Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

16.02.2021 року позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, місце проживання неповнолітніх дітей визначити з нею. Свої вимоги мотивувала тим, що різні погляди на права та обов"язки подружжя, відсутність порозуміння призвело до поступового погіршення стосунків. Вказала, що їх шлюб остаточно припинив існування, поновлення подружніх відносин та примирення неможливе, а тому змушена звернутися до суду з даним позовом. 18.02.2021 року у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Також, 18.02.2021 року було постановлено судом відстрочити позивачу сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі. 17.03.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Сторони у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, обоє заявили клопотання про розгляд справи без їх участі. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі за наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторони 24 листопада 2020 року зареєстрували шлюб у Новоград-Волинському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), актовий запис № 295, що стверджується свідоцтвом про шлюб /а.с.5/. Дошлюбне прізвище позивача [PERSON] . У сторін є неповнолітні діти : [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] /а.с.3,4/. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, з урахуванням обставин, викладених в позовній заяві, перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї, поступово втратили зв`язки між собою, отже, сім`я припинила своє існування. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам позивача, що має суттєве значення для неї, тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Прізвище позивачу суд залишає без змін після розірвання шлюбу. Місце проживання неповнолітніх дітей слід визначити з позивачем, проти чого відповідач не подав заперечень. Вирішуючи питання судових витрат суд виходить із наступного. Так, судом було відстрочено позивачу сплату судового збору до винесення судового рішення у справі. За таких обставин, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн. 00 коп..

Outcome: approved