Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

23.02.2021 року на розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій ДВНЗ «Донецький національний технічний університет» просить стягнути з [PERSON] : - заборгованість за навчання, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, трьох процентів річних від простроченої суми та пені, що у грошовому еквіваленті складає 9008,51 гривень, із яких основний борг складає 3854,00 гривень, пеня - 4146,93 гривень, три проценти річних від простроченої суми - 340,84 гривень, збитки від інфляції - 666,74 гривень; - судові витрати по справі у сумі 2270,00 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Згідно Наказу ректора ДВНЗ «Дон НТУ» від 31.08.2016 року № 261-08, [PERSON] з 01.09.2016 року зарахований на перший курс заочної форми навчання за спеціальністю 121 «Інженерія програмного забезпечення» за рахунок фізичних осіб. 29.08.2016 року між ДВНЗ «Дон НТУ» та відповідачем було укладено Договір про навчання № ІПЗ-16/36, згідно умов якого, позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити його навчання, відповідач взяв на себе зобов`язання щодо своєчасного внесення плати за освітню послугу в розмірах, та в строки визначені договором. Додатковою угодою до договору № ІПЗ-13/36 від 29.08.2016 року було встановлено загальну вартість освітньої послуги з підготовки бакалавра становила 30876 гривень, кошти мали вноситись два рази на рік - не пізніше 10 вересня та 20 лютого навчального року. Обов`язки ДВНЗ «Дон НТУ» виконувались у повному обсязі. Оплата за навчання за період з 01.02.2018 року по 30.06.2018 року [PERSON] не здійснювалась, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 3854 гривень. У зв`язку з наявною заборгованістю відповідач був відрахований відповідно до Наказу № 360 від 27.06.2018 року. В умовах Договору також прописано, що за несвоєчасне внесення плати за надання освітніх послуг відповідач має сплатити пеню за кожний прострочений день, тобто з 21.02.2018 року у розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу. Добровільного врегулювання спірних відносин сторонами не досягнуто, що зумовило потребу в зверненні Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» до суду за захистом майнових прав. Судом порушено справу за позовною заявою, між сторонами виникли матеріально-правові і процесуально-правові наслідки такого рішення суду. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, що узгоджується з ч. 4 ст. 19, ст. 274 ЦПК України. На виклик суду сторони не з`явилися. Позивач Державний вищий навчальний заклад «Донецький національний технічний університет» про дату, час проведення судового засідання повідомлений належним чином відповідно до ст. ст. 128, 130 ЦПК України, представником Кириченко Г.О. (уповноважена довіреністю) надано, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43, ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримано, не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] , правом надання відзиву на позову заяву, в порядку та строки, передбачені ст. 278 ЦПК України, не скористався, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність не подано. Судом вжито максимальні заходи для його повідомлення про розгляд справи з дотриманням ст. ст. 128, 130 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, що в розумінні п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є належним повідомленням про розгляд справи. З огляду на вказане, в розумінні ст. 280 ЦПК України наявні умови для проведення заочного розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено такі факти та відповідні правовідносини. 29.08.2016 року між ДВНЗ «Дон НТУ» та [PERSON] було укладено Договір про навчання № ІПЗ-16/36. Згідно умов якого, позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити його навчання, відповідач взяв на себе зобов`язання щодо своєчасного внесення плати за освітню послугу в розмірах, та в строки визначені договором, кошти мали вноситись два рази на рік - не пізніше 10 вересня та 20 лютого навчального року. (а.с. 5). Додатковою угодою від 12.06.2017 року до Договору № ІПЗ-13/36 від 29.08.2016 року було встановлено загальну вартість освітньої послуги з підготовки бакалавра у сумі 30876 гривень: 1 курс - 3300 гривень, 2 курс - 3877 гривень, 3 курс - 4046 гривень, 4 курс - 4215 гривень (а.с. 6). Відповідно до навчального плану № 16 б 3006, обов`язки ДВНЗ «Дон НТУ» щодо надання освітніх послуг виконувались у повному обсязі (а.с. 16-17). Згідно Довідки № 27 від 06.11.2020 року, студентом [PERSON] , за послугу навчання згідно договору №ІПЗ-16/36 від 29.08.2016 року, станом на 06.11.2020 року наявна заборгованість у сумі 3854 гривень за період з 01.02.2018 року по 30.06.2018 року. Нараховано за період навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2018 року - 14354 гривень. Оплата за вказаний період навчання надходила у сумі 10500 гривень: 09.09.2016 року - 3300 гривень, 25.01.2017 року - 3300 гривень, 12.09.2017 року - 3900 гривень (а.с. 23, 8-13). У зв`язку з наявною заборгованістю, [PERSON] був відрахований з ДВНЗ «Дон НТУ», відповідно до наказу 3 360 від 27.06.2018 року та додатку А до нього (а.с. 14, 15). Відповідно до Архівної довідки № 17 від 19.02.2021 року, у документах архівного фонду ДВНЗ «Дон НТУ» у відомостях про періоди навчання [PERSON] з 01.09.2016 року зараховано студентом 1 курсу заочної форми навчання за спеціальністю 121 « Інженерія програмного забезпечення», для здобуття освітнього ступеня «бакалавра», за рахунок коштів фізичних осіб. [PERSON] 30.06.2018 року відраховано зі складу студентів, у зв`язку з порушенням умов договору навчання (а.с 7). Згідно Розрахунку пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, за несвоєчасне виконання договору [PERSON] має сплатити на користь ДВНЗ «Дон НТУ» суму основного боргу з урахуванням пені, трьох процентів річних від простроченої суми, встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, у сумі 9008,51 гривень, з яких: основний борг - 3854 гривень, пеня- 4146,93 гривень, три проценти річних від простроченої суми - 340,84 гривень, збитки від інфляції - 666,74 гривень (а.с. 24-26). Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивач Державний вищий навчальний заклад «Донецький національний технічний університет», посилаючись на ст. ст. 526, 628, 901 ЦК України, ст. 46 Закону України «Про вищу освіту», - в судовому порядку позивається з заявою про відшкодування збитків (витрат за навчання) завданих університету. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог. Таким чином, при з`ясуванні, якими доказами кожна сторона буде обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо невизнаних обставин, суд повинен виходити з принципу змагальності цивільного процесу, за яким кожна сторона несе обов`язки щодо збирання доказів і доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, якщо інше не встановлено процесуальним законом. Судом надано оцінку поданих ДВНЗ «Дон НТУ» доказів і прийнято висновок про слушність аргументів, наведених в позовній заяві та про задоволення заявлених вимог з огляду на наступні норми права. Згідно з ч. 1 ст. 73 закону України «Про вищу освіту» заклад вищої освіти відповідно до законодавства та статуту може надавати фізичним та юридичним особам платні послуги за умови забезпечення надання належного рівня освітніх послуг як основного статутного виду діяльності. Відповідно до ч. 6 ст. 73 Закону України «Про вищу освіту» розмір плати за весь строк навчання для здобуття відповідного ступеня вищої освіти, підвищення кваліфікації, а також порядок оплати освітньої послуги (разово, щороку, щосеместрово, щомісяця) встановлюються у договорі (контракті), що укладається між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною) особою, яка замовляє платну освітню послугу для себе або для іншої особи, беручи на себе фінансові зобов`язання щодо її оплати. Договір про надання послуг навчання відноситься до договорів про надання послуг, питання про які регулюються главою 63 ЦК України. Згідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону, та відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що сторонами укладено договір про надання освітніх послуг №ІПЗ-16/36 від 29.08.2016 року, та Додаткову угоду 12.06.2017 року, згідно умов якого, позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити його навчання, відповідач взяв на себе зобов`язання щодо своєчасного внесення плати за освітню послугу в розмірах, та в строки визначені договором, кошти мали вноситись два рази на рік - не пізніше 10 вересня та 20 лютого навчального року (а.с. 5, 6). ДВНЗ «Дон НТУ» порушень умов договірних відносин не допущено, - суду надано докази про зарахування та про фактичне отримання [PERSON] освітніх послуг (копія навчального плану № 16 б 3006 (а.с. 16-17). Відповідач [PERSON] неналежним чином виконав договірні зобов`язання, оплата вартості навчання здійснена частково у сумі 10500 гривень: 09.09.2016 року - 3300 гривень, 25.01.2017 року - 3300 гривень, 12.09.2017 року - 3900 гривень (а.с. 23, 8-13). Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про вищу освіту» підставами для відрахування здобувача вищої освіти є порушення умов договору (контракту), укладеного між вищим навчальним закладом та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання. За порушення умов договору про надання освітніх послуг №ІПЗ-16/36 від 29.08.2016 року, а саме несплати [PERSON] за навчання, 30.06.2018 року був відрахований з ДВНЗ «Дон НТУ». Згідно ч. 4 ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно Розрахунку пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, за несвоєчасне виконання договору [PERSON] має сплатити на користь ДВНЗ «Дон НТУ» суму основного боргу з урахуванням пені, трьох процентів річних від простроченої суми, встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, у сумі 9008,51 гривень, з яких: основний борг - 3854 гривень, пеня- 4146,93 гривень, три проценти річних від простроченої суми - 340,84 гривень, збитки від інфляції - 666,74 гривень (а.с. 24-26). Відповідно до п. 3.4 Договору, [PERSON] був зобов`язаний проінформувати у письмовій формі ДВНЗ «Дон НТУ» про неможливість сплати освітніх послуг. Відтак, в силу п. 5.4 Договору, оскільки, відповідач письмово не повідомив про відмову в отриманні освітніх послуг, вважається, що освітні послуги були надані до дати наказу про відрахування і відповідач повинен їх оплатити у відповідному розмірі. Крім того, відповідно до п. 6.2 Договору, за несвоєчасне внесення оплати за надання освітніх послуг, відповідач має сплатити пень за кожний прострочений день, починаючи з першого дня строку з 21.02.2018 року у розмірі 0.1 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Відповідно до ч.1 ст. 526, ст. 610 ЦК України, Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно до п. п. 3,4 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки; відшкодування збитків. Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Суд, приходить висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо обов`язку відповідача відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з наданням освітніх послуг, та порушені майнові права підлягають захисту. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша - компенсується за рахунок держав. Суд у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача сплачену при подачі позову суму судового збору у розмірі 2270 гривень (п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»). На підставі вищевикладеного, ст. ст. 526, 527, 530, 629, 901, 903 ЦК України, ст. 73 Закону України "Про вищу освіту",

Outcome: approved