Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 04.07.2014 року між ПАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Запорізького обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» та громадянином [PERSON] (позичальник) було укладено Договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № [NUMBER] . 18.09.2014 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено Додатковий договір №1 до Договору №856584, згідно якого позичальнику було надано кредит всумі 13200,00грн. Позичальник належним чином не виконував умови Договору щодо сплати платежів у розмірі та у порядку, передбачених вищевказаним Договором, та станом на 05.11.2015 року заборгованість Позичальника за Договором становила 13885,09грн. Майнові інтереси АТ «Ощадбанк», що пов`язані з матеріальними збитками, завданими внаслідок неповернення або неповного поверненням позичальниками кредитів та\\або несплатою або частковою несплатою процентів по кредитним договорам, були застраховані у ПрАТ «УПСК». ПрАТ «УПСК». виконуючи свої зобов`язання по договору №055/21 від 01.08.2014 року, визнало факт неповного погашення позичальником грошового зобов`язання згідно умов Договору перед АТ «Ощадбанк» страховим випадком та провело виплату страхового відшкодування в розмірі 13885,09грн. З вищенаведеного вбачається те, що у позичальника (відповідача) виникло зобов`язання перед ПрАТ «УПСК» відшкодувати завдані збитки в розмірі 13885,09грн. Відповідачеві було направлено Вимогу щодо відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони Відповідача для погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було. 01.10.2018 року, між ПрАТ «УПСК» та ФОП [PERSON] укладено Договір №01/10/2018 про відступлення права вимоги, відповідно до якого позивач отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків в розмірі 13885,09грн., що було сплачено на користь АТ «Ощадбанк» як відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок невиконання позичальником своїх зобов`язань з повернення суми кредиту та/або сила процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені Договором відкриття та обслуговування рахунку та випуск платіжної карки №856584. Тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] на його користь збитки в порядку регресу у сумі 13885,09грн. та судові витрати в сумі 2625,80грн. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, але надали заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримують в повному обсязі, не заперечують проти розгляду справи в заочному порядку. В судове засідання відповідач не з`явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином поштовим повідомленням та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. До Мелітопольського міськрайонного суду повернулися конверти з відміткою листоноші «по закінченню терміну зберігання» так як адресата не було дома та він не отримує поштове повідомлення. Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надійшло. Суд вважає причини неявки відповідача в судове засідання неповажними. Відповідно до ч.3 ст. 211, ч.1, 3, 4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, 04 липня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», в особі філії Запорізького обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (АТ «Ощадбанк»), та громадянином [PERSON] (позичальник) було укладено Договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № [NUMBER] (а.с.9-14). 18 вересня 2014 року між АТ «Ощадбанк» та позичальником [PERSON] було укладено Додатковий договір №1 до Договору №856584, згідно якого [PERSON] було надано кредит в сумі 13200,00грн. (а.с.15-22). Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно наданої виписку по рахунку № [NUMBER] станом на 26.10.2015 року позичальник [PERSON] належним чином не виконував умови Договору щодо сплати платежів у розмірі та у порядку, передбачених вищевказаним Договором, та має заборгованість 13885,09грн. (а.с.24-28). Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Судом згідно матеріалів справи було встановлено, що майнові інтереси АТ «Ощадбанк», що пов`язані з матеріальними збитками, завданими внаслідок неповернення або неповного поверненням позичальником кредитів та\\або несплатою або частковою несплатою процентів по кредитах на умовах, встановлених договорами, були застраховані у Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія» (ПрАТ «УПСК») згідно Договору добровільного страхування кредитів №055/21 від 01.08.2014 року та ПрАТ «УПСК» було визнано факт неповного погашення позичальником грошовою зобов`язання згідно умов Договору перед АТ «Ощадбанк» страховим випадком та проведено виплату страхового відшкодування в розмірі 13885,09грн., що підтверджується страховим актом та випискою по рахунку ПрАТ «УПСК» за 20.11.2015 роки (а.с.31-33). Згідно ч.1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно ч.2 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 27 ЗУ «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином у ПрАТ «УПСК» виникло право регресної вимоги у вигляді виплати страхового відшкодування в розмірі 13885,09грн. та відповідачеві [PERSON] було направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони Відповідача та погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було (а.с.34). Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може виступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Так 01.10.2018 року, між ПрАТ «УПСК» (первісний кредитор) та Фізичною особою підприємцем [PERSON] (новий кредитор) укладено Договір №01/10/2018 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує права вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору (а.с.5). Відповідно до ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Відповідно до ст.1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Згідно ч.1 ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "...боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". Таким чином новий кредитор ФОП [PERSON] отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу виплаченого первісним кредитором страхового відшкодування в розмірі 13885,09грн., що було сплачено на користь АТ «Ощадбанк» як відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок невиконання (часткового невиконання) позичальником своїх зобов`язань з повернення суми кредиту та/або сила процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені Договором відкриття та обслуговування рахунку та випуск платіжної карки №856584 та Додатковим договором до нього. Згідно позовної заяви сума відшкодування у порядку регресу виплаченого первісним кредитором страхового відшкодування в розмірі 13885,09грн. до теперішнього часу відповідачем [PERSON] на користь позивача не виплачена. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи викладене,

Outcome: approved