Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

21.09.2020 заступник медичного директора КНП СОР «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» О.В. Середа звернулася до суду з вищевказаною заявою, вмотивованою тим, що на підставі рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03.10.2019 про застосування госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку [PERSON] з 21.07.2019 перебувала на стаціонарному лікуванні в психіатричному відділенні № 2 КНП СОР «Обласний клінічний центр соціально небезпечних захворювань», рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02.04.2020 хворій продовжено госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, та з 01.04.2020 остання перебуває на стаціонарному лікуванні в КНП СОР «Обласна клінічна спеціалізована лікарня». Під час перебування в лікарні [PERSON] отримувала необхідне медикаментозне лікування, заходи психосоціальної реабілітації, але її психічний стан не покращився. Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів лікарні від 21.09.2020 [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді шизофренії, іншого типу (пфропфшизофренія), параноїчної форми, процес, внаслідок чого неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, потребує продовження госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку відповідно до статей 14, 17 Закону України «Про психіатричну допомогу». В судовому засіданні представник КНП СОР «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» лікар - психіатр Щома Я.В. вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в заяві, пояснила, що [PERSON] внаслідок психічного захворювання не здатна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби, побутових навичок не має, самостійно ліки приймати відмовляється, у зв`язку з чим лікування отримує шляхом введення ін`єкцій, родичів, які б могли забезпечити належний за нею догляд також не має, у самої [PERSON] відсутні належні умови для проживання, комісією лікарів-психіатрів закладу встановлено, що [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, внаслідок чого неспроможна самостійно задовольняти основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, а тому потребує продовження госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку, у зв`язку з чим просила заяву задовольнити. [PERSON] та її представник в судовому засіданні заперечували проти заявлених вимог. Прокурор в судовому засіданні висловив думку про доцільність продовження госпіталізації [PERSON] враховуючи наявність у останньої тяжкого психічного захворювання, яке потребує лікування в стаціонарних умовах, також відсутність у неї належних побутових умов для проживання, що суперечить інтересам самої особи. Вислухавши пояснення лікаря-психіатра, осіб, які беруть участь у справі, врахувавши думку прокурора, який вважає подання лікарні обґрунтованим, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 9 «Основ законодавства України про охорону здоров`я», застосування примусових заходів медичного характеру щодо осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння, обмеження прав інших громадян у вигляді примусового медичного огляду або примусової госпіталізації, а також у зв`язку з проведенням карантинних заходів допускається тільки на підставах і в порядку, передбачених законами України. Згідно ч.3 ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу», у разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Згідно ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Факт тяжкого психічного захворювання підтверджується зібраними у справі доказами. Так згідно висновку комісії лікарів-психіатрів № 78 від 21.09.2020 [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, внаслідок чого неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, потребує продовження госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку. Згідно рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03.10.2019 [PERSON] госпіталізовано до комунального закладу Сумської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» для надання психіатричної допомоги. Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02.04.2020, продовжено госпіталізацію [PERSON] до Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» для надання психіатричної допомоги в примусовому порядку. Враховуючи вищенаведене суд вбачає наявні підстави для продовження госпіталізації [PERSON] до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, оскільки іншими заходами її лікування забезпечити неможливо та в даному випадку такий захід буде відповідати інтересам особи.

Outcome: approved