Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до Виноградівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що [INFO] померла їхня матір [PERSON], останнє місце проживання якої було: [ADDRESS] Після її смерті залишилось спадкове майно: жилий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] , який рахується за її батьком , а дідиком позивачів, [PERSON] на підставі рішення виконкому Виноградівської міської ради депутатів трудящих від 26 липня 1962 року про надання дозволу на перебудову аварійного житлового будинку в [ADDRESS]/бувша [ADDRESS]/ та земельна ділянка пл. 0.70 га, яка належала бабці позивачів та земельна ділянка пл. 0.61 га, яка належала на праві приватної власності [PERSON], на підставі державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого головою Виноградівської міської ради 26 липня 2001 року для ведення особистого підсобного господарства, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER]. В 6-ти місячний строк після смерті матері позивачі звернулись у Виноградівську державну контору із заявами для прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину. Однак державний нотаріус відмовив в оформленні спадщини по тій причині, що відсутні правовстановлюючі документи на будинок та не зареєстровано спадкове майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. За таких обставин позивачі змушені звернутись до суду з позовом про визнання за ними права власності на спадщину. Позивачі [PERSON], [PERSON] та представник позивачів [PERSON] в судове засідання не з'явилися, згідно поданої до суду заяви представник позивачів просить справу розглянути у їхню з позивачами відсутності, позовні вимоги підтримують повністю та просять суд такі задовільнити. Представник відповідача Виноградівської міської ради, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи в судове засідання також не з'явилася, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.169 ЦПК України необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і, враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів та доказів і приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилаються позивачі в своїй позовній заяві. В судовому засіданні належними доказами встановлено наступне. [INFO] померла матір позивачів [PERSON], останнє місце проживання якої було: [ADDRESS], після смерті якої залишилось спадкове майно: жилий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] , який рахується за її батьком, а дідиком позивачів, [PERSON] на підставі рішення виконкому Виноградівської міської ради депутатів трудящих від 26 липня 1962 року про надання дозволу на перебудову аварійного житлового будинку в [ADDRESS]\\бувша [ADDRESS]\\. Загальна корисна площа житлового будинку становить 104.9 кв.м., в тому числі житлова площа - 37.8 кв.м. На земельній ділянці крім будинку розташовані надвірні споруди: літня кухня під літерою Б, сарай під літерою В, сарай під літерою Г, гараж під літерою Д, вбиральня під літерою Е, ворота під літерою N1, N3, огорожа під літерою N2.Вартість житлового будинку з надвірними спорудами становить суму 381204\\ триста вісімдесят одну тисячу двісті чотири \\ гривні. Даний будинок був побудований дідиком та бабкою позивачів під час шлюбу. Дідик та бабка позивачів зареєстрували шлюб 23 вересня 1952 року, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу. [INFO] помер дідик позивачів [PERSON] , а [INFO] померла бабка [PERSON]. За життя дідика [PERSON] був складений та посвідчений заповіт 20 вересня 1997 року державним нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори, згідно до якого на випадок смерті він заповідав належний йому на праві особистої власності жилий будинок , що знаходиться в [ADDRESS] [PERSON] та своїй дружині [PERSON] в рівних долях. Отже, після смерті дідика [PERSON] успадкував 1\\4 частину будинку , а [PERSON], успадкувала 1\\4 частину та 1\\2 - це її частина у спільному сумісному майні подружжя. Всього в бабки позивачів частка в будинку становила 3\\4 частини. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що відносини спадкування регулюються за правилами ЦК 2003 р., якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК 1963 р., у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Тому спадкування вказаної спадщини відбувалось за нормами права, які діяли на той час, а саме ст. 549 ЦК Української РСР в редакції Кодексу 1963 року. Відповідно до цієї норми права діями, що свідчили про прийняття спадщини визнавались, якщо спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. [PERSON] із [PERSON] вступили у фактичне користування та володіння спадковим майном , так як на момент смерті спадкодавця [PERSON] та [PERSON] проживали та були зареєстровані в спадковому будинку, що підтверджується довідкою міграційної служби від 09.12.2014 року № 4578 та будинковою книгою. Отже, після смерті бабки позивачів [PERSON] залишилось спадкове майно: 3\\4 частини жилого будинку з надвірними спорудами , земельні ділянки пл.. 0.70 га, а саме: для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель пл. 0.10 га та ведення особистого підсобного господарства пл. 0.60 га , які розташовані по [ADDRESS] , які належать їй на праві власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого головою Виноградівської міської ради 26 липня 2001 року і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER]. Так як [PERSON] померла [INFO] , то відповідно до діючого на час смерті законодавства, спадкування відбувалось згідно до ЦК України в редакції 2003 року Матір позивачів [PERSON] згідно до ст. 1261 ЦК України є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] Вона проживала і була зареєстрована із спадкодавцем на момент її смерті. Згідно ч. 3 ст.1268 Цивільного кодексу України 2003 року спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, він не заявив про відмову від неї, тому в порядку ст.1268 ЦК України матір позивачів прийняла спадщину, але нотаріально спадщину не оформила. Після смерті матері позивачі, є спадкоємцями першої черги в порядку ст.1261 ЦК України. До 6-ти місяців позивачі звернулись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Спадкова маса після смерті матері позивачів наступна: земельна ділянка пл. 0.70 га, яка належала бабці позивачів та земельна ділянка пл. 0.61 га, яка належала на праві приватної власності [PERSON], на підставі державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого головою Виноградівської міської ради 26 липня 2001 року для ведення особистого підсобного господарства, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER]. Згідно листа-відмови завідуючої Виноградівської державної нотаріальної контори від 29.11.2014 року за № 364/01-16 видати свідоцтво про право на спадщину після померлої [PERSON], яка померла [INFO] немає можливості оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадковий будинок. Оформити спадщину на земельні ділянки через нотаріальну контору позивачі також не можуть , оскільки земельні ділянки не зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що стверджується відповіддю на запит з управління Держземагенства у Виноградівському районі від 18.12.2014 року. Таким чином, суд констатує, що кожен з позивачів має право на спадщину в наступних частинах: [PERSON], має право на спадковий будинок по [ADDRESS] на 1\\4 частину за заповітом після смерті дідика та 3\\8 частин за законом після смерті матері, а в загальному на 5\\8 частин будинку; -1\\2 частину земельних ділянок пл. 0.70 га, а саме: для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель пл.. 0.10 га та ведення особистого підсобного господарства пл.. 0.60 га , які розташовані по [ADDRESS] , які належать [PERSON] на праві власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого головою Виноградівської міської ради 26 липня 2001 року і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER]; -1\\2 частину земельної ділянки пл. 0.61 га, яка належала на праві приватної власності [PERSON], на підставі державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого головою Виноградівської міської ради 26 липня 2001 року для ведення особистого підсобного господарства, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER]. [PERSON], має право на спадкування 3\\8 частин будинку з надвірними спорудами в [ADDRESS] після смерті матері за законом; -1\\2 частину земельних ділянок пл. 0.70 га, а саме: для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель пл.. 0.10 га та ведення особистого підсобного господарства пл.. 0.60 га , які розташовані по [ADDRESS] , які належать [PERSON] на праві власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого головою Виноградівської міської ради 26 липня 2001 року і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER]; -1\\2 частину земельної ділянки пл. 0.61 га, яка належала на праві приватної власності [PERSON], на підставі державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого головою Виноградівської міської ради 26 липня 2001 року для ведення особистого підсобного господарства, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER]. Крім того, позивачі мають право на спадкування після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. Після смерті батька спадкоємцями першої черги: є діти померлого, позивачі по справі, та його дружина [PERSON]. Спадкове майно складається з незавершеного будівництвом житлового будинку з процентом готовності 20% в м. Виноградові по вулиці Шондолівській, № 28 , яке належало батькові позивачів на підставі будівельного паспорта, виданого Виноградівською районною архітектурою 20.10.1992 року . Земельна ділянка для будівництва цього будинку була виділена у довічне успадковане володіння площею 600 кв.м. сьомою сесією 21-го скликання Виноградівської міської ради народних депутатів від 30 січня 1992 року. Спадкування цієї спадщини відбувалось за нормами права, які діяли на час смерті спадкодавця , а саме на підставі ст. 549 ЦК України в редакції Кодексу 1963 року. Відповідно до цієї норми права діями, що свідчили про прийняття спадщини визнавались, коли спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. На час смерті батька позивачі були неповнолітніми, постійно і до кінця життя батька проживали з ни , а тому у 6-ти місячний строк вступили у фактичне володіння та користування майном. Згідно листа-відмови завідуючої Виноградівської державної нотаріальної контори від 20.01.2015 року за № 20/01-16 видати свідоцтво про право на спадщину після померлого [PERSON], який помер [INFO] немає можливості оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадковий будинок. Згідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України» Про судову практику у справах по спадкуванню» за № 7 від 30.05.2008 року, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою ( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України). Згідно із правилами, встановленими п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженими Наказом Мінюсту від 22.02.2012 року N 296/5, для видачі свідоцтва про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, необхідно подати правовстановлюючий документ та Витяг із Державного реєстру речових прав. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих позивачами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. На підставі наведеного,

Outcome: approved