Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

23 травня 2016 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшов вищевказаний позов. Позивач свої вимоги обгрунтовує тим, що в кінці весни 2013 року він вирішив придбати автомобіль, на початку червня 2013 року він зустрівся з продавцем [PERSON], який повідомив позивачу, що дійсно в нього є автомобіль RENAULT FCT, тип пасажирський-В, 2000 року випуску, який хотів придбати позивач, він не його, але він згоден оформити доручення від власника, а в подальшому і договір купівлі-продажу. Домовившись з відповідачем про продаж, 10.06.2013 позивач сплатив відповідачу за автомобіль 40 000 гривень та почав наполягати на оформленні купівлі-продажу автомобіля. На що відповідач запропонував оформити купівлю-продаж дещо пізніше. Натомість наполягав на оформленні на позивача генерального доручення з правом продажу автомобіля. Позивач погодився на пропозицію відповідача та вони звернулись до приватного нотаріуса, який посвідчив довіреність на автомобіль. Через деякий час позивач знову звернувся до відповідача з проханням оформити договір купівлі-продажу автомобіля, але відповідач ухилявся від цього. На даний час відповідач ухиляється від укладання договору купівлі-продажу, не з'являється до нотаріуса, не відповідає на його прохання. Також позивач намагався зв'язатись з [PERSON], яка давала доручення відповідачу, однак це не дало позитивного результату. Враховуючи те, що відповідач та [PERSON] ухиляється від підписання та посвідчення договору купівлі-продажу автомобіля RENAULT FCT, тип пасажирський - В, 2000 року випуску, д.н.з. [NUMBER], відповідно до ст. 220 ЦКУ суд може визнати такий договір дійсним. Крім цього, у Кіровському відділі державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції на виконанні знаходилось виконаве провадження щодо стягнення з [PERSON] коштів. В ході здійснення виконавчого провадження державним виконавцем Кіровського ВДВС Кіровоградського міського управління юстиції було винесено постанову про накладення арешту на майно, а саме: автомобіль RENAULT FCT, тип пасажирський - В, 2000 року випуску, д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON] згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. 17.06.2015 позивач на підставі довіреності рухався на вказаному автомобілі в м. Біла Церква, та був зупинений інспектором ДПС, який повідомив позивачу, що на автомобіль накладено арешт та він вимушений скласти акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу. У зв'язку з цим позивач звернувся до начальника Кіровського ВДВС Кіровоградського міського управління юстиції із вимогою про зняття арешту. Начальник відділу ДВС, повідомив, що на даний час встановлено, що виконавчі листи щодо [PERSON], на виконанні у відділі відсутні. Виконавчі провадження, що були на виконанні у відділі ДВС на даний час закінчені та знищені за закінченням терміну зберігання. Враховуючи вищевикладене позивач просить зняти арешт з автомобіля RENAULT FCT, тип пасажирський - В, 2000 року випуску, д.н.з. [NUMBER], шасі (кузов) [NUMBER], який належить [PERSON] згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] та визнати за [PERSON] право власності на автомобіль RENAULT FCT, тип пасажирський - В, 2000 року випуску, д.н.з. [NUMBER], шасі (кузов) [NUMBER]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився з поважних причин, подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив проводити розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час, день та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час, день та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Представник Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ в судове засідання не прибув, з невідомих суду причин, хоча про час, день та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить автомобіль RENAULT FCT, тип пасажирський - В, 2000 року випуску, д.н.з. [NUMBER], шасі (кузов) [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 9). Окрім цього, 10.06.2013 року [PERSON] видано довіреність строком на три роки, яка посвідчена приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON], якою вона уповноважив, зокрема, [PERSON] користуватися експлуатувати і продати автомобіль RENAULT FCT, тип пасажирський - В, 2000 року випуску, д.н.з. [NUMBER], шасі (кузов) [NUMBER]. (а.с. 10). Однією з встановлених ч. 2 ст. 11 ЦК України підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, правочини. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Виходячи зі змісту ст. 328 ЦК України діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України законодавчо визначено дві форми вчинення правочину: усно або в письмовій формі, та сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Факт дотримання вимоги щодо форми укладення договору, а саме: укладення договору купівлі-продажу автомобіля в усній формі між позивачем та відповідачем підтверджується, виходячи зі змісту ст. 207 ЦК України, письмовими доказами по справі: довіреністю від 10.06.2013 (а.с. 10-11). Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну суму грошей. Таким чином, виходячи зі змісту ст. 655 ЦК України, істотними умовами договору купівлі-продажу є предмет договору та ціна. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Суд не може прийняти до уваги посилання позивача на ч. 2 ст. 220 ЦК України щодо можливості визнання договору купівлі-продажу автомобіля дійсним, оскільки відповідно до закону він не підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню, але в той же час, виходячи зі змісту ст. ст. 15, 16, 20 ЦК України, ст. ст. 3, 4 ЦПК України право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві, таким чином, суд приходить до висновку щодо можливості захисту прав позивача шляхом визнання договору купівлі-продажу автомобіля дійсним. Згідно вимог передбачених статтями 237, 244, 245 ЦК довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами, ґрунтується на договорі та визначає правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана, або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв'язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов'язання доставки. Автомобіль та правовстановлюючі документи на нього були передані позивачу продавцем і до сьогодні автомобіль перебуває у його володінні. Отже, позивач набув право власності на вказаний автомобіль на законних підставах, а не здійснення реєстрації транспортного засобу не може розцінюватися як порушення, яке вплинуло на законність підстав набуття права власності на автомобіль. Також судом встановлено, що на спірний автомобіль Кіровським відділом державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції було накладено арешт у зв'язку з наявністю у [PERSON] заборгованості, але оскільки виконавче провадження на сьогоднішній день знищене, то з'ясувати підстави накладення арешту не вбачається за можливе. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи те, що право власності на автомобіль у [PERSON] припинилось ще в 2013 році на підставі договору купівлі-продажу, накладений на автомобіль державним виконавцем арешт в межах виконавчого провадження про стягнення боргу з його колишнього власника порушує права позивача як власника, які підлягають захисту шляхом визнання права власності на автомобіль за позивачем та зняття арешту з автомобіля.

Outcome: approved