Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

20 листопада 2019 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи вимоги тим, що заявник народився [INFO] в с. Бірофельд Біробіджанського району Єврейської АРСР, проживає та має реєстрацію в будинку [ADDRESS] . Даний будинок належить йому по праву приватної власності на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку від 25.04.1989 року. Однак в даному договорі купівлі-продажу зазначено його прізвище як покупця « [PERSON] », як так сталося, що його прізвище записано через букву «о» [PERSON] він не може пояснити, вважає, що це була описка. Заявник зазначає, що в даний час він має намір продати належний йому будинок, однак у зв`язку з тим, що у договорі купівлі-продажу його прізвище вказане як « [PERSON] », а по паспорту та інших документах він « [PERSON] » йому необхідно встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме договору дарування від 25.04.1989 року йому, [PERSON] . На підставі викладеного просив встановити факт, що договір купівлі-продажу жилого будинку [ADDRESS] , укладений 25.04.1989 року, посвідчений секретарем виконкому Борівської селищної ради, зареєстрований в реєстрі за №99 на ім`я покупця [PERSON] , належить [PERSON] . Ухвалою від 21 листопада 2019 року провадження у справі було відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження. В судове засідання заявник не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримує. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином, через канцелярію суду надала заяву, в якій зазначила, що не заперечує проти задоволення заяви та просить розглядати справу без участі їхнього представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 квітня 1989 року секретарем виконкому Борівської селищної ради народних депутатів посвідчений договір купівлі-продажу жилого будинку [ADDRESS] , який зареєстрований в реєстрі за №99 та в Фастівському БТІ /а.с.8/. Як вбачається з тексту вищевказаного договору купівлі-продажу жилого будинку, секретар, що його посвідчував помилково зазначив прізвище заявника замість « [PERSON] » записано « [PERSON]. Відповідно до даних паспорта [PERSON] № [NUMBER] , виданого Фастівським МРВ ГУ МВС України у Київській області 21.08.2002 року, прізвище записано як « [PERSON] » /а.с.7/. Згідно картки фізичної особи платників податків від 24.12.2007 року ДПА України заявнику було присвоєно ідентифікаційний номер [NUMBER] на [PERSON] . Відповідно до довідки Борівської селищної ради №1253 від 30.08.2019 року [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] дійсно являється однією особою /а.с.4/. Згідно довідки Борівської селищної ради №1254 від 30.08.2019 року вбачається, що 25.04.1989 року було складено та посвідчено Борівською селищною радою договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою: [ADDRESS] на ім`я [PERSON] , [INFO] . А згідно паспортних даних [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] являється однією особою /а.с.5/. Відповідно до технічного паспорту на будинок [ADDRESS] власником записано [PERSON] /а.с.9-13/. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по-батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав. Коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них дані не відповідають записам вихідних документів, а установи, які видали ці документи не можуть виправити допущені в них помилки та відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право на звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Оскільки, невідповідність в написанні прізвища заявника в правовстановлюючих документах позбавляє його можливості продати належний йому будинок, суд дійшов висновку, що вимоги про встановлення факту належності договору купівлі-продажу жилого будинку як правовстановлюючого документу є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги заявника доведеним та обґрунтованим.

Outcome: approved