Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Мотивує тим, що вона, позивач, являється власником житлового [ADDRESS] розташованого по вул. 50 років Жовтня в м.Олександрії Кіровоградської області, згідно свідоцтва на права власності на житло виданого Виконкомом Олександрійської міської ради народних депутатів від 26 вересня 1994 року, № 7505 та технічним паспортом на квартиру виданим Олександрійським міжміським бюро технічної інвентаризації від 22.11.1994 року. Відповідач зареєстрованний в квартирі, але фактично ніколи не проживав в ній. Реєстрація місця проживання відповідача у належній позивачу квартирі створює істотні перешкоди у здійсненні права володіти, користуватися та розпоряджатися власністю. В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомленний. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (стаття 10 ЦПК України). Згідно із ч.3 ст.10 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК. Обставини, визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню (ч.1 ст.61 ЦПК України). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За положеннями ч. 1 ст. 317 та ч. 1 ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і він реалізовує їх на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 379 ЦК України вказує, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Глава 28 ЦК України визначає житло об'єктом права приватної власності. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника. Ст. 41 Конституції України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] являється власником житлового приміщення, квартири №52, будинку 28 розташованого по вул. 50 років Жовтня в м.Олександрії Кіровоградської області, на підставі свідоцтва на права власності на житло виданого Виконкомом Олександрійської міської ради народних депутатів від 26 вересня 1994 року, № 7505 та технічним паспортом на квартиру виданим Олександрійським міжміським бюро технічної інвентаризації від 22.11.1994 року на [ADDRESS], розташований по вул. 50 років Жовтня в м.Олександрії Кіровоградської області. Згідно свідоцтва на право власності на житло № 7505 від 22.11.1994 р., виданого Виконкомом Олександрійської міської ради народних депутатів квартира яка знаходиться за адресою [ADDRESS] належить [PERSON]. Відповідач в будинку №28, кв. 52 по вул. 50 років Жовтня в м.Олександрії Кіровоградської області не проживав та особистих речей не має, що підтверджується актом розпорядженням, складеним у присутності свідків-сусідів, виданий КП "Житлогосп" від 10.11.2016 року, реєстр № 989. Наявність факту реєстрації відповідача в даному будинку перешкоджає позивачу належним чином володіти, користуватись та розпорядитись своєю власністю. Тому суд вважає за можливе визнати відповідача такими, що втратив право користування квартирою № 52 в будинку № 28, розташованого по вул. 50 років Жовтня в м.Олександрії Кіровоградської області.

Outcome: approved