Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], Стрільченської сільської ради, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться по [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивувала тим, що згаданий житловий будинок та господарські будівлі були власністю її батьків. Батько позивачки - [PERSON] помер [INFO] Внаслідок його смерті відкрилась спадщина на майно - житловий будинок в [ADDRESS]. Заповіту батько не залишив. Спадкоємцями першої черги на спадкове майно є позивачка та її брат [PERSON], 1949 року народження. Останній не претендує на спадкове майно, на момент смерті батька не проживав разом з ним, в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини не звертався. Позивачка вступила у володіння та управління спадковим майном - житловим будинком з господарськими прибудовами в [ADDRESS]. Позивачка звернулась до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини. Однак, в зв'язку з тим, що документи на будинок втрачено, їй було рекомендовано звернутись до суду. Позивачка на час смерті батька проживала разом з ним, продовжує проживати в спадковому будинку після смерті батька. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з наведених в ньому підстав. Одночасно пояснила, що її мати [PERSON] померла в 1989 р., її рідний брат, відповідач по справі, спадщину після смерті батька не прийняв. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він проживає в [ADDRESS]; ствердив, що він і позивачка є рідними братом і сестрою. Відповідач позов визнав, не має заперечень щоб за позивачкою було визнане право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться по [ADDRESS]. Відповідач не вчиняла ніяких дій, які б свідчили про прийняття ним спадщини після смерті батьків. Стрільченська сільська рада подала до суду заяву, в якій зазначила, що просить справу розглядати у відсутності представника сільської ради та зазначила, що позов визнає. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. За свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим С/ЗАГС с. Стрільче Городенківського району 10 серпня 1962 р., батьками [PERSON], яка народилась [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Після одруження [PERSON] змінила прізвище [PERSON] на [PERSON], про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER], видане 11.12.1982 р. сільською радою с. Стрільче Городенківського району. Мати позивачки [PERSON] померла [INFO] в с. Стрільче Городенківського району, про що свідчить повторне свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 27.11.2013 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городенківськогоь районного управління юстиції в Івано-Франківській області. Батько позивачки [PERSON] помер [INFO] в с. Стрільче Городенківського району, що стверджено повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 27.11.2013 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городенківськогоь районного управління юстиції в Івано-Франківській області. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. На час смерті [PERSON] був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. За ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Ст. 548 ЦК УРСР (1963 р.) встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно з ст. 529 згаданого кодексу при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його діти: позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON]. Про те, що останній є сином спадкодавця, свідчить його свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане рай бюро ЗАГС м. Городенка Івано-Франківської області. Належний спадкодавцю житловий будинок з господарськими спорудами розташований в [ADDRESS], про що свідчить технічний паспорт, складений 05.12.2013 р. Коломийським МБТІ. [ADDRESS] раніше мала назву [ADDRESS], про що свідчить довідка Стрільченської сільської ради № 1059 від 23.12.2013 р. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Довідкою № 1058, виданою 23.12.2013 р. виконкомом Стрільченської сільської ради стверджено, що згідно погосподарської книги № 3 на 1991-1995 роки, особовий рахунок № 204, суспільна група господарства - робітничий, на момент смерті [PERSON], який помер [INFO], він був один зареєстрований в даному господарстві. Довідкою виконкому Стрільченської сільської ради № 717 від 14.10.2014 р. стверджено, що житловий будинок за адресою - [ADDRESS] знаходиться на земельній ділянці площею 0,11 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Після смерті спадкодавця позивачка проживає в будинку спадкодавця, обробляє земельну ділянку біля житлового будинку, хоча зареєстрованим місцем її проживання є с. Городниця Городенківського району, що ствердила в судовому засіданні. Отже, позивачка фактично успадкувала житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами спадкодавця [PERSON] по [ADDRESS]. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька позивачка зверталася до державного нотаріуса. В зв'язку з тим, що немає правовстановлюючих документів спадкодавця на будинок по [ADDRESS], довідкою № 435 від 17.06.2014 р. нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Випискою з інвентаризаційних матеріалів № 6673, виданою 29.11.2013 р. обласним комунальним підприємтвом «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» стверджено, що право власності на житловий будинок та господарські будівлі по [ADDRESS] станом на 31.12.2012 р. не зареєстровано. Про те, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про право власності на будинок по [ADDRESS], свідчить Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого майна № 25686929 від 18.08.2014 р., видана Реєстраційною службою Городенківського районного управління юстиції. Наведене свідчить про те, що посилання позивачки в позовній заяві що документи на будинок втрачено, є безпідставним. Як вбачається із висновку, складеного ЕТВО «Придністров'я» згідно договору № 45 від 27.01.2014 року, вартість житлового будинку з надвірними спорудами за адресою [ADDRESS] - становить 90500 грн. Позивачка фактично стала власником спадкового майна, користується будинком, здійснює догляд за ним. Відповідач спадщину після смерті батька не прийняв, не заперечує щодо визнання за позивачкою права власності на спадкове майно після смерті батька [PERSON] Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки документ, який посвідчує право власності спадкодавця [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] відсутній, а досліджені судом докази свідчать про те, що позивачка прийняла спадщину після його смерті, судом не встановлено неправомірності набуття позивачкою права власності на житловий будинок і господарські споруди по [ADDRESS] , тому суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст.ст. 86, 524, 528, 529, 548,549 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316,317, 328 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved