Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] з вимогами, що частка померлого [INFO] , [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0599 га, кадастровий № 0510100000:03:045:0077, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою [ADDRESS] становила 1/2 (одну другу) її частини та визначення, що частка [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0599 га, кадастровий № 0510100000:03:045:0077, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою [ADDRESS] становить 1/2 (одну другу) її частини. Позов мотивований тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на частину земельної ділянки площею 0,0599 га, кадастровий № 0510100000:03:045:0077, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою [ADDRESS] . Вказана земельна ділянка на праві спільної сумісної власності належала померлому [INFO] [PERSON] на підставі державного акту ЯА №395504 від 19.05.2005 року та [PERSON] , тобто позивачу, на підставі державного акту ЯА 395503 від 19.05.2005 року. Відповідно до довідки №61/02-14 від 05.11.2020 року, виданої приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Ясінською О.М., спадкоємцями після смерті [INFO] [PERSON] є: позивач та [PERSON] - дочка позивача та внучка померлого. 12.10.2020 року позивач подав документи до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу, Ясінської О.М. для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки площею 0,0599 га, кадастровий № 0510100000:03:045:0077, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Однак, 12.10.2020 року за № 54/02-31, Ясінською О.М., приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в зв`язку з тим, що нотаріус не має можливості визначити склад спадкового майна, а саме: на яку частку земельної ділянки, площею 0,0599 га, кадастровий № 0510100000:03:045:0077, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою [ADDRESS] , необхідно видати свідоцтво про право на спадщину після [PERSON] , який помер [INFO] . Тобто, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що не виділена (визначена) частка спадкодавця у спільному майні. В зв`язку з тим, що право власності на будинок є спільним частковим, для повноцінного розпорядження власним майном, позивач просить суд визначити його частку в спільній власності на земельну ділянку площею 0,0599 га, кадастровий № 0510100000:03:045:0077, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою [ADDRESS] . Ухвалою суду від 27.11.2020 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. В судове засідання позивач та відповідача не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Представником позивача суду надано заяву про розгляд справи у його відсутність із зазначенням, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач, також, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність із зазначенням, що проти задоволення позову заперечує. Згідно із ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯА № 395503 [PERSON] на підставі Рішення Вінницької міської ради від 21.06.2004 року № 700 22 сесії 24 скликання є власником земельною ділянкою площею 0,0599 га, яка розташована в [ADDRESS] , цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 9). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯА № 395504 [PERSON] на підставі Рішення Вінницької міської ради від 21.06.2004 року № 770 22 сесії 24 скликання є власником земельною ділянкою площею 0,0599 га, яка розташована в [ADDRESS] , цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. (а.с. 10). Як вбачається з Свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] , про що 02.01.2020 року складено відповідний актовий запис № 18 (а.с.8). Також, право спільної власності на будинок, що входить до складу спадщини відповідно до рішення суду від 4 серпня 1994 року визначено в наступних частках: визнано за [PERSON] право власності на Ѕ частину будинку [ADDRESS] ; визнано за [PERSON] право власності на Ѕ частину будинку [ADDRESS] (а.с.16-17). Родинні зв`язки сторін по справі із спадкодавцем підтверджуються Свідоцтвом про народження [PERSON] [NUMBER] виданого 16.12.1966 року, Свідоцтвом про народження [PERSON] [NUMBER] від 07.07.1988 року, Свідоцтвом про шлюб [PERSON] [NUMBER] від 31.07.2009року (а.с. 11-13). Судом встановлено, що відповідно до листа Приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Ясінської О.М. від 05.11.2020 року, спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] в рівних частках є син померлого [PERSON] та внучка померлого [PERSON] (а.с. 18). Однак, постановою приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Ясінською О.М. від 12.10.2020 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, площею 0,059 га, яка розташована в [ADDRESS] , цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 14-15). Матеріалами справи підтверджується, що спірна земельна ділянка перебувала у спільній сумісній власності позивача по справі та померлого [PERSON] з 2004 року, частки співвласників визначено не було. Відповідно до положень ч.1,2 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність) (ч.1 ст.86 ЗК України). Згідно із ч.1 ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. При цьому зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Згідно із ч.2 ст.1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. При цьому Пленум Верховного суду України у п.10 постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» звернув увагу судів на те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. А згідно із ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Судом встановлено, що згоди щодо поділу спірної земельної ділянки між співвласниками досягнуто не було, адже відповідних доказів не містять матеріали справи. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, у тому числі і на частку земельної ділянки, яка була у спільній сумісній власності померлого та позивача. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із ч.1,2 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч.1 ст.1261 ЦК України). Позивач по справі є рідним сином померлого [PERSON] , а тому, має право на спадкування за законом у першу чергу. При вирішенні даного спору суд враховує, що нотаріусом відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що іншого способу захисту цивільних прав позивача немає, а також, керується положеннями закону про рівність часток у спільній сумісній власності та недопустимість зміни частки померлого співвласника за рішенням суду. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, а також той факт, що відповідачка визнала позовні вимоги, приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню. За клопотанням позивача судові витрати залишити за ним. На підставі викладеного та

Outcome: approved