Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

21.07.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Долматівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, [PERSON] про визнання нечинним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та визнання недійсним договору дарування житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS]. Ухвалою суду залучено правонаступника позивача - [PERSON] Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] року померла мати [PERSON] - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок по [ADDRESS]. Спадкоємцями за законом є син [PERSON] та чоловік [PERSON] Позивач [PERSON] отримати свідоцтво про право на спадину не зміг, оскільки його батько [PERSON] на підставі рішення сільської ради від 23.01.2008 року № 07 оформив свідоцтво про право власності на весь житловий будинок. В подальшому [PERSON] уклав договір дарування даного будинку з [PERSON] Таким чином, [PERSON] позбавлений будь-яких прав на спадщину після смерті матері. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, наполягала на його задоволенні з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача - Долматівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області в судове засідання не з'явився. Відповідач [PERSON] та його представник в судове засідання не з'явились, про слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідачів і ухвалює заочне рішення, проти чого представник позивача не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши матеріали інвентаризаційної справи на домоволодіння за адресою: [ADDRESS], а також матеріали справи №654/4114/14-а, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS], належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.03.1985 року. [INFO] року [PERSON] померла (а.с. 6). Згідно довідки Голопристанської державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] заведено спадкову справу №173/2014, спадкоємцями після смерті [PERSON] є її син [PERSON] та чоловік [PERSON] (а.с. 7). Право власності у порядку спадкування належним чином не оформлялося. 23.01.2008 року виконавчим комітетом Долматівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області було прийнято рішення № 07 «Про оформлення права власності на житловий будинок», яким вирішено оформити право власності на житловий будинок, що розташовани в [ADDRESS] на [PERSON] На підставі вище вказаного рішення виконавчий комітет Долматівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області 19.02.2008 року видав свідоцтво про право власності на будинок [ADDRESS] на ім'я [PERSON] Постановою Голопристанського районного суду Херсонської області від 18.02.2015 року рішення виконавчого комітету Долматівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області від 23.01.2008 року № 07 «Про оформлення права власності на житловий будинок» визнано протиправним та скасовано (а.с. 12-14). Виконавчий комітет Долматівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, видавши свідоцтво про право власності на будинок на ім'я [PERSON], порушив норми чинного законодавства України, оскільки спірний будинок увійшов до спадкової маси після смерті [PERSON], право власності на яке оформляється шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, в порядку, передбаченому главою 89 ЦК України, та не був новоствореним майном та порушує право [PERSON] на оформлення права власності на успадковане ним майно після смерті матері, а тому таке свідоцтво підлягає визнанню недійсним. В судовому засіданні також встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 50-51). Зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам Згідно із частинами другою та третьою статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). При цьому правом оспорювати правочин ЦК України наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших, третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи їх статус як "заінтересовані особи". З огляду на зазначені приписи, правила статей 15, 16 ЦК України, статей 1, 2 - 4, 14, 215 ЦПК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права та інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов'язковий елемент конкретного суб'єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб'єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб. 19.08.2016 року [PERSON] помер і після його смерті спадщину прийняла донька [PERSON] Таким чином, [PERSON] набула майнові права на спірний житловий будинок, але не може їх реалізувати, отримати свідоцтво про право на спадщину, через незаконне набуття відповідачем [PERSON] права власності на дане майно, а тому враховуючи положення ч. 3 ст. 215 ЦК України, позовні вимоги в частині визнання недійсним договору дарування житлового будинку підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved