Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до МПП «Азимут», Буської міської ради Львівської області про визнання права власності на будівлю торгового кіоску площею 22,7 кв. м., що розташований на площі Звитяги 4а в м. Буську Львівської області покликаючись на те, що згідно договору особистого строкового (земельного) сервітуту Буська міська рада надала згоду на встановлення особистого строкового (земельного) сервітуту для обслуговування торгового павільйону на земельній ділянці площею 32 метри квадратні, яка розташована на площі Звитяги 4а в м. Буську Львівської області. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі договору про надання юридичних послуг в судове засідання зявився, надав покази аналогічні позовній заяві, позовні вимоги підтримує в повному обємі, просить позов задовольнити. Представник відповідача МПП «Азимут» в судове засідання не з'явився, про причини неявки до суду не повідомив. Буська міська рада явку свого представника в судове засідання не забезпечила, надавши лист за № 272 від 17.06.2016 р. з проханням справу слухати без участі їх представника, заперечень проти позову не подала. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без представника МПП "Азимут", та у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Оглянувши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що позивач [PERSON], згідно накладної № 31 від 22.12.2004 року придбав в МПП «Азимут» торговий кіоск, який знаходиться на площі Звитяги,4а в м. Буську Львівської області. Згідно акту державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом обєкта до експлуатації від 13.12.2004 року торговий кіоск на площі Звитяги,бл 4а в м. Буську прийнято в експлуатацію, який затверджений розпорядженням голови Буської районної державної адміністрації № 474 від 13.12.2004 року. Відповідно до договору особистого строкового (земельного) сервітуту від 31.01.2011 року Буська міська рада надала згоду на встановлення особистого строкового (земельного) сервітуту для обслуговування торгового павільйону на земельній ділянці площею 32 метри квадратні, яка розташована на площі Звитяги, 4а в м. Буську Львівської області. Відповідно до вимог ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пунктом 1 ч.1 ст. 16 ЦК України встановлено спосіб захисту цивільного права шляхом його визнання. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Із технічного паспорта, виготовленого ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 18.05.2016 року вбачається, що такий складений на торговий кіоск на площі Звитяги, 4а в м. Буську Львівської області. Загальна площа становить 22,7 метри квадратні. Відповідно до ч. 1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не передбачено договором або законом. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є підставними та підлягають задоволенню.

Outcome: approved