Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

17.02.2021 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення необлікованої електричної енергії. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відносини пов`язані з виробництвом , передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачання електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачами з урахуванням інтересів споживачів регулюються ЗУ « Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017року №2019-VIII, відносини між громадянами(споживачами) та енергопостачальником регулюються законом який набрав чинності з 11.06.2020,Законом України «Про житлово-побутові послуги», правилами роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), затверджені постановою НКРЕКП від 14.03.2018р. № 312. Згідно з п. 1.1.1 глави 1.1 розділу І ПРРЕЕ ці правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачами (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Відповідно до п.4 Постанови № 312 договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії , яка повертається споживачем на адресу ОСР та/або сплати за рахунком(квитанцією),який надсилається одночасно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії або з дати указаної у заяві-приєднання, якщо споживач протягом указаного в заяві -приєднання терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії Пунктом 5.5.5. ПРРЕЕ, передбачено, що споживачі електричної енергії зобов`язані: дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору, забезпечувати технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів, забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об`єкті споживача, оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та ПКЕЕ, надавати розрахункові документи на вимогу представників енергопостачальника для перевірки правильності оплати та відповідності записів у них показанням приладу обліку та інше. Так, 04.05.2020 р. уповноваженими представниками позивача було проведено перевірку об`єкту електропостачання за адресою: [ADDRESS] . Під час проведення даної перевірки за вказаною адресою було виявлено самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі (ОРС). Дані обставини були зафіксовані фотофіксацією та Актом про порушення №К041964 від 04.05.2020року.В акті чітко вказано скоєне правопорушення , оформлено схему електропостачання, а також всі необхідні для розрахунку згідно з вимогами Порядку визначеного главою 8.4 розділу VIII ПРРЕЕ параметри , що характеризують електроустановку споживача та інші вихідні дані , для визначення в подальшому обсягу та вартості електричної енергії , не облікованої внаслідок порушення ПРРЕЕ Під час виявлення порушення ПРРЕЕ та при оформленні акту про порушення, споживач [PERSON] була присутня , але від підпису в акті відмовилась, про що було зазначено в акті . Відповідно до п. 8.2.6. Правил, на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Відповідно до п.8.4.7 Правил порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ затверджений постановою НКРЕКП від 18.07.2019 №1525 розрахунок завданих енергопостачальнику збитків здійснюється виходячи з: вартості середньомісячних витрат оператора системи на купівлю однієї кіловати електричної енергії на компенсацію незапланованих втрат електричної енергії, її передача та розподілу у період порушення споживачем Правил; за кількістю днів , протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог Правил; величиною розрахункового добового споживання електричної енергії. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією в розмірі 6499,94 грн. та понесені судові витрати. 11.03.2021 ухвалою Березанського міського суду Київської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до [PERSON] про стягнення вартості необлікованої електричної енергії. Розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 30.03.2021 року в судовому засіданні оголошено перерву до 26.04.2021 для повторного виклику відповідача. Відповідно до ч. 2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, вона підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направивши через канцелярію суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» підтримує у повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду, у разі виникнення обставин, викладених в ч. 1 ст. 280 ЦПК України (а.с.37,41 ). Відповідно до відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 23,26). Відповідач в судові засідання призначені на 30.03.2021, 26.04.2021,26.05.2021 не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу реєстрації місця проживання та оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади. До суду повернулися судові повістки не отримані відповідачем, з відміткою зворотнього поштового повідомлення(інші причини, не проживає )(а.с.44,49,52). Суд вважає, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про розгляд справи відповідно до вимог ст. 128, 131 ЦПК України. Відповідач, належним чином повідомлений, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, від нього не надходила заява про розгляд справи за його відсутності, ним не подано відзиву, зважаючи на те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути заочно справу без відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення та задоволення позовних вимог. Судом встановлено. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності з наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. 03.09.2020 року назву позивача було змінено .Назву Приватне акціонерне товариство « Київобленерго» було змінено на Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні електромережі» Відповідно до п.2.1. статуту ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» статут Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» є новою редакцією статуту Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» .Товариство є правонаступником майна, прав та обов`язків Приватного акціонерного товариства «Київобленерго».(а.с.16-21) Укладення договору між позивачем та відповідачем здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічного договору приєднання, енергопостачальник бере на себе зобов`язання надійно постачати споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності електроустановок споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а споживач зобов`язується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені договором. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є споживачем послуг електричної енергії за особовим рахунком № [NUMBER] за адресою : [ADDRESS] . Електропостачання об`єктів споживача здійснюється на підставі договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії , до якого споживач приєднався відповідно до Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 року №312. Відповідно до п.1.2.1. договору на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку. Відповідно до наряду відключення від 29.08.2019року о/р 200147637, за адресою: [ADDRESS] ,було відключено електропостачання до квартири на лічильнику в зв`язку із заборгованістю в сумі 2169,12грн.(а.с.13) 04.05.2020 року уповноваженими представниками позивача було проведено перевірку об`єкту електропостачання за адресою : [ADDRESS] .Під час проведення перевірки було виявлено самовільне підключення після відключення. Дані обставини були зафіксовані Актом про порушення №К041964 від 04 травня 2020 року. [PERSON] була присутня під час перевірки, але від підпису відмовилась, в присутності представників оператора системи та свідка (а.с.9-10) Відповідно до протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ від 02.07.2020 №122, результатом розгляду якого стало рішення про те , що Акт підлягає розрахунку згідно п.п. 5 п. 8.4.2 порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії , не облікованої внаслідок порушення споживачами ПРРЕЕ (самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі оператора системи розподілу з порушенням схеми обліку), копію якого разом з розрахунком обсягу та вартості не облікованої електричної енергії та розрахунковими документами для оплати не облікованої електричної енергії та/або збитків було надіслано на адресу споживача 10.07.2020 рок (а.с.11) На підставі зазначеного Акту про порушення №К041964 від 04.05.2020 року та протоколу засідання комісії по розгляду акту про порушення №122 від 02.07.2020року, було визначено обсяг та вартість необлікованої електричної енергії, внаслідок порушення. Таким чином сума збитків, завданих позивачу внаслідок порушення відповідачем ПРРЕЕ, зафіксованого в Акті №К041964 від 04.05.2020 р. становить 6499,84 грн.(а.с.12) Кількість днів 176, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил, визначено відповідно до підпункту 5 п. 8.4.2 глави 8.4 розділу VIII ПРРЕЕ виходячи з кількості робочих днів електроустановки споживача, відповідно до якого врегульовано, що якщо споживач здійснив самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі з порушенням схеми обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники оператора системи під час проведення контрольного огляду засобу комерційного обліку мали можливість, - з дня останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку або технічної перевірки (якщо технічну перевірку було проведено після останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку) до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості робочих днів у шести календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», виконавець комунальної послуги має право звертатися до суду в разі порушення споживачами умов договору. При цьому, відповідно до умов договору, споживач несе відповідальність за порушення правил користування електричною енергією та розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є, зокрема відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 цього ж закону, постачання та розподілу електричної енергії є комунальною послугою. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 закону споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 9 закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі №751/3840/15-ц та постанові Верховного Суду України від 24 жовтня 2019 року у справі № 164/1965/16-ц, від 20 квітня 2016 року у справі № 6- 2951цс15. Відповідно до п.3 ч. 3 ст. 58 ЗУ "Про ринок електричної енергії", споживач зобов`язаний дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; Пунктом пункту 8.2.4 Правил передбачено, що у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором. Згідно п. 8.2.5 Правил, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення. Пунктом 8.2.6 Правил встановлено, що на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. В силу ч. 1 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Матеріали справи не містять доказів звернення відповідача до позивача щодо незгоди з фактом крадіжки електричної енергії, або щодо оскарження Акта про порушення №К041964 від 04.05.2020 року. Таким чином, суд вважає, що у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт самовільного підключення після відключення до електричної мережі енергопостачальника з боку споживача [PERSON] . Враховуючи наведене суд вважає, що наданий суду акт про порушення є відповідним доказом порушення споживачем Правил та дає підстави для нарахування та стягнення збитків, заподіяних без обліковим використанням електричної енергії в сумі 6499,84 грн. Оцінюючи належність, допустимість та достовірність наданих позивачем доказів, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач порушили Правила роздрібного ринку електричної енергії, чим завдали позивачу збитків на загальну суму 6499,84 грн., вказані висновки суду відповідачами не спростовані. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи вищевикладене, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки позивачем надано належні та допустимі докази на предмет підтвердження порушення відповідачем правил користування електроенергією. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2270 грн 00 коп.

Outcome: approved