Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до Краматорського міського суду Донецької області з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] свої вимоги обґрунтувала тим, відповідач по справі [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Їх шлюб розірвано на підставі рішення Краматорського міського суду Донецької області від 16 лютого 2016 року, що набрало законної чинності 29 лютого 2011 року. Після розлучення син залишився мешкати з нею, на її повному матеріальному забезпеченні та утриманні. Син мешкає з нею, після фактичного припинення шлюбних відносин в липні 2015 року, ще до офіційного розлучання відповідач як батько з сином спільну мову ніколи не знаходив, майже не спілкується, матеріальної допомоги не надає, не дбає про фізичний розвиток дитини, духовний розвиток, про нормальний життєвий рівень дитини. Батько дитини, відповідач [PERSON] не приймає жодної участі у вихованні та утриманні сина [PERSON], не виконує своїх батьківських обов'язків. Ухилення батька дитини від своїх обов'язків виражається у тому, що він не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, не цікавиться успіхами сина, його уподобаннями, не інтересується та не проявляю турботи про підготовку сина до самостійного життя, зокрема: не забезпечує нормального необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з [PERSON] взагалі, що порушує нормальне самоусвідомлення дитини. Відповідач не виявляє інтересу до внутрішнього світу свого сина [PERSON], не створює умов для отримання достойної освіти. Просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] [INFO]. Позивачка та її представник в судове засідання не з?явилась , надала заяву про розгляд справи за її відсутності та наполягала на задоволені заявлених вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, таким чином суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України може постановити заочне рішення. Представник третьої особи в судове засідання не з?явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення заявлених вимог. Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, прийшов до висновку, що вимоги підлягають задоволенню. Згідно до свідоцтв про народження батьками дитини [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. У відповідності до ст..165 Сімейного кодексу України «право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.» Статтею 164 Сімейного кодексу України « мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; є хронічними алкоголіками або наркоманами. У відповідності до ППВСУ № 3 від 30.03.2007 року «про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них. Згідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року „ Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" „Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками." Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, то суд приходить до висновку про наявність законних підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved