Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

27 січня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просила звільнити з-під арешту, накладеного Корабельним відділом державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, квартиру № 62 по вул. Артема в м. Миколаєві. В обґрунтування позову позивач вказувала, що 08 червня 2012 року померла її мати, а 03 квітня 2013 року помер її батько. Після їх смерті відкрилася спадщина у вигляді вказаної квартири. Однак, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки на вказану квартиру накладений арешт. В зв'язку із зазначеним, [PERSON] звернулася із відповідною заявою до Корабельного ВДВС ММУЮ із заявою про зняття арешту, але останній було повідомлено, що виконавче провадження на підставі якого був накладний арешт знищено, що униможливлює його скасування позасудовим шляхом. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, надала заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно договору купівлі-продажу від 17 серпня 1994 року [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] (а.с.17). 08 червня 2012 року померла [PERSON], а 03 квітня 2013 року [PERSON] (а.с.14). Після їх смерті відкрилася спадщина у вигляді вказаної квартири. Спадкоємцем першої черги є їх донька [PERSON] Однак оформити спадкові права позивач не має можливості оскільки, згідно інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на спадкову квартиру накладено арешт на підставі постанови АА166159 від 03.09.2003 року виконавчої служби Корабельного району (а.с.16). Згідно повідомлення Корабельного ВДВС ММУЮ від 20 січня 2014 року № 323 з метою забезпечення виконання рішення суду було накладено арешт на нерухоме майно боржника [PERSON], а саме квартиру [ADDRESS]. Станом на 20.01.2014 року державну виконавчу службу Корабельного району ліквідовано та матеріали виконавчого провадження, в межах якого накладено арешт, знищено на підставі п.9.10 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби (а.с.19). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, накладений державною виконавчою службою Корабельного району арешт на квартиру [ADDRESS] є безпідставним. Стаття 392 Цивільного кодексу України регламентує, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо за це право сперечається або не признається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник може вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном і порушень його права. Отже, вказаний арешт не дає позивачу можливості оформити свої спадкові права на вказану квартиру, в звязку із чим, суд задовольняє позовні вимоги позивача. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд не стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, оскільки такі вимоги [PERSON] не заявлялися.

Outcome: approved