Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

19.02.2020 Вінницького районного суду Вінницької області з позовом звернулась [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина. 27.02.2020 судом відкрито провадження даній у справі та з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України вирішено розглянути справу у порядку спрощеного провадження. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні. Свій позов позивач мотивує тим, що вона та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.08.2018 . Вказує, що в період шлюбу в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, а відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання дитини не надає. Зазначає, що відповідач [PERSON] працездатний, інших утриманців немає, працює, однак місце своєї роботи їй не повідомляє та має змогу сплачувати аліменти на утримання їх сина. Просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1\\3 частки зі всіх видів доходів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дитини - сина [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] також в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та з врахуванням вимог ч.ч.1,4 ст.206 ЦПК України прийняти визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з21.08.2018 , про що свідчить копія свідоцтва про шлюб ( а.с.6), зі слів позивача наразі вона звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. В період шлюбу в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини (а.с.5). Син [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується, довідкою виданою Сосонською сільською радою Вінницького району Вінницької області від 18.02.2020 № 98 (а.с.7). Застосовуючи норми матеріального і процесуального права суд виходить з наступного. Судом установлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання малолітньої дитини. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов`язків утримувати дитину, судом не установлено. Відповідно до частини 1 ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до положень ст.180 Сімейного Кодексу України на батьків покладений обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи матеріальне становище дитини, яка проживає із позивачем та перебуває на її утриманні, позивача, яка є працездатного віку, також суд враховує матеріальне становище відповідача, зокрема те, що він є працездатного віку, зі слів позивача є не особою з інвалідністю, визнав позовні вимоги в повному обсязі,а тому суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Тому, суд дійшов висновку, що необхідно прийняти письмову заяву відповідача [PERSON] від 26.03.2020 про визнання ним позову, даний позов задовольнити та стягнути з відповідача, на користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття . Крім того, суд звертає увагу сторін у справі, що відповідно до положень ч.1 ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому, аліменти на дитину необхідно стягувати починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 19.02.2020 року і до досягнення дитиною повноліття або до зміни матеріального чи сімейного стану сторін. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Також, згідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подачу даного позову, він підлягає до стягненню в дохід держави з відповідача у розмірі 840, 80 гривень. Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч.4,5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved