Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

20.04.2015 позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обгрунтовує тим, що з 15 вересня 2007 року з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований Камянобрідським відділом реєстрації актів цивільного стану [PERSON] міського управління юстиції, актовий запис №228. Від шлюбу мають неповнолітню дитну, доньку Киру, [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. З травня 2014 року їхні шлюбні відносини фактично припинилися, проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Дитина проживає з матірю, спору щодо її проживання та утримання немає. В судове засідання позивач не з'явився, проте від нього надійшла заява, в якій підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі та просив справу розглянути за його відсутності (а.с.18-19). В судове засідання відповідач не з'явилася, проте від неї надійшла заява, в якій позов визнала у повному обсязі, просила справу розглянути за її відсутності (а.с.20-21). У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до статей 10, 11 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕД № 053278, виданого 15 вересня 2007 року Камянобрідським відділом реєстрації актів цивільного стану [PERSON] міського управління юстиції, сторони з 15 вересня 2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 228 (а.с.8). Від шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку Киру, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1- ЕД № 163185 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Антрацитівського міськрайонного управління юстиції Луганської області, актовий запас №56 (а.с.4). З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сторони не бажають примиритися і строк для примирення їм не потрібен. Неповнолітня дитина після розірвання шлюбу залишається проживати з матірю. Відповідач позов визнала повністю і це не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, в зв'язку з чим вважає за необхідне задовольнити заявлений позов та розірвати шлюб. Відповідно до вимог ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв'язку з цим, суд вважає за доцільне [PERSON] залишити шлюбне прізвище "Луганська", оскільки вона не зверталася до суду з вимогою про зміну прізвища. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 4 від 14.04.2015 про сплату судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., у зв'язку із чим суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму судових витрат.

Outcome: approved