Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

23 травня 2018 року в.о. головного лікаря КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеною заявою. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що [PERSON], [INFO], є інвалідом другої групи дитинства за психіатричним захворюванням безстроково. За рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 01.09.1997 [PERSON] був визнаний недієздатним. Рішенням Виконавчого комітету Саксаганської районної ради м. Кривого Рогу від 26.12.1997 призначено [PERSON] опікуна мати [PERSON] [INFO]. Хворий [PERSON] спостерігається лікарем-психіатром з травня 1973 року з приводу легкої розумової відсталості в ступені помірно-вираженої дебільності. Неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні в КПНД, останнє лікування з 14.11.2014 по 18.11.2014. Після виписки знаходився в домашніх умовах, дільничного лікаря-психіатра відвідував регулярно, приймав амбулаторне лікування. 21.05.2018 звернувся на прийом в супроводі опікуна, і за слів останньої стан хворого погіршився, став неспокійним, агресивним по відношенню до матері, застосовував фізичну розправу, не утримується на місці, ламає сантехніку. 21.05.2018 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів диспансеру, яка дійшла висновку про необхідність лікування в умовах стаціонару без згоди хворого. 23 травня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження у справі. Представник психіатричного закладу [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити. В судовому засіданні лікар-психіатр КЗ «КПНД» ДОР суду пояснив, що [PERSON] страждає на психічне захворювання, станом на теперішній час потребує лікування тільки в умовах стаціонару, оскільки відсутність такого лікування може негативно вплинути на здоровя хворого та оточуючих. Опікун [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні просила госпіталізувати її сина до психіатричного стаціонару для проходження лікування, зазначила, що вона сама звернулася із відповідною заявою до закладу в звязку із погіршенням стану здоровя підопічного, побоюючись погіршення його стану здоровя, а також з його агресивною поведінкою. Прокурор Плющакова Л.М. в судовому засіданні підтримала подану КЗ «КПНД» ДОР заяву та просила госпіталізувати [PERSON] до психіатричного стаціонару для проходження лікування. Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народився 18 листопада 1970 року, що підтверджується паспортом громадянина України. (а.с. 10). Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 01.09.1997, яке набрало законної сили 12.09.1997, [PERSON] був визнаний недієздатним (а.с.6). Рішенням Виконавчого комітету Саксаганської районної ради м. Кривого Рогу від 26.12.1997 призначено [PERSON] опікуна мати [PERSON] [INFO] (а.с.7). Згідно рішення ЛКК № 430 від 21.05.2018, комісія дійшла до висновку, що [PERSON] страждає на тяжке психічне захворювання у вигляді легкої розумової відсталості в ступені помірно-вираженої дебільності. Складний тип олігофренічного дефекту з психотропними галюцінаторними включеннями та потребує лікування лише в умовах стаціонару (а.с. 5). Згідно заяви опікуна [PERSON] [PERSON] від 21.05.2018, остання просить госпіталізувати [PERSON] у звязку із погіршенням стану його психічного здоровя, агресивною поведінкою (а.с. 4). Відповідно до положень ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» (далі Закон), особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно ч.1 ст. 13 Закону, особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Відповідно до ч.2 ст.13 Закону, госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Однак, рішенням Конституційного Суду N 2-рп/2016 від 01.06.2016 року, яке є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року N 1489-III. Вказаний такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Із практики Європейського суду з прав людини вбачається, що «стаття 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, разом із статтями 2, 3 та 4, посідає провідне місце серед основоположних прав, що гарантують фізичну безпеку особи, і тому її важливість є надзвичайною. Її основною метою є запобігання свавільного чи невиправданого позбавлення свободи» (пункт 30 рішення у справі «МакКей проти Сполученого Королівства» від 3 жовтня 2006 року). У пункті 1 статті 5 Конвенції закріплено підстави для правомірного позбавлення особи свободи відповідно до процедури, встановленої законом, до яких належить і законне затримання психічно хворої особи, а в пункті 4 цієї статті передбачено перевірку законності такого затримання у судовому порядку. Оскільки [PERSON] страждає на психічне захворювання, у звязку із чим визнаний судом недієздатним та не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію до психіатричного закладу, опікун [PERSON] [PERSON] просить госпіталізувати [PERSON] у психіатричний стаціонар, враховуючи те, що останній внаслідок погіршення його психічного стану виявляє безпосередню небезпеку для себе, оточуючих, зокрема може спричинити суттєву шкоду своєму здоровю та оточуючих, що підтверджується зібраними у справі доказами, у суду наявні усі підстави для задоволення заяви, та госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved