Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

[PERSON] (далі\~ позивач)\~звернулася до\~суду з\~вищевказаним позовом\~до [PERSON] \~(далі\~ відповідач),\~обґрунтовуючи підставність\~вимог тим,\~що вона,\~ [PERSON] \~є власником\~житлового будинку\~за [ADDRESS] .\~Відповідач [PERSON] \~приходиться їй\~дочкою,\~місце проживання\~якої було\~зареєстровано в\~належному їй\~житловому будинку\~10.07.1996.\~У 2018\~році відповідач\~виїхала на\~заробітки та\~з того\~часу не\~проживає за\~зареєстрованим місцем\~проживання,\~не несе\~жодних зобов`язань\~щодо нерухомого\~майна,\~відсутні її\~особисті речі,\~у добровільному порядку відповідач не бажає знятись з реєстрації місця проживання, а даний факт перешкоджає позивачу як власнику повною мірою здійснювати свої правомочності щодо належного майна, що стало підставою звернення до суду позивача із даним позовом. У визначений судом строк відповідач не направила до суду відзиву. Ухвалою суду від 18.06.2021 призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У визначений судом строк відповідач заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін не надала, також не надала зустрічного позову в межах визначеного судом строку, тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно й безпосередньо оцінивши зібрані в справі докази, встановив, що [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, яке було видане 02.04.2021 приватним нотаріусом Липовецького районного нотаріального округу Вінницької області Врублевською Ю.В. та зареєстровано в реєстрі за №62. Як убачається із записів вчинених у Домовій книзі житлового будинку [ADDRESS] (а.с.6), місце проживання відповідачки [PERSON] зареєстровано 10.07.1996 у вищевказаному житловому будинку. Факт реєстрації місця проживання [PERSON] у житловому будинку [ADDRESS] , підтверджено відомостями отриманими судом з Турбівської селищної ради Вінницького району, а також адресно-довідковим підрозділом УДМС у Вінницькій області. Як убачається із Акту обстеження матеріально-побутових умов життя складеного 14.06.2021 комісією у складі депутата Турбівської селищної ради Вінницького району Паранкевич І.І. та сусідів [PERSON] , [PERSON] , який затверджений селищним головою [PERSON] 14.06.2021 (а.с.7), гр. [PERSON] не проживає за зареєстрованою адресою по [ADDRESS] , оскільки з травня 2017 року перебуває за межами України, участі у господарстві та благоустрою житлового будинку не приймає. Відповідно до\~статті 47\~Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 9\~ЖК УРСР встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законодавством. Частиною першою\~статті 383\~ЦК України та\~статтею 150 ЖК УРСР\~закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які\~\~мають у приватній власності\~\~будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. За порівняльним аналізом статей\~383,\~391,\~405 ЦК України\~та статей\~150,\~156\~у поєднанні зі\~статтею 64 ЖК України\~слід дійти до висновку, що положення статей\~383,\~391 ЦК України\~передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення\~статей 405 ЦК України, статей\~150,\~156 ЖК України\~регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до\~статті 405\~ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, необхідна наявність одночасно двох умов, зокрема, відсутність члена сім`ї без поважних причин понад один рік, а також відсутність поважних причин не проживання за адресою такого житлового приміщення. Судом встановлено, що відповідач з травня 2017 року не проживає за місцем зареєстрованого місця проживання, перебуваючи за межами України на заробітках, об`єктивних причин, які перешкоджають її в користуванні житлом та поверненню до України не встановлено. Відповідно до ч. 2 ст. 406 ЦК України, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"\~зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права особи на користування житловим приміщенням. За таких обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що право відповідача на користування чужим майном (спірним житловим будинком) підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень ч. 2 ст. 406 ЦК України, у зв`язку з чим позов слід задовольнити у повному обсязі. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України. Враховуючи викладене та

Outcome: approved