Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

15 січня 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання договору про надання послуг по будівництву та монтажу, стягнення грошових коштів як авансу за даним договором, та відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтував тим, що він та відповідач [PERSON] 28 квітня 2015 року у м. Луцьк уклали договір про надання послуг по будівництву та монтажу. Згідно п. 1.1 цього договору, його предметом є дерев'яний будинок 34 кв.м. з альтанкою, який відповідач, відповідно до п. 2.1.1 договору, зобов'язувався виготовити до червня 2015 року на власній території, після чого здійснити доставку та монтаж об'єкта на територію замовника. Згідно пунктів 2.1.2, 2.1.3, 2.1.4 договору [PERSON] зобов'язувався провести всі належні роботи: з забезпеченням якості будівництва і монтажу згідно норм будівництва, охорони праці, протипожежних заходів та побажань замовника; вчасно переробити надані послуги неналежної якості, з моменту отримання обґрунтованої претензії від замовника, якщо ці послуги не відповідають затвердженому макету; надати акт виконання робіт замовнику одразу після виконання усіх робіт за цим договором. Замовник, відповідно до п. 3 договору зобов'язувався прийняти надані виконавцем послуги, у разі відповідності їх усім викладеним у договорі вимогам і нормам будівництва та оплатити послуги. Ціна виконання усіх робіт за договором визначена в сумі 115 000 гривень, в тому числі авансовий платіж 60 000 гривень. Остаточний розрахунок мав бути проведений по завершенню робіт. Виконавець порушив умови договору і не виконав взяті на себе зобов'язання в обумовлений договором термін, після чого [PERSON] направив [PERSON] претензію. [PERSON] 10 серпня 2015 року надав [PERSON] письмову розписку, якою зобов'язувався повернути кошти в сумі 60 000 гривень, в тому числі 25 000 гривень до 23 серпня 2015 року, а решту 35 000 гривень - до 15 вересня 2015 року. Однак, на час пред'явлення позову грошові кошти в сумі 60 000 гривень [PERSON] не повернуто. Невиконанням [PERSON] взятих на себе зобов'язань по договору було завдано [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 69 152 грн. 04 коп., з яких: 60 000 грн. авансу, 1 000 грн. - збитків та 8 152 грн. 04 коп. -пені. Крім того, [PERSON] було спричинено моральну шкоду, яка полягає в тому, що позивач не зміг реалізувати свій намір побудувати дачний будинок, який був призначений для відпочинку сім'ї, це негативно вплинуло на його настрій, стан здоров'я, що негативно відобразилось на відносинах в сім'ї. Посилаючись на зазначені обставини, [PERSON], просив розірвати договір про надання послуг по будівництву та монтажу від 28 травня 2015 року, стягнути з відповідача [PERSON] 60 000 грн. авансового платежу, 1 000 грн. збитків, 8 152 грн. 04 коп. пені, 20 000 грн. моральної шкоди та 892 грн. судового збору. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, що на думку суду є можливим, не заперечує про ухвалення заочного рішення, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Судом встановлено, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про що свідчить судове оголошення в пресі, в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, а позивач просить слухати справу у його відсутності і не заперечує про ухвалення заочного рішення. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приймаючи до уваги, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності відповідача [PERSON], ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України і проти чого не заперечує позивач. Згідно вимог ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що 28 квітня 2015 року позивачем було укладено договір про надання послуг по будівництву та монтажу, за яким відповідач зобов'язувався виготовити до червня 2015 року на власній території, після чого здійснити доставку та монтаж дерев'яного будинка 34 кв.м. з альтанкою на території позивача. Всі роботи виконавець зобов'язувався: провести з забезпеченням якості будівництва і монтажу згідно норм будівництва, охорони праці, протипожежних заходів та побажань замовника; вчасно переробити надані послуги неналежної якості, з моменту отримання обґрунтованої претензії від замовника, якщо ці послуги не відповідають затвердженому макету; надати акт виконання робіт замовнику одразу після виконання усіх робіт за цим договором. Але станом на даний час замовлення позивача не виконане. Позивач дотримався і, згідно умов договору, вніс відповідачу авансовий платіж в сумі 60 000 грн., що підтверджується рахунком про отримання грошових коштів готівкою. Таким чином, замовником на час укладення договору було повністю виконано взяті на себе зобов'язання, а саме сплачено відповідно до п. 3.2 Договору авансовий платіж у розмірі 60 000 грн. Відповідач свої зобов'язання за договором про надання послуг не виконав. Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно - кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно -кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частина 1 ст. 10 Закону України ,,Про захист прав споживачів" передбачає, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Таким чином, встановлено, що відповідачем як підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду, в зв'язку з чим позивач, як замовник, має право вимагати, зокрема, розірвання договору та відшкодування збитків. Статтею 22 (п.1 ч. 2) ЦК України трактовано, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 ,,Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкод" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Судом встановлено, що позивачу внаслідок бездіяльності відповідача була заподіяна моральна шкода, яка полягала у душевних стражданнях, які позивач переніс внаслідок дій відповідача, а це поставило позивача у скрутне матеріальне становище, порушило звичний спосіб життя та змусило останнього докласти зусиль для його відновлення, а тому суд вважає, що у відшкодування моральної шкоди завданої [PERSON] слід стягнути 1000 грн. Крім того, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved