Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

28.04.2021 року позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості в сумі 27 153.15 грн.. В обґрунтування позову зазначив, що згідно Договору без номеру від 20.05.2007 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме, наддав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач порушив умови договору в результаті чого, станом на 06.12.2020 року виникла заборгованість в сумі 36 641.43 грн., яка складається з наступного: 27 153.15 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 9 488.28 грн. - заборгованість за відсотками. Між тим, позивач на свій розсуд просить про стягнення заборгованості у розмірі 27 153.15 грн. та судового збору у розмірі 2 270.00 грн.. Ухвалою суду від 02.04.2021 року справу було призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. До початку розгляду справи по суті відповідач [PERSON] надав копії банківських квитанцій про часткове погашення заборгованості перед Банком, у зв`язку з чим представник позивача звернувся з заявою про зменшення позовних вимог та просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 13 153.15 грн.. Сторони в судове засідання не з`явились, направили письмові заяви про розгляд справи без їх участі. Представник позивача вказав, що підтримує уточнені позовні вимоги, відповідач зазначив, що визнає позовні вимоги у розмірі 13 153.15 грн.. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, з урахуванням того, що відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову виходячи з наступного. Згідно Договору без номеру від 20.05.2007 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 36, 37-42, 43-43). Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався пунктами 3.2., 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Станом на 06.07.2017 року кредитний ліміт становив 20000.00 грн., з 16.05.2019 року - 0.00 грн. (а.с. 34). 23.03.2015 року відповідач отримав кредитну картку № [NUMBER] терміном дії до 09/18 (а.с. 35). Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 526, ст. 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Умови передбачені договором відповідач не виконав, в результаті чого станом на 06.12.2020 року виникла заборгованість в сумі 36 641.43 грн., яка складається з наступного: 27 153.15 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 9 488.28 грн. - заборгованість за відсотками (а.с. 6-20). Згідно копій квитанцій долучених відповідачем, 15.03.2021 року ним сплачено на користь Банку 2 000 грн., 13.04.2021 року - 12 000 грн., тобто заборгованість за кредитним договором сплачена частково. Згідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. На підставі ч.2 ст. 1054 ЦК України, положення статей 1048 та 1050 ЦК України застосовуються до правовідносин, що виникають за укладеним сторонами договором. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначається вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Судом встановлено, що відповідач порушує зобов`язання за кредитним договором б/н від 20.05.2007 року, що суперечить вимогам статті 525 ЦК України, якою передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Між тим, позивач скористався своїм правом та з врахуванням суми погашення кредиту, зменшивши позовні вимоги, просить про стягнення заборгованості у розмірі 13 153.15 грн.. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Таким чином з [PERSON] на користь АТ КБ "ПриватБанк" підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 07.07.2021 року, в сумі 13 153.15 грн.. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач поніс документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в сумі 2 270.00 грн., які, у зв`язку із задоволенням позову, підлягають стягненню з відповідача на його користь (а.с. 4-5).

Outcome: approved