Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з уточненим позовом до ТОВ Компанія «БОТіК», третьої особи: Управління Держземагенства у Лозівському районі Харківської області, в якому просить визнати недійсним договір оренди землі № 158 від 23 березня 2012 року, розташованої на території Шатівської сільської ради Лозівського району Харківської області, площею 6,3290 гектарів, кадастровий номер № 6323988000:02:000:0334, яка належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (реєстровий номер 4215) виданого 19 вересня 2011 року приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальнгістю Компанією «БОТІК», зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю Компанією «БОТІК» повернути йому земельну ділянку, кадастровий номер № 6323988000:02:000:0334, площею 6,3290 гектарів, яка розташована на території Шатівської сільської ради Лозівського району Харківської області, у стані не гіршому порівняно з тим, у якому відповідач одержав її в оренду, стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати. Позивач посилається на те, що він є власником зазначеної земельної ділянки на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті його батька, [PERSON], померлого [INFO]. 01.09.2006 року між його батьком та відповідачем по справі, ТОВ Компанія «БОТіК» укладено договір оренди землі (паю) сільськогосподарського призначення № 34, згідно якого вищезазначена земельна ділянка передана в оренду строком на п'ять років, тобто до 01.09.2011 року. Протягом дії вищевказаного договору він неодноразово звертався до відповідача та повідомляв, що не має наміру продовжувати строк дії договору після його спливу. В квітні 2013 року йому стало відомо про те, що він начебто уклав новий договір оренди земельної ділянки, однак ніякого договору оренди з відповідачем він не укладав і підписи ніде не ставив, тому він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в ньому. Пояснив, що зазначену земельну ділянку отримав у спадщину після смерті батька, який 01.09.2006 року уклав договір оренди землі з ТОВ Компанією "БОТіК" строком на 5 років. 02 квітня 2013 року з відповіді начальника Управління Держземагенства у Лозівському районі Харківської області він дізнався, що 19.11.2012 року начебто між ним і відповідачем був укладений договір оренди, в подальшому просив слухати справу у його відсутність. Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що позивач не навів жодного належного доказу у відповідності до ст.60 ЦПК України на підтвердження своїх позовних вимог та просила відмовити у задоволенні вимог [PERSON] у повному обсязі. Представник третьої особи, Управління Держземагенства у Лозівському районі Харківської області, в судове засідання не з'явився, надали до суду лист про розгляд справи у відсутності представника та письмові заперечення, в яких зазначили, що вважають, що оспорюваний договір оренди землі може бути визнаний судом недійсним в разі надання позивачем доказів щодо відсутності волевиявлення орендодавця на його укладення. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 01.09.2006 року між батьком позивача - [PERSON] та ТОВ Компанія «БОТіК» було укладено договір оренди землі, за умовами якого [PERSON] передав, а ТОВ Компанія «БОТіК» прийняло у строкове платне користування зазначену земельну ділянку строком на 5 (п'ять) років, що підтверджується договором оренди землі, актом приймання-передачі земельної ділянки в оренду до договору оренди землі від 01.09.2006 року, актом визначення меж земельної ділянки від 01.09.2006 року. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серією [NUMBER], виданого 20 грудня 2010 року Шатівською сільською радою Лозівського району Харківської області. Із копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ХР № 018038, виданого 04.12.2002 року Лозівською райдержадміністрацією вбачається, що після смерті батька позивачу [PERSON] належить земельна ділянка [ADDRESS], на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.15). До змісту ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст.ст. 2-4 Земельного Кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї). Статтею 125 Земельного Кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 126 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Як з'ясовано в судовому засіданні, відповідач згідно договору № 34 від 01.09.2006 року використовував земельну ділянку, строк якого закінчився 01.09.2011 року. Частина 1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» зазначає, договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Із пояснень позивача вбачається, що по закінченню визначеного в договорі строку користування земельною ділянкою він повідомив орендаря, що не має наміру поновляти договір оренди землі в зв'язку з бажанням самостійно обробляти свою землю. В матеріалах справи міститься договір оренди земельної ділянки між [PERSON] та ТОВ Компанія «БОТіК» № 158 від 23.03.2012 року, укладений строком на 5 років, у письмовій формі, договір пройшов відповідну державну реєстрацію та зареєстрований за № 632390004002473. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Як пояснив [PERSON] в судовому засіданні, у квітні 2013 року з відповіді начальника Управління Держземагенства у Лозівському районі Харківської області йому стало відомо про існування договору оренди № 158 від 23.03.2012 року, який він не укладав та не підписував, що змусило його звернутися до суду. Частиною 1 ст. 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України. Наявність вільного волевиявлення учасників правочину та його відповідність внутрішній волі при укладенні правочину є однією з необхідних умов визнання останнього дійсним, відсутність вільного волевиявлення сторони при укладенні правочину є підставою для визнання такого правочину недійсним. У відповідності до ч.1-3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Основним елементом дійсної угоди є воля сторін. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Із листа Лозівського МВ ГУ МВС України в Харківській області № 86/9093 від 06.06.2014 року вбачається, що за заявою [PERSON] порушено кримінальне провадження за ч. 4 ст. 358 КК України за фактом надання підробленого документа працівниками ТОВ Компанія «БОТіК», в зв'язку з чим по справі проведена судова почеркознавча експертиза. Згідно висновку судової почеркознавчої експертизі № 2392 від 16.04.2014 року підпис від імені [PERSON] в договорі оренди землі № 158 від 23.03.2012 року, укладеному між ТОВ Компанія «БОТіК» та [PERSON], розташований на 3-й сторінці документа в графі «Орендодавець» виконаний не [PERSON], а іншою особою, тобто волевиявлення [PERSON] на укладення даного договору відсутнє. Висновок почеркознавчої експертизи був досліджений в судовому засіданні та ніким не оспорювався. Таким чином, суд приходить до висновку, оскільки [PERSON] договір оренди землі від 23.03.2012 року не підписував, згоду на передачу своєї земельної ділянки відповідачу не давав, тобто не було волевиявлення власника земельної ділянки на передачу земельної ділянки в оренду, тому позовні вимоги про визнання договору оренди землі № 158 від 23.03.2012 року недійсним та зобов'язання повернути земельну ділянку власнику, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. З огляду на вищевикладене, суд вважає уточнений позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Позивачем по справі при подачі позову до суду був сплачений судовий збір в сумі 119,00 грн., що підтверджується квитанцією за № k12/6/178 від 06 червня 2013 року. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved