Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

1 березня 2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про визнання особою, яка втратила право користуватися житловим приміщенням, обґрунтовуючи вимоги тим, що позивач зареєстрована та проживає в [ADDRESS]. Дану квартиру позивачка купила у відповідачів у 2006 році, про що був укладений договір купівлі-продажу. На момент укладення договору відповідачі були зареєстровані в даній квартирі, але після укладення договору зобов'язувались виписатись з даної квартири, однак до теперішнього часу не зробили цього. Відразу після укладення договору [PERSON] та [PERSON] вивезли всі свої речі з квартири та виїхали до міста Москва, де раніше і мешкали. Відповідачі не мешкають за вказаною адресою тривалий час, чим чинять перешкоди позивачу у володінні, користуванні та розпорядженні житлом, а також позивач вимушена сплачувати додаткові витрати на сплату комунальних послуг. У зв'язку з цим позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користуватися житловим приміщенням. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON], яка була допитана в порядку, передбаченому Мінською конвенцією "Про правову допомогу та правові відносини з цивільних, сімейних та кримінальних справ" від 1993 року, не заперечувала проти розгляду справи в Єнакіївському міському суді у її відсутність та визнала позовні вимоги [PERSON] Відповідач [PERSON] до Чертанівсткого районного суду міста Москва РФ не з'явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила. Суд, заслухавши пояснення осіб, що приймають участь у справі, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], згідно копії договору купівлі-продажу від 21.11.2006 (а.с. 5). У судовому засіданні свідок [PERSON], [INFO], пояснила, що позивачка є її сусідкою, вже більше трьох років вона мешкає одна, [PERSON] та [PERSON] виїхали до РФ на постійне місце проживання. Свідок [PERSON], [INFO], пояснила суду, що знає позивачку з 2006 року, а [PERSON] ніколи не бачила та не знає. Згідно акту, складеного 28.02.2013 року депутатом Юнокомунарівської міської ради [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], також за даною адресою зареєстровані [PERSON] та [PERSON], однак вони не мешкають в даній квартирі з 2006 року по теперішній час. (а.с. 6). Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкоди в здійсненні їм права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача чи членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців. Стаття 72 Житлового кодексу України передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За таких обставин суд вважає доведеними доводи позивача про те, що реєстрація відповідача перешкоджає їй користуватися квартирою, тому відповідачів [PERSON] та [PERSON] необхідно визнати такими, що втратили право користуватися житловим приміщенням. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved