Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

21.10.2014р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про розірвання шлюбу. Позивачка у позовній заяві та в наданій суду 28.01.2015р. заяві в обґрунтування вимог посилалася на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 03.08.2002р. у відділі РАГС Кіровського РУЮ м. Дніпропетровська під актовим записом № 247. Від шлюбу у сторін є малолітні діти: [PERSON], [INFO]. та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторони остаточно припинили у квітні 2014р. Родина сторін була зруйнована з вини відповідача, який несерйозно поставився до створення сім'ї. На протязі багатьох років відповідач не працював, приносив до дому рідкі випадкові заробітки і сім'я дуже часто існувала на матеріальну поміч від держави на утримання дітей. На підставі цього між сторонами дуже часто відбувалися сварки, які привели до розпаду сім'ї. У квітні 2014р. відповідач зібрав свої речі та пішов із сім'ї і до теперішнього часу сторони не спілкуються та відповідача зовсім не цікавить життя та здоров'я дітей. Сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. Позивачка вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена. Просила шлюб розірвати та винести заочне рішення суду в судовому засіданні за її відсутності без фіксування процесу технічними засобами, про що надала суду відповідну заяву, а також після розірвання шлюбу просила прізвище своє залишити без змін. Відповідач [PERSON] в судові засідання 08.12.2014р. та 28.01.2015р. повторно не з'явився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином за адресою, наданою адресно-довідковим підрозділом ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області від 05.11.2014р. (а.с. № 8), що співпадає з адресою, вказаною у позовній заяві (а.с. № 2) шляхом направлення на цю адресу відповідних рекомендованих листів, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням. Листи повернуті поштовим відділенням до суду з примітками "за закінченням терміну зберігання" (а.с. № 12-13, 16-18). Відповідач до суду повторно не з'явився, про причини неявки суд не сповістив, ніяких заяв та клопотань до суду не направляв. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України ухвалити рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін без фіксування процесу технічними засобами та на підставі ст. 224 ЦПК України винести по справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторони зареєстрували шлюб 03.08.2002р. у відділі РАГС Кіровського РУЮ м. Дніпропетровська під актовим записом № 247 (а.с. № 3). Від шлюбу у сторін є малолітні діти: [PERSON], [INFO]. та [PERSON], [INFO] (а.с. № 4, 5). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через відсутність в родині взаєморозуміння з питань ведення господарства, фінансової неспроможності відповідача забезпечувати сім'ю, у зв'язку з чим між сторонами виникали конфлікти. Крім того, у квітні 2014 р. відповідач зібрав свої речі та пішов із сім'ї і до теперішнього часу сторони не спілкуються та відповідача зовсім не цікавить життя та здоров'я дітей. Саме з цього часу сторони проживають окремо, мають роздільний бюджет, спільне господарство не ведуть та не підтримують подружніх відносин. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені близько дев'яти місяців тому і з цього часу більше не відновлювалися, позивачка від позову не відмовилася, а відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату та час слухання справи, судові виклики не отримує, будь-яких заперечень до суду не надав, то суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, її відновлення бути не може, і шлюб підлягає розірванню. Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки понесені при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с. №1). На підставі викладеного,

Outcome: approved