Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

24 липня 2020 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту батьківства, мотивуючи свої вимоги тим, що з початку 2011 року по 2013 рік проживав однією сім`єю разом із [PERSON] як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу. [INFO] [PERSON] народила їхнього спільного сина [PERSON] . У свідоцтві пр народження хлопчика батьком зазначено [PERSON] . Відомості про батька записано зі слів матері. У 2013 році [PERSON] покинула їх з сином і з цього часу він сам його виховує. [INFO] мати хлопчика померла. [PERSON] надано статус дитини-сироти. Хлопець протягом 7 років постійно проживає з ним, він вважає себе його батьком. Зважаючи на викладене, заявник просить суд встановити факт його батьківства щодо [PERSON] . Заявник [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримали, просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи - служби у справах дітей Білопільської районної державної адміністрації Головаченко С.О. заяву підтримала, суду зазначила, що [PERSON] із самого народження виховує [PERSON] , який є біологічним батьком хлопчика. Мати хлопчика покинула дитину із заявником у 2013 році і з цього часу його вихованням не займалася. У травні 2020 року вона померла і виникло питання влаштування хлопчика, бо він став сиротою. Представник заінтересованої особи - Білопільського РВ ДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) у судове засідання не прибув, начальник відділу Ворошило М.А. направила листа про розгляд справи без їх участі. Заслухавши заявника [PERSON] , його представника [PERSON] , свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками записано [PERSON] та [PERSON] (а. с. 11) Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 02 червня 2020 року №00026533456, відомості про батька [PERSON] внесені до актового запису за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а. с. 7). [INFO] в м. Суми померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а. с. 8). Згідно з довідкою виконкому Улянівської селищної ради від 23 квітня 2020 року №373 [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом з сином [PERSON] та батьком [PERSON] (а. с. 9). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 13 травня 2020 року [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом з сином [PERSON] та батьком [PERSON] у приватному будинку, який відповідає санітарно-гігієнічним вимогам, дитині відведено місце для сну, навчання і дозвілля. Є присадибна ділянка, підсобне господарство, сім`я забезпечена продуктами харчування. Умови проживання задовільні. Мати [PERSON] [PERSON] з дитиною не проживала, участі у вихованні сина не приймала (а. с. 10). Розпорядженням голови Білопільської РДА від 04 червня 2020 року [PERSON] надано статус дитини-сироти (а. с. 12). Згідно з характеристикою ТОВ «БУД-САД» та довідки від 26 червня 2020 року [PERSON] з 17 червня 2020 року працює на посаді маляра підприємства, характеризується позитивно, зарекомендував себе ініціативним, відповідальним співробітником (а. с. 13, 16). Відповідно до довідки-характеристики виконкому Улянівської селищної ради від 01 червня 2020 року №522 та характеристики депутата О.Чепури [PERSON] , який проживає разом з сином [PERSON] та батьком [PERSON] , характеризується позитивно (а. с. 14, 15). Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судовому засіданні підтвердили, що протягом 2011 - 2013 років [PERSON] проживав однією сім`єю разом із [PERSON] як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народився син [PERSON] . У 2013 році [PERSON] покинула [PERSON] із сином та поїхала до м. Суми, де і померла у травні 2020 року. Хлопчик з народження і до цього часу проживає разом із [PERSON] , називає його батьком. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно з п. 5, абз. 3 - 5 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою собою, а утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає у порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Згідно з п. 6 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту батьківства щодо малолітнього [PERSON] [PERSON] необхідно для подальшого виховання та догляду за дитиною. Отже, суд вважає за необхідне заяву [PERSON] задовольнити і встановити юридичний факт його батьківства щодо [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved