Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про спадкування прав забудовника на незавершений будівництвом житловий будинок на [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] з правом здачі нерухомого майна в експлуатацію, реєстрації права власності на нерухоме майно та отримання документів, що посвідчують право власності. Ухвалою суду від 04.09.2019 року до участі в справі залучено в якості співвідповідача [PERSON] . Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мама [PERSON] . За життя вона почала будівництво житлового будинку на [ADDRESS] . Він є єдиним спадкоємцем майна покійної, оскільки у встановлений законом термін звернувся із заявою про прийняття спадщини, відповідачі на спадкове майно не претендують. Однак, через відсутність правовстановлюючих документів, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане майно постановою нотаріуса від 10.05.2019 року йому відмовлено. Представити нотаріусу правовстановлюючий документ на житловий будинок не може, так як право власності виникає з часу державної реєстрації, а спадкодавець не зареєструвала його, оскільки будинок не зданий в експлуатацію. Оскільки в інший спосіб, окрім звернення до суду, не може підтвердити своє право власності на успадковане майно, то просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали та просили визнати за позивачем право забудовника на незавершений будівництвом житловий будинок на [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті мами, з правом здачі нерухомого майна в експлуатацію, реєстрації права власності на нерухоме майно та отримання документів, що посвідчують право власності. В судовому засіданні відповідачі вимоги позову визнали та не заперечили проти визнання прав забудовника в порядку спадкування на вищевказаний недобудований будинок за позивачем. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідачі визнали позов, а підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачами позову немає, то суд вважає, що позов може бути задоволений. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.4). За життя у грудні 2015 року вона розпочала будівництво житлового будинку на [ADDRESS] , що підтверджується повідомленням про початок будівельних робіт та будівельним паспортом (а.с.6-8, 12-13). [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом належного [PERSON] майна, оскільки у встановлений законом строк звернувся із заявою про прийняття спадщини. Відповідач [PERSON] від прийняття спадщини відмовився, що підтверджується заявою (а.с.10). [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на це домоволодіння, однак постановою приватного нотаріуса Богородчанського нотаріального округу Острогляд Я.В. № 198/02-31 від 10.05.2019 року у видачі такого йому відмовлено (а.с.11). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з вимогами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст.331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з ч. 3 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. За наведених обставин суд вважає, що визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок відповідно до чинного законодавства України є неможливим. За спадкоємцями забудовника може бути визнано майнові права забудовника, як такі, що входять до складу спадщини. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. За умови наявності актів відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватися самочинним, а є незавершеним. З матеріалів справи вбачається, що будівництво спірного житлового будинку здійснено на відведеній для цього земельній ділянці на законних підставах, однак він не завершений будівництвом і не зданий в експлуатацію. Відповідно до висновку оцінювача готовність незавершеного будівництва на [ADDRESS] - 33,4 %. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. До складу спадщини після смерті [PERSON] входять майнові права на забудову житлового будинку та господарських споруд на [ADDRESS] . Проте спадкодавець за життя не здала вказаний будинок в експлуатацію, у зв`язку із чим нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи той факт, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , незавершений житловий будинок побудований на підставі належних дозвільних документів, будівництво не є самочинним, та, що спірний житловий будинок не введено в експлуатацію за життя спадкодавця, він має намір завершити будівництво, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Таким чином, за [PERSON] слід визнати право забудовника на незавершений будівництвом житловий будинок на [ADDRESS] . На підставі наведеного, ст. ст. 182, 331, 1216, 1218 ЦК України,

Outcome: approved