Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

22.07.2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №26-04/19/3 від 26 квітня 2020 року, укладений між сторонами - фізичною особою [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків: [NUMBER] ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Укрфінанс груп» (ідентифікаційний код ЄДРПОУ: 40326297), визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 26 квітня 2019 року, укладений між сторонами - фізичною особою [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків: [NUMBER] ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Укрфінанс груп» (ідентифікаційний код ЄДРПОУ: 40326297), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В., зареєстрований в реєстрі за № 789, скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46683544 від 26.04.2019 20:11:15, приватний нотаріус Черленюх Людмила Василівна, Київський міський нотаріальний округ (номер запису про обтяження 31379414), визнання недійсним свідоцтва, серія та номер 410, видане 17.06.2020 року, видавник: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Гринько Ангеліна Павлівна (номери записів про право власності/довірчої власності: 36914729 та 36913727), скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 52692676 від 17.06.2020 року 10:47:15, приватний нотаріус Гринько Ангеліна Павлівна, Обухівський районний нотаріальний округ, Київська область, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 52691878 від 17.06.2020 року 10:27:07, приватний нотаріус Гринько Ангеліна Павлівна, Обухівський районний нотаріальний округ, Київська область, визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, якщо вони не відбулися, серія та номер: 1331, видане 05.06.2020, видавник: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Е.В. (номер запису про право власності/довірчої власності: 36783532), скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 52551257 від 05.06.2020 17:03:06, приватний нотаріус Саєнко Еліна Володимирівна, Обухівський районний нотаріальний округ, Київська область. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 03 вересня 2020 року відкрито провадження по справі у порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 16 листопада 2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] до судового засідання не зявився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги у повному обсязі, та проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Третя особа Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Гринько А.П. до судового засідання не з`явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник третьої особи АТ «Райффайзен Банк Аваль» до судового засідання не з`явився, до суду подав клопотання про розгляд справи за їх відсутності, окрім цього, в матеріалах справи наявне пояснення третьої особи, в якому проти задоволення позову заперечують. Третя особа Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саєнко С.В. до судового засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься пояснення, в якому просить у задоволенні позову відмовити. Відповідачі [PERSON] , ТОВ «Фінансова компанія Укрфінанс Груп» до судового засідання не з`явились, про час розгляду справи повідомлялись належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин. Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, судом встановлено наступні обставини. 03 квітня 2008 року між позичальником [PERSON] та кредитором ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» укладено кредитний договір №223354238, за умовами якого [PERSON] отримала кредит на придбання об`єктів нерухомості у сумі 321670 доларів США в строк до 03 квітня 2018 року. В забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] передав кредитору в іпотеку житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальна площа 193,30 кв.м., житлова площа 58,0 кв.м. та земельна ділянка площею: 0,0388 га, кадастровий номер: 3223155400:05:028:0148, яка розташована в [ADDRESS] , цільове призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на якій розташований вищевказаний житловий будинок, на підставі договору іпотеки укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) Іпотекодавцем, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М. 03 квітня 2008 року за реєстровим номером 455. Також 03 квітня 2008 року було укладено договір поруки № 223354238, згідно з яким [PERSON] поручився за виконання боржником [PERSON] зобов`язань по кредитному договору № 223354238 від 03.04.2008 року. В зв`язку із знеціненням гривні з 2014 року та тяжким матеріальним становищем [PERSON] , остання не мала змоги виконувати обов`язок за кредитним договором та сплачувати грошові кошти, внаслідок чого виникла заборгованість. 14.05.2015 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 01 грудня 2015 року по цивільній справі № 755/9917/15 позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості по кредитному договору в сумі: прострочена заборгованість по кредиту 130 936,89 доларів США, що по курсу НБУ становить 3 121 535,46 гривень, 10326,91 долара США, що по курсу НБУ становить 246 193,53 грн., 10 000 доларів США пеня, що по курсу НБУ становить 238 400 гривень, а всього стягнуто 151 263,80 долара США, що по курсу НБУ становить 3 606 128,99 гривень. Крім того стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 3 654,00 гривень. Постановою Київського апеляційного суду від 11.12.2018 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01.12.2015 року скасовано, позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено частково, стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість по кредитному договору від 03.04.2008 року № 223354238 у сумі: прострочена заборгованість по кредиту - 130936,89 доларів США, заборгованість по відсотках - 10326,91 доларів США, пеня у розмірі 238 400 гривень. Крім того стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзенбанк Аваль» судовий збір у сумі по 1827 гривень з кожного. В подальшому, постановою Верховного суду від 02.10.2019 року, касаційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, постанову Київського апеляційного суду від 11.12.2018 року залишено без змін. 26 квітня 2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Оксі Банк» було укладено Договір відступлення права вимоги, за умовами якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило за плату АТ «Оксі Банк» права вимоги за кредитним договором від 03 квітня 2008 року № 223354238, укладеним між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] 26 квітня 2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Оксі Банк» було укладено нотаріально посвідчений Договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором, згідно з яким АТ «Райффайзен Банк Аваль» передало, а АТ «Оксі Банк» прийняло всі права вимоги за Договором іпотеки від 03 квітня 2008 року, укладеним між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] 26 квітня 2019 року між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» було укладено Договір відступлення права вимоги, за яким АТ «Оксі Банк» відступило за плату ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» права вимоги за вищевказаним кредитним договором. 26 квітня 2019 року між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» було укладено нотаріально посвідчений Договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором, згідно з яким АТ «Оксі Банк» передало, а ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» прийняло всі права вимоги за Договором іпотеки від 03 квітня 2008 року, укладеним між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] 26 квітня 2019 року між ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» та [PERSON] було укладено Договір відступлення права вимоги № 26-04/19/3, за яким товариство відступило за плату [PERSON] права вимоги за вищевказаним кредитним договором. 26 квітня 2019 року між ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» та [PERSON] було укладено нотаріально посвідчений Договір про відступлення права вимоги за іпотечними договором, згідно з яким ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» передало, а [PERSON] прийняв всі права вимоги за Договором іпотеки від 03 квітня 2008 року, укладеним між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] .. Вищезазначені обставини встановлені, в рамках здійснення касаційного провадження по цивільній справі № 755/9917/15, ухвалою Верховного суду від 04.07.2019 року, якою було залучено [PERSON] , як правонаступника позивача Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до участі у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому не підлягають доказуванню в рамках даної цивільної справи, на підставі ч. 4 ст. 82 ЦПК України. Разом з тим, у позивача наявні документи, які були долучені представником [PERSON] до матеріалів цивільної справи № 755/9917/15. Відповідно до п. 2.1. договору відступлення права вимоги № 26-04/19/3 від 26.04.2019 року в порядку та на умовах, визначених Договором, ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінансгруп» відступила за плату [PERSON] належні товариству права вимоги за кредитним договором № 223354238 від 03.04.2008 року, а [PERSON] заміняє товариство, як сторону кредитора у кредитному договорі та приймає на себе права та обов`язки за кредитним договором виключно в межах права вимоги, зазначених у п. 1 цього договору. Новий кредитор ( [PERSON] ) сплачує Кредитору (ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінансгруп») вартість прав вимоги, що відступаються (відчужуються), в порядку та на умовах, передбачених Договором. При цьому Новий кредитор набуватиме статус правонаступника Кредитора відповідно до чинного законодавства України, у виконавчому провадженні, пов`язаному з Правом вимоги. Відповідно до п. 3.1. договору відступлення права вимоги № 26-04/19/3 від 26.04.2019 року загальна вартість Прав вимоги за Договором становить 1 121 000,00 (один мільйон сто двадцять одна тисяча гривень 00 копійок), без ПДВ. Відповідно до п. 3.2. договору відступлення права вимоги № 26-04/19/3 від 26.04.2019 року [PERSON] сплатив ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінансгруп» загальну вартість Права Вимоги вказану в пункті 3.1. Договору шляхом переказу коштів на рахунок Кредитора р\\р [NUMBER] в АТ «Ощадбанк», МФО 328845, код ЄДРПОУ 40326297, в якості авансового платежу до підписання цього даного Договору на підставі Попереднього договору про відступлення права вимоги в майбутньому № 24-0/19/8 від 24.04.2019 року. Згідно з п. 3.3. договору відступлення права вимоги № 26-04/19/3 від 26.04.2019 року підписанням даного договору ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінансгруп» підтвердило, що отримало грошові кошти в сумі 1 121 000,00 (один мільйон сто двадцять одна тисяча гривень 00 копійок) від [PERSON] в оплату загальної вартості Права Вимоги, що вказана в пункті 3.1. Договору, в якості авансового платежу за набуття права вимоги за даним Договором відступлення права вимоги до його укладання. Факт оплати [PERSON] за договором відступлення права вимоги № 26-04/19/3 від 26.04.2019 року підтверджується також платіжним дорученням № 2716284011 від 25.04.2019 року на суму 1 121 000 гривень, згідно з яким зазначену суму було перераховано ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінансгруп». Відповідно до додатку № 1 до договору відступлення права вимоги № 26-04/19/3 від 26.04.2019 року було розраховано заборгованість за кредитним договором № 223354238 від 03.04.2008 року, яка передавалась від ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінансгруп» до [PERSON] .. Додатком № 2 до договору відступлення права вимоги № 26-04/19/3 від 26.04.2019 року між відповідачами було узгоджено форму для повідомлення боржника про відступлення права вимоги Додатком № 3 до договору відступлення права вимоги № 26-04/19/3 від 26.04.2019 року між відповідачами було підписано акт приймання-передачі документації за договором відступлення права вимоги № 26-04/19/3 від 26.04.2019 року. Відповідно до п.1.1. Договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 26.04.2019 року у зв`язку з укладанням відповідачами договору про відступлення права вимоги № 26-04/19/3 від 26.04.2019 року за кредитним договором № 223354238 від 03.04.2008 року, що укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] , ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінансгруп» передає, а [PERSON] приймає всі права вимоги за договором іпотеки від 03.04.2008 року,укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] , посвідченим 03 квітня 2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М. за реєстровим номером 455, який виступає в якості забезпечення виконання зобов`язань, що випливають з Кредитного договору. Відповідно до п. 1.3. Договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 26.04.2019 року предметом іпотеки за договором іпотеки право вимоги за яким відступається за цим договором є: Житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальна площа 193,30 кв.м., житлова площа 58,0 кв.м. та земельна ділянка площею: 0,0388 га, кадастровий номер: 3223155400:05:028:0148, яка розташована в [ADDRESS] , цільове призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на якій розташований вищевказаний житловий будинок. Додатком № 1 до договору відступлення права вимоги за договором іпотеки від 26.04.2019 року між відповідачами було підписано акт приймання-передачі договору іпотеки від 03.04.2008 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) Іпотекодавцем, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М. 03 квітня 2008 року за реєстровим номером 455. З урахуванням ст. 509 ЦК України, передання права вимоги полягає в тому, що кредитор ТОВ ««Фінансова компанія «Укрфінанс груп» поступається своїм правом вимагати виконання зобов`язання іншій особі - новому кредиторові, тобто [PERSON] , а новий кредитор відтепер має право вимагати від [PERSON] , [PERSON] виконання зобов`язання - сплати грошових коштів. Крім того [PERSON] має право вимагати виконання зобов`язань за договором іпотеки від 03.04.2008 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) Іпотекодавцем, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М. 03 квітня 2008 року за реєстровим номером 455. В даному конкретному випадку договір відступлення права вимоги кредитора ТОВ «Фінансова компанія Укрфінанс груп» новому кредитору - фізичній особі [PERSON] за борговими зобов`язаннями [PERSON] , є за своєю суттю договором факторингу в якому порушено суб`єктний склад сторін, тому останній підлягає визнанню недійсним. 26 квітня 2019 року первісний кредитор ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступив за договором, за плату у сумі 1 120 000 грн. 00 коп., на користь ПАТ «Оксі Банк», якого визначено новим кредитором, право грошової вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №223354238 від 03.04.2008 року, а також право вимоги до [PERSON] за договором поруки №223354238 від 03.04.2008, що підтверджується відповідним договором про відступлення права вимоги від 26.04.2019 року Крім того, 26 квітня 2019 року, іпотекодержатель ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступив на користь ПАТ «Оксі Банк», якого визначено новим іпотекодержателем, право вимоги за договором іпотеки від 03.04.2008 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) Іпотекодавцем, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М. 03 квітня 2008 року за реєстровим номером 455, що підтверджується відповідним договором про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 26.04.2019 року При цьому новий кредитор набув статус правонаступника первісного кредитора, відповідно до чинного законодавства, у виконавчому провадженні, пов`язаному з правом вимоги. 26 квітня 2019 року кредитор ПАТ «Оксі Банк» відступив за договором, за плату у сумі 1 120 100 грн. 00 коп. на користь ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп», якого визначено новим кредитором, право грошової вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №223354238 від 03.04.2008 року, а також право вимоги до [PERSON] за договором поруки №223354238 від 03.04.2008, що підтверджується відповідним договором про відступлення права вимоги від 26.04.2019 року Крім того, 26 квітня 2019 року, іпотекодержатель ПАТ «Оксі Банк» відступив на користь ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп», якого визначено новим іпотекодержателем, право вимоги за договором іпотеки від 03.04.2008 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) Іпотекодавцем, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М. 03 квітня 2008 року за реєстровим номером 455, що підтверджується відповідним договором про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 26.04.2019 року При цьому новий кредитор набув статус правонаступника первісного кредитора, відповідно до чинного законодавства, у виконавчому провадженні, пов`язаному з правом вимоги. В цей же день, 26 квітня 2019 року, кредитор ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» відступив за договором № 26-04/19/3, за плату у сумі 1 121 000 грн. 00 коп. на користь фізичної особи [PERSON] , якого визначено новим кредитором, право грошової вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №223354238 від 03.04.2008 року, а також право вимоги до [PERSON] за договором поруки №223354238 від 03.04.2008, що підтверджується відповідним договором про відступлення права вимоги № 26-04/19/3 від 26.04.2019 року 26 квітня 2019 року, іпотекодержатель ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» відступив на користь [PERSON] , якого визначено новим іпотекодержателем, право вимоги за договором іпотеки від 03.04.2008 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) Іпотекодавцем, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М. 03 квітня 2008 року за реєстровим номером 455, що підтверджується відповідним договором про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 26.04.2019 року. В зв`язку з укладанням договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 26.04.2019 року, державним реєстратором, було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46683544 від 26.04.2019 20:11:15, приватний нотаріус Черленюх Людмила Василівна, Київський міський нотаріальний округ (номер запису про обтяження 31379414 ). При цьому новий кредитор набув статус правонаступника первісного кредитора, відповідно до чинного законодавства, у виконавчому провадженні, пов`язаному з правом вимоги. Вищевикладені відомості про зміну іпотекодержателя з ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ПАТ «Оксі Банк», з ПАТ «Оксі Банк» на ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінансгруп», з ТОВ «Укрфінанс груп» на [PERSON] , , мають відображення у інформаційній довідці 215941792 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11.07.2020 року. Як вбачається із змісту витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 1006917672 від 17.07.2020 року, відповідач [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець і не є фінансовою установою, оскільки здійснює діяльність за наступними видами: по КВЕД: Код КВЕД 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів, 93.13 Діяльність фітнес-центрів, 93.19 Інша діяльність у сфері спорту, 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, 47.65 Роздрібна торгівля іграми та іграшками в спеціалізованих магазинах, 47.71 Роздрібна торгівля одягом у спеціалізованих магазинах, 52.10 Складське господарство, 52.21 Допоміжне обслуговування наземного транспорту Відповідно до 4 ст. 263 ЦПК України, визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином ч. 4 ст. 263 ЦПК України імперативно передбачено, що суди першої та апеляційної інстанцій мають врахувати висновки щодо застосування відповідних норм права, які викладені в постановах Верховного суду. Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2018 року, у справі №909/698/16, зазначено розмежування договорів факторингу та відступлення права вимоги, яке має вираз у наступному. Відповідно до статей 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Визначення факторингу міститься у статті 49 Закону України від 07 грудня 2000 року №2121-III «Про банки і банківську діяльність», у якій зазначено, що факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів. У статті 1077 ЦК України зазначено, що, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06 лютого 2014 року № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03 квітня 2009 року № 231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення. Таким чином, у Цивільному кодексі України, як вбачається зі змісту його статей 512, 1077, проведено розмежування правочинів, предметом яких є відступлення права вимоги, а саме: правочини з відступлення права вимоги (цесія) та договори факторингу. З аналізу статей 512-518 ЦК України можна зробити такий висновок щодо суб`єктного складу правочинів з відступлення права вимоги: відповідно до статті 2 цього Кодексу учасниками цесії можуть бути будь-яка фізична або юридична особа. Разом з тим, із частини першої статті 1077 Цивільного кодексу України та частини п`ятої статті 5 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вбачається, що суб`єктний склад у договорі факторингу має три сторони: клієнта, яким може бути фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності (частина друга статті 1079 ЦК України), фактора, яким може бути банк або інша банківська установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (частина третя статті 1079 Цивільного кодексу України) та боржник, тобто набувач послуг чи товарів за первинним договором. Відповідно до ст. 1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. У пункті 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», норми якого є спеціальними, вказано, що фінансовими установами є банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди й компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо передбачених законом, - інших послуг (операцій), пов`язаних із наданням фінансових послуг. У частинах першій, другій статті 7 Закону зазначено, що юридична особа, яка має намір надавати фінансові послуги, зобов`язана звернутися до відповідного органу державного регулювання ринків фінансових послуг протягом тридцяти календарних днів з дати державної реєстрації для включення її до державного реєстру фінансових установ. У разі якщо відповідно до закону надання певних фінансових послуг потребує ліцензування, фінансова установа має право на здійснення таких послуг лише після отримання відповідних ліцензій. Отже, фактор для надання фінансової послуги повинен бути включеним до Державного реєстру фінансових установ. Щодо розмежування за предметом договору, то під час цесії може бути відступлене право як грошової, так і не грошової (роботи, товари, послуги) вимоги. Цивільний кодекс України передбачає лише перелік зобов`язань, у яких заміна кредитора не допускається (статті 515 Цивільного кодексу України). Предметом договору факторингу може бути лише право грошової вимоги (як такої, строк платежу за якою настав, так і майбутньої грошової вимоги (стаття 1078 Цивільного кодексу України). Згідно з пунктом 5 частини першої статті 1 Закону фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. За змістом пункту 11 частини першої статті 4 Закону факторинг є фінансовою послугою. Метою укладення договору відступлення права вимоги є безпосередньо передання такого права. Метою договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника. При цесії право вимоги може бути передано як за плату, так і безоплатно. За договором факторингу відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату. Договір факторингу спрямований на фінансування однією стороною другої сторони шляхом надання в її розпорядження певної суми грошових коштів. Вказана послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому, сама грошова вимога, передана клієнтом фактору, не може розглядатись як плата за надану останнім фінансову послугу. Плата за договором факторингу може бути у формі різниці між реальною ціною вимоги і ціною, передбаченої в договорі, право вимоги за яким передається. Згідно з частиною першою статті 1084 Цивільного кодексу України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Також, розмежування розглядуваних договорів здійснюється за їх формою: правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору (стаття 513 Цивільного кодексу України). Оскільки факторинг визначено пунктом 3 частини першої статті 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кредитною операцією, вимоги до такого договору визначені у статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». З укладенням спірних договорів про відступлення права вимоги від 26 квітня 2019 року відбулася заміна кредитодавця-банку ТОВ «ФК «Укрфінанс груп», який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, за плату у сумі 1 121 000 грн. 00 коп., на іншу особу - фізичну особу [PERSON] , який не відноситься до фінансової установи у розумінні Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», та який не може надавати фінансові послуги, у тому числі у формі факторингу, в зв`язку з чим оспорюванні правочини, які є предметом оскарження у даній справі підлягають визнанню недійсними. Як вбачається із змісту ухвали Верховного суду від 04.07.2019 року по цивільній справі № 755/9917/15, у червні 2019 року до Верховного суду надійшла заява представника [PERSON] - адвоката Боримської І.О. про залучення правонаступника, в якій адвокат просила залучити до участі у справі [PERSON] як правонаступника позивача Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль». Ухвалою Верховного суду від 04.07.2019 року по цивільній справі № 755/9917/15 залучено [PERSON] як правонаступника позивача Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до участі у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В подальшому, постановою Верховного суду від 02.10.2019 року, касаційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, постанову Київського апеляційного суду від 11.12.2018 року залишено без змін, в зв`язку з чим [PERSON] набув право стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] на свою користь заборгованість по кредитному договору від 03.04.2008 року № 223354238 у сумі: прострочена заборгованість по кредиту - 130936,89 доларів США, заборгованість по відсотках - 10326,91 доларів США, пеня у розмірі 238 400 гривень. Враховуючи викладене, подана [PERSON] , як новим кредитором, заява до Верховного суду у цивільній справі № 755/9917/15 про залучення правонаступника, в якій він просив залучити до участі його у справі, як правонаступника позивача Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», що в подальшому призвело до стягнення на його користь солідарно з [PERSON] , [PERSON] заборгованості по кредитному договору від 03.04.2008 року № 223354238, є підтвердженням порушення прав позивача, як боржника у кредитних правовідносинах. Наведені вище норми матеріального закону свідчить про те, що укладені між ТОВ ФК «Укрфінанс груп» та фізичною особою [PERSON] оспорювані договори за своєю юридичною природою (незважаючи на його назву як договір про відступлення права вимоги) є договором факторингу. Цесія (уступка права вимоги) є одним з обов`язкових елементів відносин факторингу. Проте сама по собі назва оспорюваного у даній справі договору не змінює його правової природи. За таких обставин та з огляду на те, що за змістом частини першої статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а оспорювані правочини суперечать наведеним вище приписам цивільного законодавства України щодо суб`єктного складу договору факторингу, то вони підлягають визнанню недійсним відповідно до частини першої статті 215 Цивільного кодексу України. Враховуючи викладене пілягають визнанню недійсними договір про відступлення права вимоги № 26-04/19/3 від 26.04.2019 року та договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 26.04.2019 року. Відповідно до частини першої статті 236 Цивільного кодексу України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Установлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (частина перша статті 216 цього Кодексу). Таким чином оспорюванні правочини не створили будь-яких юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2018 року, у справі №909/698/16 Верховний суд, встановивши недійсність правочинів при абсолютно подібних правовідносинах, погодився з судами першої та апеляційної інстанцій щодо необхідності скасування подальших реєстраційних дій, на підставі яких особа, яка отримала право вимоги за недійсними правочинами, зареєструвала за собою право власності на нерухоме майно. При цьому Велика палата виходила із того, що оскільки недійсні правочини не створили будь-яких юридичних наслідків, то, будь-яка подальша реалізація цих правочинів є незаконною, а тому суд має реально захистити та відновити порушено право позивача та відновити становище, яке існувало до порушення, що відповідає способу захисту порушеного цивільного права та інтересу, прямо передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України. В даному конкретному випадку відповідач [PERSON] реалізував оспорюванні правочини, звернувшись з відповідною заявою про примусове виконання судового рішення по цивільній справі № 755/9917/15-ц, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження № 60571240 від 11.11.2019 року. Станом на 13.07.2020 року, позивач та його представник не знайомі з матеріалами виконавчого провадження, оскільки Обухівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області прийом громадян та, відповідно, ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження не проводить, починаючи з березня 2020 року, посилаючись на карантин, в той час як до березня 2020 року позивачу взагалі не було відомо про наявність вказаного виконавчого провадження, оскільки державним виконавцем будь-яка кореспонденція з цього приводу не надсилалась. Як вбачається із змісту інформаційної довідки 215941792 від 11.07.2020 року за відповідачем [PERSON] було зареєстровано право власності на нерухоме майно, яке було предметом договору іпотеки укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) Іпотекодавцем, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М. 03 квітня 2008 року за реєстровим номером 455. Так, відповідно до свідоцтва, серія та номер 410, виданого 17.06.2020 року, видавник: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Гринько Ангеліна Павлівна (номер запису про право власності/довірчої власності: 36914729) та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 52692676 від 17.06.2020 року 10:47:15, приватний нотаріус Гринько Ангеліна Павлівна, Обухівський районний нотаріальний округ, Київська область, відповідач [PERSON] набув право власності на житловий будинок (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2101913232231), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальна площа 193,30 кв.м., житлова площа 58,0 кв.м.. Крім того, відповідно до відповідно до свідоцтва, серія та номер 410, виданого 17.06.2020 року, видавник: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Гринько Ангеліна Павлівна (номер запису про право власності/довірчої власності: 36913727) та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 52691878 від 17.06.2020 року 10:27:07, приватний нотаріус Гринько Ангеліна Павлівна, Обухівський районний нотаріальний округ, Київська область, відповідач [PERSON] набув право власності на земельну ділянку площею: 0,0388 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2100102432231), кадастровий номер: 3223155400:05:028:0148, яка розташована в [ADDRESS] , цільове призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на якій розташований вищевказаний житловий будинок, на підставі договору іпотеки укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) Іпотекодавцем, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М. 03 квітня 2008 року за реєстровим номером 455. Також, в рамках виконавчого провадження № 60571240, відповідач [PERSON] набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером: 3223155400:05:028:0200, площею 0,016 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, розташована за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2095084432231) на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, якщо вони не відбулися, серія та номер: 1331, виданий 05.06.2020, видавник: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Е.В. (номер запису про право власності/довірчої власності: 36783532) та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 52551257 від 05.06.2020 17:03:06, приватний нотаріус Саєнко Еліна Володимирівна, Обухівський районний нотаріальний округ, Київська область. Таким чином головним державним виконавцем Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області Колісником Василем Васильовичем, під час карантину, активно здійснювались дії направлені на передачу [PERSON] вищевказаного майна, в той час як боржник та його представник були позбавлені можливості навіть зайти в приміщення виконавчої служби, в прийомний час та ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження, оскільки для боржника у державного виконавця був карантин, в той час як для стягувача виконувалась відповідна робота. Виходячи із змісту ч. 1 ст. 216 ЦК України щодо того, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, а також правової позиції Великої палати Верховного суду, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2018 року, у справі №909/698/16, всі правочини, на підставі яких відповідач [PERSON] набув право власності на об`єкти нерухомого майна, використовуючи оспорюванні недійсні договори відступлення права вимоги, підлягають визнанню недійсними і такі позовні вимоги є похідними від основних позовних вимог щодо недійсності договору № 26-04/19/3 від 26.04.2019 року та договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 26.04.2019 року та направлені на реальний захист та відновлення порушеного право позивача, відновлення становища, яке існувало до порушення права, що відповідає способу захисту порушеного цивільного права та інтересу, прямо передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України. За таких обставин підлягають визнанню недійсними свідоцтво, серія та номер 410, видане 17.06.2020 року, видавник: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Гринько Ангеліна Павлівна (номери записів про право власності/довірчої власності: 36914729 та 36913727) та свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, якщо вони не відбулися, серія та номер: 1331, видане 05.06.2020, видавник: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Е.В. (номер запису про право власності/довірчої власності: 36783532). Щодо скасування відповідних рішень державних реєстраторів щодо реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, які були набуті відповідачем [PERSON] на підставі оспорюванних правочинів, то з цього приводу, знову ж таки, у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2018 року, у справі №909/698/16 Велика палата виклала наступну правову позицію. За змістом статті 216 цього Кодексу наслідком недійсності правочину є застосування двосторонньої реституції незалежно від добросовісності сторін правочину. Разом з тим частиною третьою цієї статті передбачено, що загальні наслідки недійсності правочину застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Такі особливості встановлено, зокрема, частиною другою статті 26 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», за змістом якої записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до частини другої статті 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна судова адміністрація України у день набрання законної сили рішенням суду, яке передбачає набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора, забезпечує передачу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно примірника такого судового рішення. З наведеного вбачається, що Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено вичерпний перелік рішень суду, на підставі яких здійснюється державна реєстрація прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме набуття, зміна або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяження таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру речових прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора. Таким чином, роз`яснити, що згідно із Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду щодо недійсності правочину не зумовлює виникнення обов`язку скасування рішення про державну реєстрацію права власності на відповідний об`єкт. Запис про скасування державної реєстрації прав вноситься до Державного реєстру речових прав саме на підставі рішення суду про скасування рішення про державну реєстрацію прав. За відсутності такого рішення суду реалізувати рішення суду про визнання правочинів недійсними, тобто відновити порушені права позивача, буде неможливо. За таких обставин підлягають скасуванню рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46683544 від 26.04.2019 20:11:15, приватний нотаріус Черленюх Людмила Василівна, Київський міський нотаріальний округ (номер запису про обтяження 31379414 ), рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 52692676 від 17.06.2020 року 10:47:15, приватний нотаріус Гринько Ангеліна Павлівна, Обухівський районний нотаріальний округ, Київська область, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 52691878 від 17.06.2020 року 10:27:07, приватний нотаріус Гринько Ангеліна Павлівна, Обухівський районний нотаріальний округ, Київська область, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 52551257 від 05.06.2020 17:03:06, приватний нотаріус Саєнко Еліна Володимирівна, Обухівський районний нотаріальний округ, Київська область. Звертаю увагу суду, що на момент подання даного позову, також незрозумілі конкретні правові підстави видачі приватними нотаріусами свідоцтва, серія та номер 410, видане 17.06.2020 року, видавник: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Гринько Ангеліна Павлівна (номери записів про право власності/довірчої власності: 36914729 та 36913727) та свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, якщо вони не відбулися, серія та номер: 1331, видане 05.06.2020, видавник: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Е.