Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

19.07.2019 року позивач звернувся до Гайворонського районного суду Кіровоградської області із названою позовною заявою. 13.08.2019 року вказаним судом відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження на 10.10.2019 року на 11:00 годину. 12.09.2019 року Гайворонська сільська рада Володарського району Київської області на запит Гайворонського районного суду Кіровоградської області про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача надала відповідь, що [PERSON] зареєстрований та проживає в [ADDRESS] , а відтак ухвалою суду від 10.10.2019 року вирішено передати справу за підсудністю до Володарського районного суду Київської області. 10.10.2019 року на підставі ст. 31 ЦПК України за правилами територіальної юрисдикції (підсудності) Гайворонський районний суд Кіровоградської області передав справу № 385/1068/19 до Володарського районного суду Київської області. 19.11.2019 року справа надійшла до Володарського районного суду Київської області ( а.с.127). Ознайомившись з матеріалами справи 20.11.2019 року судом відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 20.12.2019 року. Зобов`язано позивача надати суду первинні документи які містяться у кредитній справі відповідача . За клопотаннями представників позивача ( т.1 а.с. 155, 164, 225, 231, 244) справа розглядом неодноразово відкладалась, зокрема на : 20.01.2020, 31.01.2020, 20.02.2020 року. 20.12.2019 року розглянувши клопотання представника позивача [PERSON] про продовження строку для надання доказів у справі суд задовольнив клопотання та продовжив строк подачі доказів у справі, одночасно відклавши розгляд справи по суті на 20.01.2020 року. 20.01.2020 року суд розглянувши клопотання представника позивача про відкладення розгляду та продовження строку надання доказів у справі продовжив позивачу процесуальний строк для надання доказів у справі на 10 днів. Судовий розгляд, в порядку спрощеного позовного провадження відкладено на 31.01.2020 року на 08:30 год. 31.01.2020 року суд задовольнивши клопотання представника позивача про перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін продовжити строк розгляду справи на 30 днів судовий розгляд призначив на 20.02.2020 року на 12:00 год. В позовній заяві представник позивача вказує, що [PERSON] 30.05.2007 року уклав договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № [NUMBER] з Акціонерним комерційним інноваційним банком « УкрСиббанк» за умовами, якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 13 170 доларів США. 27.10.2009 року АКІБ « УкрСиббанк » змінив назву на ПАТ « УкрСиббанк». 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ « Дельта Банк» укладено договір купівлі -продажу прав вимоги за кредитами. В подальшому 19.11.2018 року за договором № 951/К купівлі - продажу майнових прав між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» до позивача перейшли майнові права та ним набуто право вимоги за кредитним договором. Боржник не виконує свої зобов`язання. Таким чином станом на 03.07.2019 року загальний розмір заборгованості по кредитному зобов`язанню перед позивачем складає 150 394,94 грн. Позивач, посилаючись на вказані вище обставини та на ст. ст. 509, 525, 526, 527, 530, ч.1 ст. 598, 599, 610, 611, ч.2 ст. 615, 625, 629, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 19, 27, 28,135, 175 ЦПК України, просить суд стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість у розмірі 150 394,94 грн за кредитним договором № 11161613000 від 30.05.2007 року та судові витрати у розмірі сплаченого судового збору 2255,92 грн. 20.02.2020 року у судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги посилаючись на обставини викладені у позовній заяві , додаткові пояснення, та надані суду докази. Відповідач належним чином повідомлявся про відкриття провадження у справі та про дату, місце та час розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а в подальшому після зміни порядку розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення ( т.1 а.с. 138, 149, 152, 240, 241, том. 2 а.с. 51). Судом відповідачу було роз`яснено його право подати протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання копії ухвали про відкриття провадження письмову заяву із запереченнями проти розгляду справи у порядку спрощеного провадження та про подання відзиву на позовну заяву, що стверджено поштовим повідомленням. Зазначеним правом відповідач не скористався, відзиву на позовну заяву не надіслав. Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, суд заслуховує усні пояснення представника позивача, досліджує наявні докази з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечує представник позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, ознайомившись із позовною заявою, взявши до уваги позицію представника позивача, за відсутності заперечень відповідача проти позову, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступних міркувань. Судом встановлено, що 30 травня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком « УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11161613000 ( а.с. 7-18). За умовами договору відповідачу [PERSON] був наданий кредит в розмірі 13 170,00 доларів США ( еквівалент в гривнях складає 66 508, 50 ) з кінцевим терміном 30.05.2014 року. Відповідно до пунктів 1.3.3, 1.3.4 нарахування процентів за договором здійснюється щомісяця в останній робочий день поточного місяця, методом «факт/360» відповідно до вимог чинного законодавства України. Строк сплати процентів з 01 по 25 (включно) число кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані банком такі проценти. Відповідно до пункту 5.2 договору про надання споживчого кредиту 30.05.2007 року відповідно до законодавства України банк згідно умов пункту 1.3.1 договору може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення у разі порушення позичальником кредитної дисципліни (зокрема, неналежного виконання умов кредитного договору.) У забезпечення виконання цього кредитного зобов`язання [PERSON] передав в заставу - транспортний засіб марки «Daewoo Lanos» Деу Ланос , 2007 року випуску, номер кузову [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] . На ствердження даних обставин до позову приєднано копію договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11161613000 від 30.05.2007 року ( т. 1 а.с. 7-15) та додаток № 1 до договору Графік погашення кредиту ( т.1 а.с.16-18). Оригінал зазначеного договору та додаток ( графік погашення кредиту ) на вимогу суду надано позивачем та досліджено судом у судовому засіданні. АКІБ « УкрСиббанк» відповідно до рішення зборів акціонерів змінив назву на ПАТ « УкрСиббанк» , що погоджено акціонерами та відповідним статутом ( т.1 а.с. 166- 189 ). 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами ( т. 1 а.с. 27- 76). В подальшому , а саме 09.11.2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було украдено договір № 950/К купівлі-продажу майнових прав, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» було наділено правом грошової вимоги зокрема і до [PERSON] за кредитним договором № 11161613000 ( т.1 а.с. 22- 26). Таким чином, ТОВ «Вердикт капітал» наділений правом грошової вимоги до відповідача. Надані позивачем письмові докази зокрема: розрахунок заборгованості ( т.1 а.с.19, 20 витяг з Реєстру договорів права вимоги ( т.1 а.с.26), нарахування та розрахунок боргу ( т.2 а.с. 44 - 45 ) вказують, що зобов`язання за кредитним договором відповідачем не виконуються, прострочена заборгованість не погашається, у зв`язку з чим станом на день звернення до суду 19.07.2019 року за [PERSON] загальний розмір заборгованості, становить 150 394, 94 гривень, з яких: -нараховані 3% річних - 30304,00 грн, -нарахована пеня за подвійною обліковою ставкою НБУ - 120090,94 грн. З огляду на те, що позичальником прострочено грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів отриманих на підставі кредитного договору № 11161613000 від 30.05.2007 року, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3% річних. Унаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання кредитор дістає право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням. Тому право подати позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних за кожен місяць виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві відповідну суму коштів у строк та в порядку, встановленому договором. Якщо позичальник не виконав цього зобов`язання, він повинен сплатити пеню (у вигляді процентів) від дня, коли настав строк виконання, до дня повернення коштів кредитодавцеві, незалежно від сплати процентів за умовами договору. Матеріали справи вказують, що відповідач отримав грошові кошти кредитодавця АКІБ «УкрСиббанк» та зобов`язався повернути кошти до 30.05.2014 року. Однак до теперішнього часу відповідач не повернув, борг в повному обсязі. Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами наданими суду позивачем. Відповідач свою позицію щодо заявлених позовних вимог суду не надала , а відтак виходячи з положень ч. 4 ст. 12 ЦПК України, самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. З огляду на викладене, в розрізі даного спору убачається, що між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються укладеним 30.05.2007 року кредитним договором та у зв`язку із неналежним виконанням боржником умов зазначеного договору, у позивача як нового кредитора за спірними зобов`язаннями виникло право вимоги стягнути з відповідача заборгованість за кредитом, відсоткам за користування кредитом, а також передбаченим договором санкціям. Одночасно слід зазначити, що згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У відповідності до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із вимогам ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У ст. 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Виходячи з наведених вище норм, ТОВ "Вердикт Капітал" має право на одержання від [PERSON] процентів за користування кредитом у визначеному договором розмірі. Згідно наданого позивачем розрахунку, перевіреного судом та не оспорюваного відповідачем, загальний розмір заборгованості становить 150 394, 94 гривень, з яких: нараховані 3% річних - 30304,00 грн, нарахована пеня за подвійною обліковою ставкою НБУ - 120090,94 грн, що підлягає стягненню станом на 19.07.2019 року ( т.1 а.с. 19, 20). Відповідно до ч.2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «Вердикт Капітал» про стягнення боргу за кредитним договором № 11161613000 від 30.05.2007 року, підлягає задоволенню в повному обсязі. В порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2255,92 грн, сплачений позивачем при звернені до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved