Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

17 січня 2019 року представник позивача адвокат Кушнеренко Т.В. звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що позивачка разом зі своїм чоловіком з 01 січня 2006 року проживає в житловому будинку [ADDRESS] . У 2018 році позивачка вирішила оформити право власності на зазначений будинок та звернулась до сільської ради де дізнались про те що у будинку є власник [PERSON] , яка покинула будинок у 2004 році та жодного разу не приїздила до села, долею свого майна не цікавилась. Вважає що добросовісно заволоділа майном, володіє ним відкрито, безперервно більше десяти років і у зв`язку з чим просить визнати за нею право власності на вказаний будинок. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Представник відповідача Хрестівської сільської\~ради в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без представника відповідача, заперечень проти позову немає. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , підтвердили, що позивачка дійсно разом із чоловіком з 2006 року і по сьогоднішній день проживає в житловому будинку [ADDRESS] . Будинок був покинутий, занепадав, власник на той час був невідомий. Позивачка весь цей час доглядала за ним, ремонтувала його. Заслухавши позивачку та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що позивачка разом зі своїм чоловіком з 01 січня 2006 року проживає в житловому будинку [ADDRESS] без реєстрації, що підтверджується довідками №643 та №644 датовані вереснем 2018 року. Відповідно до інвентарної справи на житловий будинок [ADDRESS] , власником будинку зазначена [PERSON] .. З відповіді Хрестівської сільської ради №356/05-05 від 20.03.2019 роуку на адвокатський запит вбачається, що [PERSON] з 2005 року вибула з території сільської ради в Київську область без зняття з реєстрації (точна адреса невідома). Утриманням будинку та догляд за ним здійснюється [PERSON] .. Згідно\~ст. 344 ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої\~статті 344 ЦК\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344\~ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга\~статті 344 ЦК) (п. 9 Постанови). Враховуючи положення статей\~335\~і\~344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Враховуючи положення пункту 8\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК\~про те, що правила\~статті 344 ЦК\~про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що\~ЦК\~набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення\~статті 344 ЦК\~поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови) Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей\~15,\~16 ЦК, а також частини четвертої\~статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Виходячи зі змісту частини першої\~статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") (п. 14 Постанови). З наведеного суд приходить до висновку, що позивачка добросовісно заволоділа майном, більше 10 років відкрито, безперервно володіє ним, а тому набула право власності за набувальною давністю на житловий будинок [ADDRESS] На підставі викладеного,

Outcome: approved