Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Служба у справах дітей Гощанської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 27.01.2007 було розірвано. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує, що з моменту розлучення (січня 2007 року) дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків, зокрема обов`язку виховувати дитину, не спілкується з дитиною, не телефонує. Будь-яких перешкод для виконання ним своїх обов`язків, позивач не чинила. Відповідач зовсім не цікавиться розвитком, станом здоров`я сина, не дбає про його інтереси. Вказує, що відповідно до рішення суду було присуджено стягувати аліменти з відповідача на утримання неповнолітнього сини до досягнення ним повноліття, які позивач не сплачує та має заборгованість. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків, а тому просить суд позбавити його батьківських прав відносно сина [PERSON] . В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи в судовому засіданні підтримала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Позивач та її представник не заперечують проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача. Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд прийшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до ст.4 цього Кодексу звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і в силу ст.ст.12, 81 ЦПК України, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 03.12.2003, батьком [PERSON] , [INFO] , зазначено [PERSON] та [PERSON] . Згідно висновку Органу опіки та піклування Гощанської райдержадміністрації №618/01-84 від 19.09.2019 доцільно позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] надав згоду на позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , що стверджується заявою, засвідченою приватним нотаріусом Ящук О.М. від 17.07.2019. У відповідності до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 150 СК України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. У рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. При визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною, по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Відповідно до ст.164 СК України підставою для позбавлення батьківських прав є ухилення батьків від виконання ними своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" №3 від 30.03.2007 року таке ухилення має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку батьків, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Таким чином, позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний засіб впливу на недобросовісних батьків. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. Позивачем доведено обставини стосовно свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. Відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, уваги дитині не приділяє з січня 2007 р. Жодних активних дій на підтвердження своїх намірів приймати участь в житті дитини відповідач не вчинив, активна дієва позиція у відповідача відсутня. Суд дійшов висновку про те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо сина: не цікавиться його життям, навчанням, розвитком та здоров`ям, не надає матеріального утримання. Дитина з 2007 р. виховується матір`ю самостійно, яка піклується про його здоров`я та навчання. З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, свідомо нехтує ними, що підтверджується належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи. Оцінюючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що [PERSON] відповідно до вимог ст.164 Сiмейного кодексу України, повинен бути позбавлений батьківських прав щодо неповнолітнього сина, оскільки судом встановлено, що він, маючи юридичну і фактичну можливість до вчинення дій, які становлять зміст батьківського обов`язку, свідомо ухиляється від їх виконання. У зв`язку з цим позбавлення батьківських прав відносно його сина призведе до позитивного результату у його долі, забезпечить захист його прав та інтересів.

Outcome: approved