Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

18 липня 2017 року [PERSON] пред'явив вказаний позов, посилаючись на наступні обста- вини. Він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] - відповідачем у справі, від шлюбу у них є дитина - [PERSON], [INFO]. У зв'язку з тим, що подружнє життя у них не склалося, рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 30.03.2012 р. шлюб між ними розірвано. З того часу відповідач жодного разу не навідувала дитину та самоусунулась від її вихо- вання, не спілкувалася з нею та не брала участі у її вихованні, не надавала жодної матеріальної до- помоги на утримання дитини. [PERSON] має реальну можливість виконувати свої батьківські обов'язки, але вона зовсім не цікавиться дитиною, не спілкується з нею. Він створив для дитини гідні умови проживання, позитивно характеризується за місцем проживання. Татарбунарською рай- держадміністрацією надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її дитини [PERSON] Діючи у інтересах дитини та враховуючи те, щоб відповідач у майбутньому не мала можливість пред'явити до неї будь яких претензій майнового характеру, звер- нувся до суду з даним позовом. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач двічі в судове засідання не з'явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи за місцем реєстрації сповіщалася належним - поштою з повідомленням (а.с.22,28). Відомостей про поважність причин її неявки суд не має і вважає, що вона не з'явилася без поважних причин. Також суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність, враховуючи наявність достатніх матеріа- лів про права та взаємовідносини сторін, з ухваленням заочного рішення. Представник служби у справах дітей Татарбунарської районної державної адміністрації Оде- ської області у судове засідання також двічі не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином (а.с.23,26). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Згідно ст.19 Конвенції про права дитини, держави - учасники зобов'язані вживати усіх необ- хідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психоло- гічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального пово- дження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьків- ських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно (а.с.5) підтверд- жується, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 30.03.2012 р., яке набрало чинності (копія на а.с.6) шлюб, зареєстрований 23.11.2009 р. Рибальською сільською радою Татарбунарсь- кого району, актовий запис № 3, між [PERSON] та [PERSON] розірвано, після розірвання шлюбу відповідачу залишено прізвище «[PERSON]». Відповідно до висновку Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області від 29.06.2017 р. (а.с.7), даний орган вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. З довідки, виданої КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 1 «Незабудка» комбіно- ваного типу Татарбунарської міської ради» № 59 від 14.06.2017 р. (а.с.8), видно, що [PERSON], [INFO], дійсно відвідувала ясла-садок з 13.03.2013 р. по 20.07.2013 р. Довідкою Одеського спеціального дошкільного навчального закладу «дитячий садок» № 235 компенсуючого типу Одеської міської ради №33 від 09.06.2017 р.(а.с.12) підтверджується, що за час перебування [PERSON], [INFO] у зазначеному закладі з 01.09.2014 р. по 01.07. 2015 р., рідна мати жодного разу не відвідала доньку. В дошкільний заклад дитину водили рідний тато - [PERSON] та названа мама - [PERSON], остання багато уваги приділяла дівчинці. Із характеристики, наданої Одеською спеціальною загальноосвітньою школою-інтернат № 97 І-ІІ ступенів 08.06.2017 р. (а.с.9-10), слідує, що [PERSON] навчається у вказаному учбовому за- кладі, її родина проживає у [ADDRESS], та складається з батька [PERSON] та названої мами [PERSON], які приділяють багато уваги вихованню дитини, в сі- м'ї [PERSON] отримує любов та увагу. Рідна мама жодного разу не відвідала школу, з учителем не спі- лкувалась, життям доньки не цікавиться. За місцем реєстрації [PERSON] характеризується позитивно, що видно з характеристики міської ради. (а.с.11). Довідкою про склад сім'ї, виданої виконкомом Татарбунарської міської ради 14.06.2017 р. (а. с.14) підтверджується, що позивач зареєстрований [ADDRESS], до складу його сім'ї входить дружина [PERSON],[INFO], та до- нька [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім'ї є першоосно- вою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'я- зані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, нав- чання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як передбачено ч.7 ст.7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно із частинами 1 та 2 ст.150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі по- ваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщи- ни. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розви- ток. Відповідно до ч.1 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно з ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обо- в'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Ст.27 Конвенції «про права дитини» від 20.11.1989 р. (ратифікована Постановою ВР України № 789-ХІІ від 27.02.1991 р.) передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. За змістом ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для за- безпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо утримання та виховання своєї малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Так, з 2012 р. до теперішнього часу вона не спілкується з дитиною, не приймає участі в її вихованні та утриманні. Дитина виховується у сім'ї батька та названої матері, які створилиї належні умови для її виховання, піклуються про її здоров'я, духовний та моральний розвиток, приділяють їй належну увагу та любов. Зважаючи на дані обставини, та враховуючи інтереси малолітньої дитини, суд вважає за мож- ливе та необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно її неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], та стягувати з неї аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а саме до 11.11.2026 р. Як передбачено ст.191 СК України, аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову, тобто у даному випадку з 18.07.2017 р. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved