Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~17.01.2020 року позивач [PERSON] звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом до ДП "Східного гірничо - збагачувального комбінату" про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він працював в період з: -15.04.1994р. по 09.08.2002р. - на посаді підземного прохідника ш. «Інгульська» «Інгульський» рудник «СхідГЗК»; - з 17.09.2003р. по 29.01.2004р. - на посаді підземного прохідника ш. «Інгульська» «СхідГЗК»; - з 01.07.2011 року по 09.08.2013 року - на посаді підземного прохідника ш. «Новокостянтинівська» ДП «СхідГЗК», правонаступником вищезазначених підприємств є Державне підприємство «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (надалі- Відповідач/ДП «СхідГЗК»), виконував роботи в особливо важких та особливо шкідливих умовах праці. Загальний стаж роботи на підприємстві відповідача в умовах впливу шкідливих факторів складає 11 років. Відповідно до п.п. 9,10, 14 акту Форми П-4, 28.01.2014 року Українським НДІ промислової медицини, йому було встановлено діагноз: - радикулопатія попереково-крижова (Г5, 81) та шийна (С5-С8) рецидивуючий перебіг, з вираженим статико-динамічними порушеннями, стійким больовим і периферичним нейроваскулярним синдромами, двобічним плечолопатковим періартрозом, остеоартрозом правого плечового суглоба (ПФС другого ст.) остеоартрозом ліктьових (ПФ першого-другого ст.), колінних суглобів (ПФ другого ст.); (далі по тексту - радикулопатія); - хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легенів першої ст.) ЛН першого ст.; - нейросенсорна приглухуватість першого ст. (з легким зниженням слуху). Відповідно до п.17 акту Форми П-4, причинами виникнення професійного захворювання позивача є робота в умовах важкої праці, пилу та шуму параметри яких перевищували норми, а саме: 1. Рівень фізичного перенавантаження: - потужність зовнішньої роботи, Вт. кг/м, до 180/50300 при нормативному значенні до 91/47000 - маса вантажу, що піднімається та переміщується вручну одноразово - 40 кг при допустимій до 30кг. - робоча поза в % до тривалості зміни. Вимушена, фіксована: 34,7/1,2 при нормативному значенні 25/0 - кількість вимушених нахилів корпусу (всього/під кутом більше 30°) - 260/57 при допустимій 100/0 - переміщення у просторі (походи, обумовленні технологічним процесом протягом зміни) в метрах по горизонталі 4000 при допустимому до 4000. 2. Тип вібрації: - локальна 134 при нормі 112 - технологічна 132 при нормі 92 - транспортно-технологічна 126 при нормі 101 3. Мікроклімат: - температура повітря 12-13 С при нормі 19-23 С - відносна вологість - до 99% при нормі до 75% - швидкість руху повітря - 0,6 м/с при нормі до 0,5 м/с - еквівалентний рівень шуму -105-115 дБА при нормі 80 дБА 4. Запиленість повітря робочої зони: - Пил, аерозоль дезитеграції, природна, мінеральна, радіоактивна - 7,4 мг/м3 при ГДК=2,0 мг/м3. Термін дії протягом за зміну - 80% У зв`язку із заподіянням шкоди, він 25.02.2014 року, пройшов огляд медико- соціальною експертною комісією (надалі - МСЕК), де йому було визначено ступінь втрати професійної працездатності 60% та встановлено третю групу інвалідності з 24.02.2014 року - безстроково. Відповідно до висновку про умови та характер праці йому протипоказана робота у умовах тяжкої фізичної праці, вимушеної робочої пози, дії шуму, запиленості повітря, в несприятливих кліматичних умовах, що підтверджується довідкою до акта МСЕК серії 10ААВ №761998. У зв`язку з вказаним хронічним професійним захворюванням порушено та порушуються його нормальні життєві зв`язки, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, постійно відчуває больові відчуття, а саме: слабкість, задишку, дихальний дискомфорт, що посилюється при незначному фізичному навантаженні, швидку втомлюваність, сухий, періодично з відходженням в`язкого жовтого мокротиння, кашель, тяжкість в грудній клітині, загальне нездужання, біль у хребті, що посилюється під час руху, фізичному навантаженні, у великих суглобах нижніх кінцівок, зниження слуху. Тривалий процес лікування, позбавляє його можливості вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання хронічного професійного захворювання, він постійно відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Окрім того, внаслідок отриманих хронічних професійних захворювань, що супроводжується значною втратою працездатності в відносно молодому віці, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, він постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному станах. В тому числі він не має можливості приділяти належної уваги своїй родині. На даний час його самопочуття не поліпшується, негативні зміни у його житті є незворотними, усвідомлення чого, завдає йому душевного болю та страждань. Перелічені негативні явища не можуть не викликати переживання, страждання, стрес, депресію. Отже, факт моральних страждань є очевидним і не потребує доказуванню іншими засобами доказування. Вважає, що за таких обставин зі сторони відповідача йому має бути відшкодована моральна шкода, яка завдана ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило виникнення у нього хронічного професійного захворювання. Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що у випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Право на компенсацію за моральну шкоду, виникає у особи з дня встановлення йому стійкої втрати працездатності вперше висновком медико-соціальної експертної комісії (дана правова позиція знайшла своє відображення в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11 травня 2016 року по справі № 6-3149цс15). Таким чином, позивач, при визначені розміру моральної шкоди виходить з розміру мінімальної заробітної плати встановленої на 01 січня 2020 року та оцінює моральну шкоду в 60 місячних розмірів мінімальної заробітної плати: 60*4723 грн.(місячний розмір мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2020 року встановлений ст.8 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік») = 283 380 (двісті вісімдесят три тисячі триста вісімдесят) гривень. Тобто, виходячи із зазначеного розрахунку та із глибини, характеру та тривалості душевних страждань та нервових переживань, істотності недоотриманих благ,

Outcome: approved