Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

15.05.2019 року позивач [PERSON] звернулася в суд з зазначеним позовом, та просить усунути перешкоди в користуванні власністю, визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В позові зазначає, що на підставі договору купівлі-продажу квартири [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . В квартирі зареєстрований син позивача - [PERSON] , який з вересня 2017 року там не мешкає. Тому просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування вказаною квартирою. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена, до початку розгляду справи подано заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.31). Відповідач у судовому засіданні не був присутнім, про час та місце розгляду справи повідомлений за зареєстрованою адресою: [ADDRESS] , (згідно з довідкою № 2439 від 21.07.2019 р. (а.с.18)), конверти з ухвалою суду про відкриття провадження по справі, з копією позовної заяви з додатками та судові повістки на 17.10.2019 року, 21.11.2019 року, 09.01.2020 року, 04.02.2020 року, 23.03.2020 року повернулися на адресу суду з відміткою «повернуто за спливом встановленого терміну зберігання, адресат відсутній» (а.с. 27, 35, 39, 42-45). Про причини неявки відповідач суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти позову або відзив на позов до суду не надходили. Ухвалою судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.07.2019 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.03.2020 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу кварити, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 7,8). Відпровідач по справі [PERSON] є сином [PERSON] (а.с.6 - копія свідоцтва про народження). Відповідно до довідки № 190 від 14.05.2019 року Криворізької об`єднаної міської довідково-інформаційної служби за адресою: [ADDRESS], зареєстровані [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 10 - копія довідки). Згідно з актом від 15 травня 2019 року, підписаним мешканцями будинку та засвідченим директором ТОВ «УЮТ-2011», відповідач по справі [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає з вересня 2017 року (а.с.9- акт). Реєстрація відповідача у вказаному домоволодінні завдає перешкоди у здійснені позивачами права користування та розпорядження власністю. Відповідач права власності на квартиру не має, а тому позовні вимоги в частині усунення перешкод в користуванні та розпорядженні домоволодінням шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частини 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Згідно пункту другого частини 34 Постанови, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Згідно пункту 39 Постанови, члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом. Аналогічне викладено в ч. 2 ст. 405 ЦК України, відповідно до якої член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи те, що відповідач, як член сім`ї власника житла, не проживає у спірній квартирі без поважних причин понад строки, визначені ст. 405 ЦК України, згідно даних акту, суд вважає можливим визнати [PERSON] таким, що втратив право користування цим житловим приміщенням. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем не заявлено вимогу про відшкодування судових витрат, вони покладаються на позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved