Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

20 грудня 2016 року заявник звернулася до суду з відповідною заявою у якій зазначила, що народилася [INFO] в с.Березнегуватому Березнегуватського району Миколаївської області. Її мати - [PERSON] не перебувала в шлюбі з її батьком [PERSON], але проживала з ним однією сім'єю з 1950 року. При реєстрації її народження в свідоцтво про народження не було внесено відомості про батька, в графі "батько" стоїть лише його ім'я «[PERSON]». Однак [PERSON] як до так і після народження визнавав себе її батьком, та батьком її брата що народився від батьків, виховував та утримував їх. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS], яку вона не може оформити через відсутність даних про батька у її свідоцтві про народження. Посилаючись на викладене, заявник просила суд встановити факт визнання батьківства [PERSON] щодо неї та внести запис про [PERSON] як про батька до актового запису про її народження. Заявник та її представник [PERSON] (за договором про надання правової допомоги) в судове засідання з'явились, вимоги викладені у заяві підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Заінтересована особа у справі, в судове засідання не з'явилась, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти вимог заявника. Вислухавши пояснення заявника та її представника, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з правовою позицією Верховного суду України у справі № 6-20 цс15 від 25 лютого 2015 року, яка є обов'язковою для всіх судів України - за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року. Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС України, при вирішенні питання про те, якою нормою необхідно керуватися при розгляді справ цієї категорії, слід виходити з дати народження дитини. Положеннями пунктів 3,7,9 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» надані роз'яснення, що при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. За положеннями ст. 53 КпШС походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір'ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлено в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. З матеріалів справи, а саме копії свідоцтва про народження заявниці, виданого 14 квітня 1954 року Березнегуватським РайЗАЦС Миколаївської області убачається, що вона народилася [INFO] в селі Березнегувате Березнегуватського району Миколаївської області, її матір'ю записана [PERSON], а у графі «Батько» дані відсутні, записане лише ім'я «[PERSON]». Після реєстрації шлюбу 05 липня 1975 року заявнику було присвоєне прізвище «[PERSON]» (а.с.8). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду показали, що доводяться заявниці двоюрідними сестрами по лінії матері [PERSON], яка проживала однією сім'єю з [PERSON], однак у зареєстрованому шлюбі з ним не перебувала. Вони разом побудували будинок, вели спільне господарство, а заявниця та її брат є їх сумісними дітьми та зовні схожі на [PERSON] За життя [PERSON] забезпечував їх, опікувався ними, навчав, виховував, батькував на весіллі заявниці. Після смерті його похованням займалася заявниця, яка дотепер доглядає батьківську хату. Свідок [PERSON] допитана в судовому засіданні показала, що її дід був рідним братом [PERSON] Заявницю вона знає як доньку [PERSON], який завжди опікувався нею як рідний батько, з [PERSON] у них було все як у звичайній родині, вони разом працювали, вели спільне господарство та виховували дітей. Свідок [PERSON] допитаний в судовому засіданні суду показав, що є чоловіком заявниці. Вони уклали шлюб у 1975 році, йому було відомо що її батьками є [PERSON] та [PERSON], який до заявниці відносився як до рідної доньки, а до їх дітей, як до своїх онуків. Мати його дружини померла раніше, а після смерті [PERSON] вони займалися його похованням, доглядали за будинком. [PERSON] допитана як свідок в судовому засіданні суду показала, що працювала разом із [PERSON], у колгоспі, а з 1961 року проживала по сусідству з ним по вул.Шевченко в смт.Березнегувате, його дружиною була [PERSON], а заявниця та її брат є їх спільними дітьми. Все життя вони проживали однією сім'єю, разом ростили дітей, заявниця після заміжжя відвідувала їх, а після смерті [PERSON] разом з братом займалася його похованням, доглядала за будинком. Покази свідків узгоджується із записами у погосподарській книзі Березнегуватської селищної ради за 1953 по 1955 роки, з яких слідує, що головою домогосподарства розташованого по [ADDRESS] був [PERSON], а до складу його сім'ї входили: дружина [PERSON], донька [PERSON] [INFO] - заявниця по справі, та син [PERSON] (а.с.14.) [INFO] [PERSON] помер (а.с.10). Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS] (а.с.23). З копії будинкової книги для прописки громадян у вказаному житловому будинку убачається, що заявниця мала там зареєстроване місце проживання від народження по 1978 рік (а.с.19-22). За роз'ясненням завідувача Березнегуватською державною нотаріальною конторою Миколаївської області від 02.12.2016 року № 940/02-14 заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS], через відсутність документів, які підтверджують родинні стосунки між нею та [PERSON] ( а.с.16). Отже після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яку бажає оформити заявниця, однак не має можливості цього зробити через відсутність доказів спорідненості із спадкодавцем. На підставі вищевикладеного, аналізуючи забрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає доведеним факт визнання [PERSON] батьківства щодо [PERSON] Враховуючи, що встановлення зазначеного факту необхідне заявниці для оформлення спадкових прав, відповідно його встановлення породжує для неї юридичні наслідки, іншим шляхом встановити цей факт неможливо, тому суд доходить висновку про можливість задоволення заяви та встановлення факту визнання [PERSON] батьківства щодо заявниці.

Outcome: approved