Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] міської ради Запорізької області, третя особа: [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом від 08 вересня 2008 року, після смерті [PERSON], померлого 17 серпня 2014 року, на капітальний гараж вартістю 9850 грн., що розташований за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Гоголя, 113 Б-11 (в районі Зеленгоспу), і був побудований померлим [PERSON] до 5 травня 1979 року на підставі дозволу відділу комунального господарства виконавчого комітету [PERSON] міської ради Запорізької області та головного архітектора м. Токмак Запорізької області за № 15 на виконання робіт в районі Зеленгоспу м. Токмак, за яким рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради Запорізької області від 26 листопада 1998 року № 339/7 «Про закріплення земельних ділянок під гаражною забудовою громадян м. Токмак в районі Зеленгоспу» та додатку до нього «Список громадян м. Токмака, яким надані земельні ділянки для будівництва індивідуальних гаражів», за № 64 вказаний [PERSON], адреса: Запорізька область, м. Токмак, вул. Шевченко,35/28 та була закріплена площа землекористування в розмірі 24,00 кв.м.. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 17 серпня 2014 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на гараж, що розташований за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Гоголя, 113 Б-11 (в районі Зеленгоспу). Після смерті [PERSON] позивач являється спадкоємцем за заповітом, що підтверджується заповітом від 08.09.2008 року. Прізвище позивача змінено з «Павлюк» на «Герман». Після померлого батька [PERSON] фактично прийняв спадщину,бо постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в квартирі №28, будинку №35 за адресою вул. Шевченка, м. Токмак, Запорізька область. Від спадщини не відмовлявся. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину після померлого батька [PERSON] для позивача виявилось не можливим, бо із наданого ним в нотаріальній конторі переліку документів в нього відсутній оформлений належним чином правовстановлюючий документ на капітальний гараж на ім'я його батька. В органах місцевого самоврядування отримати правовстановлюючий документ на ім'я померлого не можливо, через те що цивільна правоздатність фізичної особи, в звязку зі смертю була припинена. На теперішній час позивач не має можливості отримати правовстановлюючий документ на гараж після смерті [PERSON], так як він помер, що і позбавляє його можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, в звязку з чим, позивач змушений був звернутися до суду. В судове засідання позивач не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягав, просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, покладався на розсуд суду. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечувала, просила задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню. Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Судом встановлено, що 17 серпня 2014 року помер [PERSON], відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 303432 від 18 серпня 2014 року, який є батьком позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 319301 від 28 серпня 1971 року, актовий запис № 434. Позивач змінив своє прізвище з «Павлюк» [PERSON] на «Герман», згідно до свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові серії І-ЖС № 006694 від 08 липня 2003 року. З 13.03.1964 року до 10.02.1998 року померлий [PERSON] перебував у шлюбі з матір'ю позивача [PERSON] (до шлюбу [PERSON]В.), викладене підтверджується довідкою виконавчого комітету [PERSON] міської ради народних депутатів Запорізької області відділу запису актів громадянського стану від 24.05.1999 року, копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЖС № 004691 від 04 березня 1998 року, актовий запис № 29. [PERSON] заповідав все своє майно, яке буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, [PERSON] позивачу по справі, що підтверджується заповітом від 08.09.2008 року, який зареєстрований в реєстрі за № 3471 та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 08.09.2008 року. Капітальний гараж, що розташований за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Гоголя, 113 Б-11 (в районі Зеленгоспу), був побудований померлим [PERSON] у 1979 року на підставі дозволу відділу комунального господарства виконавчого комітету [PERSON] міської ради Запорізької області та головного архітектора м. Токмак Запорізької області за № 15 на виконання робіт в районі Зеленгоспу м. Токмак. На час будівництва вказаного гаражу державна реєстрація права власності не здійснювалася. Відповідно до довідки голови ЖБК від 29.06.2016 року № 21, [PERSON] з 18.07.1986 року по день смерті 17.08.2014 року проживав в [INFO]. Поруч з ним проживав і був зареєстрований з 05.06.2012 року по день смерті [PERSON], його син [PERSON] позивач по справі. Гараж, який входить до складу спадкової маси, знаходиться в районі Зеленгоспу, а саме за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Гоголя, 113Б-11, що підтверджується довідкою Відділу розвитку інфраструктури міста виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 29.06.2016 року за №51. Відповідно до звіту про проведення оцінки нерухомого майна, а саме: гараж капітальний, який розташований за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Гоголя, 113Б-11, загальною площею 27,80 кв.м, загальна вартість обєкту в цінах, що діяли на дату оцінки, становить 9850,00 грн.. Відповідно до довідки КП «Абрис» № 387 від 28 вересня 2016 року згідно паперових носіїв інвентаризаційної справи, що зберігається а архіві КП «Абрис» [PERSON] міської ради, станом на 01.01.2013 року, нерухоме майно, а саме гараж за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Гоголя, № 113 Б-11, не обліковується. Спадкова справа після смерті [PERSON], померлого 17 серпня 2014 рокуне відкривалась, згідно відповіді [PERSON] державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 29.09.2016 року № 1090-/01-16. Згідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що за наявності умов для одержання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні спадщини такі справи розглядаються за правилами позовного провадження. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як розяснив ВССУ листом від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як\~Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності\~ЦК України\~та\~Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Сам факт нездійснення державної реєстрації, не може вважатися відсутністю прав на відповідне майно, якщо воно правомірно отримано у власність. Так, [PERSON] правомірно збудував та користувався гаражем, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Гоголя, 113 Б-11 (в районі Зеленгоспу). За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно до Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2015\~року № 10 питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-VI «Про судовий збір»), в звязку з відсутністю клопотання позивача щодо стягнення з відповідача сплаченого судового збору, судом дане питання не вирішується. На підставі ст.ст. 328, 1216, 1258, 1261 ЦК України,

Outcome: approved