Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Балтського районного суду Одеської області із позовом до Балтської міської ради Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Свої уточнюючі позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] мав право на земельну частку (пай), розміром 3,58 умовних кадастрових гектарів, згідно сертифікату на земельну частку (пай) ОД-03 № 0193264 по КСП «Волове», яка розташована на території Ухожанської сільської ради Балтського району Одеської області. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті [PERSON] поховала його і прийняла його спадщину, так як відповідно до ст.ст. 531, 549 ЦК УРСР, остання на момент смерті [PERSON] була непрацездатною особою-пенсіонером у віці 76 років та тривалий час перебувала на його утриманні і проживала з ним разом однією сім`єю в цивільному шлюбі з 1989 року до моменту його смерті. [PERSON] склала на його користь заповіт, посвідчений 01.11.2000 року Ухожанською сільською радою Балтського району Одеської області, реєстр № 547, в якому заповідала йому все своє майно. [INFO] [PERSON] померла, після її смерті він її поховав і прийняв спадщину, так як оформив її грошові внески та земельну ділянку. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину [PERSON] та [PERSON] , не має. Однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на підставі того, що в позивача відсутній оригінал сертифіката про право на земельну частку (пай). Оскільки він являється спадкоємцем за заповітом, фактично прийняв спадщину, тому просив суд визнати його право на вказане спадкове майно. Крім того, виявилось, що в списку-додатку до державного акта на право колективної власності членам КСП «Волове» Ухожанської сільської ради Балтського району Одеської області помилково вказано « [PERSON] », замість « [PERSON] . І тому, позивач вимушений звернутись до суду з вимогою встановлення факту належності [PERSON] вищевказаного сертифікату на право на земельну частку (пай), яки в даному випадку має бути встановлений за правилами позовного провадження, оскільки судом вирішується спір про право на його спадкове майно. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, надавши до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та наполягають на їх задоволенні. Відповідач - представник Балтської міської ради Одеської області в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, в якій зазначає, що не заперечує проти винесення рішення та просить розглянути справу за його відсутності.(а.с. 50) Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, за наявності для того законних підстав, за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення про задоволення позову. За умовами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позов в межах заявлених вимог, вивчивши матеріали справи, надавши належну оцінку представленим доказам, заслухавши свідків, судом встановлено наступне. Відповідно до копії державного акта на право колективної власності на землю серії ОД № 0013, виданого 30.10.1995 року КСП «Волове», розташованого в с. Волова Балтського району Одеської області, передалося у колективну власність 1321 гектарів землі в межах згідно з планом, землю передано у колективну власність для вирощування сільськогосподарської продукції відповідно до рішення Ухожанської сільської ради народних депутатів від 15.06.1995 року № 12. (а.с. 13-14, 36-39, 43-46) [PERSON] , відповідно до запису в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Волове» за № 129 від 01.10.1996 року, отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД-03 № 0193264 на території Ухожанської сільської ради Балтського району Одеської області на земельну ділянку загальною площею 3,58 умовних кадастрових гектарів на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації від 30.04.1996 року № 224. (а.с. 11, 33-34) В додатку до державного акта на право колективної власності по КСП «Волове» значиться [PERSON] під номером 129. (а.с. 40-41, 47-48) [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 12.06.1998 року Ухожанською сільською Радою народних депутатів Балтського району Одеської області, актовий запис № 25. (а.с. 5) Зі змісту довідки Новопольської сільської ради Балтського району Одеської області № 588 від 30.11.2018 року вбачається, що [PERSON] був зареєстрований та проживав в с. Волова Балтського району Одеської області з 1989 року по день смерті [INFO] разом з [PERSON] , 1922 року народження. (а.с. 6) Відповідно до копії заповіту та дублікату заповіту, посвідченого 01.11.2000 року секретарем Ухожанської сільської ради Балтського району Одеської області Стефанчук Ю.В., зареєстрованого за реєстром № 547, [PERSON] , на випадок своє смерті, все своє майно де б воно не знаходилось і в чому б воно не виражалось і взагалі все те, на що вона буде по закону мати право, заповідала [PERSON] . (а.с. 7, 29) Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 07.05.2003 року Ухожанською сільською радою Балтського району Одеської області, актовий запис № 26, [PERSON] померла [INFO] . (а.с. 8) Відповідно до довідки № 343, виданої 11.07.2019 року в.о. старости Новопольського старостинського округу Балтської міської ради Одеської області [PERSON] дійсно проживала в с. Волова Балтського району Одеської області на день смерті [INFO] разом із [PERSON] однією сім`єю та вели спільне господарство (а.с. 31). Судом 27.09.2019 року та 01.11.2019 року були вислухані свідки [PERSON] та [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що жили по сусідству з померлою [PERSON] В 1989 році [PERSON] пішла жити до [PERSON] , прожили разом вони приблизно 10 років в с. Волова Балтського району Одеської області, проживали як подружжя. Крім того, [PERSON] була на триманні [PERSON] . Рідних вони не мали. Коли [PERSON] помер, [PERSON] була на утриманні у [PERSON] , він доглядав її до смерті, він її і поховав. [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] прийшла до [PERSON] жити в с. Волова Балтського району Одеської області приблизно з 1989 року, жили вони однією сім`єю, як подружжя. Рідних у них не було. Коли [PERSON] помер, [PERSON] забрав її до себе, і [PERSON] проживала у нього до дня смерті приблизно 3 роки. Крім того, [PERSON] перебувала на утриманні у [PERSON] . Таким чином, [PERSON] , згідно положень ЦК Української РСР, які діяли на момент відкриття спадщини, прийняв спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , так як вступив в управління майном останньої, яка, в свою чергу, прийняла спадщину у вигляді земельної частки (пай) після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки була на його утриманні. Факт вступу [PERSON] в управління та володіння майном [PERSON] , крім проживання в її будинку, також підтверджується копією рішення Балтського районного суду Одеської області від 13.02.2008 року, яке набрало законної сили 25.02.2008 року.( а.с. 9) Являючись спадкоємцем за заповітом, [PERSON] звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину, у зв`язку із відсутністю оригіналу сертифікату на земельну частку (пай), відповідно до листа-відповіді приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу одеської області Пантілєєвої І.П. № 1075/01-16 від 25.06.2019 року. (а.с. 10) Згідно довідок приватних нотаріусів Балтського районного нотаріального округу Пантілєєвої І.П. № 1195/01-16 від 24.07.2019 року (а.с. 55), Смірнової Н.С. № 581/01-16 від 25.07.2019 року (а.с. 52-54), та довідки державного нотаріуса Кодимської районної державної нотаріальної контори Налдіної М.М. від 18.107.2019 року № 948/01-16 (а.с. 57), після смерті [PERSON] , померлої [INFO] та [PERSON] , померлого [INFO] , спадкоємці не зверталися, спадкові справи не заводилися. Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов`язані з здійсненням позивачем права на спадкування, вирішуючи які суд виходить з наступного. Відповідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні встановлено факт належності [PERSON] , який помер [INFO] , сертифікат на земельну частку (пай) серії ОД-03 № 0193264 по КСП «Волове», розміром 3,58 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Ухожанської сільської ради Балтського району Одеської області, виданий на ім`я [PERSON] . Від встановлення факту належності померлому сертифіката на земельну частку (пай), позивачу залежить виникнення та зміна його майнових та немайнових прав, що пов`язанні з оформленням спадщини, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту належності сертифіката, тому суд вважає, що позовна заява в частині встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню. Відповідно до положень ПП ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 та листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справах « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01.01.2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Однак, якщо спадщина відкрилась після 1 липня 2003 року та не була прийнята ніким із спадкоємців, що мають право на спадкування на підставі ЦК УРСР, право спадкування виникає також у спадкоємців за законом третьої, четвертої та п`ятої черг («нових черг») відповідно до статей 1263-1265 ЦК. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. (ст. 525 ЦК УРСР) Згідно копії свідоцтва про смерть серії серії [NUMBER] , виданого 12.06.1998 року Ухожанською сільською Радою народних депутатів Балтського району Одеської області, актовий запис № 25. (а.с. 5) [PERSON] відкрилася [INFO] , та ніким із спадкоємців, що мають право на спадкування на підставі ЦК УРСР не була прийнята, про що свідчать довідки нотаріусів (а.с. 52,55,57) Часом відкриття спадини [PERSON] є 27.04.2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 07.05.2003 року Ухожанською сільською радою Балтського району Одеської області (а.с. 8), та ніким із спадкоємців, що мають право на спадкування на підставі ЦК УРСР не була прийнята, про що свідчать довідки нотаріусів (а.с. 52,55,57) Враховуючи вищевикладене, до спірних правовідносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на його спадкове майно, яке [PERSON] прийняла як спадкоємець за законом, оскільки відповідно до ст. 531 ЦК УРСР до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства, однак не оформила її . В судовому засіданні за показами свідків встановлено, що [PERSON] перебувала на утриманні [PERSON] не менше одного року до його смерті. Згідно положень ст. 524 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. (ст. 527 ЦК УРСР) Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. [PERSON] , яка померла [INFO] , відповідно до заповіту, посвідченого 01.11.2000 року секретарем Ухожанської сільської ради Балтського району Одеської області Стефанчук Ю.В., зареєстрованого за реєстром № 547, все своє майно де б воно не знаходилось і в чому б воно не виражалось і взагалі все те, на що вона буде по закону мати право заповідала [PERSON] . Відповідно до вимог ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Враховуючи вищевказані положення ЦК УРСР, довідку сільської ради та копію рішення Балтського районного суду Одеської області від 13.02.2008 року, [PERSON] вступив у володіння майном спадкодавця, і він вважається таким, що прийняв все спадкове майно, яке передбачалось заповітом, оскільки прийняття спадщини під умовою або з застереженням не допускається При обґрунтованій відмові нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відмову приватного нотаріуса Балтського нотаріального округу Одеської області Пантілєєвої І.П. у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину суд визнає обґрунтованою. Відповідно до п.п. 4.15, 4.18 Глави 10 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України наказом № 296/5 від 22.02.2012 року, при видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання оригіналів правовстановчих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Враховуючи вищевикладені докази в їх сукупності, відсутність заперечень з боку відповідача, відсутність інших спадкоємців, які претендують на спадщину, суд вважає, що за позивачем належить визнати право на майно спадкодавця. На підставі викладеного,

Outcome: approved