Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

21 серпня 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Кіровської районної в м. Дніпропетровську ради, [PERSON], третя особа - реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, про визнання права власності на нерухоме майно, визначення ідеальних часток. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що він є власником 5/12 часток [ADDRESS]. Решта домоволодіння належить [PERSON] Під час експлуатації домоволодінням позивач збільшив свою частку, провівши реконструкцію та здійснивши добудови, які прийняті в експлуатацію. На разі позивач не має можливості зареєструвати за собою право власності на спірні об'єкти через порушення процедури попереднього узгодження будівництва. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про визнання за ним права власності на самочинно збудовані об'єкти нерухомості (реконструкція житлового будинку літ. А-1, тамбур літ. а2-1, літні кухні літ. Д2, Б1, Б2, Б3), розташовані за адресою: [ADDRESS]; визначити ідеальні частки співвласників домоволодіння (а.с.а.с. 2 - 4, 21, 26 - 28). 27 листопада 2013 року суд своєю ухвалою замінив виконавчий комітет Кіровської районної в м. Дніпропетровську ради Кіровською районною в м. Дніпропетровську радою. У судовому засіданні представник позивача підтримала позов. Представник Кіровської районної в м. Дніпропетровську ради, [PERSON] до суду не з'явилися, були повідомлені належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 169, статей 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником 5/12 часток [ADDRESS], а також земельної ділянки під ним площею 0,0427 га (а.с.а.с. 7 - 11). У період від 2000 року по 2006 рік позивачем без затвердження відповідної проектної документації за вказаною адресою було реконструкцію та здійснені добудови (реконструкція житлового будинку літ. А-1, тамбур літ. а2-1, літні кухні літ. Д2, Б1, Б2, Б3) (а.с.а.с. 17 - 20). 31 травня 2012 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області на ім'я позивача було видано декларацію про готовність спірних об'єктів до експлуатації (а.с.а.с. 12 - 14). 06 липня 2012 року КП "ДМБТІ" Дніпропетровської обласної ради було проведено розрахунок спірних об'єктів нерухомого майна, згідно з яким частка позивача після реконструкції складає 76/100 часток домоволодіння, а частка відповідача - 24/100 (а.с.а.с. 15, 16). Відповідно до частини 1 статті 376 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. В ході судового розгляду встановлено, що при виконанні робіт з будівництва (реконструкції) спірних об'єктів нерухомого майна не було затверджено відповідної проектної документації, отже, результат таких робіт є самочинним будівництвом, у розумінні приведеної норми. Згідно зі статтею 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, приймаючи до уваги, що позивач одержав декларацію про готовність спірних об'єктів до експлуатації, і виконане ним самочинне будівництво здійснено із додержанням встановлених норм й правил, суд вважає за можливе задовольнити позов.

Outcome: approved