Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

15 березня 2018 року представник ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свій позов мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 15.02.2012 року відповідач отримала кредит у розмірі 4000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік. Проте, відповідач своєчасно не надала банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору, у звязку з чим, станом на 31.01.2018 року перед банком утворилась заборгованість в загальній сумі 38563,21 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 3756,53 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 29594,15 грн.; заборгованості за пенею 2900 грн.; штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) 1812,53 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача, а також стягнути понесені судові витрати у виді судового збору. Ухвалою судді Любомльського районного суду Волинської області від 02.05.2018 року було постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Станом на дату розгляду справи відповідач відзив на предявлений позов не подала. Таким чином, у звязку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК ). Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати своєї умови договору. Підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, відповідач погодився з тим, що підписана ним анкета - заява разом з разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті htpp://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Згідно п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг позивач дав згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, а також надав Банку право в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг у разі порушення боржником строків платежу по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, боржник зобовязаний сплатити Банку штраф. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що на момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст.1054 Цивільного кодексу України, грошові кошти за кредитним договором не повернула. З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що у [PERSON] станом на 31.01.2018 року виникла заборгованість перед ПАТ КБ ПриватБанк в сумі 38563,21 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 3756,53 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 29594,15 грн.; заборгованості за пенею 2900 грн.; штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) 1812,53 грн.. Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За відсутності доказів, які б спростовували подані позивачем розрахунки заборгованості за вищевказаним договором, суд не має підстав піддавати їх сумніву. Проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути в користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість в сумі 38563,21 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 3756,53 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 29594,15 грн.; заборгованості за пенею 2900 грн.; штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) 1812,53 грн. У відповідності до положень п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені і документально підтверджені останнім судові витрати у виді судового збору в сумі 1762,00 грн.

Outcome: approved