Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

29 січня 2014 року ОСББ «Гоголівське-3» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по утриманню житла та прибудинкової території, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач за період з травня 2010 року по листопад 2013 року заборгував 4924 грн. 00 коп. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що на підставі статуту ОСББ «Гоголівське-3 та рішення загальних зборів об'єднання від 14 квітня 2009 року правлінням ОСББ «Гоголівське-3» 14 квітня 2009 року прийнято рішення, яким для формування тимчасового бюджету встановлено плату з власників квартир та нежитлових приміщень у розмірі 2 (дві) гривні за квадратний метр загальної площі. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та припинив своєчасно та у повному обсязі оплачувати позивачеві послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, внаслідок чого за період з травня 2010 року по листопад 2013 року заборгував 4924 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», об'єднання після набуття статусу юридичної особи може приймати на власний баланс весь житловий комплекс. Згідно зі ст. 17 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об'єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об'єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання. Згідно ст. 17 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», об'єднання має право вимагати своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та Статутом об'єднання платежів, зборів і внесків від власників приміщень, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів. Статтею 322 ЦК України власника зобов'язано утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Судовий наказ від 20 грудня 2013 року, яким з відповідача стягнуто на користь позивача заборгованість в сумі 4924 грн. 00 коп., скасовано ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 січня 2014 року. Станом на листопад 2013 року заборгованість відповідача за послуги утримання будинку та прибудинкової території ОСББ «Гоголівське-3» становить 4924 грн. 00 коп. Відповідачем порушені зобов'язання щодо регулярної оплати в установлені строки наданих послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а тому зазначена сума боргу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. При цьому суд вважає, що відсутність письмового договору не може бути підставою для відмови в позові, оскільки діюче законодавство не містить норм про те, що недодержання простої письмової форми договору про надання окремих видів послуг тягне за собою недійсність угоди, а також враховує, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Частиною 3 ст. 16 цього Закону визначено принцип безперебійного надання споживачеві комунальних послуг. Позивач фактично надавав послуги відповідачеві, який користувався цими послугами, письмово не відмовлявся від їх отримання. Послуги позивачем фактично надавалися і відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України будь-яких доказів щодо неотримання їх за весь спірний період відповідач не надав. До того ж, відповідач періодично сплачував позивачеві кошти за користування надаваними послугами, а отже визнавав свій обов'язок перед об'єднанням по оплаті спожитих послуг та наявність між сторонами фактичних договірних правовідносин. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Відповідно до ст. 22 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" відмова від укладення договору, від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об'єднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості із плати по відповідних рахунках у примусовому порядку. Власники несуть відповідальність за своєчасність здійснення платежів на рахунок управителя незалежно від використання приміщень особисто чи надання належних їм приміщень в оренду, якщо інше не передбачено договором. Тому суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутність між сторонами укладеного договору про надання послуг не може бути підставою для відмови в задоволенні позову. Також, у відповідності до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, юридичні факти, заподіяння матеріальної та моральної шкоди тощо, а також вони можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У відповідності до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 22 квітня 1994 року із змінами, внесеними законами України № 2453-ІV від 03 березня 2005 року та № 3370-ІV від 19 січня 2006 року, утримання приватизованих квартир (будинків) здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них. У відповідності до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року, власники квартири зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом. Судом установлено, що договірні відносини між сторонами щодо надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території фактично існують, оскільки позивач такі послуги відповідачеві надає, а він користуються ними. Не можуть бути враховані і посилання відповідача на те, що він не являється членом ОСББ «Гоголівське-3», оскільки в силу положень ст. ст. 13, 17 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», у разі відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обов'язкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частки загального майна об'єднання має право звернення до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку. Для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов'язків об'єднання має право вимагати своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об'єднання платежів, зборів і внесків від власників приміщень, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає нарахування позивачем заборгованості за надані ним послуги відповідачеві правомірним, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved