Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

29 червня 2017 року головний лікар КУ «Томашпільська центральна районна лікарня» О.М. Краківська звернулася до суду з даною заявою, в якій просить надати [PERSON] амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку як захід медичного характеру із звичайним режимом нагляду на амбулаторно-примусове лікування за поданням районного психіатра [PERSON]. Заява обґрунтована наступним. 27 червня 2017 року до КУ «Томашпільська ЦРЛ» надійшла письмова заява від лікаря - психіатра [PERSON] щодо надання амбулаторної психіатричної допомоги [PERSON], [INFO], жителю [ADDRESS]. В заяві зазначена, що [PERSON] з 1997 року перебуває на обліку в психіатричному кабінеті КУ «Томашпільська ЦРЛ» з приводу хронічного психічного захворювання. Неодноразово лікувався стаціонарно в ВОПНЛ ім. Ющенка - в 1997 р. -2002 р., 2003 р., 2004 р. 2006 р. - 2008 р., 2010 р. -2016 р. з діагнозом - шизофренія, параноїдної форми, безперервний тип перебігу. Хворий потребує постійного амбулаторного лікування. Захворювання носить безперервний характер з короткими ремісіями. В період загострення хворий злобний, агресивна, схильний до нанесення тілесних ушкоджень, пошкодження свого майна та майна оточуючих. 27 червня 2017 року [PERSON] був оглянутий лікарем-психіатром Томашпільської ЦРЛ, яка зробила висновок, що є достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у нього тяжкого психічного розладу, внаслідок чого останній може завдати значної шкоди своєму здоров'ю та здоров'ю оточуючих у зв'язку з погіршенням психічного стану, якщо йому не буде надана амбулаторна психіатрична допомога. 27 червня 2017 року [PERSON] був представлений на ЛКК. Головний лікар О.М. Краківська зазначає, що заключенням ЛКК рекомендовано оформлення амбулаторного примусового лікування як захід медичного характеру із звичайним режимом нагляду на амбулаторно-примусове лікування за місцем проживання. У судовому засіданні представник заявника лікар-психіатр [PERSON] заявлені вимоги підтримала повністю, вказала, що необхідність надання [PERSON] амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку пов'язана з тим, що у нього дійсно встановлено тяжкий психічний розлад, попросила заяву задовольнити, надати дозвіл на проведення амбулаторної психіатричної допомоги [PERSON] в примусовому порядку строком на шість місяців. Законний представник хворого [PERSON] - батько [PERSON] в судовому засіданні не заперечив проти надання його сину [PERSON] амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. [PERSON] в судовому засіданні не заперечив проти надання йому амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Прокурор Томашпільського відділу Могилів-Подільської місцевої прокуратури Швець А.І. вважає за необхідне надати [PERSON] амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку як захід медичного характеру із звичайним режимом нагляду. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази та оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 279 ЦПК України за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Таким чином, визначальними для надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, є наявність умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога - психіатрична допомога, що включає в себе обстеження стану психічного здоров'я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, профілактику, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, в амбулаторних умовах. Згідно ч. 2 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. За змістом ч. 3 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» питання про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку вирішується судом за місцем проживання особи. Заява про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку направляється до суду лікарем-психіатром. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави для надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди та без згоди її законного представника, передбачені частиною другою цієї статті, додається висновок лікаря-психіатра, який містить обґрунтування про необхідність надання особі такої допомоги. Судом встановлено, що [PERSON] з 1997 року перебуває на обліку в психіатричному кабінеті Томашпільської ЦРЛ з приводу хронічного психіатричного захворювання. Хворий неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні в обласній психіатричній лікарні ім. Ющенка (в 1997 р. -2002 р., 2003 р., 2004 р. 2006 р. - 2008 р., 2010 р. -2016 р.) з діагнозом шизофренія, параноїдної форми, безперервний тип перебігу. Захворювання носить безперервний характер з короткими ремісіями. В період загострення хворий злобний, агресивна, схильний до нанесення тілесних ушкоджень, пошкодження свого майна та майна оточуючих. Згідно рішення ЛКК Томашпільської ЦРЛ № 412 від 27 червня 2017 р. щодо [PERSON] комісією рекомендовано оформлення амбулаторного примусового лікування як захід медичного характеру із звичайним режимом нагляду за місцем проживання.( а.с.4) Законний представник [PERSON] - [PERSON] та сам хворий [PERSON] дав свою згоду на надання останньому амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку як захід медичного характеру із звичайним режимом нагляду на амбулаторно-примусове лікування. Оскільки необхідність надання [PERSON] амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку як захід медичного характеру із звичайним режимом нагляду за поданням районного психіатра [PERSON] у повному обсязі знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, сам [PERSON] не заперечив щодо надання йому амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку як захід медичного характеру із звичайним режимом нагляду, тому суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved