Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до Мар'їнського районного суду Донецької області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа без самостійних вимог: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, Харківський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якій просить: - визнати виконавчий напис від 18.04.2016 року, зареєстрований в реєстрі за № 9012 та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «АльфаБанк» заборгованості за кредитним договором № 700006360 від 24 квітня 2008 року на загальну суму 9389,45 дол. США таким, що не підлягає виконанню. У судове засідання позивач не з'явився, про дату час та місце судового засідання повідомлений належним чином. У судове засідання відповідач не з'явився, про дату час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Третя особи у судове засідання відповідач не з'явились. У зв'язку з наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Позивачу стало відомо про відкриття 31.05.2016 року Харківським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області виконавчого провадження № 51271614 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 9012 від 18.04.2016 року, вчиненого приватним нотаріусом КМНО Чуловським Володимиром Анатолійовичем про звернення стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа Банк» заборгованості за кредитним договором № 700006360 від 24 квітня 2008 року на загальну суму 9389,45 дол. США, яка складається з заборгованості за кредитом - 7 703,80 дол. США та заборгованості за відсотками за користування кредитом -1685,65 дол. США. Вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України, зокрема, нотаріус не повідомив його про вчинення виконавчого напису, що позбавило його права надати заперечення. Крім того, при вчиненні виконавчого напису нотаріусом належним чином не було перевірено безспірності заборгованості. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду, право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, права та інтереси якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Частиною 2 Переліку встановлено, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Стаття 88 Закону України «Про нотаріат» встановлює умови вчинення виконавчих написів. В силу даної норми, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів (п. 1.1 глава 16 розділ ІІ Порядку). Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (п. 3.1 глави 16 розділу ІІ Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, що передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у цьому переліку Отже, враховуючи наведені положення законодавства, виконавчі написи вчиняються за умови безспірності заявленої заборгованості та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Однак, визначена відповідачем заборгованість за кредитним договором не є безспірною, оскільки позивач не згоден з розрахованою банком сумою заборгованості за кредитним договором, а тому приватний нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис. Крім того, позивача не було повідомлено про порушення кредитних зобов'язань відповідачем ПАТ "Альфа-Банк", що є порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Згідно п.2.3, глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Згідно правової позиції Верховного Суду України в постанові від 20.05.2015 року у справі №6-158цс15, можна говорити про правильність вчиненої нотаріальної дії у вчиненні виконавчого напису лише за умови що: нотаріусу надані всі необхідні документи, визначені переліком, що підтверджують безспірність заборгованості; за наявності доказів належного направлення відповідачем письмової вимоги про усунення порушень; наявності доказів належного отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Визнання судом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню можливе не лише з підстав недотримання нотаріусом порядку та процедури вчинення виконавчого напису, а й у зв'язку із наявністю спору між кредитором та стягувачем щодо розміру та вцілілому наявності будь-якої заборгованості. Аналогічний правовий висновок зробив Верховний Суд України у постанові від 05 липня 2017 року при розгляді справи № 6-887цс17, предметом якої був спір про оспорення виконавчого напису, де суд вказав, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснено, що однією з об'єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред'явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з'ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Слід пам'ятати, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а перевіряє безспірність заборгованості в контексті наявності документів з урахуванням положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Відповідно до роз'яснень, викладених у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» наданий банком розрахунок суми заборгованості не є документом, який підтверджує безспірність вимог банку. Належними доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості, могли бути первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред'явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувана з підписом боржника про його отримання. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису є таким, що не підлягає виконанню є законними та обгрунтованими.

Outcome: approved