Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

17 травня 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивачкою зазначено, що з 21 червня 2013 року перебуває в офіційно зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. Від шлюбу з відповідачем мають дочку - [PERSON] - [INFO]. Протягом останнього року сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім»ю, відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, є ініціатором сварок, які між ними виникають постійно та відбуваються в присутності дитини, що впливає на її психічний стан та завдає душевних страждань. Стверджувала, що на момент її звернення до суду з позовом, між нею та відповідачем припинені шлюбні відносини, проживають вони окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Також зазначила, що примирення між ними неможливе, спорів з приводу спільно набутого майна не має, після розірвання шлюбу дочка продовжить проживати з нею. Просила розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліментів на її користь на утримання малолітньої дочки, оскільки відповідач самоусунувся від її утримання та виховання. Розмір аліментів просила визначити у твердій грошовій сумі, а саме 2 500 грн. щомісячно і до досягнення дочкою повноліття з моменту звернення до суду з позовом. У судовому засіданні позивачка відсутня, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, повідомила суд, що заявлений позов з зазначених у позовній заяві підстав підтримує, просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з»явився повторно, судові повістки надіслані на адресу зареєстрованого в установленому законом порядку його місця проживання повернуто до суду з відміткою відділу зв»язку про причини невручення - за закінченням встановленого строку зберігання, що зха правилами ст.ст. 130, 131 ЦПК України є підставою для висновку про належне повідомлення сторони. З огляду на викладене, врахувавши думку позивачки, суд на місці ухвалив визнати за можливе розгляд справи в заочному порядку відповідно до правил ст.ст. 280, 281 ЦПК України та ухвалення заолчного рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть сумісного господарства, не мають загального бюджету. Проживають окремо один від одного, відповідач матеріальної допомоги на забезпечення дочки не надає, подальше перебування у шлюбі сторін у справі буде суперечити інтересам позивачки. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини що мають істотне значення. Наразі, судом встановлено наявність підстав для розірвання шлюбу сторін у справі. Що ж стосується позовних вимог у частині стягнення аліментів, то вони також підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідач не виконує обов»язку щодо виховання та матеріального забезпечення малолітньої дочки котра проживає з матір»ю та перебуває на її ж утриманні. Статтями 155,180,181,182,183 СК України передбачено, що батьки зобов"язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а при ухиленні батьків від цього обов"язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку, в розмірі визначеному судом. З огляду на відсутність участі відповідача у вихованні дочки та її ж матеріальному забезпеченні, а також бажанні позивачки отримувати матеріальну допомогу на забезпечення дочки, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки в твердій грошовій сумі, розмір якої визначити з урахуванням оставин справи 2 000, 00 грн., починаючи з 17 травня 2018 року, з моменту коли позивачка звернулася з позовом до суду, однак не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку. Судові витрати щодо позовних вимог про стягнення аліментів віднести на рахунок відповідача за правилами ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved