Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

27 квітня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом, який 19.08.2015 року уточнила та остаточно просила розірвати договір побутового підряду, індивідуальний номер замовлення FJ 513L від 05 жовтня 2014 року, розірвати договір про надання споживчого кредиту з ПАТ «Альфа-Банк» за № 401659670 від 05 жовтня 2014 року, стягнути з ФО-П [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» на її користь понесені нею збитки в розмірі 6673,22 грн., зобов'язати ФО-П [PERSON] повернути ПАТ «Альфа-Банк» отримані за договором кошти у розмірі 15300 грн.. В обґрунтування позову посилається на те, що вона 05.10.2014 року уклала з ФО-П [PERSON] договір побутового підряду, індивідуальний номер замовлення FJ 513L, предметом якого стало організація ФО-П [PERSON]О робіт по виготовленню та передачі у власність позивача ПВХ конструкцій (виготовлення та встановлення балкону) за розцінками останньої. Під впливом обману та нав'язування послуг вона також вимушена була укласти договір споживчого кредиту з ПАТ «Альфа-Банк» за № 401659670, зі страхуванням життя. Повна, належна, своєчасна та достовірна інформація відповідачем ФО-П [PERSON] їй надана не була, обіцяну 21% знижку вона так і не отримала. Замість обіцяних 8200 грн., вартість договору майже вдвічі перевищила обіцяний розмір. Кредитні кошти у розмірі 15300 грн. вона на руки не отримувала, вони були перераховані банком на банківський рахунок ФО-П [PERSON] 09.10.2014 року позивачка звернулася до відповідачів ФО-П [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» з вимогою щодо розірвання договорів побутового підряду та споживчого кредиту. Проте у прийнятті письмового звернення в офісі ФО-П [PERSON] їй було відмовлено у присутності двох свідків, після цього направляла листи на юридичну адресу відповідача. Позивач вважає, що за цей строк з 05.10.2014 року по 09.10.20414 року відповідач ФО-П [PERSON] не встигла виконати, навіть приступити до заказу, а тому в силу ч. 2 ст. 867 ЦК України вона має право відмовитися від договору, без відшкодування якихось витрат. Свої вимоги до відповідача ПАТ «Альфа-Банк» обгрунтовує порушенням зобов`язання з боку ПАТ «Альфа-Банк», а саме, неналежним виконанням останнім договору споживчого кредиту за № 401659670 від 05.10.2014 року, та посилається на положення ч. 1 ст. 530, ст.ст. 526, 610, 611 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 651 ЦК України. В судовому засіданні позивач та її представник уточнений позов підтримали та пояснили, що 05.10.2014 року позивач після підписання договорів прийшов до дому, де ретельно вивчив договори та з'ясував, що ніяка знижка йому не надається, а ціна виходить значно більша, ніж обіцяна. 09.10.2014 року з двома свідками пішов до офісу [PERSON], однак заяву про відмову від договору у нього прийняти відмовилися. Після цього в той же день він зі свідком пішов до «Альфа-банку», де заявив про свою відмову від договору. Представник відповідача ПАТ «Альфа-Банк» в судове засідання 09.09.2015 року не з`явився, був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, подав до суду заперечення, в яких зазначив, що підстави для розірвання кредитного договору відсутні оскільки позивач не повернув кредитні кошти, як передбачено п. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідач [PERSON] неодноразово викликалася до суду належним чином, у порядку ст. ст. 77, 169 п. 2,3 ЦПК України, але в суд не зявляється, причини неявки суду не повідомляє. Позовні вимоги не оспорює, письмових заперечень суду не надала. Представник третьої особи Інспекції з питань захисту прав споживачів у Харківській області в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON], як первісні від 27.04.2015 року, так і уточнені від 19.08.2015 року, підтримав в повному обсязі та надав відповідні пояснення щодо законності та обгрунтованості позовних вимог. Суд, вислухавши позивача, її представника [PERSON]А, представника відповідача ПАТ «Альфа-Банк», представника третьої особи Інспекції з питань захисту прав споживачів у Харківській області [PERSON], перевіривши матеріали справи, дослідивши інші докази в їх сукупності з іншими доказами, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судовим розглядом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. 05.10.2014 року між позивачем [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір побутового підряду, індивідуальний номером замовлення FJ 513L (а.с. 13-14). Відповідно до п. п. 1.1, 1.4. - 1.8. договору його предметом стало організація відповідачем ФО-П [PERSON] робіт по виготовленню та передачі у власність позивача ПВХ конструкцій (виготовлення та встановлення балкону) за розцінками відповідача (а.с. 13). Згідно п. п. 2.1. 2.2 договору вартість замовлених виробів склала 16358, 00 грн., завдаток склав 15300,00 грн.(а.с. 13). Пунктами 3.1, 3.2 договору передбачено, що позивач зобов'язана сплатити вартість замовлених виробів, а ФО-П [PERSON] передати їй їх у власність позивача на протязі 30 днів з моменту укладення договору (а.с. 13). Згідно п. 3.10 договору Замовник підписує акт прийому-передачі виробів або надає письмову мотивовану відмову від підписання із вказівками щодо не доопрацювань (а.с. 13). Того ж дня, 05.10.2014 року між позивачем [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» укладено кредитний договір № 401659670, відповідно до якого банк перерахував кредитні кошти у розмірі 15300 грн. на банківський рахунок ФО-П [PERSON] (а.с. 28-32) На наступний день, згідно з матеріалами справи, ПАТ «Альфа-Банк» 06.10.2014 року були перераховані кошти в сумі 15 300,00 грн. на рахунок ФО-П [PERSON] (а.с. 41). Як встановлено в судовому засіданні з пояснень допитаних свідків [PERSON] і [PERSON], 09 жовтня 2015 року позивач прийшла до офісу ФО-П [PERSON] разом із вказаними особами та подала заяву про розірвання договору, однак її було повідомлено про те, що ФО-П [PERSON]О відсутня, та ніхто це питання вирішити не може, заяву у неї не прийняли. Судом встановлено, що позивачкою було вжито заходів щодо інформування відповідачів про розірвання договорів, в тому числі шляхом направлення рекомендованої кореспонденції з повідомленнім про вручення (а.с. 20-26, 37-38) Відповідач [PERSON], належним чином, на звернення не відреагувала. 25.11.2014 року та 11.12.2014 року відповідачем ПАТ «Альфа-Банк» прийнято від позивача заяви про розірвання кредитного договору за № 401659670 (а.с. 37, 38). Згідно відповідей ПАТ «Альфа-Банк» в розірванні кредитного договору позивачу відмовлено. (а.с. 39-42). Крім того, позивач зверталася з приводу наведених фактів до правоохоронних органів з відповідною заявою, що підтверджено висновком № 60 старшого оперуповноваженого Дзержинського РВ ХГУ ГУМВС України в Харківській області [PERSON]В, затвердженого начальником Дзержинського РВ ХГУ ГУМВС України в Харківській області підполковником міліції [PERSON] (а.с. 27) Оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову на підставі наступного. Як зазначено у статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є розірваним. Згідно з ч.3 ст. 653 ЦК України у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором и не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Відповідно до ч.4 ст. 849 ЦК України замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору. Згідно з ч. 2 ст. 867 ЦК України замовник має право у будь-який час до здачі йому роботи відмовитися від договору побутового підряду, сплативши підрядникові частину встановленої ціни роботи пропорційно роботі, фактично виконаній до повідомлення про відмову від договору, та відшкодувавши йому витрати, здійснені до цього моменту з метою виконання договору, якщо вони не входять до частини ціни роботи, яка підлягає сплаті. Умови договору, що позбавляють замовника цього права, є нікчемними. Відповідно до ч.6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Перебіг цього строку розпочинається з моменту передачі споживачеві примірника укладеного договору. Відкликання згоди оформлюється письмовим повідомленням, яке споживач зобов'язаний подати особисто чи через уповноваженого представника або надіслати кредитодавцю до закінчення строку, зазначеного в абзаці першому цієї частини. З відкликанням згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту споживач повинен одночасно повернути кредитодавцю кошти або товари, одержані згідно з договором. Судом встановлено, що позивач 09.10.2014 рокувідмовився від заказу. Ним були прийняті всі можливі заходи для доведення про це особисто ФО-П [PERSON], позивач зі свідками приходив в приміщення її офісу за місцем укладання договору, залишав письмові заяви про відмову від договору, які працюючі в офісі особи відмовилися прийняти, після чого направляв письмові заяви поштою. Відповідачка [PERSON], як суб'єкт підприємництва, зобов'язана забезпечити належні умови для реалізації споживачами її послуг своїх прав відповідно до законодавства України, зокрема, передбаченого ч. 2 ст. 867 ЦК України права замовника у будь-який час до здачі йому роботи відмовитися від договору побутового підряду, тому позивач, який виконав обов'язки по своєчасному повідомленню виконавця про відмову від заказу, не може нести відповідальність за невиконання нею цього обов'яз ку. Крім того, відповідачкою не надано суду достовірних, належних та допустимих доказів на підтвердження виконання заказу позивача на момент його звернення з заявою про розірвання договору. А згідно ст.10 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про розірвання договору побутового підряду за індивідуальним номером замовлення FJ 513L від 05.10.2014 року. Судом також встановлено, що на момент відмови позивача від заказу кредитні кошти банком вже були перераховані на рахунок [PERSON], проте повна, належна, своєчасна та достовірна інформація стосовно вартості та переліку товару відповідачем ФО-П [PERSON] позивачу надана не була, обіцяну 21% знижку, яка вказана в талоні, наданому позивачем до суду, вона так і не отримала, що іншими учасниками процесу не оспорювалося. Кредитні кошти у розмірі 15300 грн. позивач на руки не отримувала, вони були перераховані 06 жовтня 2014 року ПАТ «Альфа-Банком» на банківський рахунок ФО-П [PERSON]. Відповідно до ч. 1 п. 5 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію. В матеріалах справи не містяться доказів того, що специфікацію чи лист-гарантію, в яких згідно п. 2.5 кредитного договору повинно бути вказано перелік товару задля якого надається кредит, позивачу ПАТ «Альфа-Банком» було надано. На листі заказі за № FJ 315L від 05.10.2014 року не вбачається підпису позивача. Крім того, згідно п. 3 розділу 2 договору споживчого кредиту за № 401659670, який названо «Загальними умовами споживчого кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа Банк», та які є невід`ємною частиною договору, «Банк надає Позичальнику Кредит не пізніше наступного робочого дня Банку з дати набуття чинності цим Договором та за умови надання Позичальником Банку документів, що підтверджують передачу товару Позичальнику і сплату ним авансу за Товар (у випадку його наявності). Судом встанолено, що відповідачем ПАТ «Альфа-Банк» порушено умову п. 3 розділу 2 договору споживчого кредиту за № 401659670, оскільки відповідач ПАТ «Альфа-Банк», не отримавши від позивача документів, підтверджуючих передачу останньому товару, перерахував кредитні кошти на банківський рахунок ФО-П [PERSON] На момент перерахування кредитних коштів на рахунок ФО-П [PERSON] відповідні вироби згідно договору побутового підряду відповідачем ФО-П [PERSON] не були виготовлені та передані позивачу. В зв`язку з чим, відповідач ПАТ «Альфа-Банк» не мав права згідно п. 3 розділу 2 договору споживчого кредиту надавати позичальнику кредит, не отримавши від нього документів, що підтверджують передачу товару Позичальнику, чим порушив вказану умову договору. Посилання представника ПАТ «Альфа-Банк» на те, що, відкликавши свою згоду на укладання кредитного договору, позивач не повернув отримані кредитні кошти, а тому відсутні підстави для розірвання договору, у даному випадку суд до уваги не приймає, оскільки позивач і не отримував кошти, які були перераховані ПАТ «Альфа-Банком» на банківський рахунок ФО-П [PERSON] Посилання представника банку в запереченнях від 09.09.2015 року на те, що згідно п. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» відкликання згоди на оформлення договору споживчого кредиту оформлюється письмовим повідомленням, яке споживач зобовязаний подати особисто чи через уповноваженого представника або надіслати кредитодавцю протягом чотирнадцяти календарних днів з дня укладання договору, суд також до уваги не приймає, оскільки в позовних вимогах позивач взагалі не посилається на вказану статтю Закону України «Про захист прав споживачів». Позовну вимогу щодо розірвання кредитного договору позивач обґрунтовує неналежним виконанням договірних відносин з боку ПАТ «Альфа-Банк». Копію спеціфікації та копію рахунку № 113 від 05.10.2014 р., наданих представником ПАТ «Альфа-Банк» в додаток до заперечень від 09.09.2015 р., суд оцінює критично, оскільки вказані копії не є належним доказом виготовлення відповідачем ФО-П [PERSON] виробів на замовлення позивача. Крім того, відповідно до договору побутового підряду, індивідуальний номер замовлення FJ 513L, термін виготовлення та передачі у власність позивача зазначених виробів складає 30 робочих днів з моменту укладання договору. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку щодо необхідності розірвання також і договору споживчого кредиту між позивачем та ПАТ «Альфа-Банк». Також необхідно зобов'язати ФО-П [PERSON] повернути ПАТ «Альфа-Банк» отримані за договором кошти у розмірі 15300 грн.. Крім того, підлягає задоволенню позовна вимога щодо відшкодування на користь позивача понесених нею збитків в розмірі 6 673, 22 грн., що підтверджено квитанціями про сплату кредиту, солідарно з ФО-П [PERSON] та з ПАТ «Альфа-Банк», оскільки як з боку ФО-П [PERSON]О, так і з боку ПАТ «Альфа-Банк», вбачається порушення договірних відносин (а.с. 43-44). Таким чином, позовні вимоги позивача у даній справі щодо розірвання договорів побутового підряду та споживчого кредиту, стягнення матеріальних збитків та перерахування (повернення) ФОП-П [PERSON] ПАТ «Альфа-Банк» отриманих грошових коштів є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з огляду на викладене вище. При подачі позову до суду [PERSON]. була звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 7 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір стягується з відповідачів на користь Державного бюджету України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved