив строк на примирення не призначати оскільки відновлення шлюбних відносин з відповідачем виключається, справу розглянути без його участі. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступне. [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]), [INFO], перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами зареєстровано 11 листопада 2000 року, актовий запис №44, місце реєстрації: Лиманська селищна рада Роздільнянського району Одеської області. Мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] та повнолітню доньку [PERSON], [INFO]., які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття кохання один до одного, різні характери та погляди на сімейне життя, сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведуть, що не заперечує і позивач, і відповідач. Шлюб між сторонами носить формальний характер. Суд вважає, що сторони не мають наміру відновлювати сімейні стосунки, на примирення не згодні. Спір про місце проживання неповнолітньої дитини та про поділ майна відсутній. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін та інтересам неповнолітньої дитини. Судовий збір у повному обсязі сплачено позивачем при подачі позовної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

29 вересня 2015 р. позивачка звернулася з даним позовом, мотивуючи його тим, що відповідач, з яким вона перебуває з 2003 року в шлюбі, є батьком неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], однак кошти на їх утримання не надає. Оскільки відповідач працює, має регулярний заробіток, інших утриманців не має, тому просить стягувати з нього на утримання неповнолітніх дітей аліменти в розмірі по 600 грн. щомісячно на кожну дитину. В судове засідання позивачка не зявилася, подала письмову заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач з позовними вимогами згідний, подав письмову заяву з проханням розглядати справу без його участі. Відповідно до ст.. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового засідання не проводилося. Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав. Відповідно до вимог ст.ст.180, 182, 184 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], однак добровільно кошти на їх утримання не надає, тому з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. Визначаючи розмір аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей і платника аліментів. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

29 вересня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волочиського районного управління юстиції у Хмельницькій області 17 травня 2013 року, актовий запис № 50, посилаючись на те, що шлюбні відносини припиненні, збереження сім`ї неможливе через втрату почуттів любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Від даного шлюбу є неповнолітня дитина: син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачкою. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд не надавати їм з відповідачем строк для примирення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подавдо суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю, примирення не бажає. Дослідивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За змістом ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого є неповнолітня дитина: син [PERSON] , [INFO] . Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, про надання строку для примирення клопотання не подали. Дані обставини підтверджуються даними паспортів сторін, свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження, довідкою з центру розвитку дитини "Калинка", і не оспорюються сторонами. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась, їх подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

29 вересня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 06 листопада 2009 року сторони перебувають у шлюбі, мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось, через різні погляди на життя та обв`язки, з 20 серпня 2021 року проживають окремо. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила суд розірвати шлюб, у випадку неявки відповідача не заперечила, щодо заочного розгляду справи. Відповідач в\~судове засідання\~не з`явився. Про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку SMS-повідомлення "Повістка про виклик до суду в справі цивільній, адміністративній, про адміністративне правопорушення, іншій ". \~ \~ \~ \~Суд, із письмової згоди позивача ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів відповідно до положень ст.ст.280,281 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06 листопада 2009 року, мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження, копією свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно ст.112 цього Кодексу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved