Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до Костянтинівської сільської ради Мелітопольського району, за участю зацікавленої особи: Державного нотаріуса Мелітопольської районної державної нотаріальної контори Запорізької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. В обґрунтування позову, позивачі посилаються на те, що вони, є рідними дітьми померлого [PERSON], який помер [INFO] року. В свідоцтві про їх народження батьком вказано - [PERSON]. В свідоцтві про народження [PERSON], його фамілія вказана - [PERSON]. Однак, при отриманні ним паспорту, була допущена помилка в перекладі його прізвища на українську мову, та записано його прізвище як «[PERSON]». Той факт, що [PERSON] є його рідним батьком, підтверджується свідоцтвом про його народження. Після смерті батька відкрилась спадщина на належний йому житловий будинок за адресою: Запорізька обл., Мелітопольський район, [ADDRESS]. Після смерті батька, [PERSON], вони у встановлений законом термін звернулись до державного нотаріуса Мелітопольської районної державної нотаріальної контори Запорізької області з заявою про прийняття спадщини за законом. Вони є єдиними спадкоємцями. В вересні 2014 року вони звернулись до державного нотаріуса Мелітопольської районної державної нотаріальної контори Запорізької області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, відповідно до постанови державного нотаріуса Мелітопольської районної державної нотаріальної контори Запорізької області Володіної О.С. про відмову у вчиненні нотаріальної дій, їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом. 02 серпня 2014 року вони отримали технічний паспорт на житловий будинок за адресою [ADDRESS]. Крім того, станом на 01.01.2013 року, вищевказаний будинок не зареєстрований за [PERSON] Оскільки під час життя батько у встановленому законом порядку не зареєстрував право власності на спадковий будинок, вони вимушені звернутись до суду. Вирішити дане питання позасудовим порядком не можливо, тому позивачі просять суд визнати за кожним з них, [PERSON], [PERSON], право власності на ? частину житлового будинку за адресою: Мелітопольський район, [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON], померлого [INFO] року. В судове засідання позивачі не з'явилися, але надали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі. Представник відповідача - Костянтинівської сільської ради Мелітопольського району - в судове засідання не з'явився але надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Зацікавлена особа - Державний нотаріус Мелітопольської районної державної нотаріальної контори Запорізької області - в судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. Згідно ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ч.1 ст. 1222 ЦПК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч.2 ст. 182 ЦК України, державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Як встановлено в судовому засіданні, позивачі по справі, [PERSON] та [PERSON], є рідними дітьми [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження. В свідоцтвах про народження позивачів батьком вказано - [PERSON]. Однак в свідоцтві про народження [PERSON], його фамілія вказана - [PERSON]. Однак, при отриманні паспорту, була допущена помилка в перекладі його прізвища на українську мову, та записано його прізвище як «[PERSON]» (а.с.11,12). [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть: серія [NUMBER], актовий запис № 539 (а.с.14). Згідно матеріалів справи, після смерті батька позивачів, [PERSON], відкрилась спадщина на належний йому житловий будинок за адресою: Запорізька обл., Мелітопольський район, [ADDRESS], що належав йому на праві власності на підставі акта на право користування землею від 03.10.1980 року; свідоцтва № 65 на забудівлю садиби у селищних населених пунктах Української РСР відповідно до якого забудівля ділянки дозволена рішенням Костянтинівської сільської Ради народних депутатів Мелітопольського району від 09.02.1979 року; плана забудівлі земельної ділянки від 22.03.1979 року, рішенням виконавчого комітету Мелітопольської районної ради народних депутатів № 134 від 23 квітня 1987 року (а.с.21-25). Згідно вимог ст. 1261 ЦК України, у першу чергу спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Єдиними спадкоємцями на майно померлого за законом є [PERSON] та [PERSON]. Згідно вимог ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Після смерті [PERSON], позивачі у встановлений законом термін звернулись до державного нотаріуса Мелітопольської районної державної нотаріальної контори Запорізької області з заявою про прийняття спадщини за законом, що підтверджується копією спадкової справи №115/2014. 02 серпня 2014 року позивачі отримали технічний паспорт на житловий будинок за адресою [ADDRESS], де вартість будинку складає - 110593,00грн. (а.с.15-19). Згідно ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Позивачі у вересні 2014 року звернувшись додержавного нотаріуса Мелітопольської районної державної нотаріальної контори Запорізької області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] року батька [PERSON], на житловий будинок в Мелітопольському районі, [ADDRESS]., отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в зв'язку з тим, що на наданих правовстановлюючих документах відсутня відмітка про реєстрацію права власності на нерухоме майно відповідними органами державної реєстрації. (а.с.10). Згідно довідки № 2397 від 13 вересня 2014 року, станом на 01.01.2013 року, вищевказаний будинок [ADDRESS] не зареєстрований за [PERSON], однак відповідно до рішення № 134 від 23.04.1987 року було оформлено житловий будинок з господарськими будовами і спорудами за [PERSON].(а.с.20,21). Згідно п.23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При розгляді справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно ч.1, 2 ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, той факт, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є єдиними спадкоємцями за законом, з заявою про відмову від прийняття спадщини до державної нотаріальної контори не зверталася, сторони не заперечують проти оформлення права власності за позивачами, на даний час у зв'язку із смертю батька не мають можливості зареєструвати право власності на житловий будинок у відповідних органах державної реєстрації для отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом, однак мають бажання прийняти спадщину, тому суд вважає за необхідне визнати за позивачами право власності на спадкове майно за законом. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved