Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

20 серпня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON]. Позивач зазначила, що 28 жовтня 1998 року по 06 червня 2002 року вона перебувала в шлюбі з [PERSON] [INFO] року у них народилась донька [PERSON]. Після розірвання шлюбу відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов"язків відносно своєї дочки. Він постійно не працював, вихованням і утриманням доньки не займався. Він самостійно мешкав по [ADDRESS] Донецька область. З [PERSON] стягнено аліменти на утримання доньки, але їх він не виплачує. Станом на 12 серпня 2015 року заборгованість по аліментам за [PERSON] складає 62 955,56 грн. Після розірвання шлюбу з відповідачем позивач зареєструвала шлюб з [PERSON]. До реєстрації шлюбу вона з ним десять років перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Саме з того часу вони втрьох мешкають за адресою: [ADDRESS]. Вихованням та утриманням доньки займається позивач та вітчим - [PERSON] Він добре ставиться до дитини, піклується про неї та має намір удочерити [PERSON]. 08 липня 2015 року дівчина змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Вдома дівчина має все необхідне для її навчання та розвитку. [PERSON] навчається в 11 «а» класі ЗОШ №6 м.Костянтинівка. Відповідач ні морально, ні матеріально доньку не підтримував. В даний час він не працює, на обліку в Дружківському центрі зайнятості не перебуває і пенсію не отримує. Позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки [PERSON], щоб у майбутньому у нього не було вимог до дитини. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги. Пояснила, що з 28 жовтня 1998 року по 06 червня 2002 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем. [INFO] року у них народилася донька [PERSON]. Більше 10 років відповідач не цікавиться життям своєї доньки, не приділяє їй батьківської уваги та турботи. [PERSON] цей час [PERSON] байдуже ставиться до виконання своїх обов'язків: його не турбують ні внутрішній світ дитини (мрії, бажання), ні проблеми та досягнення. Позивач зверталася до суду щодо стягнення з відповідача аліментів, але він їх не сплачує по теперішній час. Просить її позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник органу опіки та піклування Костянтинівської міської ради до суду не з'явився, до суду надав заяву від 13 листопада 2015 року № 7812/15вх., в якій просить розглянути справу без його участі. Суд, отримавши згоду позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Позбавлення батьківських прав - це міра сімейно-правової відповідальності за порушення одним із батьків прав своєї дитини, нехтування її інтересами. Про винятковість позбавлення батьківських прав говорить вичерпний перелік його підстав (ст. 164 СК України). Відповідно до п. 16 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 статті 164 Сімейного кодексу України є підстави для позбавлення судом батьківських прав матері, батька, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Судом встановлено, що 28 жовтня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. [INFO] року народилась дитина [PERSON], батьком якої є відповідач [PERSON]. 06 червня 2002 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], останній було присвоєно прізвище [PERSON]. 09 квітня 2014 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. 08 липня 2015 року [PERSON] змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Неповнолітня донька [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] разом зі своєю матір'ю [PERSON] та вітчимом [PERSON]. За місцем мешкання матері та вітчима створенні всі необхідні умови для розвитку і відпочинку дитини. Дівчинка ні в чому не має потреби. Відповідно до характеристики б/н від 19 серпня 2015 року, виданої ЗОШ 1-3 ступенів №6 м. Костянтинівка, учениця 11 -А класу [PERSON] виховується матір'ю та вітчимом, які цікавляться її життям на навчанням. Вони достатньо приділяють їй батьківської уваги та турботи. Відповідно до розрахунку б/н від 12 серпня 2015 року, виданої ВДВС Дружківського міського управління юстиції, станом на 12 серпня 2015 року за [PERSON] лічиться заборгованість по сплаті аліментів у сумі 62 955, 56 грн. Свідок [PERSON] пояснила, що свого рідного батька вона не пам'ятає. Він з дитинства з нею не спілкується, матеріальної допомоги, психологічної підтримки не надає, не вітає її зі святами, не телефонує. Дівчинка вважає своїм батьком [PERSON]. Свідок [PERSON] пояснив суду, що з 2004 року він з позивачем [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах, а з квітня 2015 року між ними зареєстровано шлюб. [PERSON] приймає активну участь у вихованні і розвитку [PERSON]. Її рідний батько, навпаки, вихованням дитини та її утриманням не займається, хоча й проінформований про місце її проживання. Органом опіки та піклування Костянтинівської міської ради складено висновок від 23 жовтня 2015 року № 880/12 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд дійшов до висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню і утриманню доньки [PERSON] Про це свідчать наступні обставини: відповідач не цікавиться життям доньки, її потребами, не надає матеріальної допомоги, тривалий час не спілкується з дитиною, свідомо усунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, хоча перешкоди для цього не має. Дівчина проживає разом з матір'ю та вітчимом, за місцем мешкання у неї є все необхідне для її розвитку, навчання. Тому, згідно зі ст. 164 Сімейного кодексу України, суд вважає, що є всі підстави для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON]

Outcome: approved