Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Катеринівської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, треті особи - [PERSON] , Головне управління Держгеокадастру у Харківській області в якій просить: - встановити факт належності Савченко Марії Михайлівні , померлій [INFO] в с. Курилівка Куп`янського району Харківської області, права на земельну частку(пай), розміром 8,1800 умовних кадастрових гектарів, вартістю 188 452 грн 36 к. в землях колишнього КСП «ім. Ілліча» с. Катеринівка Великобурлуцького району Харківської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , який мав це право на підставі сертифіката на право на земельну частку(пай) серія ХР № 0034765, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай); - визнати за [PERSON] , [INFO] , уродженцем с. Катеринівка Великобурлуцького району Харківської області, реєстраційний номер платника податків [NUMBER] , громадянином України, право на земельну частку (пай) в розмірі 8,1800 умовних кадастрових гектарів, вартістю 188 452 грн 36 к. в землях колишнього КСП «ім. Ілліча» с. Катеринівка Великобурлуцького району Харківської області, в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] матері [PERSON] . На обґрунтування позову [PERSON] вказав, що [INFO] помер [PERSON] , про що Катеринівською сільською радою Великобурлуцького району Харківської області в книзі реєстрації актів про смерть 22 січня 2001 року зроблено запис за № 1. Померлий [PERSON] мав право на земельну частку (пай) у землі. Померлий [PERSON] на час смерті не залишив заповіт. Спадкоємицею після смерті [PERSON] за законом є його дочка [PERSON] , яка була зареєстрована та проживала разом з батьком до дня його смерті. [INFO] [PERSON] померла та заповіту не залишила, на день своєї смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] та [PERSON] . Спадкоємцями після смерті [PERSON] за законом є дочка [PERSON] та син [PERSON] , він же позивач по даній справі. Позивач [PERSON] спадщину після смерті матері [PERSON] прийняв фактично, оскільки на час відкриття спадщини проживав разом зі спадкодавцем за однією адресою: [ADDRESS] . [PERSON] спадщину після смерті матері не приймала. [PERSON] , чоловік [PERSON] помер [INFO] . Інших спадкоємців після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , немає. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина: право на земельну частку (пай), яке належало її батьку [PERSON] . Після смерті [PERSON] спадщину прийняла фактично його дочка [PERSON] , але за життя не оформила своїх спадкових прав. Позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса з заявою про видачу на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), що залишилося після померлої [INFO] [PERSON] , але не надав оригіналу сертифіката на право на земельну частку (пай), оскільки його було втрачено. 22 жовтня 2019 року постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 383/02-31 приватний нотаріус Черняєв В.І. відмовив [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай). Позивач [PERSON] про розгляд даної справи був повідомлений належним чином. На адресу суду надав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити (а.с.106). Відповідач - Катеринівська сільська рада була повідомлена належним чином, судову повістку отримано 28.07.2020 р. На адресу суду в.о. Катеринівського сільського голови Андрущенко О.В. надав заяву, в якій просив справу розглядати без представника сільської ради, зазначивши, що позов визнають повністю (а.с.121). Відповідач - Курилівська сільська рада Куп`янського району Харківської області була повідомлена належним чином, судову повістку отримано 23.07.2020 р (а.с.119). Клопотань та заяв від Курилівської сільської ради на адресу суду не надходило. Треті особи - [PERSON] та Головне управління Держгеокадастру у Харківській області судові повістки отримали вчасно - 24.07.2020 (а.с.116) та 23.07.2020 (а.с.118). Клопотань та заяв від третіх осіб на адресу суду не надходило. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України N 5 від 31.03.95 року „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення " суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Пунктом 1 ч.2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний актовий запис № 1, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.70). У відповідності до п.4 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року, Цивільний Кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. П.5 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року Правила книги шостої Цивільного Кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до роз`яснень, наданих у пункті першому Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного Кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються Цивільним Кодексом України. Статтею 12 Закону України «Про власність», який діяв на час відкриття спадщини 30 січня 1999 р. , втратив чинність на підставі Закону N 997-V від 27.04.2007, ВВР, 2007, N 33, ст.440, однією з підстав виникнення права власності є спадкування. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно положень ст.524 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Положеннями ст.549 ЦК УРСР визначено дії, що свідчать про прийняття спадщини. Так, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Згідно з пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини і місця її відкриття суд має виходити з положень статей 526 і 549 ЦК УРСР, згідно з якими місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місце знаходження майна або його основної частини. Діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подання ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття. Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Згідно ч.3 ст.158 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьком [PERSON] є - [PERSON] (а.с.15). 01 квітня 1955 року [PERSON] вийшла заміж за [PERSON] та дружині було присвоєно прізвище чоловіка « [PERSON] », що підтверджено свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] (а.с.16). Згідно довідки Катеринівської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, [PERSON] проживав та був зареєстрований по день своєї смерті - [INFO] в [ADDRESS] . Разом з ним за даною адресою проживала його дочка, а мати позивача - [PERSON] (а.с.71), тобто мати позивача фактично прийняла спадщину після смерті свого батька, вступивши у володіння спадковим майном. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] (а.с.13). Відповідно до свідоцтва про народження, батьками позивача [PERSON] є - [PERSON] та [PERSON] (а.с.19). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] - мати позивача, померла [INFO] (а.с.74). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] - батько позивача, помер [INFO] (а.с.75). Відповідно до довідки, наданої відділом у Великобурлуцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ХР № 0034765 зареєстрований 25 лютого 1997 року за № 195 було видано [PERSON] , про що свідчить відмітка (підпис) про отримання (а.с.21). Згідно з довідкою Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, [PERSON] проживала та була зареєстрована по день своєї смерті за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею за даною адресою проживав її син [PERSON] (а.с.20). Постановою приватного нотаріуса Куп`янського районного нотаріального округа Харківської області від 22 жовтня 2019 року [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право власності на спадкове майно, яке належало [PERSON] (а.с.24). Однак, позивач як спадкоємець фактично прийняв спадщину після смерті своє матері - [PERSON] , так як на час відкриття спадщини проживав разом зі спадкодавицею за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] спадщину не приймала та на неї не претендує, інші спадкоємці відсутні. За приписами п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК ( 435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» передбачено, що до осіб, які мають право на земельну частку (пай) відносяться громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Згідно ст.2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Позивач [PERSON] скористався своїм правом, звернувшись до суду із відповідним позовом про встановлення факту належності [PERSON] , померлій [INFO] , права на земельну частку (пай) розміром 8,1800 умовних кадастрових гектарів вартістю 188 452,36 грн. в землях колишнього КСП «ім. Ілліча» с. Катеринівка Великобурлуцького району Харківської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , та визнання його права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом. Позивач у встановлений строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, оскільки у нього відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, а саме: втрачено сертифікат на право на земельну частку (пай), серії ХР № 0034765. Згідно положень ч.ч.1,4 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченим цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, перевіривши матеріали цивільної справи та надані суду докази, враховуючи визнання відповідачем позову, а також обставини справи в тому, що позивач [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті матері, звернувся до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини, але юридично оформити право власності не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] законні і належним чином обґрунтовані, тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved