overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

5 березня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначила, що вони з відповідачем мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків по утриманню неповнолітньої дитини, позивач просить ухвалити рішення про стягнення з нього щомісячно аліментів на її користь на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач своїм правом подати відзив не скористався. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Згідно довідки виконавчого комітету Романівської селищної ради Житомирської області, спільна дитина відповідача та позивача проживає разом з останньою та знаходиться на її утримані. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) на відповідача покладається обовязок утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 181 СК України способи виконання батьками обов"язку щодо утримання неповнолітніх дітей визначаються за домовленістю між ними. Якщо ж такої домовленості не досягнуто кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються за рішенням суду. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Загальними положеннями ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звертатися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, за загальним правилом, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідач будь-яких доказів на підтвердження тієї обставини, що він виконує свої обов"язки щодо утримання неповнолітньої дитини не надав. З огляду на викладене, суд прийшов до переконання про необхідність задоволення позову [PERSON] За змістом статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

5 жовтня 2002 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у виконавчому комітеті Красносільської сільської ради Бершадського району Вінницької області за актовим записом №12. Від шлюбу у них є дочка [PERSON] [INFO]. Подружнє життя у них не склалось так як вони мають різні характери, звички, темпераменти та погляди на життя, що призвело до розпаду сім'ї та окремого проживання. Дитина залишилась проживати з батьком, а матір вказує, що буде брати участь в її вихованні та утриманні. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 05.10.2002 року у виконкомі Красносільської сільської ради Бершадського району Вінницької області, актовий запис №12. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "Зозуля". В судове засідання позивач не з'явилась, однак звернулась до суду із письмовою заявою, в якій просила справу розглядати без її участі та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак до початку розгляду справи по суті надав на адресу суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують сімейних відносин, наполягають на розірванні шлюбу між ними, що свідчить про те, що їх сім'я розпалась і зберегти її неможливо. Крім того, з поданих відомостей вбачається відсутність між сторонами спору з приводу спільного майна та місця проживання дитини. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст. 113 Сімейного кодексу України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

5 лютого 2016 року позивач звернулася з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що після смерті батька [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по вул. Локачинській, 22, в с. Низькі Цевиличі Локачинського району Волинської області, однак отримати свідоцтво про право на спадщину на нього не може через відсутність правовстановлюючих документів. Батько після смерті діда [PERSON] прийняв спадщину за заповітом, але документально не оформив. Інші спадкоємці [PERSON] та [PERSON] на спадкове майно не претендують та подали да нотаріальної контори заяви про відмову від спадщини. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок № 22 по вул. Локачинській в с. Низькі Цевеличі Локачинського району з господарськими будівлями та спорудами. В судовому засіданні позивач підтримала позов з підстав, зазначених у позовній заяві і вказала, що інші особи на спадщину не претендують. Відповідач [PERSON] позов визнала і просить визнати право власності на будинок за дочкою. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позов визнає. Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців), а до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач прийняла спадщину шляхом звернення в Локачинську державну нотаріальну контору, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 18). Спірне майно належало спадкодавцю [PERSON], що підтверджується витягом з погосподарської книги № 6 за 2002 рік Дорогиничівської сільської ради (а.с. 11). Згідно з довідкою Дорогиничівської сільської ради № 158 від 17.03.2014 року [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька, в тому числі на житловий будинок. Спадкоємцями є [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а. с. 10). Так як, на момент відкриття спадщини спадкодавцю належало право власності на спірне майно, то суд прийшов до висновку, що право власності на нього переходить до позивача, як спадкоємця за законом і за нею необхідно визнати право власності на будинок з господарськими спорудами. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 9 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

6 вересня 2013 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у виконавчому комітеті Сумівської сільської ради Бершадського району Вінницької області за актовим записом №07. [INFO] у них народився син - [PERSON]. Сімейне життя у подружжя не склалось, так як [PERSON] зловживав спиртними напоями, влаштовував безпричинні сварки. Крім того, вони різні за характерами та звичками люди, що стало причиною розпаду сім'ї та окремого проживання. Син залишився проживати з матір'ю та перебуває на її утриманні. З урахуванням викладеного, позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 06.09.2013 року у виконкомі Сумівської сільської ради, Бершадського району, Вінницької області, актовий запис №7. Після розірвання шлюбу присвоїти позивачці дошлюбне прізвище "[PERSON]". В судове засідання позивач не з'явилась, однак звернулась до суду із заявою, в якій просила справу розглядати без її участі та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Враховуючи те, що позивач скористалась своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності, а відповідач до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують сімейних відносин, наполягають на розірванні шлюбу між ними, що свідчить про те, що їх сім'я розпалась і зберегти її неможливо. Крім того, з позовної заяви вбачається, що сторони не заявляють вимог щодо поділу спільного майна, а син проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. За клопотанням відповідача судом було надано сторонам строк для примирення, однак відомостей про примирення сім'ї суду не надано, а відповідач після закінчення строку на примирення до суду не з'явився. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст. 113 Сімейного кодексу України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

6 грудня 2013 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі - в розмірі 2000 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що після припинення спільного проживання з відповідачем діти повністю перебувають на її утриманні, а батько відмовляється надавати їм матеріальну допомогу, хоча згідно ст. 180 Сімейного кодексу України він зобов'язаний це робити. В ході судового розгляду справи позивач зменшила позовні вимоги до 2/5 частин доходів відповідача на обох дітей, подавши письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності. Від відповідача надійшла письмова заява про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Враховуючи, що сторони в судове засідання не з'явилися, розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши наявні у справі докази, суд вважає встановленими наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO] (а.с.5, 6). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки сторони не домовились про добровільну участь батька в утриманні дітей, спір про стягнення аліментів підлягає вирішенню судом. Беручи до уваги визнання відповідачем [PERSON] позову та враховуючи, що він є здоровим працездатним чоловіком, має регулярний дохід, працюючи виконробом в ТОВ "Азмоноліт - Груп - Л", інших дітей та непрацездатних членів сім'ї, яких він повинен утримувати, у нього немає, суд вважає обґрунтованою вимогу про стягнення аліментів в розмірі 2/5 часток від усіх видів його заробітку. На підставі ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача в дохід держави судовий збір, від сплати якого позивач звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

6 листопада 1991 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували в Устянській сільській раді Бершадського району Вінницької області за актовим записом №26. Від шлюбу вони мають повнолітніх дітей. Подружнє життя у сторін не склалось, так як чоловік влаштовував безпричинні сварки та бійки, в результаті чого вони більш ніж три роки не підтримують подружніх стосунків. Однак оформити розлучення позивачка не може, оскільки її чоловік не являється в органи РАЦСу хоча спільним майном вони розділились в добровільному порядку. Враховуючи вищенаведене, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить постановити рішення суду, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 06.11.1991 року в Устянській сільській раді Бершадського району Вінницької області, актовий запис №26. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". В судове засідання позивач не з'явилась, однак звернулась до суду із заявою, в якій просила справу розглядати без її участі та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак до початку розгляду справи по суті надав на адресу суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують сімейних відносин, наполягають на розірванні шлюбу між ними, що свідчить про те, що їх сім'я розпалась і зберегти її неможливо. Крім того, спільнонажитим майном вони розділились в добровільному порядку а діти від шлюбу уже досягли повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст. 113 Сімейного кодексу України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

6 листопада 2015 року лікар-психіатр Погребищенської центральної районної лікарні [PERSON] звернулася із заявою до суду про надання [PERSON] амбулаторної психіатричної допомоги, вказуючи на те, що він має тяжкі психічні розлади, внаслідок чого виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього особисто та оточуючих. В судовому засіданні лікар-психіатр просила суд постановити рішення про надання [PERSON] амбулаторної психіатричної допомоги без його згоди, оскільки добровільно від такого лікування він відмовляється, проте має тяжкі психічні розлади, внаслідок чого є емоційно нестійким і його неадекватна поведінка є небезпечною для оточуючих та нього самого. Третя особа, [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги лікара-психіатра Погребищенської центральної районної лікарні [PERSON] підтримав. Заслухавши пояснення представника психіатричного диспансерного відділення Погребищенської центральної районної лікарні, третьої особи, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення заяви, дослідивши матеріали справи, суд уважає можливим вжити невідкладних спеціальних заходів для лікування [PERSON] Вимоги заяви є обґрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] має тяжкі психічні розлади і відповідно до ст.12 Закону України "Про психіатричну допомогу" йому може бути надана примусова амбулаторна допомога без його згоди з метою запобігання шкоди його здоров`ю та уникнення небезпеки для оточуючих.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

6 серпня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вона знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 21 червня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у місті Донецьку, за актовим записом № 278. У шлюбі спільних дітей немає. Сумісне життя не склалося в зв'язку з різними поглядами на життя, внаслідок чого виникають постійні суперечки. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, спільно не проживають. Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. При цьому. просила суд залишити їй прізвище «[PERSON]». Належно повідомлений відповідач в судове засідання не прибув з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений у порядку, визначеному ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, тому суд розглядав справу на підставі ст.ст. 280-289 ЦПК України, заочно, у зв'язку з чим постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що сторони по справі припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Майнового спору і питань щодо утримання дитини у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сім'ї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сім'ю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Позивачу залишити прізвище "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

6 серпня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій зазначила, що [INFO] померла її мати - [PERSON] , внаслідок чого відкрилася спадщина. Посилаючись на те, що вона є спадкоємцем [PERSON] за законом, однак на даний час не може реалізувати свої спадкові права у зв`язку з тим, що у свідоцтві про її народження, у відомостях про матір, ім"я останньої зазначено [PERSON] , заявник просить суд ухвалити рішення, яким встановити, той факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] , являється її матір"ю. В судове засідання заявник та заінтересована особа, які були належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, не з`явилися, заявивши клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності. При цьому, заявник свою заяву підтримала, а заінтересована особа проти її задоволення не заперечила. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами, якщо такий факт має юридичне значення. Судом встановлено, що [INFO] у віці 78 років померла [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть. У свідоцтві про народження заявника її матір`ю записана [PERSON] . В довідці, що видана Биківською селищною радою Романівського району Житомирської області № 1821 від 29 жовтня 2008 року зазначено, що до дня смерті [PERSON] разом з нею проживала її дочка [PERSON] . Окрім цього, матеріали спадкової справи № 578, що заведена після смерті [PERSON] містить заяву [PERSON] про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь її дочки - [PERSON] . Наведені вище обставини на переконання суду свідчать про обґрунтованість доводів заявника, щодо наявності родинних відносин між нею та [PERSON] . Факт, про встановлення якого просить [PERSON] , має для неї юридичне значення, оскільки вказаний факт пов`язаний з реалізацією її спадкових прав. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved