Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

18 листопада 2016 року позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову позивачі посилаються на те, що 20 січня 2007 року померла їх дочка [PERSON] [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме частина квартири, розташованої в [ADDRESS], яка належала дочці та їм на праві спільної сумісної власності. На даний час у них виникла необхідність в отриманні свідоцтва про право на спадщину, але отримати свідоцтво вони позбавлені можливості із-за розбіжностей в написанні даних про особу дочки у свідоцтві про її смерть, у свідоцтві про її народження та у правовстановлюючого документі на спадкове майно. Це повязано з тим, що їх померла дочка померла у Швеції, де нею було змінено прізвище на [PERSON], а у свідоцтві про її смерть не зазначено її по батькові. А тому при їх зверненні до нотаріуса їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивачі просять встановити факт, що позивачі є батьками [PERSON] [PERSON], померлої 20 січня 2007 року, встановити факт належності померлій [PERSON] [PERSON] свідоцтва про право власності на житло, видане відділом приватизації житла управління житлово-комунального господарства виконкому Полтавської міської ради 08 грудня 1997 року, визнати за ними в порядку спадкування за законом після смерті доньки кожному по 1/6 частині квартири, яка розташована в м.Полтаві, вул.АТО ( стара назва Красіна),116[ADDRESS]. У судове засідання позивачі та їх представник не зявилися, надавши суду, кожен окремо, заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримують. Представник Полтавської міської ради в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за відсутності представника. Приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не зявилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наданих сторонами доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] народилася 28 жовтня 1979 року в м.Полтаві, її батьками є [PERSON], [PERSON], що підтверджується ксерокопією повторного свідоцтва про її народження серії 1-КЕ № 0141101 від 22 січня 2007 року. Як вбачається з виписки з реєстру населення, виданого Державним податковим управлінням Швеції 09.07.2009 року, [PERSON] [PERSON] 21.09.1998 року змінила прізвище на [PERSON] та зареєструвала першу частину подвійного прізвища [PERSON] 21.09.1998 року. Згідно зі ксерокопією свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації житла 08 грудня 1997 року на підставі розпорядження № 4287 від 08 грудня 1997 року, квартира, що знаходиться на [ADDRESS], належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з довідки КП "Житлово-експлуатаційна організація № 2" Полтавської міської ради від 29 квітня 2014 року, виданої [PERSON], квартира, розташована в [ADDRESS], є приватизованою та в ній значаться зареєстрованими [PERSON] - з 30 листопада 1993 року, [PERSON], який є її чоловіком, - з 30 листопада 1993 року, та [PERSON], яка є її дочкою, - з 30 листопада 1993 року, яка була знята з реєстрації 31 січня 2007 року. Згідно з випискою з реєстру населення, виданого Державним податковим управлінням Швеції 09.07.2009 року, [PERSON] [PERSON] померла 20 січня 2007 року. У відповідності до п.6 ч.1\~ст.256 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя по батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.1 ч.1\~ст. 256 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що в судовому засіданні встановлено, що свідоцтво про право власності на житло, видане відділом приватизації житла 08 грудня 1997 року на підставі розпорядження № 4287 від 08 грудня 1997 року на квартиру за вищевказаною адресою, дійсно належить [PERSON] [PERSON], яка є дочкою позивачів, іншим шляхом позивачі позбавлені можливості встановити зазначені факти. У відповідності до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст..1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після смерті [PERSON] [PERSON] відкрилася спадщина на належну їй частку квартири , розташованої за адресою : м.Полтава, вул.Героїв АТО ( стара назва вул.Красіна), 116[ADDRESS]. У відповідності до ч.2 ст.370 ЦК України\~у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Оскільки квартира за вищезазначеною адресою належала співвласникам на праві спільної сумісної власності, так як їх частки не були визначені, то суд приходить до висновку, що кожному із співвласнику належало по 1/3 частини квартири. Як вбачається із постанову по відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07 листопада 2016 року [PERSON] Ю,В. та [PERSON], які звернулися о нотаріальної контори із заявами по прийняття спадщини, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті [PERSON] [PERSON], у зв'язку з тим, що ними не подано документи, які підтверджують родинні звязки з померлою, та у звязку з тим, що правовстановлюючий документ на квартиру № 9 не підтверджує право власності померлої на вище вказаний обєкт нерухомого майна та наявність суперечностей між заявленими зареєстрованими речовими правам на нерухоме майно, зокрема відомостями про належність правовстановлюючого документу відповідному співвласнику. Згідно з ч.3 ст..1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив відмову від неї. Враховуючи, що позивачі є спадкоємцями першої черги, на час відкриття спадщини були зареєстровані разом зі спадкодавцем, від спадщини не відмовилися, а тому суд вважає, що позивачі прийняли спадщину, яка відкрилася після смерті їх дочки та за ними слід визнати право власності на спадкове майно в рівних частках - по 1/6 частині квартири за вищезазначеною адресою. На підставі наведеного,

Outcome: approved