Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

18 жовтня 2019 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів, внаслідок невиконання умов договору, в якій позивачка просила суд стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в сумі 1751580 гривень 00 копійок, в якості штрафу за порушення іпотечного договору від 11 жовтня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Носенком О.В. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу за вказаним позовом було розподілено судді Калініченко Л.В. Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 06 грудня 2019 року, після усунення позивачем недоліків поданої заяви у відповідності до ухвали Київського районного суду міста Одеси від 22 жовтня 2019 року, відкрито провадження по справі на підставі вказаної позовної заяви та призначено дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання. Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 18.02.2020 року об`єднано цивільну справу за №947/25567/19 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів, внаслідок невиконання умов договору, з цивільною справою №947/31885/19 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів, внаслідок невиконання умов договору, в одне провадження. Об`єднаній цивільній справі №947/31885/19, присвоєно номер №947/25567/19. У зазначеному позові, [PERSON] просить суд стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в сумі 942869 гривень 70 копійок, в якості штрафу за порушення іпотечного договору від 17 грудня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Носенком О.В., зареєстрованого в реєстрі за №2990. За наслідком розгляду вказаної справи, 22.12.2020 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено рішення, яким позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів від 18.10.2019 року за вх. №52572/19 - задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] штраф за порушення іпотечного договору від 11 жовтня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Носенком О.В., в сумі 973 100 (дев`ятсот сімдесят три тисячі сто) гривень 00 копійок. В решті вимог позов [PERSON] про стягнення грошових коштів від 18.10.2019 року за вх. №52572/19 - залишено без задоволення. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] у відшкодування судових витрат у виді сплаченого судового збору - 9605 (дев`ять тисяч шістсот п`ять) гривень 00 копійок. Позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів від 28.12.2019 року за вх. №66422/19 - задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] штраф за порушення іпотечного договору від 17 грудня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Носенком О.В., зареєстрований в реєстрі за №2990 в сумі 628 579 (шістсот двадцять вісім тисяч п`ятсот сімдесят дев`ять) гривень 80 (вісімдесят) копійок. В решті вимог позов [PERSON] про стягнення грошових коштів від 28.12.2019 року за вх. №66422/19 - залишено без задоволення. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] у відшкодування судових витрат у виді сплаченого судового збору - 6285 (шість тисяч двісті вісімдесят п`ять) гривень 79 (сімдесят дев`ять) копійок. Суд зазначає, що під час проведення судових дебатів в судовому засіданні 22.12.2020 року представником позивача було заявлено заяву про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог, з урахуванням того, що останнім заявлялась відповідна заява про відшкодування судових витрат, однак у зв`язку з тривалим розглядом справи, представник має намір перерахувати суму витрат понесених відповідачем на надання правничої допомоги та надати додаткові акти виконаних робіт. Статтею 246 ЦПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У відповідності до ст. 246 ЦПК України, у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Статтею 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. З урахуванням викладеного, для надання доступу сторонам по справі до суду, можливості повною мірою користуватись своїми процесуальними правами та обов`язками, судом під час ухвалення вищевказаного судового рішення одночасно було призначено судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу. У судове засідання призначене на 26.01.2021 року представник позивача не з`явився до судового засідання, однак 30.12.2020 року надав до суду заяву про відшкодування судових витрат понесених на професійну правничу допомогу в загальній сумі 24995,00 грн. Також, представник позивача 26.01.2021 року надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак 30.12.2020 року на електронну скриньку суду надійшло клопотання від представника [PERSON] про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 1000,00 грн. з урахуванням співмірності та складності судового процесу. З урахуванням неявки сторін по справі повідомлених належним чином, за наявності заяви позивача про розгляд справи за його відсутності, судом було ухвалено провести судове засідання за відсутності сторін по справі. Дослідивши надані до суду документи, суд дійшов до наступного висновку. Так, позивачем заявлено до стягнення з відповідача у відшкодування судових витрат, які складаються з понесених витрати на правничу допомогу в сумі 24995,00 грн. Судом встановлено, що позивачем по зазначеній цивільній справі є [PERSON] , якою було пред`явлено два позови до [PERSON] про стягнення грошових коштів від 18.10.2019 року за вх. №52572/19 та від 28.12.2019 року за вх. №66422/19, які в подальшому ухвалою суду від 18.02.2020 року було об`єднано для спільного розгляду в рамках цивільної справи за №947/25567/19. Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Згідно з ч.1 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Відповідно до ч.4 ст. 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". Представництво Єрамішанц М.Б. в цій справі здійснював адвокат Недяк Артур Віталійович. Як вбачається з наданих до суду документів, 01.10.2019 року між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Санація» було укладено договір №01/10/2019-ф.є. про надання правової допомоги, за умовами якого АО «Санація» зобов`язалось надавати замовнику правову допомогу, за наслідками порушення умов іпотечного договору від 11 жовтня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Носенком О.В. Пунктом 3.1 договору сторони обумовили, що вартість надаваної виконавцем замовником правової допомоги по вищевказаним правовідносинам оцінюється в 30 000,00 грн. Пунктом 3.4 договору передбачено, що факт надання правової допомоги, яка передбачена цим договором, оформлюється актом приймання-передачі наданої правової допомоги. Відповідно до рішення АО «Санація» про призначення адвоката для виконання доручення в порядку ст. 24 Правил адвокатської етики за №01/10/19 від 01.10.2019 року, АО «Санація» доручило адвокату Недяк Артуру Віталійовичу здійснювати представництво інтересів [PERSON] , як замовника по договору про надання правової допомоги №01/10/2019-ф.є від 01.10.2019 року, з усіма правами та обов`язками. 22.12.2020 року між [PERSON] та АО «Санація» було складено акт про приймання-передачі наданої правової допомоги відповідно до договору про надання правової допомоги №01/10/2019-ф.є від 01.10.2019 року, відповідно до якого сторонами підтверджено надання послуг: з проведення робочих зустрічей з питань виниклих між замовником та [PERSON] ; проведення аналізу та дослідження переданих матеріалів; вивчення судової практики зі спірних правовідносин; узгодження правової позиції; складення позовної заяви та підготовка матеріалів для подання до суду; складення адвокатського запиту на адресу Овідіопольського відділу поліції ГУНП в Одеській області; витрачений час зі здійснення відвідування Овідіопольського відділу поліції ГУНП в Одеській області для отримання доказів по справі під час розгляду справи; складення та подання до суду клопотання від 28.01.2020 року; участь адвоката в судових засідання; на загальну кількість витраченого часу 24 години в рамках цивільної справи №947/25567/19. Як вбачається на виконання зазначеного договору та акту приймання-передачі послуг, [PERSON] було сплачено за наданої правничої допомоги грошові кошти в загальній сумі 14997 грн., що підтверджується квитанцією №ПН1229 від 23.12.2020 року на суму 4999,00 грн.; квитанцією №ПН766 від 23.12.2020 року на суму 4999,00 грн.; квитанцією №ПН916 від 23.12.2020 року на суму 4999,00 грн. Також, 17.12.2019 року між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Санація» було укладено договір №17/12/2019-ф.є. про надання правової допомоги, за умовами якого АО «Санація» зобов`язалось надавати замовнику правову допомогу, за наслідками порушення умов іпотечного договору від 17 грудня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Носенком О.В., зареєстрований в реєстрі за №2990. Пунктом 3.1 договору сторони обумовили, що вартість надаваної виконавцем замовником правової допомоги по вищевказаним правовідносинам оцінюється в 25 000,00 грн. Пунктом 3.4 договору передбачено, що факт надання правової допомоги, яка передбачена цим договором, оформлюється актом приймання-передачі наданої правової допомоги. Відповідно до рішення АО «Санація» про призначення адвоката для виконання доручення в порядку ст. 24 Правил адвокатської етики за №17/12/19 від 17.12.2019 року, АО «Санація» доручило адвокату Недяк Артуру Віталійовичу здійснювати представництво інтересів [PERSON] , як замовника по договору про надання правової допомоги №17/12/2019-ф.є. від 17.12.2019 року, з усіма правами та обов`язками. 22.12.2020 року між [PERSON] та АО «Санація» було складено акт про приймання-передачі наданої правової допомоги відповідно до договору про надання правової допомоги №17/12/2019-ф.є. від 17.12.2019 року, відповідно до якого сторонами підтверджено надання послуг: з проведення робочих зустрічей з питань виниклих між замовником та [PERSON] ; проведення аналізу та дослідження переданих матеріалів; вивчення судової практики зі спірних правовідносин; узгодження правової позиції; складення позовної заяви та підготовка матеріалів для подання до суду; участь адвоката в судових засідання; на загальну кількість витраченого часу 10 годин в рамках цивільної справи №947/25567/19. Як вбачається на виконання зазначеного договору та акту приймання-передачі послуг, [PERSON] було сплачено за наданої правничої допомоги грошові кошти в загальній сумі 9998 грн., що підтверджується квитанцією №ПН754 від 23.12.2020 року на суму 4999,00 грн.; квитанцією №ПН928 від 23.12.2020 року на суму 4999,00 грн. За наслідком викладеного вбачається, що [PERSON] в рамках цивільної справи №947/25567/19 були понесені витрати з отримання правничої допомоги на загальну суму 24995,00 грн. Згідно з наданим до суду позивачем орієнтовним розрахунком судових витрат у позові вбачається, що позивачем було зазначено, що його витрати на правову допомогу складають в сумі 30000 грн. Суд зазначає, що компенсація витрат з надання правничої допомоги адвоката здійснюється у порядку, передбаченому статтею 137 ЦПК України. Відповідно до ч. 1-3 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Досліджуючи надані документи, суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині 4 ст.137 ЦПК України, тобто розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Приписами ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ч.ч.2, 3 ст.30 вищевказаного Закону). Аналіз вищевикладених норм дає підстави вважати, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд має виходити з критерію обґрунтованих дій учасника процесу, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та запровадження певних запобіжників від можливих зловживань з боку учасників судового процесу та осіб, які надають правничу допомогу, зокрема, неможливості стягнення необґрунтовано завищених витрат на правничу допомогу. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Але, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо однак, вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права, однак відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Дослідивши надані до суду документи, судом встановлено, що між позивачем та АО «Санація», було укладено договори про надання правової допомоги, на виконання якого адвокатом було надано відповідну правничу допомогу, а позивачем сплачено визначену суму гонорару за витрачений час і проведенні дії, що склало 24995,00 грн. Частинами 5-6 статті 137 ЦПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач заперечуючи щодо розміру наданих позивачеві послуг з правової допомоги, не навів жодного обґрунтованого доводу щодо зменшення розміру витрат понесених позивачем на правничу допомогу. Виходячи з аналізу вищезазначених правових норм, суд приймає вказані в рахунку розміри фактичних витрат за надання правничої допомоги. Згідно з ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, враховуючи, що судом частково задоволені позовні вимоги, суд доходить до висновку про наявність підстав для часткового відшкодування витрат понесених позивачем на правничу допомогу, а саме пропорційно до задоволеної частки вимог, що складає 14587,03 грн., що розраховано з наступного розрахунку: позивачем заявлено вимоги до стягнення у загальному розмірі 2694449,70 грн. (1751580,00+942869,70), з яких судом задоволено вимоги позивача в загальній сумі 1601679,80 (973100+628579,80), що складає 59,44% від заявленої позивачем суми до стягнення (1601679,80*100%/2694449,70 = 59,44%). 59,44% від заявлених до стягнення витрат понесених на правничу допомогу складає 14587,03 (59,44*24995,00/100= 14587,03). Враховуючи вищевикладене, стягненню з відповідача на користь позивача в порядку розподілу судових витрат підлягає стягненню у відшкодування понесених позивачем витрат на правничу допомогу - 14587,03 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved