Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

24.07.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON], про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування заявленого позову зазначив, що з 23.06.2007 року до 03.06.2011 року перебував у шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу має сина [PERSON], [INFO]. За рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 07.10.2009 року з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, до його повноліття. 20.04.2012 року уклав шлюб з [PERSON]. Від шлюбу має двох малолітніх дітей доньку Крістіну, [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. У звязку з народженням сина [PERSON], вважає, що його сімейний та матеріальний стан змінився, оскільки йому тепер необхідно утримувати новонароджену дитину та непрацездатну дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років. А тому, просить зменшити розмір аліментів стягуваних на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], з 1/4\~ частини до 1/6 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовну заяву та просив про її задоволення з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнала позовні вимоги та не заперечувала проти задоволення позову. Третя особа: [PERSON] також не заперечувала проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне. З копії свідоцтва про народження серії І-ФП № 191159 виданого 22.08.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області вбачається, що 18.11.2007 року народився [PERSON], батьком якого є позивач [PERSON] (а.с. 16). Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 03.06.2011 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON]\~ розірвано (а.с. 12). З постанови відділу державної виконавчої служби Южноукраїнського міського управління юстиції від 30.06.2011 року вбачається, шо на виконанні у відділі ДВС перебуває виконавчий лист №2-1361 від 07.10.2009 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] (а.с. 14). 20.04.2012 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (змінила прізвище на [PERSON]), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ФП № 079291, виданого 20.04.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції\~ Миколаївської області (а.с. 15). В шлюбі з [PERSON] народились двоє дітей донька Крістіна, [INFO] та син [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 17, 18). З довідки (виписки з домової книги про склад сімї та реєстрацію) від 10.07.2018 року вбачається, що малолітні діти позивача [PERSON] Крістіна [INFO] та [PERSON] [INFO] зареєстровані з матірю [PERSON] в квартирі [ADDRESS] (а.с. 10). Згідно довідки №2404 від 09.07.2018 року, [PERSON] працює на ВП «ЮУ АЕС» з 06.01.2016 року слюсарем з ремонту реакторно-турбінного устаткування, за період з січня по червень 2018 року йому була нарахована заробітна плата у розмірі 67 345.81 грн., сума фактично отриманої зарплати після утримань склала 39 915.49 грн. (а.с. 11). Згідно ч.1 ст.18 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Позовні вимоги про зменшення розміру аліментів позивач мотивував тим, що у нього змінився сімейний стан, він створив нову сімю, в якій у нього народилось двоє дітей. Син [PERSON] народився 21.06.2018 року, у звязку з чим змінився матеріальний стан. Окрім дітей, які проживають з ним і яких він утримує, він утримує дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, що на його думку також є підставою для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір\~ аліментів,\~ визначений\~ за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я\~ когось\~ із\~ них. За вимогами ст. 273 Сімейного кодексу України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 23 Постанови № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Як вбачається з матеріалів справи, сімейний стан платника аліментів, а саме позивача у справі, змінився у звязку з народженням у нього ще однієї дитини, якій він зобовязаний надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства", батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч.ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України). Відповідно до положень ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до Законів України. Згідно ч.7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Частинами другою та третьою статті 51 Конституції України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Законом України «Про Державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня по 30 червня встановлено у розмірі 1860 грн., з 1 липня по 30 листопада 1944 грн., з 1 грудня по 31 грудня 2027 грн.. Вислухавши думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що обставини, передбачені ст. 192 СК України, які є підставою для зменшення розміру аліментів, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. На думку суду, зменшення розміру аліментів стягуваних з позивача на користь відповідача [PERSON] на утримання сина [PERSON], з 1/4 до 1/6 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у повній мірі відповідатиме вимогам закону, щодо забезпечення достатнього рівня життя, фізичного, інтелектуального, духовного і соціального розвитку дитини та прожитковому мінімуму, встановленому законом, для дітей відповідного віку. Таким чином, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи той факт, що у позивача змінився сімейний стан, у нього народилася третя дитина, яка також потребує матеріальної допомоги та достатнього рівня життя, суд вважає, що на час звернення до суду матеріальний стан платника аліментів змінився, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 23) Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved