Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

[PERSON], (далі - позивач)\~звернулась\~до суду із вказаним позовом, в якому посилалась на те, що з 14.09.2001 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Аліменти просить стягувати в розмірі 50% від усіх доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Згідно письмової заяви позивач просила розглядати справу у її відсутність, вказавши про підтримання позовних вимог, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність, вказавши про визнання позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 14.09.2001 року Відділом РАГС Макарівського райуправління юстиції Київської області між сторонами був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис №57. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-БК №245684 видане відділом реєстрації актів громадянського стану Макарівського районного управління юстиції Київської області), який проживає на даний час разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивач вказала, що на даний час перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, проте разом не проживають, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання їх спільної дитини. Також позивач вказала, що їх спільний син [PERSON] має проблеми зі здоровям, захворювання якого потребує постійних медичних обстежень та прийому ліків, що підтверджується виписками з історії хвороби №302, довідкою №45 від10.06.2015 р., виданих клінікою Національної академії медичних наук України ДУ «Національний науковий центр радіаційної медицини». Хоча позивач офіційно працевлаштована, проте її доходів на самостійне понесення витрат на утримання дитини не вистачає. Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, які мають значення для справи. Згідно з ч. 2 цієї статті мінімальний \~розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 (сімдесяти) відсотків. Згідно статті 128 Кодексу законів про працю України, при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - пятидесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п'ятдесят процентів заробітку. Обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 (сімдесяти) відсотків. Також роз'яснення щодо допустимого розміру аліментів, які можуть утримуватись із заробітної плати, надані в Постанові пленуму Верховного суду України від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Так, зокрема, у пункті 17 вищезазначеної Постанови зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV ( 606-14 ) "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. За правилами ч.1\~ст.191 Сімейного кодексу України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного, враховуючи стан здоровя дитини та приймаючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати у вигляді судового збору відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved