Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

[PERSON]звернулась в суд із позовною заявою до [PERSON] про стягнення майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням В обґрунтування позову покликається на те, що Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 25 вересня 2012 року в кримінальній справі №1319/6083/2012 відповідач [PERSON], [INFO], вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 185 КК України. Злочином нанесено потерпілій [PERSON] матеріальну шкоду на час ухвалення судового рішення на суму 3975,20 грн. Як встановлено судовим рішенням, відповідач таємно викрав з шухляди жіночий шкіряний гаманець вартістю 350 грн. в якому знаходяться гроші в сумі 150 грн., 60 доларів США, що згідно довідки НБУ станом на 09.06.2010 року в перерахунку на українську гривню становить 475,20 грн. та кредитну картку «Приват Банк» на рахунку якої міститься гроші в сумі 3000 грн., що належить позивачу. Після чого, він з місця скоєння злочину скрився, однак в продовження своїх злочинних дій, використавши пін-код до кредитної картки «Приват Банк», який знаходився в гаманці, зняв з банкомату «Укерсімбанк», що на території Автовокзалу по вул. Стрийська, 109 в м. Львові, грошів сумі 3 тис. грн., чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 3975,20 грн. Постанова Сихівського районного суду м. Львова від 25 вересня 2012 року в кримінальній справі №1319/6083/2012 набрала законної сили 02 жовтня 2012 року. Відповідач не вчинив жодних дій для відшкодування матеріальної шкоди позивачу - потерпілий від злочину ні до встановлення його вини судовим рішенням, ні після набрання судовим рішенням законної сили. Таким чином відповідач з 02 жовтня 2012 року відповідач має перед позивачем прострочене грошове зобов'язання у розмірі 3975,20 грн. Крім того внаслідок злочину, вчиненого відповідачем, він заволодів коштами позивача у розмірі 3000 грн. які за своєю юридичною природою є кредитом у формі овердрафту на кредитну картку, кредитодавцем є «Приват Банк». Станом на 5 серпня 2015 року, згідно доданого розрахунку, на обслуговування викрадених відповідачем 3000 грн. кредиту позивача сплатила «Приват Банку» 5393,53 грн. процентів та штрафних санкцій, а тіло кредиту (3000 грн.) залишається неповернутим. Відповідач станом на 05 серпня 2015 року зобов'язаний сплатити на користь позивача 12349,37 грн. майнової шкоди завданої злочином, в тому числі 3975,20 грн. - прямої дійсної майнової шкоди, нанесеної злочином; 2980,64 грн. - витрат від інфляції за період з 02.10.2012 року по 05.08.2015 року; 5393,53 грн. - витрат позивача на обслуговування викраденої відповідачем суми кредитних коштів. Позивачка в судове засідання не з'явилась, проте, подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить суд позов задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов [PERSON]підлягає до задоволення з наступних підстав. 25 вересня 2012 року Сихівським районним судом м. Львова було винесено постанову по справі №1319/6083/2012, якою встановлено, що [PERSON] маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, 09.06.2010 року приблизно о 19:00 год., знаходячись на другому поверсі ТЦ «Вопак» по вул. Стрийська, 85-ав м. Львові, підійшовши до прилавку магазину «Ювелірні вироби», скориставшись тим, що за прилавком нікого не було та ніхто не вів спостереження за майном, таємно викрав з шухляди жіночий гаманець «Kenzo» вартістю 350 грн., в якому знаходились гроші в сумі 150 грн., 60 доларів США, що згідно довідки НБУ станом на 09.06.2010 року в перерахунку на українську гривню становить 475,20 грн. та кредитну картку «Приват Банк» на рахунку якої міститься гроші в сумі 3000 грн., що належали [PERSON]. Після чого, він з місця скоєння злочину скрився, однак в продовження своїх злочинних дій, використавши пін-код до кредитної картки «Приват Банк», який знаходився в гаманці фірми «Kenzo», зняв з банкомату «Укерсімбанк», що на території Автовокзалу по вул. Стрийська, 109 в м. Львові, грошів сумі 3 тис. грн., чим заподіяв потерпілій [PERSON] матеріальну шкоду на загальну суму 3975,20 грн. Вищевказаною постановою [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України у зв'язку із актом амністії, а кримінальну справу відносно нього - закрито. Згідно розрахунку ціни позову в частині інфляційних витрат, заборгованість за зобов'язаннями станом на 05.08.2015 року становить 3975,20 грн. (а.с. 5). Витрати від інфляції, за період з 02.10.2012 року до 31.07.2015 року становить суму 2980,64 грн. (а.с. 7). Відповідно до розрахунку виплат та штрафів від суми 3000 грн., відсоткова ставка 2,5 % на місяць становить 5393,53 грн. (а.с. 8). У процесі судового розгляду було встановлено, що станом на день розгляду справи належні позивачу кошти не були повернуті, цивільний позов у межах кримінального провадження №1319/6083/2012 [PERSON] не подавався. Згідно з ч.1. ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1,2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. Згідно ч. 7 ст. 128 Кримінального процесуального кодексу України, особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до п. 4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Частиною 3 ст.61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» від 31.03.1989 року № 3 визначено, що при розгляді в порядку цивільного судочинства позову, що випливає з кримінальної справи, суд згідно з роз'ясненням, даним у п.3 постанови N 11 Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1976 року "Про судове рішення", визначає суми, що підлягають стягненню на відшкодування шкоди, з урахуванням доказів, як наявних у кримінальній справі, так і додатково представлених сторонами і зібраних з ініціативи суду. Статтею першою Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 (ратифікований Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР), встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. На підставі ч.1 та 3 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв'язку з вищенаведеним, з [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved