Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

18 червня 2020 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначив, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 15 липня 1995 року Веселинівським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївській області. Подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги та кохання між ними. Вони фактично припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином 18.07.2020 року. До суду 01 жовтня 2020 року надав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнала повністю та просила розірвати шлюб. Потім судом було оголошено перерву до 13:30 години 01.10.2020 року. В судове засідання після перерви відповідач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином 18.07.2020 року. До суду 01 жовтня 2020 року надала заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON] . Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 15 липня 1995 року Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про що складено відповідний актовий запис № 32 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] , і 14 лютого 2020 року повторно видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Подружнє життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги та кохання між ними. Вони фактично припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами розпався, подружні стосунки носять формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя, а тому є підстави для задоволення позову. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач в своїй заяві висловила думку про бажання надалі іменуватись прізвищем " [PERSON] ". Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що позивач не просив стягнути з відповідача на свою користь сплачений ним судовий збір, то суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 840,80 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved