Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

18.03.2021 позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,9200 га в урочищі «Четвертина» на території села Стебник в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вонає онукою покійної [PERSON] , яка померла [INFO] . 02.07.2005 Стебниківською сільською радою від імені [PERSON] було посвідчено заповіт у відповідності до якого вона на випадок своєї смерті заповіла [PERSON] частину належного їй майна, зокрема, земельну ділянку площею 0,9200 га в урочищі «Четвертина» на території села Стебник. Після смерті [PERSON] до спадкового майна увійшло належне їй на праві власності майно, в тому числі земельна ділянка 0,9200 га в урочищі «Четвертина» на території села Стебник. Зазначає, що на момент смерті [PERSON] , вона проживала разом із нею і фактично вступила у володіння спадковим майном. За період свого життя покійна набула права власності на вищевказану земельну ділянку, але оригінал документу про право власності втрачено. Із змісту постанови Тисменицької державної нотаріальної контори від 02.02.2020 №13 «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії», вбачається, що у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу про право власності [PERSON] на земельну ділянку, право власності в порядку спадкування за заповітом в нотаріальному порядку оформити неможливо. Крім того, нотаріусом Державної нотаріальної контори Тисменицького районного управління юстиції було рекомендовано їй звернутися до Тисменицького районного суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно. У зв`язку із вищевикладеним позивачка звернулась із даним позовом до суду за захистом невизнаного права. В підготовче судове засідання позивач не з`явилась, подала до суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити, судові витрати залишити за нею та розгляд справи проводити без її участі. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява, в якій не заперечував проти задоволення позову в підготовчому судовому засіданні, просив розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 22.04.2021 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст.259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст.268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до положень ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. У відповідності до вимог ст.1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положеннями ч. 1 ст. 1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до вимог ч.2 ст.1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до довідки Лисецької селищної ради Тисменицького району Івано-Франківської області від 28.04.2021 №438 [PERSON] на території с. Стебник належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (земельна частка - пай) в урочищі "Четвертина", площею 0,9200 га. З заповіту, посвідченого сільським головою Стебниківської сільської ради Портецькою І.М. 02.07.2005, зареєстрованого по реєстру №7, вбачається, що [PERSON] заповіла в користь [PERSON] земельний пай площею 0,9200 га в урочищі «Четвертина» (а.с.9). Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.06.2021 [PERSON] померла [INFO] (а.с. 4). Відповідно до свідоцтва про одруження виданого 30.09.2015 серія [NUMBER] [PERSON] після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] Позивачка, як спадкоємець за заповітом зверталася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Однак, нотаріус не зміг видати свідоцтво про право на спадщину, так як відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. Відповідно до положень ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини та громадянина захищаються судом. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно з ст.16 цього ж Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Виходячи з положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У ст.ст. 81, 131 Земельного кодексу України зазначається, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі і в порядку спадкування. Згідно з ч. 1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням його цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. З матеріалів справи встановлено, що після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилася спадщина, позивач є спадкоємцем за заповітом, однак оформити своїх спадкових прав в передбаченому законом порядку не може, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно. У відповідності до положень п. 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Таким чином, оскільки встановлено, щоземельна ділянка площею 0,9200 га в урочищі «Четвертина» на території села Стебник належала [PERSON] , але оригінал правовстановлюючого документу втрачено, після її смерті позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом, подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, але з наведених вище причин нотаріус не може оформити право власності на вказану земельну ділянку, тому позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на спірне майно в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця.

Outcome: approved