Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

21 травня 2018 року позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 07.10.2011 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зарєстрований Дідичівською сільською радою Ківерцівського району Волинської області. Від шлюбу у них народилося троє дітей: син - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO] та дочка - [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, участі у їх вихованні не приймає. Позивач самостійно доглядає та виховує дітей, матеріально їх забезпечує, а також виконує інші обов'язки, необхідні для належного утримання дітей. Угоди щодо добровільної сплати аліментів з відповідачем не досягнуто. [PERSON] є працездатним, інших аліментів останній не сплачує, стягнення за виконавчими листами з нього не проводиться. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], дочки - [PERSON], [INFO] та дочки - [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення ними повноліття. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи. Будь-яких клопотань від нього не надходило. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, судом встановлено наступне. 07.10.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зарєстрований Дідичівською сільською радою Ківерцівського району Волинської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.4). Від шлюбу у них народилося троє дітей: син - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO] та дочка - [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження та з яких вбачається, що відповідач є їх батьком (а.с. 5-7). Із довідки Холопичівської сільської ради Локачинського району вбачається, що діти проживають разом з позивачем ( а.с. 8). Судом встановлено, що відповідач не приймає належної участі в утриманні своїх неповнолітніх дітей. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частинами 1 та 2 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів судом враховано, що діти знаходяться на утриманні матері. Позивач доглядає та виховує дітей самостійно, а також виконує інші обов'язки, необхідні для належного утримання дітей. Добровільно відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем не надано жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували його непрацездатність, наявність на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків, дочки, сина, а також ту обставину, що він не спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей. Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум з 1 липня 2018 року на дітей віком від 6 до 18 років - 1944 грн. Виходячи із норм СК України, обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається рівною мірою на матір і батька. Враховуючи зазначене, а також положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 СК України, відповідно до яких під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення повністю. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved