Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Торговицької сільської ради, [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по вул. Леся Мартовича, 29 в с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивувала тим, що її бабуся по батьковій лінії [PERSON] при житті, 19.10.1999 р., вчинила заповіт, згідно з яким заповіла позивачці все належне їй майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось. Заповіт не відмінений і не скасований. [PERSON] померла 01.01.2015року. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина. До складу спадщини входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по вул. Леся Мартовича, 29 в с. Торговиця, який належав родичам позивачки по батьковій лінії - дідусеві та бабусі [PERSON] і [PERSON]. У відповідності до технічної документації житлове господарство складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», загальною площею 45,8 м кв., житловою площею 34,5 м кв., літньої кухні, позначеної літерою «Е», сараїв, позначених літерами «В», «Г», «Д», комори, позначеної літерою «Б», навісу, позначеного літерою «Є», криниці, воріт та огорожі. Інвентаризаційна вартість житлового господарства становить 55279 грн. Чоловік спадкодавця, одночасно дідусь позивачки, [PERSON], помер 16.12.1994 року. Після смерті бабусі позивачка зверталася до нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок нотаріус відмовив з посиланням на відсутність свідоцтва про право власності у спадкодавця. Позивачка виготовила за власні кошти технічну документацію на будинок, утримує будинок та прибудинкову територію в належному стані, обробляє земельну ділянку, однак реалізувати своє спадкове право не може через відсутність правовстановлюючих документів на будинок, тому звернулась в суд з даним позовом. В судове засідання сторони, їх представники не зявились, подали заяви про розгляд справи в їх відсутності, позивачка в заяві зазначила, що позов підтримує, відповідач зазначив, що позов визнає. Торговицька сільська рада подала довідку про те, щоне заперечує щодо оформлення за позивачкою права власності на житлове господарство після смерті [PERSON], справу просить розглядати у відсутності представника сільської ради. За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. За заповітом, нотаріально посвідченим секретарем виконкому Торговицької сільської ради 19.10.1999 р., [PERSON], [INFO], що проживає [INFO], все її майно, де б воно не знаходилось і в чому б воно не заключалося, і все те, що буде належати їй на день її смерті і на що за законом матиме право, заповіла своїй онуці [PERSON], яка проживає в [INFO]. [PERSON] померла 01 січня 2015 р. в с. Торговиця, що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-НМ № 202363, виданим 05.01.2015 р. виконавчим комітетом Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що чоловік спадкодавця [PERSON] [PERSON], помер 16.12.1994р., про що свідчить повторне свідоцтво про смерть серії І-НМ № 202405, видане 23.01.2015 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області. На час вчинення заповіту позивачка [PERSON] проживала в [INFO]. На час смерті спадкодавця спадкоємець [PERSON] проживала в м. Київ, що стверджено відміткою про місце проживання в її паспорті серії МЕ № 562520, виданим Городенківським РВ УМВС 23.12.2004 р. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 ЦК України - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З постанови про відмову у вчинені нотаріальних дій приватного нотаріуса Городенківського РНО [PERSON] слідує, що позивачка звернулась до нотаріуса з приводу прийняття спадщини, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок № 29 по вул. Леся Мартовича в с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області, оскільки правовстановлюючі документи щодо належності згаданого майна спадкодавцеві нею не подані. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Про те, що житловий будинок по вул. Леся Мартовича, 29 в с. Торговиця збудований в 1955 р., а господарські будівлі та споруди - в 1955 та 1972 р.р., свідчить характеристика будинку, господарських будівель та споруд в технічному паспорті на житловий будинок № 29 по вул. Леся Мартовича в с. Торговиця Городенківського району, їх інвентаризаційна вартість становить 55279 грн. Із довідки № 922 від 22.07.2015 р., виданої виконавчим комітетом Торговицької сільської ради, встановлено, що за господарством по вул. Мартовича, 29 в с. Торговиця числиться земельна ділянка площею 0,16 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно індексний № 42181453 від 12.08.2015 р., видана Реєстраційною службою Городенківського районного управління юстиції, свідчить про те, що право власності на будинок № 29 по вулиці Мартовича в с. Торговиця Городенківського району не зареєстровано. Через відсутність правовстановлюючих документів про власність спадкодавця на цей будинок позивачка не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем за заповітом спадкодавця [PERSON], права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться в с. Торговиця по вулиці Мартовича, 29, - судом не встановлено, відповідачі не заперечують щодо визнання за позивачкою права власності на спадкове майно, тому суд вважає, що є підстави для задоволення позову. На підставі ст.ст. 316, 317, 328, 392,1216, 1222,1233, 1268-1270, 1297 ЦК України,

Outcome: approved