Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

22.09.2021 року позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 5,25 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності колишнього КСП «Мельникове», згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №011137, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №522 в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог вказує, що за 2 місяці до смерті діда [PERSON] його донька [PERSON] забрала останнього із рідного с. Різдвяне Валківського району Харківської області, де він проживав з дитинства, в с. Малоіванівка Перевальського району Луганської області, а в його будинку залишилася проживати позивач. Після смерті [PERSON] [PERSON] відкрила спадкову справу з метою успадкування заощаджень померлого, але спадщину не встигла прийняти, так як померла [INFO] . [PERSON] ніякого заповіту на випадок своєї смерті не вчиняв. Повідомила, що в 2020 році, як спадкоємець за законом після смерті [PERSON] , звернулася до нотаріуса з приводу оформлення спадщини, а саме права на земельну частку (пай), проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що Перевальська ДНК Луганської області, яка відкрила 24.07.1998 року спадкову справу №318 щодо майна померлого [PERSON] , знаходиться м. Луганськ на тимчасово не підконтрольній території України і тому спадкова справа не може бути витребувана для подальшого провадження, в зв`язку з чим змушена звернутися до суду з даним позовом. Зазначила, що інші спадкоємці, а саме діти [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] від своєї частки в спадщині відмовилися на її користь та надали згоду на спадкування нею майна померлого [PERSON] , а рідна сестра позивача [PERSON] померла [INFO] , інші спадкоємці відсутні. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 24.09.2021 року відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Згідно телефонограми від 25.10.2021 року, [PERSON] просила проводити розгляд справи за її відсутності, оскільки погано себе почуває, позов підтримала в повному обсязі. Представник відповідача - міський голова Скрипніченко В. надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника міської ради, просить прийняти рішення згідно закону на підставі наявних доказів. У відповідності до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Будь-які інші заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно архівної довідки Державного архіву Харківської області від 26.02.2019 року, в архівному бюро записів актів громадянського стану районних відділень Управління НКВС УРСР по Харківській області у книзі реєстрації актів про народження по Різдвянській сільській раді Валківського району Харківської області за 1926 рік є запис від 03.01.1926 року (реєстраційний номер 1) про народження [INFO] « [PERSON] », батько якого « [PERSON] .», 19 років, українець, мати - « [PERSON] », 25 років, українка. 04.11.1948 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , після чого їй присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого повторно 14.08.1957 року с. Різдвяне Валківського району Харківської області, актовий запис №9. [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої вказані [PERSON] та [PERSON] , про що свідчать дані свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04.01.1951 року, актовий запис №1. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 30.12.1960 року Мельниківським сільським ЗАГС Валківського району, батьками позивача вказані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №24. [PERSON] 25.03.1972 року уклала шлюб із [PERSON] , після чого їй присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 25.03.1972 року, актовий запис №139. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , про що свідчать дані свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 14.11.1977 року Мельниківською сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис №28. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , про що свідчать дані свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 17.08.1989 року Мельниківською сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис №13. [INFO] помер дід позивача [PERSON] , про що свідчать дані свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 12.01.1998 року с. Малоіванівка Перевальського району Луганської області, актовий запис №4. [INFO] померла [PERSON] , про що свідчать дані свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 13.07.2007 року виконкомом Малоіванівської сільської ради Перевальського району Луганської області, актовий запис №16. [INFO] померла рідна сестра позивача [PERSON] , про що свідчать дані свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 31.10.2016 року Харківським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Харківській області, актовий запис №15890. Згідно довідки виконавчого комітету Мельниківської сільської ради Валківського району Харківської області №268 від 23.09.2020 року, в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , до 1997 року проживав [PERSON] - останній член двору. Інших зареєстрованих громадян за вказаною адресою не має. Із довідки виконавчого комітету Малоіванівської сільської ради Перевальського району Луганської області №05 від 10.04.2019 року слідує, що [PERSON] з 1997 року по день смерті [INFO] проживав в с. Малоіванівка Перевальського району Луганської області. За повідомленням виконавчого комітету Мельниківської сільської ради Валківського району Харківської області №259 від 18.09.2020 року, позивач фактично прийняла спадщину після померлого діда [PERSON] , користується домоволодінням та присадибною ділянкою по даний час. Відповідно до інформації Міжрайонного управління Держгеокадастру у Валківському та Коломацькому районах від 22.05.2019 року, в додатку до державного акту «Список громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства» [PERSON] не значиться, в зазначеному списку значиться прізвище [PERSON] під №529. Відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Мельникове» на ім`я [PERSON] зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР №011137 від 10.02.1997 року за №522, що також підтверджується відповідною довідкою ПСП «Мельникове». Даний сертифікат не виданий власнику та зберігається в Міжрайонному управлінні. Він може бути виданий спадкоємцю на підставі запиту нотаріуса або за рішенням суду. Державний акт на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель колишнього ПСП «Мельникове» на ім`я [PERSON] не видавався. Відповідно до розпорядження Валківської РДА №121 від 15.06.2000 року, уточнений розмір земельної частки (паю) по ПСП «Мельникове» становить 5,25 умовних кадастрових гектарів (інформація Міжрайонного управління Держгеокадастру у Валківському та Коломацькому районах від 12.03.2019 року). Як вбачається із заяв, посвідчених 22.03.2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, зареєстрованих в реєстрі за №523,524, [PERSON] та [PERSON] повідомили, що спадщину після свого діда [PERSON] , з чого б вона не складалась та де б вона не знаходилась, вони не приймають, на неї не претендують та не заперечують проти видачі свідоцтва про право на спадщину іншим спадкоємцям, в суд в зв`язку поновленням строків прийняття спадщини звертатись не будуть. Зі змісту інформації приватного нотаріуса Валківського районного нотаріального округу Харківської області Левчук С.В. №01-16/349 від 08.09.2020 року слідує, що відповідно до інформації, наданої Луганським обласним державним нотаріальним архівом 10.03.2020 року за №277/01-22, спадкова справа №318 відкрита Перевальською ДНК Луганської області 24.07.1998 року на майно померлого [PERSON] , до м. Старобільська та м. Сєвєродонецька не передавалася і перебуває у м. Луганську на тимчасово не підконтрольній території України. В зв`язку з чим, оформити спадкові права після померлого [PERSON] та видати свідоцтво про право на спадщину нотаріус не може. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України). Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Ч.2 ст.14 Конституції України та ч.2 ст.1 ЗК України гарантується право власності на землю, яке набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Об`єктом відносин спадкування виступають права та обов`язки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Право власності на земельну ділянку, згідно положень ст.1225 ЦК України, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Відповідно до ст.2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. П.17 Перехідних положень ЗК України передбачає, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п.7 Указу Президента України від 08.08.1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Слід зазначити, що ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», який згідно п.1 розділу II Прикінцевих положень набрав чинності з 1 січня 2019 року, внесені зміни до законодавчих актів України, зокрема у ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)". Згідно ч.2 ст.13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (в нинішній редакції) невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості). Відповідно до ст.3 Закону підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). За положеннями ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності. Згідно роз`яснень Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. В даному випадку звернутися з заявою про реєстрацію прав власності на нерухоме майно за померлою особою мають право її спадкоємці. Оцінивши надані докази в їх сукупності, враховуючи, що незаконність набуття померлим права на спадкове майно судом не встановлено, позивач, як спадкоємець за законом прийняла спадщину в передбачені законом строки, інші спадкоємці після відкриття спадщини відмовився від її прийняття, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо визнання права на земельну частку (пай), що входить до спадщини, яка залишилася після померлого [PERSON] , оскільки оформити спадкові права в нотаріальній конторі не можливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved