Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

24 березня 2021 року представник позивача [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Позов мотивовано тим, що відповідачка тривалий час не приділяє уваги своїй дитині, не займається його вихованням, матеріальної допомоги на утримання сина добровільно не надає. Відповідно рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02.05.2018 року по справі № 585/552/18 з відповідачки на користь позивачки стягнено аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , починаючи з 13.02.2018 року. Рішенням виконавчого комітету Роменської міської ради від 21.12.2016 № 205 малолітньому [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, і призначено опікуном над ним [PERSON] . За таких обставин, наявні всі правові підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її дитини, що підтверджується висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області № 03-26/1046 від 11.03.2021 року. Представник позивача [PERSON] в заяві до суду просила справу розглядати без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач до суду не з`явилась, проте належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. Представник органу опіки та піклування Роменської міської ради Сумської області в судове засідання не з`явився, який належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. За одночасного існування умов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом було ухвалено проводити заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.ст. 164, 165 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що [PERSON] є бабусею неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданим відділом ЗАГС м. Лебедин Сумської області 10.11.1976 року, актовий запис № 413, та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим ВРАГС Роменського міськвиконкому Сумської області 09.08.1997 року, актовий запис № 265 (а.с. 8, 9). [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане відділом РАЦС по м. Ромни Роменського МРУЮ у Сумській області 08.06.2005 року (а.с. 7). Батько дитини - [PERSON] помер [INFO] . Відповідно рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02.05.2018 року по справі № 585/552/18 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнено аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , починаючи з 13.02.2018 року (а.с. 10-11). 02.12.2016 року головним спеціалістом служби у справах дітей виконавчого комітету Роменської міської ради [PERSON] у присутності старшого інспектора з ЮП СП Роменського ВП Ситника Д.М. був складений акт про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я або яку відмовилися забрати батьки чи інші родичі, про підкинуту чи знайдену дитину. У ньому було зазначено, що в жовтні 2016 року, зі слів [PERSON] , її донька, [PERSON] , залишила без нагляду та догляду свого неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , в даний час він перебуває вдома у [PERSON] (а.с. 12). Рішенням виконавчого комітету Роменської міської ради від 21.12.2016 № 205 малолітньому [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, і призначено опікуном над ним [PERSON] , про підтверджується висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області № 03-26/1046 від 11.03.2021 року (а.с. 2123). Відповідно до довідки Роменського РВП ГУНП в Сумській області № 2700/69/04-21 від 17.02.2021 року [PERSON] , [INFO] , мешканка [ADDRESS] до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувалася (а.с. 13). Як вбачається з довідки відділу освіти Роменської міської ради № 189 від 25.11.2020 року та довідки Роменської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 4 за № 01-19/171 від 05.02.2021 року вихованням неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , займається його бабуся, [PERSON] . Неповнолітній [PERSON] проживає з бабусею, яка опікується онуком, бере участь у його вихованні. Вона постійно цікавиться його навчанням, контролює та допомагає у навчанні, відвідує класні збори, слідкує за зовнішнім виглядом дитини. Хлопчик завжди має чистий і охайний вигляд. Відносини між бабусею теплі і доброзичливі. Протягом 2020-2021 навчального року мати, [PERSON] , не брала участі у вихованні дитини: не спілкувалася з учителями, не брала участі у батьківських зборах, навчанням і поведінкою сина не цікавилася (а.с. 14-15). Згідно характеристики голови квартального комітету виконавчого комітету Роменської міської ради № 2 від 08.02.2021 року [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] не проживає протягом тривалого часу. Має сина [PERSON] [INFO] , який перебуває на утриманні бабусі, [PERSON] , та проживає з нею. Мати, [PERSON] в утриманні сина ніякої матеріальної допомоги не надає і участі у вихованні дитини не приймає (а.с. 16). Відповідно до письмового пояснення [PERSON] начальнику служби у справах дітей Роменської міськради від 08.02.2021 року [PERSON] не приділяє своєму синові уваги, не займається його вихованням та не приймає участі у його матеріальному забезпеченні, ухиляється від виконання своїх обов`язків, місце перебування [PERSON] невідоме (а.с. 17). Як вбачається з письмового пояснення від 08.02.2021 року [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , та та [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] з 2015 року не проживає зі своїм сином, не займається його вихованням, ні матеріальної чи іншої допомоги від неї немає (а.с. 18, 19). Згідно листа Роменської міськрайонної філії Сумського обласного центру зайнятості № 02-01/76 від 12.02.2021 року [PERSON] на обліку в Роменській філії Сумського обласного центру зайнятості, як безробітна, не перебуває (а.с. 20). Відповідно до довідки про склад сім`ї квартального комітету № 2 Роменської міської ради Сумської області від 08.02.2021 року за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , яка за цією адресою не проживає, у вихованні дитини участі не приймає (а.с. 24). Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач тривалий час [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків стосовно виховання дитини, не проявляє батьківської турботи, не цікавиться здоров`ям, не турбується про її фізичний та духовний розвиток, матеріальної допомоги на утримання не надає. Наведене свідчить про самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини. Виходячи із оцінки доказів у справі таке ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, суд вважає свідомим та умисним, що дає підстави для обрання крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав. Таким чином, оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що встановлено беззаперечні докази повного відсторонення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню неповнолітнього сина, а тому її необхідно позбавити батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 908 гривень на користь держави.

Outcome: approved