Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

29.11.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину. Позов мотивував тим, що відповідач 09.04.2016 року вчинив крадіжку належних йому пилососа та велосипеда, чим завдав позивачу матеріальну шкоду на суму 1000 грн. і за що засуджений вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 23.09.2016 року за ст. 185 ч.ч.2, 3 КК України. У зв'язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 1000 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням злочину. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов. Відповідач [PERSON] відбуває покарання у Північній виправній колонії УДПтС України в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі (№ 90). Відеозв'язок з даною установою для проведення судового засідання за участю відповідача в режимі відеоконференції, призначеного ухвалою Голопристанського районного суду від 23.01.2017 р., встановити не вдалося з невідомих суду причин. Відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження у справі про стягнення завданої матеріальної шкоди, що підтверджується розпискою від 04.01.2017. На адресу суду відповідач не надав письмових заперечень проти позову, або будь-яких заяв та пояснень, не надав заяву про його бажання приймати участь в судовому засіданні в режимі відео конференції. Заслухавши позицію позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року N 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" (зі змінами) шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Відповідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно вироку Голопристанського районного суду Херсонської області від 23.09.2016 року [PERSON] 09 квітня 2016 року близько 22:00 години в м.Гола Пристань, Херсонської області проник у приміщення сараю домоволодіння [ADDRESS] і таємно викрав пилосос та велосипед, чим завдав потерпілому [PERSON] матеріальну шкоду на суму 1000 гривень. За вказаним фактом [PERSON] було засуджено за ст. 185 чч.2, 3 КК України до чотирьох років і шести місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 24 жовтня 2016 року. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з матеріалів кримінальної справи № 654/2007/16-к за обвинуваченням [PERSON] за ч.2,3 ст.185 КК України, розмір матеріальної шкоди, завданої [PERSON] протиправними діями [PERSON], складає 1000 грн., що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи №3547 від 03.06.2016 року. З огляду на викладене суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі 1000 гривень, які підлягають стягненню з [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням злочину, оскільки доведено вина відповідача у вчиненні неправомірних дій, а саме крадіжки майна позивача, заподіяння цими діями матеріальної шкоди та наявність між цими діями і шкодою безпосереднього причинного зв'язку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Outcome: approved