В. (номер запису про право власності/довірчої власності: 36783532) Позовні вимоги щодо визнання недійсними свідоцтва, серія та номер 410, видане 17.06.2020 року, видавник: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Гринько Ангеліна Павлівна (номери записів про право власності/довірчої власності: 36914729 та 36913727) та свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, якщо вони не відбулися, серія та номер: 1331, видане 05.06.2020, видавник: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Е.В. (номер запису про право власності/довірчої власності: 36783532), скасування відповідних рішень державних реєстраторів є похідними від позовних вимог про визнання недійсними оспорюваних правочинів . У відповідності до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно приписів частини 1 статті 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України. Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов`язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції. Статтею 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визначено, що кожному гарантується право на мирне володіння своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Стаття 6 Конвенції детально описує процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі при розгляді цивільного позову в національному суді, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. Приписами статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Стаття 15 Цивільного кодексу України встановлює право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Таким чином, вказана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Отже порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. У постанові Верховного Суду України від 12.06.2013 року. у справі №6-32цс13 висловлено правову позицію, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права;визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. В даному конкретному випадку позовні вимоги щодо визнання недійсними свідоцтв, скасування рішень державних реєстраторів є способом захисту порушеного цивільного права, а саме відновленням становища, яке існувало до порушення. Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. В даній позовній заяві позивач звертається до суду із позовними вимогами, які відповідають способу захисту цивільних прав, передбаченому пунктом 2 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, а саме позивач намагається відновити становище, яке існувало до порушення його цивільного права, в зв`язку з тим, що після укладення оспорюваних правочинів було вчинено ряд юридичних дій, які істотно порушують права та охоронювані законом інтереси позивача, зокрема, відповідачу [PERSON] , були видані свідоцтва, які є правовстановлюючими документами на об`єкти нерухомості, а державними реєстраторами були прийняті відповідні рішення в зв`язку з чим позивача протизаконно позбавлено права власності на нерухоме майно. За таких обстави, оскільки такі позовні вимоги є похідними від позовної вимоги про визнання недійсними договору про відступлення права вимоги № 26-04/19/3 від 26.04.2019 року та договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 26.04.2019 року, підлягають визнанню недійсними свідоцтво, серія та номер 410, видане 17.06.2020 року, видавник: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Гринько Ангеліна Павлівна (номери записів про право власності/довірчої власності: 36914729 та 36913727) та свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, якщо вони не відбулися, серія та номер: 1331, видане 05.06.2020, видавник: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Е.В. (номер запису про право власності/довірчої власності: 36783532) та підлягають скасуванню рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46683544 від 26.04.2019 20:11:15, приватний нотаріус Черленюх Людмила Василівна, Київський міський нотаріальний округ (номер запису про обтяження 31379414), рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 52692676 від 17.06.2020 року 10:47:15, приватний нотаріус Гринько Ангеліна Павлівна, Обухівський районний нотаріальний округ, Київська область, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 52691878 від 17.06.2020 року 10:27:07, приватний нотаріус Гринько Ангеліна Павлівна, Обухівський районний нотаріальний округ, Київська область, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 52551257 від 05.06.2020 17:03:06, приватний нотаріус Саєнко Еліна Володимирівна, Обухівський районний нотаріальний округ, Київська область. Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Таким чином, враховуючи те, що позивачем у позовній заяві, об`єднано 8 вимог немайнового характеру судовий збір сплачувався за кожну вимогу немайнового характеру і загальна сума такого судового збору становить 6726 гривень 40 копійок (840, 80 гривень помножити на 8, дорівнює 6726,40 гривень). В порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 6726,40 гривень.

Outcome: approved