Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області з даним позовом в інтересах [PERSON] , [PERSON] до Новоохтирської сільської ради Новоайдарського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно, третя особа - приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко В.М. В обґрунтування позовних вимог представник позивачів зазначив, що [INFO] помер чоловік [PERSON] та батько [PERSON] - [PERSON] , який за життя проживав за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті з померлим [PERSON] проживали його дружина - позивач [PERSON] та його син - позивач [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входить земельна ділянка № [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,3593 га, яка розташована на території Новоохтирської сільської ради Новоайдарського району Луганської області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №003685, виданого 28.09.2004 року головою Новоайдарської райдержадміністрації на підставі розпорядження Новоайдарської райдержадміністрації від 16.09.2003 року №255, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №8/515, кадастровий номер 4423185600:06:002:0021. За життя [PERSON] заповіту складено не було, тому спадкування належного йому майна повинне відбуватись в порядку спадкування за законом. Позивачі є спадкоємцями першої черги за законом, та прийняли спадщину, оскільки на час смерті [PERSON] постійно проживали разом з ним. При зверненні позивачів до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Луганської області Карпенко В.М. з метою одержання свідоцтва про право на спадщину їм було відмовлено, у зв`язку з тим, що заявники не мають можливості надати оригінал документа, що підтверджує право власності померлого на зазначену земельну ділянку. У зв`язку з вищевикладеними обставинами позивачі позбавлені можливості реалізувати своє право на спадкове майно в позасудовому порядку та вимушені звернутися до суду з позовом про визнання за ними права власності на спадкове майно. Позивачі - [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились, надали до суду письмові заяви, в якій просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити (а.с.25, 26). Представник позивачів - адвокат Циба В.М. (а.с.17) в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити (а.с.27). Представник відповідача Новоохтирської сільської ради Новоайдарського району Луганської області - Лаптєв І.К. в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Третя особа - приватний нотаріус Новоайдарського нотаріального округу Карпенко В.М. в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] помер чоловік [PERSON] та батько [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 21.03.2019 року виконавчим комітетом Новоохтирської сільської ради Новоайдарського району Луганської області (а.с.9). Факт того, що позивач [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , перебували в шлюбі та були подружжям підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 26.08.1961 року (а.с.11). Факт того, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] , який помер [INFO] , підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.12.1964 року (а.с.10). На момент смерті [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] , на момент смерті з померлим [PERSON] проживали його дружина - [PERSON] та його син - [PERSON] , що підтверджується довідкою №331/20, виданою 17.03.2020 року виконавчим комітетом Новоохтирської сільської ради Новоайдарського району Луганської області (а.с.14). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входить земельна ділянка № [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,3593 га, яка розташована на території Новоохтирської сільської ради Новоайдарського району Луганської області, кадастровий номер 4423185600:06:002:0021. Право власності [PERSON] на вищевказану земельну ділянку підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №003685, виданого 28.09.2004 року головою Новоайдарської райдержадміністрації на підставі розпорядження Новоайдарської райдержадміністрації від 16.09.2003 року №255, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №8/515, згідно якого вказаний державний акт видано на ім`я [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] (а.с.13); а також копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0091862 від 27.01.1997 року, на підставі якого видано вищевказаний державний акт (а.с.12). При зверненні позивачів до нотаріуса з метою одержання свідоцтва про право на спадщину їм було відмовлено, у зв`язку з тим, що заявники не мають можливості надати оригінал документа, що підтверджує право власності померлого на зазначену земельну ділянку. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику у справах про спадкування". Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав. Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як «визнання права». Таким чином, судовим розглядом встановлено, що факти, викладені представником позивачів в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечував, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за [PERSON] та [PERSON] права власності на спадкове майно в рівних частках в судовому порядку. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 16, 328, 392, 1218, 1220, 1221, 1222, 1225, 1261, 1267, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved