Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

27.05.2020 року позивач АТ «Укрпошта» в особі Житомирської дирекції звернулось до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 9536,27 грн., заподіяної підприємству працівником. В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що з 02.02.2018 року по 16.10.2019 року [PERSON] , перебувала в трудових відносинах з Житомирською дирекцією АТ «Укрпошта» на посаді листоноші (поштаря) ІІІ класу відділення поштового зв`язку Житомир-3. 02.02.2018 року між відповідачем та Житомирською дирекцією АТ «Укрпошта» було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, взято розписку зобов`язання, ознайомлено з правилами внутрішнього трудового розпорядку та посадовою інструкцією. При виконанні своїх обов`язків відповідач в порушення вимог посадової інструкції, не виплатила пенсію та допомогу чотирьом мешканцям м. Житомира. Загальна сума не виплачених та привласнених грошових коштів (пенсії, /субсидії) склала - 13536,27 грн. В судове засідання представник позивача не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач також до суду не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позові вимоги визнала в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. Судом встановлено, що сторони знаходилися в трудових відносинах з 02.02.2018 року по 16.10.2019 року, що підтверджується наказом про прийняття на роботу № 243-к, та наказом № 3868-к(розпорядження) про припинення трудового договору (контракту). (а.с. 9, 19) Відповідач працювала на посаді листоноші (поштаря) ІІІ класу відділення поштового зв`язку Житомир-3 (а.с. 9, 19). 02.02.2018 року між відповідачем та Житомирською дирекцією АТ «Укрпошта» було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, взято розписку зобов`язання, ознайомлено з правилами внутрішнього трудового розпорядку та посадовою інструкцією. (а.с. 10-15) При виконанні своїх обов`язків [PERSON] , в порушення вимог посадової інструкції, не виплатила пенсію та допомогу [PERSON] - 6528.86 грн, [PERSON] -2218.22 грн., [PERSON] -2524.13 грн., [PERSON] - 2000.00 грн., [PERSON] -265,06 грн. Загальна сума не виплачених та привласнених грошових коштів (пенсії, /субсидії) склала - 13536,27 грн. (а.с. 16-17) Згідно до видаткових касових ордерів від 02.10.2019 року та 13.11.2019 року, Житомирська дирекція АТ «Укрпошта» провела виплату вищезазначених коштів пенсіонерам власними коштами. (а.с. 20-24) [PERSON] відповідно до прибуткового касового ордера № 2210 та № 2211 від 16.10.2019 року було внесено в касу на погашення нестачі 4000 грн., решта суми 9536,27 грн. являється не відшкодованою до теперішнього часу. (а.с. 27-28) Статтею 130 КЗпП України передбачено, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. Статтею 132 КЗпП України передбачено, що шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві. Згідно п.6 ст. 134 КЗпП України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 29.12.1992 року "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками" встановлено, що відповідно до п.6 ст.134 КЗпП матеріальна відповідальність в повному розмірі покладається на працівника у випадках, передбачених окремими законодавчими актами. За чинним законодавством така відповідальність може бути покладена, зокрема, за шкоду, заподіяну: перевитратою пального на автомобільному транспорті, розкраданням, знищенням (зіпсуттям), недостачею або втратою дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння та валютних цінностей. Згідно Закону України від 06.06.1995 року «Про визначення розміру збитків, завданих підприємству, установі, організації розкраданням, знищенням (псуванням), недостачею або втратою дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння та валютних цінностей» особи, які безпосередньо не пов`язані з виконанням операцій, зазначених у ст. 1 цього Закону, але визнані винними в недостачі валютних цінностей несуть матеріальну відповідальність у розмірах встановлених цим Законом. Збитки, завдані працівниками підприємству, установі, організації, у випадках, передбачених статтями 1-4 цього Закону відшкодовуються незалежно від притягнення винних осіб до кримінальної, адміністративної, дисциплінарної відповідальності. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що стороною позивача надано суду переконливі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, визнання позову відповідачем, суд вважає, що позов є обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню. З урахуванням викладеного суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2102 грн. 00 коп. в відшкодування судового збору.

Outcome: approved