Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

31 липня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить суд визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме квартирою, що знаходиться за адресою:Дніпропетровська область, [ADDRESS]. Позов мотивовано тим, що позивач є квартиронаймачем за адресою: [ADDRESS].Відповідачі на даний час зареєстровані за вищевказаною адресою, хоча фактично не проживають з 2000 року. На вимогу позивача знятися з реєстрації відповіли згодою, в зв`язку з чим видали довіреності. Оскільки чинним законодавствои не передбачений порядок знаття з реєстраційного обліку через представника за довіреністю, на її вимогу знятися особисто відповіли відмовою, тому змушена звернутися за захистом своїх прав до суду. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач є квартиронаймачем за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до акту № 2 від 21.06.2017 року, складеного головою та заступником голови правління ОСББ «Поштова 26», [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстровані за адресою: [INFO], але фактично не проживають, починаючи з 2000 року по теперішній час, про що засвідчують сусіди: [PERSON], [PERSON], [PERSON]В.(а.с.5). Відповідно довіреностей, завірених віце консулом Посольства України в Королівстві Бельгія, [PERSON] та [PERSON] уповноважили позивача здійснювати всі необхідні дії , повязані зі зняттям їх з реєстраційного обліку у [ADDRESS](а.с.7,9). Відповідно до ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Відповідно до ст.163 Житлового кодексу України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків встановлених ст.71 ЖК України.\~\~Згідно зі ст.ст. 71, 72 ЖК визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців без поважних причин провадиться в судовому порядку. Відповідно до абзацу 1 п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року N 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Відповідачами не подано заяву про продовження цього строку у порядку ч.2 ст. 71 ЖК України та не заявлено про наявність підстав, передбачених ч.3 ст. 71 ЖК України, для збереження за ними права на користування жилим приміщенням понад встановлений законом строк, позовні вимоги визнано. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив, що відсутність відповідачів у [ADDRESS], складає більш ніж шість місяців, що є підставою для визнання [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування вищезазначеним житловим приміщенням.

Outcome: approved