Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

14 листопада 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Грицівської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області про визнання права власності за набувальною давністю. В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] , якій на праві власності належав будинок [ADDRESS] . Будь-яких спадкоємців у померлої не було, спадщину після її смерті ніхто не оформляв. Після досягнення нею повноліття, а саме у 2007 році, вона переїхала проживати до зазначеного будинку, де і проживає по сьогоднішній день разом із своїми дітьми. За весь час її проживання у будинку та до цього часу ніхто не висловлював жодних претензій та вимог щодо виселення її та її сім щодо виселення її та її сім`ї. Вона утримує будинок, підтримує його в нормальному технічному стані, проводить поточні ремонти. Всі сусіди достеменно знають про те, що вона проживає у будинку, користується земельною ділянкою навколо будинку, тобто відкрито користується майном. Оскільки продовжує проживати у вказаному будинку, більше 12 років добросовісно, відкрито та безперервно володіє цим майном, сплачує комунальні послуги, проводить ремонтні роботи у будинку, просить суд визнати за нею право власності на жилий будинок [ADDRESS] . Ухвалою судді від 27 листопада 2019 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено до підготовчого судового засідання на 17 грудня 2019 року. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, у разі визнання відповідачем позову не заперечила проти винесення рішення в підготовчому судовому засіданні. Представник відповідача Грицівської селищної ради Шепетівського району у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити у їхню відсутність, проти задоволення позову не заперечують. Справу розглянуто відповідно до ч. 3 ст.200 ЦПК України. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З`ясувавши думки сторін, викладені у письмових заявах, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, з огляду на таке. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду (ч. 4 ст. 344 ЦК). Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень ст.ст.15,16 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" від 07 лютого 2014 року №5, при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Таким чином, давнісний володілець повинен довести факти добросовісності заволодіння, відкритості, безтитульності, безперервності і тривалості свого володіння. Як встановлено в суді та вбачається із рішення виконкому Шепетівської районної Ради народних депутатів про затвердження матеріалів на забудову від 19 жовтня 1978 року №104 [PERSON] відповідно до Генерального плану забудови села В. Шкарівка Шепетівського району дозволено будівництво індивідуального будинку за типовим проектом площею забудови 71,8 кв.м на присадибній ділянці площею 0,09 га. Відповідно до свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР [PERSON] в с. Велика Шкарівка Шепетівського району виділена земельна ділянка площею 0,09 га з присадибного земельного фонду на підставі довідки з колгоспу «Комінтерн» від 16 жовтня 1978 року. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданої Великошкарівською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області та довідкою виконкому Грицівської селищної ради Шепетівського району від 01 липня 2019 року №349 про те, що [INFO] померла [PERSON] , яка на день смерті проживала та була зареєстрована в с. Велика Шкарівка Шепетівського району Хмельницької області; Відповідно до довідки №440, виданої 18 вересня 2019 року КП «Шепетівське районне бюро технічної інвентаризації» вбачається, що будинковолодіння [ADDRESS] , належало померлій [PERSON] , право власності на будинковолодіння не оформлялось. 18 вересня 2019 року КП ШРБТІ на ім`я [PERSON] виданий технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] . Судом встановлено, що позивач [PERSON] добросовісно, відкрито та безперервно володіє будинком в цілому понад 12 років, утримує будинок, проводить необхідні ремонтні роботи. Протягом всього часу володіння будинком позивач не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Отже, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, які є достовірними, сумніву у суду не викликають, визнання представником відповідача позову не суперечить закону, визнання права власності за позивачем не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, наявні всі необхідні елементи набувальної давності, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 15, 16, 328, 344 ЦК України,

Outcome: approved