Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

18.02.2016 року позивач - ПАТ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача - [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 979806,83 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 29.11.2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №ZRSWAW51370076, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 17402,12 доларів США терміном до 28.11.2012 року зі сплатою відсотків за користування кредитом. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 03.02.2016 року має заборгованість 37874,25 доларів США, що за курсом НБУ складає 979806,83 грн., яка складається з наступного: 8200,78 доларів США заборгованість за кредитом; 1296,53 Доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 1386,76 Доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 25177,44 доларів США заборгованість по пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором; 9,66 доларів США штраф (фіксована частина); 1803,08 доларів США штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПриватБанк», а тому позивач просить суд позов задовольнити повністю та стягнути із відповідача суму заборгованості. 04.05.2016 року до суду надійшла зустрічна позовна заява відповідача [PERSON] з вимогою про визнання відсутності права виконання зобовязань за кредитним договором. 27.07.2016 року до суду від відповідача [PERSON] надійшла заява про уточнення вимог зустрічного позову. Позивач за зустрічним позовом свої вимоги обґрунтовує тим, що кредитодавець може задовольнити свої вимоги за рахунок заставного майна, оскільки наявне судове рішення про звернення стягнення на заставне майно. Ухвалою суду від 04.05.2016 року зустрічну позовну заяву відповідача [PERSON] до ПАТ «ПриватБанк»про визнання відсутності права виконання зобовязань за кредитним договором прийнято до спільного розгляду із первісним позовом ПАТ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В судове засідання сторони не зявились. Від представника позивача за первісним позовом [PERSON] до суду надійшла заява, в якій він просить справу розглядати за його відсутності, та одночасно повідомляє суд, що первісний позов підтримує повністю, зустрічний позов не визнає, заперечує проти його задоволення. До заяви представником додано письмові заперечення проти зустрічних позовних вимог. Від відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом \~[PERSON] до суду надійшла заява, в якій він просить справу розглядати у його відсутність та заява, в якій він просить відмовити у задоволенні первісного позову у звязку з пропуском строку позовної давності і письмові заперечення проти первісних позовних вимог. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту - ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 29.11.2007 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № ZRSWAW51370076, відповідно до умов якого відповідачем отримано кредит в розмірі 17402,12 доларів США терміном до 28.11.2012 року зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с. 9-11). \~Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником усіх прав та обовязків Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк». (а.с. 16). Як визначено у\~ст. 1054 Цивільного кодексу України\~(надалі по тексту -\~ЦК України), за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статей 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України і одностороння відмова від зобовязання не допускається. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно пункту 3 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом. Згідно ч.5 ст.261 ЦК України за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Пунктом 4.5. кредитного договору №ZRSWAW51370076 від 29.11.2007 року передбачено, що строк позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Отже, перебіг позовної давності розпочався 29.11.2012 року, позовна давність встановлена умовами кредитного договору у пять років, тому у суду відсутні підстави для відмови у задоволенні позову у звязку з пропуском строку позовної давності. Заочним рішенням Чуднівського районного суду Житомирської області від 01.12.2011 року у цивільній справі №2-753/2011 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ZRSWAW51370076 від 29.11.2007 року в сумі 17402,12 доларів США звернуто стягнення на предмет застави автомобіль Chevrolet Aveo SR69Y, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], номер кузова/шасі KL1SF69YE8B093836, шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ "ПриватБанк" з укладанням від імені [PERSON]договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем (а.с. 38-39). Рішенням Чуднівського районного суду Житомирської області від 06.06.2013 року у цивільній справі №2-753/2011 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ZRSWAW51370076 від 29.11.2007 року в сумі 91587,91 грн. звернуто стягнення на предмет застави Chevrolet Aveo SR69Y, 2007 року випуску, державний номерний знак, АМ1760АО, номер кузова/шасі KL1SF69YE8B093836, шляхом безпосереднього продажу даного автомобіля конкретному покупцю з правом укладання ПАТ КБ «ПриватБанк» договору купівлі-продажу від імені [PERSON] зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ (а.с. 40-42). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Пунктом 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5 надано судам розяснення, що право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Таким чином, звернення стягнення на предмет застави не виключає право первісного позивача звернутися з позовом до суду щодо стягнення суми заборгованості за кредитним договором. Первісний відповідач - [PERSON] не виконував належним чином умови кредитного договору, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед первісним позивачем, яка згідно розрахунку заборгованості, станом на 03.02.2016 року складає 37874,25 доларів США, у тому числі:\~8200,78 доларів США заборгованість за кредитом; 1296,53 Доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 1386,76 Доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 25177,44 доларів США заборгованість по пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором; 9,66 доларів США штраф (фіксована частина); 1803,08 доларів США штраф (процентна складова), що за курсом 25,87 відповідно до службового розпорядження НБУ від 03.02.2016 року складає 979806,83 грн. На підставі наведеного вище, суд приходить до висновку, що первісні позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі та з первісного відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 979806,83 грн., права зустрічного позивача жодним чином не порушені, тому у задоволенні зустрічного позову слід відмовити в повному обсязі. Судові витрати суд розподіляє відповідно до\~ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного вище обґрунтування та

Outcome: approved