Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

18 січня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] року народження, 29 серпня 2014 року шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Нововолинського міського суду Волинської області. Позивач вказує, що з часу розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні і утриманні дитини не приймав і не приймає, не цікавиться її навчанням і здоров'ям, не спілкується з нею, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач зазначає, що повністю утримує дочку, дбає про її здоров'я, духовний розвиток, піклується про неї, сприяє отриманню освіти. Відповідач не цікавиться навчанням дочки, ніколи не відвідує дитячий дошкільний заклад, батьківські збори. Фактично відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. З 2014 року по даний час відповідач жодного разу не надав допомоги на утримання дитини. Крім того вказала, що відповідач веде антигромадський спосіб життя, притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, його поведінка негативно впливає на дитину та не сприяє засвоєнню нею норм моралі та правил поведінки у суспільстві. Позивач просить позбавити відповідача [PERSON]. батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] року народження, та стягнути з відповідача понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 1500,00 грн. та сплачений судовий збір. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] до проведення судового засідання подала до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності, позов задовольнити, не заперечує щодо заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через судовий виклик, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки і піклування виконавчого комітету Нововолинської міської ради в судове засідання на про розгляд справи не з'явився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З'ясувавши обставини справи, взявши до уваги висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.65-66), дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що з 24 листопада 2012 року по 09 вересня 2014 року позивач з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.9). Сторони від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO] року народження (а.с.8). Відповідач проживає окремо, з часу розірвання шлюбу жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової або будь-якої іншої участі у вихованні дочки. Відповідач не дбає про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, дитиною не опікується, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дочки, взагалі не відвідує школу де навчається його дочка, жодного разу не був на батьківських зборах, не цікавився її навчання, вихованням, відповідач має заборгованість по сплаті аліментів. Крім того відповідач веде антигромадський спосіб життя, притягувався до адміністративної відповідальності, його поведінка негативно впливає на дитину та не сприяє засвоєнню нею норм моралі та правил поведінки у суспільстві. Згідно вимог статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно із нормами ст.164 Сімейного кодексу України, ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено, що відповідач не цікавиться життям дитини, не бачиться з нею, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків не турбується про фізичний та духовний розвиток дитини; нe цікавиться, як росте його дитина; не забезпечує дитину необхідним харчуванням; не забезпечує дитину медичним доглядом; не спілкується з дочкою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, а тому має бути позбавлений батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON], [INFO] року народження. Відповідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний, духовний розвиток дитини, не забезпечують дитині необхідного харчування, медичного догляду, тощо. Відповідно до ст.141 ЦПК України до стягнення з відповідача підлягає в користь позивача 704,80 грн. сплаченого судового збору, що підтверджується документально (а.с.1) та 1500,00 грн. витрат на правничу допомогу, що підтверджується документально (а.с.17-18), всього: 2204,80 грн. понесених по справі судових витрат.

Outcome: approved