Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

20 квітня 2017 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 21.12.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON] Від шлюбу мають малолітнього дочку - [PERSON], [INFO]. На протязі останнього часу сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен із сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями та з його ініціативи між ними виникали сварки, свідком яких нерідко ставала дочка, що тяжким чином впливало на її психічний стан та кожен раз спричиняло позивачці душевні страждання. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у неї та сім'ї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На даний час, відповідач [PERSON] засуджений до позбавлення волі на строк 4 роки, ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено, сенсу у подальшому підтримуванні сімейних відносин позивачка не бачить. Спору з приводу майна подружжя не має. Після розірвання шлюбу дочка проживатиме із позивачкою. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] Після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище "[PERSON]". Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явився, у поданій до суду заяві просила розгляд справи провести за її відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису, на розірванні шлюбу наполягала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить в матеріалах справи поштове повідомлення про отримання судової кореспонденції. 17 травня 2017 року до суду надійшла заява в якій він зазначив, що хоче мати повноцінну родинку, виховувати дітей, піклуватися про сім'ю. Проти задоволення позову заперечував. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.12.2013 року, який оформили у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововодолазького районного управління юстиції у Харківській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис №149. /а.с. 5/ Від шлюбу сторони мають малолітню дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Виконавчим комітетом Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області, актовий запис №49. /а.с. 6/ З довідки №7/12-103-16/С від 15 вересня 2016 року, виданої начальником Темнівської ВК №100 вбачається, що [PERSON], 1991 року народження, засуджений 03 березня 2016 року Зміївським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України, з застосуванням ч. 3 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Початок відбування строку покарання 21 січня 2016 року, кінець строку відбування покарання 11 вересня 2019 року. /а.с. 7/ Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, строк на примирення бажаного результату не надасть, у зв'язку із об'єктивною неможливістю сторін піти на шлях примирення, оскільки позивачка [PERSON] ініціювала позов про розірвання шлюбу, а відповідач [PERSON] фактично позбавлений можливості в повній мірі використати строк на примирення для збереження сім'ї. Перебування у шлюбі, суперечить інтересам позивачки. Крім того, істотним значенням у вирішення позову про розірвання шлюбу є той факт, що відповідач [PERSON] засуджений до покарання у виді позбавлення волі, кінець якого настає у 2019 році, у зв'язку з чим відповідач [PERSON], позбавлений можливості належним чином та в повній мірі брати участь у вихованні малолітньої дочки [PERSON], що може негативно вплинути на її інтереси. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам малолітньої дитини, що мають істотне значення. Спору про поділ майна на теперішній час між сторонами не існує. Малолітня дитина [PERSON], [INFO], залишається проживати разом із матір'ю - [PERSON] Щодо права повноцінної родини, виховання дітей, піклування про сім'ю вказаних у поданій до суду заяві [PERSON] слід зазначити, що відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу порушує принцип добровільності та права позивачки.

Outcome: approved