Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

26 травня 2016 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до Яхнівської сільської ради Миронівського району Київської області про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди у порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих по [ADDRESS]. Однак, будучи спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON], вона не має змоги оформити право власності на майно, оскільки відсутні документи, які б підтверджували право власності на вищевказаний будинок. У зв'язку з цим позивач просить суд визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинок, господарські будівлі та споруди в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. Позивач та її представник у судове засідання не з'явилися, про час, день та місце розгляду повідомлені належним чином, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду повідомлений належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, позов визнає. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із такого. Судом встановлено, що [INFO] в с. Яхни Миронівського району Київської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Виконавчим комітетом Яхнівської сільської ради Миронівського району Київської області 5 червня 2008 року /а.с. 7/. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих по [ADDRESS] /а.с. 14-27/. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. За правилами частини першої ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦПК України. Відповідно до частини першої ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини першої ст. 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з частиною першою ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов"язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов"язання встановлено законодавством у зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. Позивач, будучи спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON], в установлений законом строк звернулася до Миронівської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини, однак у одержанні свідоцтва про право на спадщину на спадковий будинок їй було відмовлено у зв'язку із відсутністю права власності на вищезазначений житловий будинок (а.с. 13). Окрім позивача, інших спадкоємців після смерті [PERSON], немає, що підтверджується заповітом від 9 квітня 2008 року (а.с.6), матеріалами спадкової справи /а.с. 44-86/, інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру, виданої 13.02.2015, із якої вбачається, що заповіт є чинним (а.с.61). Будинок, з приводу якого заявлено позов, не відноситься до категорії самовільно збудованих, виходячи з наступного. Господарсько-побутові будівлі та споруди у домоволодіннях, які належать громадянам, що збудовані до ухвалення Указу Президії Верховної Ради УССР від 22.01.1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель» і при їх технічній інвентаризації не відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні не відносяться до категорії самовільних. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Встановлено, що будинок [ADDRESS] був побудований у 1954 році на земельній ділянці, призначеній для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд. Будинок має затверджений КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» технічний паспорт, в якому не відображено, що будинок відноситься до категорії самовільних, зареєстрований в погосподарській книзі /а.с. 14-17/. Як встановлено із довідки, виданої виконкомом Яхнівської сільської ради, Миронівського району, Київської області № 02-33/146 від 12 квітня 2016 року згідно запису по господарських книг сільської ради за домоволодінням в [ADDRESS], що належить померлій [PERSON], рахується земельна ділянка загальною площею 0,3100 га, у тому числі: 0,2500 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; 0,0600 га - для ведення особистого селянського господарства (а.с.9). Згідно довідки, виданої Яхнівською сільською радою Миронівського району Київської області №277 від 5 червня 2008 року, [PERSON] дійсно проживала і була зареєстрована в [ADDRESS], до дня смерті - [INFO] (а.с.10). Згідно довідки, виданої Яхнівською сільською радою Миронівського району Київської області №2-33/97 від 2 березня 2016 року, згідно записів погосподарської книги №1 за 2010-2015 рр. житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON]; житловий будинок [ADDRESS] належить померлій [PERSON]. Раніше житловий будинок, що належав [PERSON], помилково записаний під [ADDRESS] (а.с.11). Крім того, той факт, що померла [PERSON] постійно проживала по [ADDRESS] та була єдиним власником жилового будинку за вищевказаною адресою підтверджується письмовими заявами свідків: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 30-32). Державна реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна здійснюється на підставі законодавства, яке діяло на момент виникнення такого права власності. До компетенції виконкомів місцевих рад на час забудови спірного будинку відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Зідно Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів затвердженого ЦСУ СССР 13 квітня 1979 року №112/5 документами погосподарського обліку є (форми первісного обліку для сільських рад народних депутатів форма №1)«Погосподарська книга». Відповідно п. 7 до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженого ЦСУ СССР 12 травня 1985 року № 5-24/26, дані книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, [PERSON] своє право власності на вказаний житловий будинок, погосподарських будівель і споруд в БТІ не зареєструвала /а.с. 12/. Після смерті [PERSON] право на належне їй спадкове майно набула в порядку спадкування за заповітом позивач. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного, статтей 328, 1216, 1218, 1233, 1268, 1270, 1296, 1297 ЦК України,

Outcome: approved