Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики (розпискою), мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до письмової розписки від 13.05.2015р. [PERSON] взяла в борг у позивача [PERSON] кошти в сумі 10000грн. для оформлення документів на спадщину. Строк повернення боргу у розписці не вказаний, однак сторони усно домовилися, що [PERSON] поверне кошти за першою вимогою [PERSON] Розписка складена [PERSON] власноручно та засвідчена підписами свідків [PERSON] і [PERSON] Позивач зазначає, що між сторонами фактично виникли правовідносини щодо позики, які регулюються нормами параграфу 1 глави 71 ЦК України. 15.05.2015р. позивач звернувся до відповідачки з усною вимогою повернути заборгованості, однак відповідачка повідомила, що вона не збирається повертати борг. Відповідачка свої зобов"язання щодо повернення суми позики не виконала і станом на момент звернення до суду сума її заборгованості перед позивачем складає: 10000грн. У звязку з невиконанням відповідачкою своїх зобовязань за договором позики позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідачки заборгованість на загальну суму 10000грн. та стягнути судові витрати, обґрунтовуючи свої вимоги положеннями ст.ст.525, 526, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України. У судовому засіданні позивач [PERSON] збільшив свої позовні вимоги, подавши письмову заяву від 19.08.2015р. (а.с.62-65), згідно якої просив суд стягнути із [PERSON] на його користь борг у сумі 10000грн., а також пеню в розмірі 1610,96грн., три відсотки річних в розмірі 80,54грн., інфляційні втрати в розмірі 167,74грн., що визначені станом на 19.08.2015р. та стягнути судові витрати (243,60грн. судового збору та 600грн. витрат на правову допомогу). У судовому засіданні відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] заперечили щодо позовних вимог [PERSON], просили відмовити у задоволенні первісного позову. Відповідачка [PERSON] подала зустрічний позов до [PERSON], третя особа без самостійних вимог КП «ЧОО БТІ» про визнання недійсним фіктивного правочину позики з моменту його вчинення. Свої заперечення на первісний позов та вимоги зустрічного позову мотивували тим, що [PERSON] звернулась до [PERSON] з приводу надання їй юридичної допомоги з метою оформлення права власності на спадкове домоволодіння, що розташоване по вул.Комсомольська, 74 в с.Червона Слобода Черкаського району Черкаської області. [PERSON] погодився надати таку допомогу, запросивши за свою роботу 10000грн. Так як у [PERSON] не було грошей, [PERSON] запропонував оформити фіктивний правочин позики на суму 10000грн. з умовою, що вказану суму йому передасть [PERSON] після продажу спадкового домоволодіння. Натомість, [PERSON] отримавши від [PERSON] нотаріальну довіреність на право її представництва, став на шлях махінацій, а саме 24.02.2015р. оформив по довіреності технічний паспорт на спадкове домоволодіння [PERSON] у якому вказав себе, як власника цього домоволодіння. Хоча розписку від 13.05.2015р. [PERSON] дійсно написала, однак грошей у сумі 10000грн. [PERSON] насправді ніколи не отримувала від [PERSON] Тому, [PERSON] вважає, що вказана розписка є зфальсифікованою безтоварною розпискою, яка не має юридичного значення та правової сили та згідно ст.234 ЦК України є фіктивним правочином, який необхідно визнати судом недійсним з моменту його вчинення. Тому, у зустрічному позові (з урахуванням уточнених позовних вимог а.с.58-61) [PERSON] просила у порядку ст.234 ЦК України визнати недійсним фіктивний правочин позики від 13.05.2015р., згідно якого [PERSON] позичила 10000грн. у [PERSON] за розпискою, з моменту його вчинення. Згідно ухвали суду від 19.08.2015р. по даній справі зустрічний позов [PERSON] було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] У судовому засіданні первісний позивач [PERSON] заперечив щодо задоволення зустрічного позову [PERSON], подавши письмові заперечення (а.с.76-78), вважаючи зустрічний позов безпідставним та необґрунтованим, просив відмовити [PERSON] у задоволенні зустрічного позову. Третя особа без самостійних вимог за зустрічним позовом КП «ЧОО БТІ» у судове засідання жодного разу не зявилось, неповідомивши про причини неявки, хоча викликалась у судове засідання належним чином. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] взяла в борг у [PERSON] кошти в сумі 10000грн. для оформлення документів на спадщину, що підтверджується письмовою розпискою від 13.05.2015р., написаною [PERSON] (а.с.28). Розписка написана [PERSON] власноручно та засвідчена підписами свідків [PERSON] і [PERSON] Факт написання розписки сторонами не оспорюється. Між сторонами фактично виникли правовідносини щодо позики, які регулюються нормами параграфу 1 глави 71 ЦК України. Позивач звернувся до відповідачки з вимогою повернути заборгованість, однак відповідачка заборгованість не повернула, вважаючи, що вона нічого не повинна повертати [PERSON] Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Відповідачка свої зобов"язання щодо повернення суми позики не виконала і станом на 19.08.2015р. сума її заборгованості перед позивачем складає 11859грн. 24коп., у тому числі: 10000грн. сума основного боргу; 1610,96грн. - пеня, 80,54грн. - три відсотки річних, 167,74грн. - інфляційні втрати. У судовому засіданні допитані свідки [PERSON] (зі сторони відповідачки), [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Свідок [PERSON] пояснив, що він є сином відповідачки [PERSON] Вони з матірю звернулись до рієлтора [PERSON], щоб той викупив їх будинок по вул.Комсомольська, 74 в с.Червона Слобода за 28тис. доларів США. [PERSON] оформив на себе техпаспорт на будинок і оформив якісь документи на землю. Згодом він з матірю знайшли іншого покупця на будинок, однак [PERSON] відмовився віддавати документи на домоволодіння. [PERSON] обіцяв подати до суду позов для визнання права власності на домоволодіня за [PERSON], однак цього не зробив. Письмову розписку про взяття у борг у [PERSON] 10000грн. його мати писала, він був при цьому присутнім, і крім них трьох більше нікого не було. Але ніяких коштів його мати не брала у [PERSON] Розписку мати написала, щоб [PERSON] віддав документи на будинок. Свідок [PERSON] пояснила, що вона працює приватним підприємцем в офісі по бульвару Шевченка в м.Черкаси разом із [PERSON] Це було на весні 2015р., коли точно не памятає, вона була присутня в офісі коли [PERSON] взяла у борг у [PERSON] грошові кошти десь близько 9-10тис.грн. згідно письмової розписки, яку написала [PERSON] Під час даної події крім неї, [PERSON] і [PERSON] також були присутні офісменеджер [PERSON], [PERSON] і юристка [PERSON] Грошові кошти рахувались, але не вголос. Вона була за сусіднім столом і все бачила. Розписку вона посвідчувала своїм підписом і розписку читала. У розписці також розписалась юристка [PERSON] Свідок [PERSON] пояснив, що він працює у [PERSON] офісменеджером. [PERSON] приходила в їх офіс до [PERSON] для надання їй юридичної допомоги при оформленні землі. Він був присутній у кабінеті за сусіднім столом при написанні письмової розписки [PERSON], а саме [PERSON] взяла у борг у [PERSON] десь 10000грн., скільки точно він не знає. У розписці він не розписувався. При написанні розписки були присутні він, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і юристка [PERSON]. Свідок [PERSON] пояснив, що він працює ріелтором по угоді разом із [PERSON] Це було на весні 2015р., коли точно не памятає, він був присутнім і бачив, як [PERSON] писала розписку, брала і рахувала кошти від [PERSON] При написанні розписки були присутні він, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON]. Саму розписку він не бачив і скільки коштів [PERSON] передав [PERSON] він не знає. Свідок [PERSON] пояснила, що вона працює директором та юристом ТОВ «Правіс» у будівлі по бульв.Шевченка, 258, офіс №203 в м.Черкаси поряд з офісом [PERSON] Це було навесні 2015р., коли точно не памятає, вона була присутньою і бачила як [PERSON] взяла у борг у [PERSON] грошові кошти, про що [PERSON] написала письмову розписку, яку свідок засвідчила своїм підписом відразу після написання розписки. У розписці було вказано 10000грн., при цьому [PERSON] перераховувала кошти. При написанні розписки були присутні, крім неї, [PERSON] і [PERSON] та ще декілька осіб, прізвищ яких вона не знає. Суд критично оцінює пояснення свідка [PERSON], оскільки його пояснення суперечать фактичним обставинам справи, що встановлені судом, спростовуються даними письмової розписки від 13.05.2015р., поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Суд вважає, що свідок [PERSON] зацікавлений у вирішенні спору на користь [PERSON], оскільки є її сином. Таким чином, суд вважає, що між сторонами був укладений договір позики, на підтвердження якого позивачем представлено оригінал розписки [PERSON] від 13.05.2015р. Судом встановлено, що розписка від 13.05.2015р. написана [PERSON] власноручно, добровільно, тому є фактом укладення договору позики між сторонами та фактом передачі грошових коштів позикодавцем [PERSON] позичальнику [PERSON] в сумі 10000грн. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] за первісним позовом є обґрунтованими та доведеними позивачем. Доводи представника відповідачки [PERSON] щодо неналежних свідків заявлених позивачем суд вважає необґрунтованими і безпідставними. Доводи представника відповідачки про те, що свідки самі безпосередньо не рахували позичені кошти - суд також вважає необґрунтованими, оскільки діючим законодавством не передбачено вимогу, щоб свідки безпосередньо рахували кошти при позиці. Судом також встановлено та учасниками процесу не оспорюється той факт., що на початку 2015 року [PERSON] звернулась до [PERSON] з приводу надання їй юридичної допомоги з метою оформлення права власності на спадкове домоволодіння, що розташоване по вул.Комсомольська, 74 в с.Червона Слобода Черкаського району Черкаської області. Для цього, [PERSON] видала письмову довіреність від 02.02.2015р. (а.с.80), якою уповноважила [PERSON] представляти її інтереси у різних установах та організаціях із вказаним у довіреності переліком прав щодо оформлення спадкових документів. Внаслідок цього, 24.02.2015р. представник [PERSON] оформив у КП «ЧОО БТІ» технічний паспорт на житловий будинок, що розташований по вул.Комсомольська, 74 в с.Ч.Слобода Черкаського району та який мала намір успадкувати [PERSON] У технічному паспорті вказано: «Замовник технічної інвентаризації або уповноважена ним особа [PERSON]». Суд констатує, що згідно діючого законодавства України оформлення технічного паспорта на домоволодіння не зумовлює виникнення права власності на дане домоволодіння у особи, яка замовила техпаспорт. Відповідачкою [PERSON] та її представником [PERSON] не надано до суду доказів, які б свідчили про намагання [PERSON] переоформити на себе домоволодіння чи земельну ділянку, що розташовані по вул.Комсомольська, 74 в с.Ч.Слобода та які мала намір успадкувати [PERSON] Тому доводи відповідачки [PERSON] та її представника з даного приводу суд вважає необґрунтованими, недоведеними і безпідставними. [PERSON] та її представником не доведено той факт, що [PERSON] не отримувала від [PERSON] грошові кошти у сумі 10000грн. згідно письмової розписки від 13.05.2015р.; не доведено, що вказана розписка є зфальсифікованою безтоварною розпискою, не доведено, що вказана розписка є фіктивним правочином. Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення первісного позову [PERSON] та стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості за договором позики від 13.05.2015р. на загальну суму 11859грн. 24коп. Оскільки суд прийшов до висновку про необхідність задоволення первісного позову, тому зустрічний позов [PERSON] не підлягає до задоволення, так як є необгрунтвоаний і недоведений зустрічним позивачем, з мотивів, наведених вище. Розподіл судових витрат необхідно вирішити в порядку ст.88 ЦПК України, а саме з відповідача [PERSON] необхідно стягнути документально підтверджені судові витрати на користь позивача, що складаються із судового збору в сумі 243,60грн. Заявлені до стягнення позивачем витрати на правову допомогу в сумі 600грн. стягненню не підлягають, оскільки позивач [PERSON] не надав суду документу (квитанцію, чек, тощо), який би підтвердив факт сплати ним коштів на правову допомогу в сумі 600грн. Наданий позивачем договір про надання правової допомоги від 03.06.2015р. (а.с.25-27) таким документом не являється. На підставі ст.ст.525, 526, 625, 1047 - 1050 ЦК України,

Outcome: approved