Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

[PERSON] 26.12.2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідачки грошових коштів за договором позики від 29.03.2011 року у загальному розмірі 40404,44 грн., посилаючись на те, що за письмовим договором позики від 29.03.2011 року відповідачка отримала від нього грошові кошти у сумі 22748,00 грн., про що відповідачкою було власноруч складено розписку від 29.03.2011 року, які вона повинна була повернути не пізніше 01.01.2012 року, але своє зобов»язання вона не виконує, тому позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом та просить суд постановити судове рішення, яким стягнути з відповідачки на його (позивача) користь: основну суму боргу 22748,00 грн.; суму процентів згідно ч.1 ст.1048 ЦК України за користування коштами, у розмірі облікової ставки НБУ за період з 02.01.2012 року по 21.04.2015 року - 5875,49 грн.; суму інфляційного збільшення суми боргу за період з 02.01.2012 року по 31.03.2015 року - 9526,10 грн., 3% річних за період з 02.01.2012 року по 21.04.2015 року - 2254,85 грн., а всього - 40404,44 грн. (за розрахунками позивача). В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] уточнені (збільшені) позовні вимоги в редакції від 21.04.2015 року підтримала та просила позов задовольнити у повному обсязі; відповідачка [PERSON] (змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» - а.с.11, 14) в судове засідання не з»явилась повторно; про час та місце розгляду справи відповідачка була повідомлена належним чином, будь-яких клопотань від неї не надходило. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України судом визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: згідно договору позики від 29.03.2011 року, укладеного між [PERSON] (позивачем - позикодавцем) та [PERSON] (відповідачкою - Позичальником), оформленого у письмовій формі у вигляді розписки позичальника, [PERSON] (відповідачка) отримала в борг від позивача [PERSON] грошові кошти в сумі 22748,00 грн., які зобов"язалась повернути до 01.01.2012 року (а.с.8). Як стверджує позивач, за даним договором позики відповідачкою суму боргу не повернено позивачу у повному обсязі по теперішній час. Дані обставини підтверджуються копією розписки позичальника [PERSON] від 29.03.2011 року, оригінал якої зберігається у позивача та наданий для огляду в судовому засіданні (а.с.8 - копія розписки). Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.3 ст.1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві суми боргу, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідачкою [PERSON] будь-яких заперечень або відповідних зустрічних вимог у даній справі не заявлено. Отже, відповідачка [PERSON] зобов»язана повернути [PERSON] (позивачеві) суму позики у розмірі 22748,00 грн., тобто ця сума підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Згідно положень ст.1048 ЦК України на вимогу позивача також підлягають стягненню з відповідачки [PERSON] на користь позивача проценти за договором позики від суми 22748,00 грн. за період з 02.01.2012 року по 21.04.2015 року (в об»ємі заявлених вимог), у розмірі облікової ставки НБУ. При розрахунку цієї суми судом враховується розмір облікової ставки НБУ за періоди: 02.01.2012 р. - 22.03.2012 р. (81 дн.) = 7,75%; 23.03.2012 р. - 09.06.2013 р. (444 дн.) = 7,5%; 10.06.2013 р. - 12.08.2013 р. (64 дн.) = 7,0%; 13.08.2013 р. - 14.04.2014 р. (245 дн.) = 6,5%; 15.04.2014 р. - 16.07.2014 р. (93 дн.) = 9,5%; 17.07.2014 р. - 12.11.2014 р. (119 дн.) = 12,5%; 13.11.2014 р. - 05.02.2015 р. (85 дн.) = 14,0%; 06.02.2015 р. - 03.03.2015 р. (26 дн.) = 19,5%; 04.03.2015 р. - 21.04.2015 р. (48 дн.) = 30,0%. Згідно розрахунку сум за зазначені періоди, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню, як проценти за договором позики згідно розписки від 29.03.2011 року (391,23 + 2075,36 + 279,20 + 992,49 + 550,62 + 927,05 + 741,64 + 315,97 + 897,45) = 7171,01 грн. Згідно ст.1050, 625 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, на вимогу кредитора він зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.526, 623, 624 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, а в разі порушення зобов'язання боржник має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Отже, виходячи із встановлених обставин справи, суд приходить до висновку про те, що з відповідачки [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 3% річних від суми боргу за період прострочення виконання зобов»язання (з 02.01.2012 року по 21.04.2015 року - за 1205 дні), що складає (22748,00 х 0,03 х 1205 дн.) : 365 = 1537,51 грн.; а також інфляційні втрати за період з 02.01.2012 року по 31.03.2015 року з урахуванням офіційних статистичних даних (за 2012 рік - 99,8; за 2013 рік - 100,5; за 2014 рік - 124,9; за січень - березень 2015 р. = 103,1 х 105,3 х 110,8), що складає (22748,00 х 0,508) = 11555,98 грн. На підставі вищенаведеного, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача загальна сума (22748,00 + 7171,01 + 1537,51 + 11555,98) = 43012,50 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки [PERSON] підлягають також стягненню судові витрати: на користь [PERSON] - у розмірі 404 грн. 06 коп. (а.с.1-2, 36) та на користь держави - (430,13 - 404,06) = 26,07 грн.

Outcome: approved