Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

18 серпня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Секретарської сільської ради Кривоозерського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Ухвалою суду належним відповідачем визнано Тридубську сільську раду, в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, залучено Кривоозерську районну державну адміністрацію, Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що вона являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. В склад спадщини входить земельна ділянка загальною площею 3,7545 га, кадастровий номер [NUMBER], розташована на території Тридубівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належна спадкодавцеві [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04 жовтня 2005 року, яку він успадкував після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, що належала їй на підставі Державного акту на право власності на землю серії [NUMBER], виданого Кривоозерською районною державною адміністрацією Миколаївської області 29 вересня 2004 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010501700655. Посилаючись, що померлий [PERSON] за життя не встиг виконати вимоги щодо оформлення речових прав на земельну ділянку, що діяли на момент одержання ним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, тобто на 04.10.2005 року - не провів державної реєстрації та не отримав правовстановлюючого документа на земельну ділянку, що стало перешкодою в оформленні спадкових прав в органах нотаріату, позивач просить задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідач, треті особи в суд не з'явилися, надіслали листи з проханням розглянути справу без участі їх представників, відповідач визнав позов, треті особи не заперечують щодо задоволення позовних вимог. Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 4). Спадкоємцем за заповітом є позивач, яка прийняла спадщину, що вбачається із спадкової справи № 78/2015 від 07.04.2015 (а.с. 25-38). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 3.7545 га, кадастровий номер [NUMBER], розташовану в межах території Тридубівської сільської ради Кривоозерського району, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого Кривозерською державною нотаріальною конторою 04 жовтня 2005 року, яку він успадкував після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, що належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Кривоозерською районною державною адміністрацією Миколаївської області 29 вересня 2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010501700655, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим Кривоозерською державною нотаріальною конторою 04 жовтня 2005 року (а.с. 8), матеріалами спадкових справ № 406/2004 від 21.10.2004 року (а.с. 19-24), матеріалами спадкових справ № 78/2015 від 07.04.2015 року (а.с. 25-38). Відповідно до статті 126 Земельного кодексу України (у редакції , що діяла на момент прийняття спадщини) право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: а) цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; б) свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі цивільно-правової угоди щодо відчуження земельної ділянки чи свідоцтва про право на спадщину державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку, в кожному такому випадку відчуження земельної ділянки. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. 2 Статтею 1299 ЦК України (у редакції, що діяла на момент прийняття спадщини) передбачено, що якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу); а право власності на таке майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18, ч. 3 ст. 18 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" (в редакції від 29.01.2006 року): - державна реєстрація речових прав на нерухоме майно проводиться на підставі заяви правоволодільця (правонабувача), сторін (сторони) правочину, за яким виникло речове право, або уповноважених ними (нею) осіб; - заява про державну реєстрацію права власності подається до органу державної реєстрації прав, на території якого перебуває нерухоме майно або більша за площею його частина. Спадкодавець [PERSON] за життя у встановленому законом порядку не отримав Державний акт на право власності на успадковану земельну ділянку та не зареєстрував право власності на неї. Неотримання правовстановлюючого документа та нездійснення спадкодавцем державної реєстрації права власності на успадковане ним майно стало підставою для відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] (а.с. 3). Відповідно до положень ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно зі ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Положеннями ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. За приписами ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Системний аналіз нормативних положень закону та приймаючи до уваги, що відповідач Тридубська сільська рада Кривоозерського району Миколаївської області не заперечує проти визнання за позивачем права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, дане право ніким не оспорюється, інші спадкоємці з відповідними вимогами не звертались, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved