Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

22.05.2019 позивач звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей , який обґрунтувала тим, що з 29.07.2013 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 18.03.2019 - розірвано. Вказує, що в період шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають разом з нею, знаходяться на її утриманні, оскільки відповідач з березня 2018 року з сім`єю не проживає, матеріальну допомогу на утримання дітей надає періодично та в невеликих розмірах. Вказує, що відповідач є фізично здоровий, інших утриманців не має, зобов`язаний та може надавати їй допомогу на утримання дітей і відповідно до стану здоров`я і матеріального становища в змозі сплачувати аліменти на утримання дітей. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 12.06.2019 судом відкрито провадження даній у справі та з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України та вирішено справу розглянути у порядку спрощеного провадження. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, з підстав, які зазначені у позові, просила їх задовольнити, зазначила що дійсно , позивач переводить на утримання дітей по 2000 гривень щомісячно , але цих грошових коштів не вистачає, вважає , що відповідач має матеріальні можливість сплачувати грошові кошти у більшому розмірі; бажає щоб судовим рішенням були стягнуті аліменти з відповідача на її користь на утримання дітей. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився , по невідомим для суду причинам , про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належними чином. Представника відповідача - адвокат Руденко М.А. , просила суд позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання двох малолітні дітей у твердій грошовій сумі 620 гривень, посилаючись на те, що відповідач офіційно не працює, середня заробітна плата у Вінницькій області на перший квартал 2019 становить 7860 гривень; 1\\3 частка - 7860 гривень становить 2620 гривень, тому підлягає до стягнення судом на двох дітей 620 гривень, оскільки відповідач добровільно сплачує позивачу щомісячно по 2000 тисячі гривень. Суд, з урахування міркування позивача та представника відповідача, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідача. Вислухавши вступне слово учасників справи, вивчивши позов, дослідивши письмові докази та оцінивши їх в сукупності докази, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до повного задоволення , виходячи з такого. Судом установлено, що сторони по справі з 20.07.2013 перебували в зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 18.03.2019 -розірвано. (а.с.5). В період шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що свідчать копії свідоцтв про народження дітей (а.с.6-7). Також судом установлено, що позивач та відповідач мешкають окремо; діти проживають разом із позивачем, що підтверджується, довідкою, виданою відділом соціального захисту населення Вороновицької селищної ради № 611 від 16.05.2019 (а.с.8). З копій квитанцій, які подані представником відповідача [PERSON] судом установлено , що відповідач періодично сплачував на користь позивача аліменти на утримання дітей по 2000 гривень за період з квітня 2018 - вересень 2019, що не заперечує позивач, але вважає , що цих грошових коштів не вистачає на утримання дітей. Отже, судом установлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання малолітніх дітей. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов`язків утримувати дітей, судом не установлено. Відповідно до частини 1 ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до положень ст.180 Сімейного Кодексу України на батьків покладений обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи матеріальне становище дітей, які проживають із позивачем та перебувають на її утриманні, позивача, яка є працездатного віку , також суд враховує матеріальне становище відповідача, зокрема те, що він є фізично здоровою людиною, працездатного віку, не є особою інвалідністю, інших осіб на утриманні не має, а тому суд вважає , що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Тому, суд дійшов висновку, що позов позивача підлягає задоволенню та стягненню з відповідача, на користь позивача аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття . Посилання представника відповідача на те, що позов підлягає до часткового задоволення в твердій грошовій сумі в розмірі 620 гривень, суд вважає хибним , оскільки суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог, а позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення аліментів в частині від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, а не в твердій грошовій сумі, як визнає частково позовні вимоги відповідач, тому суд вважає за необхідне задовольнити позов в повному обсязі. Посилання представника відповідача [PERSON] на те, що відповідач добровільно сплачує позивачу на утримання дітей щомісячно по 2000 гривень, не є підставою для суду для зменшення частки аліментів, оскільки судом установлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання малолітніх дітей, позивач вважає, що сплата відповідачем по 2000 гривень щомісячно, не покриває понесених витрат на утримання щомісяця двох малолітніх дітей. При чому суд вважає, що добровільна сплата грошових коштів батьком -матері на утримання дітей, не позбавляє матір права на звернення до суду із позовом про стягнення аліментів з батька на утримання дітей у примусовому порядку. Крім того, суд звертає увагу сторін у справі, що відповідно до положень ч.1 ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому, аліменти на дітей необхідно стягувати починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 22.05.2019 і до досягнення дитиною повноліття або до зміни матеріального чи сімейного стану сторін. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Також, згідно до ст. 141 ЦПК, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подачу даного позову, він підлягає до стягненню в дохід держави з відповідача у розмірі 768, 40 гривень.

Outcome: approved