Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

16.10.2014р. Львівське міське комунальне підприємство «Львівводоканал» (надалі - ЛМКП «Львівводоканал») звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в якому просить постановити рішення, яким стягнути з відповідачів на його користь 2686грн.29коп. заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення та 121,80грн. судового збору. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив про те, що відповідачі зареєстровані та проживають у будинку [ADDRESS], який знаходиться на обслуговуванні ЛМКП «Львівводоканал», а тому повинні своєчасно проводити оплату за житлово-комунальні послуги відповідно до встановлених тарифів. Однак, відповідачі частково проводили оплату за такі послуги, допустили вищевказану заборгованість, тому позивач звернувся до суду. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на вказані у ньому та у письмових поясненнях обставини. Представник пояснив, що відповідачі тривалий час користувалися послугами водовідведення, однак про це позивача не повідомляли. Позивачем проводилися нарахування лише за водопостачання. 16.02.2012р. працівниками ЛМКП «Львівводоканал» проведено обстеження будинку [ADDRESS] та встановлено, що відповідачі користуються міським водопостачанням та водовідведенням, про що складено відповідний акт. На підставі цього акту відповідачам проведено донарахування за послуги водовідведення за останні 3 роки в сумі 2317,22грн., сплачувати яке вони відмовляються. Відповідач [PERSON], представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги частково визнали, а саме щодо нарахувань які проводилися з часу укладення договору від 16.01.2014р., проти решти нарахувань заперечують з мотивів, вказаних у письмових запереченнях на позов. Інші відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини їх неявки суду не відомі. Суд вважає можливим розглянути справи у їх відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та представника відповідачів, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], є співвласниками будинку [ADDRESS], відповідачі [PERSON], [PERSON] проживають разом з ними. Будинок знаходиться на обслуговуванні ЛМКП «Львівводоканал». Ці обставини стверджуються довідкою ЛКП «Збоїща-408» (а.с.85). Відповідно до ч.4 ст.10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" комунальні підприємства по обслуговуванню та ремонту житла зобов'язані здійснювати обслуговування та ремонт приватизованого житла, надавати мешканцям комунальні та інші послуги за державними розцінками і тарифами. Утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них, що врегульовано п.1 ст.10 вказаного Закону. Відповідно до п.17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до підпункту 2 пункту «а» статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів щодо оплати побутових, комунальних, транспортних та інших послуг, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності відповідних територіальних громад; погодження в установленому порядку цих питань з підприємствами, установами та організаціями, які не належать до комунальної власності. Статтями 20 та 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, відповідно до яких споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. При цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Обов'язком виконавця - є надання таких послуг вчасно та відповідної якості. Частиною 2 ст. 32 вищевказаного закону встановлено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Необхідність укладення договору про надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов'язок, а не право споживача таких послуг. Крім цього, відповідно до змісту зазначених положень Закону споживач може відмовитися від укладення договору на надання житлово-комунальних послуг лише в разі відмови від користування такими послугами. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів цивільної відповідачі фактично користувалися і користуються послугами водопостачання та водовідведення. Проте, ЛМКП «Львіводоканал», не маючи до 16.02.2012р. документів про користування відповідачів міським водовідведенням, проводило нарахування лише за послуги водопостачання, які за відсутності приладу обліку, здійснювалися відповідно до встановленої норми та тарифу. В лютому 2012р. позивач провів донарахування відповідачам плати за фактично спожиті послуги водовідведення в межах трирічного строку в сумі 2317,22грн. Таким донарахуванням права відповідачів не порушено. Суд вважає, що ці кошти підлягають сплаті відповідачами. Відсутність договору на надання послуг водопостачання та водовідведення до моменту його укладення 16.01.2014р. не є підставою для відмови відповідачів від сплати за фактично надані послуги. Відповідно до правової позиції, висловленої у Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 27 березня 2013 року при розгляді справи № 6-6ц13, законодавство не передбачає звільнення споживача від сплати за отримані послуги навіть у випадку ненадання окремих житлово-комунальних послуг. Заперечення відповідачів суд вважає необґрунтованими. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 01.09.2014р. заборгованість відповідачів за послуги водопостачання та водовідведення становить 2686грн.29коп. Відтак, ця заборгованість підлягає солідарному стягненню з відповідачів в користь позивача. Крім того, з відповідачів слід солідарно стягнути в користь позивача 121,80грн. судового збору. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає позов підставним, таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved