Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Очеретянської сільської ради Черняхівського району про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері [PERSON] . В позові позивач зазначає, що [INFO] померла його мати [PERSON] та після її смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства ім. Воровського Очеретянської сільської ради Черняхівського району Житомирської області. За життя, [PERSON] мала право на земельний пай, але не встигла отримати правовстановлюючий документ (сертифікат) на земельну частку (пай). Позивач як син спадкодавця є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері, який прийняв спадщину після її смерті, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав із матір"ю за адресою: [ADDRESS] . З метою оформлення спадщини позивач звернувся до нотаріуса, однак, отримав відмовув отриманні свідоцтва про право на спадщину, через відсутність правовстановлюючого документу на земельну частку (пай). На підставі викладеного позивач просить визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 4,46 в умовних кадастрових гектарах, без визначення цієї частки в натурі із земель колишнього Колективного сільськогосподарського підприємства ім.Воровського Очеретянської сільської ради Черняхівського району Житомирської області в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі, позов підтримав. Представник Очеретянської сільської ради Черняхівського району, Житомирської області, в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без участі представника сільської ради, згідно вимог чинного законодавства України. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 24.03.1997року Очеретянською сільською Радою народних депутатів Черняхівського району Житомирської області, [PERSON] померла [INFO] в с.Очеретянка, Черняхівського району Житомирської області , актовий запис за №7 (а.с. 5). Згідно довідки виданої Очеретянською сільською радою за №358 від 14.12.2018 року [PERSON] до дня смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.16). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 15.05.1970року Очеретянською сільською радою Черняхівського району вбачається, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] (а.с. 13). Згідно листа державного нотаріуса Черняхівської державної нотконтори від 12.04.2019 року за № 257/01-16 (а.с.25) та копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.01.2008 року (а.с.15), вбачається, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] . Відповідно до листа виданого Відділом у Черняхівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області за №5 від 11.02.2019 року (а.с.6) вбачається, що [PERSON] відповідно до розпорядження голови Черняхівської районної державної адміністрації №160 від 12.06.1997 року була включена у списки членів реформованого КСП ім. Воровського, що мали право на земельну частку (пай) розміром 4,46 в умовних кадастрових гектарах, але сертифікат на право на земельну частку (пай) не отримала в зв"язку із смертю . Указом Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначено, що право на земельний пай мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до частини 3 Указу Президента України № 666/94 від 10.11.1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», право на земельну частку (пай) є об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному вираженні. Частиною 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно абзацу 2 п.1 Перехідних положень Земельного Кодексу України від 25 жовтня 2001 року рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного Кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Згідно статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі - продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Статтями 1216, 1218 Цивільного Кодексу України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, цивільні права та обов`язки спадкодавця, у тому числі право власності на річ, можуть переходити у спадщину. Відповідно до частини 5 статті 1268 Цивільного Кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Зазначені обставини свідчать, що є всі підстави для визнання за позивачем [PERSON] права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved