Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

24 травня 2016 року орган опіки та піклування Білопільської районної державної адміністрації звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітнього [PERSON], [INFO], до його матері [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частки заробітку, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання та утримання свого неповнолітнього сина [PERSON] З [PERSON] неоднаразово проводилась профілактична робота щодо недопустимості вживання алкогольних напоїв, веденню здорового способу життя, відповідальному ставленню до виконання батьківських обов'язків. Проте на зауваження та рекомендації служби у справах дітей, спеціалістів соціальних служб, та членів виконкому Ворожбянської міської ради відповідач не реагує. За місцем проживання [PERSON] характеризується з негативної сторони, ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями. [PERSON] неоднаразово притягувалась до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків, але на шлях виправлення не стала. Посилаючись на викладене, а також на те, що відповідач станом здоров'я сина, його духовним розвитком та навчанням не цікавиться, позивач просив постановити рішення, яким позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її неповнолітнього сина [PERSON] та стягнути з неї аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від усіх видів щомісячного доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні представник органу опіки та піклування Білопільської районної державної адміністрації Бутенко А.О. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник органу опіки та піклування Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області [PERSON] позов підтримала повністю, проти винесення заочного рішення теж не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, причин неприбуття суду не повідомила, хоча належним чином була сповіщена про день, час та місце розгляду справи. Суд вважає за можливе заслухати справу в заочному провадженні без участі відповідача за наявними у справі доказами за згодою представника позивача та інших учасників судового процесу. Заслухавши представника позивача Бутенка А.О., представника третьої особи [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що неповнолітній [PERSON] народився [INFO] в м. Ворожба Білопільського району Сумської області (а.с. 4). Його матір'ю в свідоцтві про народження записана [PERSON], відповідач у справі. Відомості про батька дитини в свідоцтві про його народження записані зі слів матері в порядку ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с. 4). Відповідач [PERSON] проживає у будинку по [ADDRESS]. Разом з відповідачем за вказаною адресою також проживають її діти: повнолітня [PERSON], [INFO], та неповнолітній [PERSON], [INFO] (а.с. 43). За час проживання на території Ворожбянської міської ради Білопільського району [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони, бо постійно зловживає спиртними напоями, вчиняє сімейні сварки, схильна до бродяжництва, правопорушень, конфліктує з сусідами. [PERSON] не приділяє належної уваги вихованню та догляду за малолітнім сином [PERSON], 2003 року народження, часто залишаючи дитину на піклування старшої доньки [PERSON] (а.с. 19). Неповнолітній [PERSON] є учнем 7 класу Ворожбянської НВК: ЗОШ І-ІІІ ступенів ДНЗ №1. Як вбачається з характеристики неповнолітнього з навчального закладу, останній виховується у неповній сім'ї, мати навчанням та вихованням сина не цікавиться. Вихованням дитини займається його сестра [PERSON], [INFO]. За систематичне порушення дисципліни [PERSON] знаходиться на внутрішньому обліку. За період навчання [PERSON] виявив середній рівень навчальних досягнень з предметів (а.с. 6). Родина [PERSON] з серпня 2010 року перебуває на обліку в Ворожбянській міській ради як така, що опинилась в складних життєвих умовах, у зв'язку з чим [PERSON] неоднаразово попереджалась про недопустимість зловживання спиртними напоями, необхідність виконання передбачених законодавством обов'язків щодо виховання, матеріального забезпечення сина (а.с.11-18). За місцем проживання [PERSON] та її неповнолітнього сина неоднаразово проводились обстеження умов їх життя (а.с. 20-42). Так, 07 квітня 2016 року комісією в складі: міського голови [PERSON], керуючої справами виконкому [PERSON], завідуючої організаційно - господарським відділом [PERSON] під час обстеження умов життя [PERSON] та її неповнолітнього сина було складено акт, яким встановлено, що [PERSON] знаходиться в стані алкогольного сп'яніння, веде себе агресивно, конфліктує з членами комісії, дитина налякана (а.с. 20). З висновку органу опіки та піклування Ворожбянської міської ради Білопільського району від 11 квітня 2016 року вбачається, що [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно її сина [PERSON], [INFO], оскільки [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, фізичним і духовним розвитком дитини не цікавиться, матеріально не допомагає (а.с. 9-10). У відповідності з ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає обов'язок батьків піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року №3 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У п. 18 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України роз'яснено, що відповідно до статті 165 СК з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Зважаючи на те, що [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, не проявляє ніякого інтересу та турботи до дитини, ніякої участі у вихованні сина не приймає, матеріально не допомагає, не цікавляться станом його здоров'я, фізичним та духовним розвитком, веде аморальний спосіб життя, а тому суд прийшов до висновку про необхідність позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Крім того, згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Таким чином суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь дитячого закладу або опікуна, де буде виховуватися дитина, аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) на утримання сина [PERSON], [INFO], але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з 24 травня 2016 року. З огляду на положення п. 1 ч. 1 ст. 367 СК України рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 1102,40 грн. судового збору за вимогу немайнового та майнового характеру. На підставі викладеного,

Outcome: approved