Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

[PERSON] 06.06.2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним і про визнання права власності, посилаючись на те, що 02.07.1997 р. між нею та [PERSON] у Білгород-Дністровському представництві Одеської товарної біржі був укладений договір № 819/Б купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Посилаючись на обовязковість нотаріального посвідчення згідно норм чинного законодавства вищезгаданого договору, та відмову відповідача на вчинення вищевказаних дій, позивач просить суд: визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна №819/Б укладений 02.07.1997 року у Білгород-Дністровському представництві Одеської товарної біржі між [PERSON] та [PERSON] дійсним та визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 60,90 кв.м., житловою площею 37,6 кв.м., яка складається з : коридор-1,шафи-2,7,кухні-3,житлові кімнати 4,5,8, лоджія 6, вбиральня -9,ванна -10. Позивач в судове засідання не зявилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує.На заочний розгляд справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату час та місце слухання справи повідомлявся через оголошення у пресі, причина неявки суду невідома. Враховуючи вимоги\~ст.157 ЦПК України\~та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу, що відповідає положенням ст.ст.158, 169, 197ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши подану позовну заяву, надавши оцінку зібраним доказам, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.07.1997 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір №819/Б купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого [PERSON] продав, а [PERSON]купила квартиру загальною площею 60,90 кв.м., яка складається з трьох кімнат житловою площею 37,6 кв.м. за адресою: Одеська область, м.Білгород-Дністровський вул.Маршала Бірюзова, буд.4, кв.№31 . (а.с.8) Підтвердженням наміру сторін, досягнення домовленості, щодо всіх істотних умов договору, а також змісту умов домовленості про передачу права власності на спірну квартиру є договір 819/Б купівлі-продажу нерухомого майна, укладений та зареєстрований у Білгород-Дністровському представництві Одеської товарної біржі(а.с.8). Підтвердженням факту виникнення права власності у [PERSON] на придбану квартиру є реєстрація договору купівлі-продажу в КП «Білгород-Дністровське БТІ»,що підтверджується листом №1177від 22.06.2016 року КП «Білгород-Дністровське БТІ» (а.с.23). Згідно з ст. 15 Закону України Про товарну біржу , зокрема угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР 1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцю, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього визначену грошову суму. Відповідно до ст. 225 ЦК УРСР 1963 року право продажу майна належить власнику. Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах при визнання угод недійсними суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження. Крім того, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов. Оскільки згода щодо істотних умов між сторонами була досягнута, суд вважає, що укладений 02.07.1997 року договір купівлі-продажу нерухомого майна №819/Б є дійсним, та є підтвердженням законного набуття права власності позивачем квартири [ADDRESS]. Правовідносини між сторонами регулюються ст.47 ЦК України в ред. 1963 року. Оскільки кожна із сторін виконала усі зобов'язання за договором №819/Б від 02.07.1997 року, то суд з наведених підстав визнає вказаний договір дійсним та визнає за позивачем право власності на вказану квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved