Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

[PERSON] 12.11.2018\~року звернулась\~до суду\~з позовною\~заявою до\~[PERSON] про\~розірвання шлюбу. [PERSON] вимоги обґрунтовує тим, що 26.08.2003 року вони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Красногірської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис №3. Від спільного проживання мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося з причин несумісності характерів та різних почуттів на життя, відсутності взаєморозуміння між ними. Позивач зазначає, що разом з відповідачем не проживають з червня 2018 року, спільного господарства не ведуть, вважає, що збереження шлюбу та примирення з відповідачем не можливе. Спір відносно поділу спільного майна подружжя між ними буде вирішуватися окремо. Розірвати шлюб через органи РАЦС не можливо, так як сторони мають трьох неповнолітніх дітей. Враховуючи зазначені обставини, посилаючись на ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України (далі - СК України), позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем; після розірвання шлюбу змінити дошлюбне прізвище "Руда"; стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 704 грн. 80 коп. Ухвалою суду від 19.11.2018 року в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. В підготовче засідання позивач не зявилась, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати в її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить шлюб розірвати. Відповідач в підготовче засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до\~ч.\~3,\~ч.\~4\~ст.\~200\~Цивільного процесуального\~кодексу України\~(далі\~-\~ЦПК України),\~за результатами\~підготовчого провадження\~суд ухвалює\~рішення у\~випадку визнання\~позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 1, ч. 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи норми ст.\~223\~ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Статтею 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частиною першою ст. 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до частин 1, 2 ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 26 серпня 2003 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Красногірської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис №3, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ОЛ №063179, виданого 26 серпня 2003 року виконкомом Красногірської\~сільської ради\~Голованівського району\~Кіровоградської області (а.с. 5). Від спільного проживання сторони мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ОЛ №017998, виданого 22 лютого 2006 року Красногірською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області, сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ОЛ №056778, виданого 25 березня 2008 року виконкомом Красногірської\~сільської ради\~Голованівського району\~Кіровоградської області\~та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ОЛ №2090324, виданого 26 серпня 2003 року виконкомом Красногірської\~сільської ради\~Голованівського району\~Кіровоградської області (а.с. 6-8). Як вбачається з довідки №265, виданої 04.10.2018 року Роздольською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області, діти сторін [PERSON], [PERSON] та [PERSON] входять до складу сім'ї позивача, яка проживає в [INFO] (а.с. 14). Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, спільного господарства сторони не ведуть, разом не проживають з червня 2018 року, діти проживають з позивачем. Згідно наданих сторонами заяв збереження шлюбу між ними неможливе. Таким чином, шлюб носить чисто формальний характер. За таких обставин, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу з відповідачем є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, оскільки між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, а тому збереження сім'ї є неможливим. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~ Позивач надала суду заяву про відновлення їй прізвища, тому суд вважає за необхідне відновити їй дошлюбне прізвище «Руда». Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено вимогу про стягнення судових витрат з відповідача в розмірі 704,80 грн. Як вбачається\~з наданої\~квитанції №0.0.1180041793.1\~від 09.11.2018\~року (а.с.\~1),\~позивач за\~подання даного\~позову до\~суду сплатила\~судовий збір\~в розмірі\~704\~грн.\~80\~коп., виходячи з розміру, встановленого підпунктом 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову. У зв'язку з визнанням відповідачем позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету 352 грн. 40 коп. судового збору, сплаченого останньою при зверненні до суду, а інша частина судового збору в тому ж самому розмірі, у зв'язку з тим, що позивачем заявлено вимогу щодо стягнення судових витрат з відповідача, покладаються на останнього. На підставі поданих по справі доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача мали місце і підтверджуються письмовими матеріалами справи, які не викликають сумніву, вони являються достовірними та вичерпними. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved