Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

[INFO] року помер [PERSON], батько позивача. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із частини квартири та гаража [NUMBER], який розташований у гаражно-будівельному кооперативі «Ікар» по вул.Космонавтів в м.Ніжині. Після відкриття спадщини він звернувся до нотаріуса про прийняття спадщини із заявою. Позивач зазначає, що його мати [PERSON] померла [INFO] року. Після її смерті батько 26 грудня 1998 року вдруге одружився з [PERSON], але рішенням Ніжинського міськрайсуд від 04 березня 2016 року шлюб між ними було розірвано. Рішенням загальних зборів членів гаражного кооперативу «Ікар» для будівництва гаража [PERSON] була виділена земельна ділянка площею 27 кв.м. За життя, у 1991 році, батько побудував гараж [NUMBER], який розташований за вищезазначеною адресою, а 23.11.2015 року він зареєстрував право власності на даний гараж в реєстраційній службі на своє ім"я. Позивач вважає, що даний гараж є особистою приватною власністю його померлого батька, оскільки побудований до вступу шлюбу із [PERSON], а тому просить суд визнати особистою приватною власністю [PERSON] гараж [NUMBER], який розташований у гаражно-будівельному кооперативі «Ікар» по вул.Космонавтів в м.Ніжині. У судове засідання позивач не з'явився, але від нього надійшла заява в якій справу просить розглянути без його участі. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач, якому судова повістка неодноразово надсилалася за останнім відомим місцем реєстрації, в судове засідання не з"явилася, вона повідомлялася по телефону про час та місце розгляду справи. Ніяких заперечень щодо позовоу і заяв про поважні причини неявки до суду від неї не надходило. Тому суд прийняв рішення про розгляд справи у її відсутність з ухваленням заочного рішення. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з»явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача за таких підстав. Свідоцтвами про смерть підтверджується, що [PERSON] помер [INFO] року, [PERSON] - [INFO] року /а.с.20-20а/. Свідоцтвом про народження [PERSON] підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] є його батьками /а.с.19/. Свідоцтвом про одруження підтверджується факт перебування в шлюбі з 26.12.1998 року між [PERSON] та [PERSON] /а.с.18/. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 04 березня 2016 року шлюб між ними розірвано. Дане рішення набуло законної сили 15.03.2016 року /а.с.17/. Довідкою виданою Головою правління гаражного кооперативу «Ікар» за №05 від 10.05.2016 р. підтверджується, що рішенням загальних зборів членів гаражного кооперативу «Ікар» для гаражу [NUMBER] виділена земельна ділянка площею 27 кв.м. Даний гараж побудований за власні кошти [PERSON] в період з 1990 року по травень 1991 року /а.с.15/. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.11.2015 року, право власності на спірний гараж зареєстроване за [PERSON] в цілому /а.с.12/. З витягу із рішення виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 20.08.2015 р. вбачається, що [PERSON] дозволено оформити технічну документацію на збудований гараж «А» площею 24,2 кв.м. з погребом «П» та оглядовою ямою «Я» в гаражному кооперативі «Ікар» по [ADDRESS] /а.с.8/. Відповідно до звіту про оцінку гаражу від 17.12.2015 р. КП Ніжинського МБТІ дійсна вартість гаража [NUMBER] гаражно-будівельного кооперативу «Ікар», по [ADDRESS] становить 19989 грн./а.с.22-42/. За змістом ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. З урахуванням положень ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.57 Сімейного кодексу особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування. Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя» не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу. Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved