Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

18 липня 2017 року, представник позивача адвокат Веліканов К.С. звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача кошти (аліменти) на утримання дитини у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, та стягувати їх починаючи із дня пред`явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. Визнати спільною сумісною власністю подружжя земельну ділянку загальною площею 0,0350 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 8000000000:66:617:0004 та об`єкт незавершеного будівництва - садовий будинок, що розташований на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 8000000000:66:617:0004. В порядку поділу майна подружжя, визнати за позивачем право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,0350 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 8000000000:66:617:0004 та на Ѕ частини об`єкта незавершеного будівництва - садовий будинок, що розташований на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 8000000000:66:617:0004. Стягнути з відповідача понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 48000,00 грн. Мотивуючи вимоги тим що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , зареєстрованому 18 червня 2009 року відділом РАГСу Івано-Франківського МУЮ , актовий запис № 774. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17 травня 2016 року у справі № 756/3140/16-ц шлюб між позивачем та відповідачем розірваний. . Від цього шлюбу у сторін є дитина, [PERSON] , 2011 року народження, яка на даний час проживає із позивачем. Від обов`язку утримувати дитину, передбаченого ст. 180 СК України, відповідач ухиляється, допомогу позивачу на утримання дитини не надає, що змушує позивача звернутись з позовними вимогами до суду про стягнення з [PERSON] на користь позивача аліментів на утримання доньки. Також, в період шлюбу позивачем та відповідачем набуто земельну ділянку загальною площею 0,0350 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 8000000000:66:617:0004 та на цій земельній ділянці збудовано, але не введено в експлуатацію, садовий будинок. Оскільки між сторонами не досягнуто згоди щодо добровільного поділу майна, позивач посилаючись на ст. ст.60,70 СК України просить здійснити поділ спільно набутого подружжям майна не відступаючи від рівності часток. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01 серпня 2017 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя, визнання права власності на 1/2 частину майна. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01 серпня 2017 року відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено її до судового засідання. Відповідачу був встановлений строк для подання заперечення або пояснення щодо позову. (а.с. 24). 15 грудня 2017 року набули чинності зміни, внесені до Цивільного процесуального кодексу України Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 року за № 2147-VIII, яким ЦПК України викладено в новій редакції. Відповідно до п. 9 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Розгляд даної справи проводився за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 31.01.2018р. задоволено клопотання представника позивача про залишення без розгляду позову в частині вимог про стягнення із відповідача аліментів. (а.с.46). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 31.01.2018 року було закінчено підготовче судове засідання і призначено справу до судового розгляду. (а.с.44). У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити позов з підстав, викладених в позовній заяві та не заперечив проти розгляду справи за відсутності відповідача і ухвалення заочного рішення. Відповідач про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак в судове засідання вкотре не з`явився, причини неявки суду не повідомив, правом подання відзиву не скористався, інших заяв, клопотань, суду не надав. Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вказаного, суд прийшов висновку про можливість проведення заочного розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до наступного висновку. Відповідне» до ст. 15 ПК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ПК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ППК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 19 ППК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, Що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , зареєстрованому 18 червня 2009 року відділом РАГСу Івано-Франківського управління юстиції, актовий запис № 774. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17 травня 2016 року у справі № 756/3140/16-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. (а.с.13). В період шлюбу на підставі цивільно-правового договору посвідченого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смірновою Т.Ю. від 22.12.2010 року № 4887, Позивачем та Відповідачем набуто земельну ділянку загальною площею 0, 0350 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 8000000000:66:617:0004, що підтверджується Витягом із Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ -8000567062017 від 14.06.2017р. (а.с. 15). Також в період шлюбу Позивачем та Відповідачем на вищезазначеній земельній ділянці збудовано, але не введено в експлуатацію садовий будинок. Звітом про оцінку майна приватного домоволодіння - садового будинку, загальною площею 95,0 кв.м, з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. встановлено, що будинок готовий до експлуатації і його ринкова вартість, без урахування вартості земельної ділянки, станом на дату оцінки з заокругленням, становить 810 100 (вісімсот десять тисяч сто) грн. (без урахування податку на додану вартість). Згідно із ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівні. Як роз`яснено у п.п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК України). Таким чином, враховуючи, що земельна ділянка площею 0, 0350 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 8000000000:66:617:0004, та домоволодіння на най - садовий будинок, загальною площею 95,0 кв.м, з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . набута сторонами в період шлюбу, то вона є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтями 63, 65 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Згідно із ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 3 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. З огляду на викладене, суд, діючи в межах заявлених позовних вимог відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений останньою судовий збір в розмірі 4800,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved