Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

31.07.2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), до закінчення навчання, але не більше ніж до 23 років. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що дочка [PERSON], [INFO] по досягненню повноліття навчається на 2 курсі Харківського Національного аграрного університету. У зв'язку із тим, що самостійно позивач [PERSON] не в змозі належно забезпечити дочку, вона звернулася до суду з даним позовом. У судове засідання учасники справи не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивач [PERSON] адвокат [PERSON] уточнила позовні вимоги та зменшила розмір аліментів до 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача. На задоволенні позову наполягала та просила його задовольнити. Просила розгляд справи провести без її участі та участі позивача. На фіксуванні судового процесу технічними засобами не наполягала. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] у поданій заяві визнала змінений розмір аліментів в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу). Просила розгляд справи провести без її участі та без участі позивача. На фіксуванні судового процесу технічними засобами не наполягала. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 18.01.2018 року, встановлено батьківство [PERSON], [INFO], відносно [PERSON], [INFO]. (а.с. 13 - 15) Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 18.06.2018 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.03.2016 року і до досягнення повноліття. (а.с. 16 - 19) Постановою Апеляційного суду Харківської області від 25.09.2018 року рішення у справі 621/556-16-ц про стягнення з [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) змінено з аліментів в розмірі 1/4 частини до 1/6. (а.с. 48 - 49) На даний час дочка [PERSON] є студенткою 3-го курсу денної форми навчання Харківського національного аграрного університету ім. В.В. Докучаєва. Термін навчання з 01.09.2018 року по 31.08.2019 року. (а.с. 53) Як убачається із довідки № 190 від 16.05.2018 року відповідач [PERSON] працює на посаді охороника Зміївської ПАТ "Центренерго". (а.с. 21) Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною 1 статті 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Положеннями п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Коментарями до ст. 199 СК України роз'яснено, що обов'язок по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не є продовженням обов'язку по утриманню дитини до вісімнадцяти років. Це два самостійні обов'язки, які закріплені в різних главах СК України. Вони мають власні підстави виникнення і припинення. Однак, відповідно до коментованої статті і вказаного роз'яснення Пленуму Верховного Суду України обов'язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням. З вищенаведеного вбачається, що при вирішенні питання стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, та визначення їх розміру має значення зокрема встановлення можливості надання батьками матеріальної допомоги, а також з'ясування потреби дитини, яка продовжує навчання, в отриманні такої допомоги. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст. 206 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги, оскільки продовжує навчання, її мати, [PERSON] несе витрати на її утримання, в той час, коли батько [PERSON] також має змогу надавати матеріальну допомогу. За таких обставин, з відповідача [PERSON] належить стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 31.07.2018 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення донькою двадцяти трьох років. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved