Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~26 вересня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 17 листопада 2007 року. Від подружнього життя сторони дітей не мають. На даний час сім`я фактично розпалась, сторони проживають окремо. Причиною розпаду сім`ї стало відсутність між ними взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, підтримки, втрата взаєморозуміння і довіри, що послугувало припиненням шлюбних відносин. Позивач вказує, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе і суперечить його інтересам. Вважає за доцільне припинити юридичний зв`язок між ними шляхом розірвання шлюбу. Заходи щодо примирення просить не застосовувати. Посилаючись на викладені обставини просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Згідно письмової заяви зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, просив розглянути справу без його участі та не заперечує проти заочного розгляду справи (а. с. 17). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутність, позовну заяву визнає (а. с. 29). У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частиною 1 ст.\~206\~ЦПК передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків. В силу ст.\~51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до \~ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 17 листопада 2007 року у Солдатській сільській раді Великописарівського району Сумської області, про що складено відповідний актовий запис за № 04. Після реєстрації шлюбу відповідачу присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 30). Як вбачається з позовної заяви на даний час сторони проживають окремо та не підтримують подружні відносини, від подружнього життя дітей не мають. Суд зазначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з даним позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а, як встановлено при дослідженні матеріалів справи та заяв сторін, вони не мають наміру зберегти шлюб. Таким чином, суд приходить до висновку, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім`ї, поновлення шлюбних відносин та подальше спільне проживання неможливе, так як суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 СК України, якою визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв`язку з наявністю заяви відповідача, суд вважає за необхідне відновити дошлюбне прізвище [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України,\~в зв`язку\~із задоволенням\~позову та\~враховуючи,\~що позивач\~був звільнений\~від сплати\~судового збору відповідно до вимог п. 13 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", необхідно\~стягнути з\~відповідача на\~користь держави\~судовий збір\~у розмірі\~704\~грн.\~80\~коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved