Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

26 грудня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, який 21 лютого 2017 року уточнила, в якому просить усунути перешкоди в користуванні належної їй [PERSON] на підставі договору дарування земельної ділянки, посвідченого 29 травня 2003 року, реєстровий номер 1607, державним нотаріусом Томашпільської державної нотаріальної контори та державного акту серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку, виданого 20 червня 2003 року Вапнярською селищною радою, а також на підставі договору дарування земельної ділянки, посвідченого 29 травня 2003 року, реєстровий номер 1608, державним нотаріусом Томашпільської державної нотаріальної контори та державного акту серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку, виданого 20 червня 2003 року Вапнярською селищною радою земельною ділянкою для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель, розташованою за адресою [ADDRESS] а також житловим будинком, належним їй відповідно до договору дарування будинку, посвідченого 9 серпня 2002 року в.о.обов?язки державного нотаріуса Томашпільської державної нотаріальної контори, шляхом зобов'язання відповідача [PERSON] відновити межові знаки, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданих на її ім?я 20 червня 2003 року Вапнярською селищною радою та відповідно до акту здачі межових знаків від 28 липня 2007 року; перенести з належної позивачці земельної ділянки на ділянку належну відповідачу відповідно до норм ДБН вигрібну яму та гноєсховище; звільнити прохід до належного їй будинку та земельної ділянки та відвести стічні води з належного [PERSON] житлового будинку від належної позивачу вищезазначеної земельної ділянки. Даний позов обґрунтований наступним. Позивач [PERSON] на підставі договору дарування земельної ділянки, посвідченого 29 травня 2003 року, реєстровий номер 1607, державним нотаріусом Томашпільської державної нотаріальної контори та державного акта серія [NUMBER] на право власності на земельну ділянку, виданого 20 червня 2003 року Вапнярської селищною радою, а також на підставі договору дарування земельної ділянки, посвідченого 29 травня 2003 року, реєстровий номер 1608 державним нотаріусом Томашпільської державної нотаріальної контори та державного акта серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку, виданого 20 червня 2003 року Вапнярською селищною радою, є власником земельної ділянки, яка розташована в [ADDRESS] По сусідству з позивачкою в житловому будинку [NUMBER] мешкає відповідач [PERSON] Позивач [PERSON] вказує, що [PERSON] порушує її право власності на вищезазначену земельну ділянку, перешкоджає їй в користуванні нею, розмістивши на належній позивачу земельній ділянці вигрібну яму та гноєсховище, порушивши межові знаки та перекривши позивачу прохід до будинку та земельної ділянки. Крім того відповідач [PERSON] вивела стічні води зі свого будинку на земельну ділянку позивача, що створює реальну небезпеку руйнуванню належного позивачу житлового будинку. 28 березня 2016 року позивач звернулася до Вапнярської селищної ради з заявою з проханням вжити заходів до відповідача [PERSON] з метою усунення останньою вищезазначених порушень. 20 квітня 2016 року вона повторно звернулася до Вапнярської селищної ради з заявою з проханням повідомити про результати розгляду попередньої заяви та вжити заходів до відповідача з метою усунення [PERSON] вищезазначених порушень. Згідно відповідей Вапнярської селищної ради на звернення позивачка [PERSON] селищний голова повідомив, що при розгляді її заяв, зазначені позивачем обставини підтвердилися, [PERSON] рекомендовано усунути порушення межових знаків, звільнити прохід до земельної ділянки [PERSON] та відвести стічні води від будинку [PERSON] Однак вказані дії [PERSON] не виконала. 15 липня 2016 року позивач зверталася ще раз до Вапнярської селищної ради з подібними заявами з проханням вжити заходів до відповідача з метою усунення [PERSON] вищезазначених порушень, але [PERSON] до цього часу вказані дії не виконала, зазначені порушення не усунула, тому з даним позовом [PERSON] вимушена звернутися до суду. 9 лютого 2017 року [PERSON] подала до суду зустрічний позов до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні будинком та зобов'язання вчинення дій, в якому просить усунути перешкоди в користуванні житловим будинком, розташованого в [ADDRESS] шляхом: зобов'язання відповідача [PERSON] відвести стічні води від житлового будинку [ADDRESS] які потрапляють з будівлі магазину «ВЕЛЕС» по [ADDRESS] зобов'язання відповідачки [PERSON] не допускати задимлення та потрапляння вогняних іскор до житлового будинку [ADDRESS] і переобладнати котел твердого палива в будинку [ADDRESS] вивести димохідну трубу відповідно до пожежних вимог; зобовязання відповідача [PERSON] усунути перешкоди в користуванні житловим будинком [ADDRESS] шляхом перенесення будівлі магазину «ВЕЛЕС» на відстань не менше одного метра від фундаменту будинку [PERSON] Також просить стягнути на її користь понесені судові витрати. В судовому засіданні представники позивача [PERSON]-[PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю, посилаючись на обставини зазначені в позові та додані до нього матеріали справи. Зазначили, що були чітко встановленні порушення, які відповідачем не усунуті і це підтверджується комісією та відповіддю селищної ради. Вважають, що в матеріалах справи достатньо доказів, які вказують та підтверджують порушення з боку [PERSON] по відношенню земельної ділянки [PERSON], зокрема, актами Вапнярської селищної ради. Зустрічний позов [PERSON] не визнали, попросили відмовити в його задоволенні, оскільки вважають, що він заявлений безпідставно і стороною позивача за зустрічним позовом не подано жодного до суду доказу на підтвердження обставин, зазначених у зустрічній позовній заяві та порушень зі сторони [PERSON] Представники відповідача [PERSON] -[PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні первісний позов не визнали, попросили в його задоволенні відмовити, оскільки позивачем та її представниками не надано належних доказів, які підтверджують викладені ними в позовній заяві факти порушень зі сторони [PERSON] Зустрічний позов [PERSON] підтримали повністю, попросили його задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у зустрічній позовній заяві та докази, подані ними до суду. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він був в складі комісії при огляді земельних ділянок [PERSON] і [PERSON] та при складанні акту. Факти, встановлені в актах, складених комісією, дійсно мали місце і він їх підтримує. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що був присутній при огляді і складанні акту від 3 лютого 2017 року по скарзі [PERSON] Пам?ятає, що тоді танув сніг і тала вода стояла під фундаментами обох приміщень. З ринви приміщення [PERSON] в одному місці текла тала вода, але це сталося, можливо, тому, що було багато снігу, і ринва була забита снігом. З даху [PERSON] також текла вода. З даху [PERSON] на той час водовідведення не було встановлено і вода текла на територію подвір?я, а з даху [PERSON] водовідведення встановлено було і вода текла на [ADDRESS]. Порушень з боку [PERSON] відносно димохідної труби комісією встановлено не було. На момент огляду дана труба не опалювалась. Щодо акту від 20 березня 2017 року на скаргу [PERSON] про усунення порушень з боку [PERSON] щодо зливання відходів на територію [PERSON], то даний акт він не підписував, оскільки між спірними земельними ділянками не було встановлено межових знаків, а тому і не можливо було чітко вказати, де саме розміщене гноєсховище. Коли складався перший акт огляду комісією за його участю, то порушень з боку [PERSON] встановлено не було Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснив, що він працює начальником місцевої територіальної протипожежної команди і приймав участь в складі комісії по скарзі [PERSON] відносно сусідки [PERSON] Пам?ятає, що стічна труба з магазину [PERSON] була розвернута до будинку [PERSON] Щодо димохідної труби, що виходить з магазину [PERSON], пояснив, що якщо вона буде опалюватися, то дим, на його думку, буде йти на територію [PERSON], а тому вважає, що дану трубу потрібно підняти трохи вище. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що працює землевпорядником Вапнярської селищної ради. Пам?ятає, що був членом комісії 3 лютого 2017 року при складанні акту - на реагування скарги [PERSON] відносно її сусідки [PERSON] Комісією було встановлено про неналежність в той час водовідведення з боку магазину [PERSON], а саме в одній частині ринва магазину [PERSON] була трохи забита снігом і в цій частині стікала вода. Водовідведення [PERSON] було направлено на [ADDRESS] Відносно димохідної труби свідок не пам?ятає, тому сказати і пояснити нічого не може. При складанні останнього акту приїжджали ТОВ «Символ» і робили заміри спірних земельних ділянок. Під час обмірів ними було встановлено, що гноєсховище [PERSON] знаходилося на території ділянки останньої, на територію [PERSON] не заходить. 5 липня 2017 року свідок [PERSON] надав суду письмові пояснення, якими доповнив акт від 15 травня 2017 року, пояснюючи, що гноєсховище [PERSON] знаходилося на території ділянки останньої, на територію [PERSON] не заходить. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов'язковість рішень суду. Згідно ст..1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.11 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цивільно-процесуального Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 121 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає у рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у їх прийнятті. Відповідно до ст.59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані із порушенням порядку, встановленого законом. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи ( ст. 64 ч. 1 ЦПК України ). Згідно ч.1 ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до статей 3, 4, 15 ЦПК України особа має конституційне право на судовий захист своїх цивільних прав і може звернутися із позовом про захист порушеного, оспореного або невизнаного права у спосіб, передбачений ЦК України. Згідно зі ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Відповідно до Конституції України усі суб'єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (частини перша, друга статті 41); правовий режим власності визначається виключно законами України (пункт 7 частини першої статті 92). Згідно ст.. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснено, що згідно зі ст. 158 ЗК України суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу влади з питань земельних ресурсів. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування земельної ділянки від 23 травня 2003 року, [PERSON] подарувала [PERSON] земельну ділянку площею 0,0214 га, розміщену на землях Вапнярської селищної ради по [ADDRESS] та обслуговування житлового будинку і господарчих споруд. Договір зареєстровано в реєстрі за № 1608 (а.с.5). Відповідно до договору дарування земельної ділянки від 23 травня 2003 року, [PERSON] подарувала [PERSON] земельну ділянку площею 0,0143 га, розміщену на землях Вапнярської селищної ради по [ADDRESS] та обслуговування житлового будинку і господарчих споруд. Договір зареєстровано в реєстрі за № 1607 (а.с.6). 20 червня 2003 року Вапнярською селищною радою [PERSON] видано державний акт серії [NUMBER], згідно якого на підставі договору дарування земельної ділянки від 29 травня 2003 року № 1607 вона є власником земельної ділянки площею 0,0143 га, що розташована по [ADDRESS] цільове призначення земельної ділянки-для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель (а.с.7). Згідно рішення 7 сесії 5 скликання Вапнярської селищної ради від 21 червня 2007 року, вирішено: погодити зміну цільового призначення частини земельної ділянки розміром 70 кв.м. підприємцю [PERSON] по [ADDRESS] для здійснення комерційної діяльності (а.с.34). 20 червня 2003 року Вапнярською селищною радою [PERSON] видано державний акт серії [NUMBER], згідно якого на підставі договору дарування земельної ділянки від 29 травня 2003 року № 1608 вона є власником земельної ділянки площею 0,0214 га, що розташована по [ADDRESS] цільове призначення земельної ділянки-для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель (а.с.8). Згідно договору дарування будинку від 19 серпня 2002 року, [PERSON] подарувала [PERSON] жилий будинок по [ADDRESS] Згідно договору дарування будинку від 19 серпня 2002 року, [PERSON] подарувала [PERSON] 13/20 частин жилого будинку з відповідними надвірними будівлями по [ADDRESS] Згідно копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12 березня 2007 року, [PERSON] є власником 13/20 частин житлового будинку з господарчими будівлями по [ADDRESS] в смт Вапнярка Томашпільського району Вінницької області (а.с.231). Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12 березня 2007 року, [PERSON] є власником жилого будинку по [ADDRESS] Згідно копії рішення 14 сесії 7 скликання Вапнярської селищної ради від 25 липня 2016 року, [ADDRESS] перейме нова на [ADDRESS] (а.с.50-52). Відповідно до договору купівлі-продажу будинку від 14 листопада 1974 року, [PERSON] придбала будинок по [ADDRESS] Згідно довідки Вапнярської селищної ради від 16 лютого 2017 року, господарський номер [ADDRESS] житлового будинку, власником якого є [PERSON], згідно договору купівлі-продажу, змінено на № 82 (а.с.101). При огляді судом інвентаризаційної справи будинку по [ADDRESS] було встановлено, що будинок належить [PERSON] та [PERSON] на підставі договорів купівлі-продажу. Згідно довідки Вапнярської селищної ради від 16 лютого 2017 року, [PERSON], адреса якої зазначена в домовій книзі [ADDRESS] [PERSON] являється однією і тією ж особою (а.с.102). Як вбачається із довідки Вапнярської селищної ради № 00207 від 2 лютого 2017 року, в будинку [ADDRESS] зареєстрована та проживає [PERSON] (а.с.53). Згідно рішення Вапнярської селищної ради 2 сесії 23 скликання від 5 серпня 1998 року, [PERSON] передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку розміром 0,032 га для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд, особистого підсобного господарства, садівництва, дачного, гаражного будівництва (а.с.103). Згідно довідки Томашпільського районного центру зайнятості від 21 грудня 1999 року, [PERSON] виділено 50 кв.м. землі, яка належить Вапнярській філії (а.с.105). Згідно рішення Вапнярської селищної ради 8 сесії 23 скликання від 22 грудня 1999 року, [PERSON] дано дозвіл на виділення 50 кв.м. земельної ділянки біля його присадибної ділянки в [ADDRESS] Як вбачається із копії заяви [PERSON] від 28 березня 2016 року, остання звернулася до Вапнярської селищної ради з заявою з проханням вжити заходів до [PERSON] з метою усунення останньою порушень (а.с.9). Згідно відповіді селищного голови Вапнярської селищної ради на звернення позивача [PERSON] від 14 квітня 2016 року, селищний голова повідомив, що [PERSON] рекомендовано усунути порушення межових знаків, звільнити прохід до земельної ділянки [PERSON] та відвести стічні води від будинку [PERSON] (а.с.12). 20 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до Вапнярської селищної ради з заявою з проханням повідомити про результати розгляду попередньої заяви та вжити заходів до відповідача з метою усунення [PERSON] порушень (а.с.10). Згідно відповіді селищного голови Вапнярської селищної ради на звернення позивача [PERSON] від 28 квітня 2016 року, селищний голова повідомив, що з [PERSON] повторно проведено розмову та рекомендовано усунути порушення межових знаків, звільнити прохід до земельної ділянки [PERSON] та відвести стічні води від будинку [PERSON] (а.с.13). Як вбачається із відповіді Вапнярської селищної ради від 15 червня 2006 року на заяву - звернення [PERSON] (чоловіка позивача за первісним позовом) про те, що [PERSON] (чоловіком відповідача за первісним позовом) виведено стічну трубу із даху власного будинку, яка справлена на його подвір?я і дощова вода тече на стіну його будинку, внаслідок якого він обвалюється, дійсно, такий факт мав місце і при розмові селищної ради з [PERSON] він зобов?язався змінити направлення стічних вод (а.с.89). 15 липня 2016 року позивач зверталася ще раз до Вапнярської селищної ради з подібною заявою з проханням вжити заходів до відповідача з метою усунення [PERSON] порушень (а.с.11). Як вбачається із відповіді Вапнярської селищної ради від 4 грудня 2006 року на клопотання [PERSON] відносно самовільного будівництва прибудови до житлового будинку сусідом [PERSON], який порушує Державні будівельні норми та межові знаки, дійсно прибудова будувалася з порушенням і без дозволу відповідних служб (а.с.90). Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 р., гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно визначається, як право на власність. Відповідно до ст.. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 150 ЖК України та ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності житловий будинок, квартиру, користуються ним для особистого проживання і проживання членів сім'ї. Власникові, згідно із ст. 317 ЦК України, належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім?ї, інших осіб. Згідно положень ст.. 391 ЦК України, власник житла має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно пункту "б" частини 3 статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Вирішуючи позовні вимоги в частині вимог про відновлення межі між земельними ділянками, суд враховує те, що згідно із ч.ч. 2, 3, 5 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються: земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом. Статтею 106 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів. На виконання вказаної статті наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за № 391/17686, затверджено Інструкцію про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, якою визначено механізм відновлення меж земельних ділянок на місцевості, який здійснюють: виконавець - юридична або фізична особа, яка отримала ліцензії на проведення робіт із землеустрою та топографо-геодезичних робіт; замовник - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, власник (користувач) земельної ділянки, який замовляє роботи із встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Відповідно до ст. 107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації, яка відповідно до ст. 193 ЗК України містить сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим земельних ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристику, розподіл серед власників землі та землекористувачів. Як вбачається із акту здачі межових знаків для збереження на межі землекористування від 28 липня 2007 року, складений представниками господарського ТОВ «Символ» в присутності землекористувача гр. [PERSON], межові знаки встановлені згідно державного акту на землю. При переобмірі земельної ділянки по [ADDRESS] яка належить [PERSON], виявлено порушення межових знаків з боку гр. [PERSON] (а.с.88). Згідно акту від 6 травня 2009 року, складеного землевпорядником Вапнярської селищної ради, юрисконсультом селищної ради в присутності гр.. [PERSON] та [PERSON] на підставі заяви [PERSON] про те, щоб виділити земельну узгоджувальну комісію для встановлення межових знаків, в результаті обстеження було виявлено факт порушення межових знаків з боку [PERSON], так як відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого [PERSON], ширина її земельної ділянки становить 8,32 м, а фактично є 8,14. Гр. [PERSON] рекомендовано усунути порушення межових знаків. Гр. [PERSON] та гр. [PERSON] обрати такий спосіб використання земельних ділянок, відповідно при яких власникам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (а.с.91). Згідно акту від 1 квітня 2010 року, складеного землевпорядником Вапнярської селищної ради, юрисконсультом селищної ради в присутності гр. [PERSON] та гр.. [PERSON] на підставі заяви [PERSON] про те, що її сусід гр. [PERSON]-чоловік [PERSON], якій належить будинок в [ADDRESS], в присутності свідків знищив межові знаки і самовільно захопив належну [PERSON], згідно державного акту на право власності на землю, територію, знищив тип, зламав стічну трубу, стічні води направив на його будинок, що приводить до руйнування будинку; на спільній території прив?язав собаку, що заважає проходу [PERSON] до її підсобних приміщень, в результаті обстеження виявлено, серед іншого, факт знищення межового знаку з боку [PERSON] та рекомендовано усунути порушення межових знаків (а.с.93). Згідно акту від 6 квітня 2015 року, складеного секретарем Вапнярської селищної ради, головою земельної узгоджувальної комісії, заступником селищного голови з питань виконавчих органів ради, секретарем виконавчого комітету Вапнярської селищної ради в присутності ДІМ Томашпільського РВ УМВС, гр. [PERSON] на підставі заяви гр. [PERSON] про те, що її сусід [PERSON] по земельній ділянці, що знаходиться в [ADDRESS], по межі суміжних земельних ділянок розмістив гноярку, порушив межові знаки, перерив прохід до її земельної ділянки, чинить перешкоди в користуванні її земельною ділянкою, при обстеженні виявлено, серед іншого, що [PERSON] порушила межові знаки, розмістивши гноєсховище на межі земельної ділянки з гр. [PERSON] на відстані 5 м від житлового будинку, чим перекрила прохід до земельної ділянки [PERSON] Комісією рекомендовано гр. [PERSON] прибрати гноєсховище з межі суміжних земельних ділянок з гр. [PERSON] на відстань, передбачену ДБН, не чинити перешкод гр. [PERSON] у користуванні її земельною ділянкою; гр. [PERSON] забезпечити влаштування інженерно-технічних заходів, які запобігають стоку атмосферних опадів з покрівель на земельну ділянку гр. [PERSON]; гр. [PERSON] розташувати вигрібну яму, яка розташована на межі земельних ділянок з гр. [PERSON] на відстань не менше 20 м від стін житлового будинку, відповідно до Державних санітарних норм (а.с.94). Згідно акту від 14 березня 2017 року, складеного юристом селищної ради, заступником селищного голови з виконавчих питань [PERSON], землевпорядником [PERSON] у присутності начальника ГОЗНС та ЗЦЗ 28 ДПРЧ [PERSON], головного архітектора [PERSON] та гр.. [PERSON], гр. [PERSON] на підставі заяви [PERSON] встановити наявність чи відсутність перешкод у користуванні житловим будинком [ADDRESS] з боку [PERSON], так як їх будівля магазину «ВЕЛЕС», яка розміщена на земельній ділянці, створює перешкоди, комісією встановлено, що гр. [PERSON] має два державні акти на земельну ділянку за номером [ADDRESS] та технічну документацію на будинок [ADDRESS]. На підставі вищевказаного комісія рекомендує гр. [PERSON] та гр. [PERSON] встановити межові знаки в натурі на місцевості (а.с.136). Згідно акту від 20 березня 2017 року, складеного комісією в складі заступника селищного голови [PERSON], заступника голови соц..-екон розвитку [PERSON], землевпорядника [PERSON], юриста [PERSON] в присутності гр. [PERSON], гр.. [PERSON] на скаргу гр.. [PERSON] від 4 жовтня про усунення порушень гр. [PERSON], а саме зливання відходів на територію гр.. [PERSON], розташування на територію гр.. [PERSON] гноярки та порушення гр.. [PERSON] межових знаків, комісія встановила, що гр. [PERSON] зливає відходи на територію гр. [PERSON]; гр. [PERSON] розташувала на території гр.. [PERSON] гноярку; стічні води відведені на територію гр.. [PERSON] Комісія вирішила та рекомендує гр. [PERSON] та гр. [PERSON] встановити межові знаки на місцевості в натурі; гр. [PERSON] прибрати із території гр..[PERSON] гноярку; гр. [PERSON] припинити зливати відходи на територію гр. [PERSON] аби запобігти руйнуванню будинку під [ADDRESS], що належить [PERSON] (а.с. 204). Згідно акту від 15 травня 2017 року, складений комісією в складі заступника селищного голови [PERSON], землевпорядника [PERSON], секретаря виконкому [PERSON], юриста [PERSON], представників ТОВ «Символ» [PERSON], [PERSON] у присутності гр.. [PERSON] на заяву гр. [PERSON] та гр. [PERSON] про встановлення межових знаків і встановлення актів порушення межових знаків, представниками ТОВ «Символ» здійснено заміри земельних ділянок та встановлено, що земельна ділянка гр. [PERSON] відповідає розмірам державного акту серії [NUMBER]; порушень з боку гр. [PERSON] у переміщенні або знищенні межових знаків немає; гр. [PERSON] порушила межу згідно державного акту гр. [PERSON] (а.с.203). Згідно письмового пояснення спеціаліста-землевпорядника Вапнярської селищної ради [PERSON] від 5 липня 2017 року, при складанні акту від 15 травня 2017 року помилково не було зазначено, що гноєсховище, яке належить [PERSON] знаходиться на її земельній ділянці, яке перешкод в користуванні земельною ділянкою гр. [PERSON] не створює (а.с.212). Однак дані пояснення [PERSON], який давав аналогічні пояснення, будучи допитаним у судовому засіданні в якості свідка, суд не приймає до уваги, оскільки актом від 5 липня 2017 року комісією в складі заступника селищного голови [PERSON], землевпорядника [PERSON], секретаря виконкому [PERSON], юриста [PERSON]., представників ТОВ «Символ» [PERSON], [PERSON] було складений даний акт на заяви [PERSON] і [PERSON] про встановлення межових знаків і встановлення актів порушення межових знаків, в даному акті не зазначено, що гноєсховище, яке належить [PERSON] знаходиться на її земельній ділянці, яке перешкод в користуванні земельною ділянкою гр..[PERSON] не створює, іншими членами комісії також пояснення [PERSON] не підтверджено. Отже, суд вважає, що дійсно з боку [PERSON] були порушення межових знаків між земельними ділянками останньої та [PERSON], дані порушення зафіксовані в актах від 6 травня 2009 року, 1 квітня 2010 року, 6 квітня 2015 року, 14 березня 2017 року, 20 березня 2017 року, 15 травня 2017 року, а також вбачаються у відповідях селищного голови Вапнярської селищної ради на звернення [PERSON] від 4 грудня 2006 року, від 14 квітня 2016 року, 28 квітня 2016 року, в яких прямо вказано на факти порушення з боку [PERSON] межових знаків, а тому суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача за первісним позовом-позивача за зустрічним позовом [PERSON] відновити межові знаки, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданих на ім?я [PERSON] 20 червня 2003 року Вапнярською селищною радою та відповідно до акту здачі межових знаків від 28 липня 2007 року. Слідуючою позовною вимогою [PERSON] є усунення перешкод шляхом звільнення проходу до її будинку та земельної ділянки. Згідно акту від 1 квітня 2010 року, в результаті обстеження виявлено, серед іншого, що на спільному проході, яким користуються суміжні землекористувачі, [PERSON] прив?язала собаку, що не дає змоги [PERSON] у використанні проходу до належної їй земельної ділянки, на якій розташовані її підсобні приміщення та рекомендовано звільнити спільний прохід до земельної ділянки, яка належить [PERSON] (а.с.93). Як уже зазначалося, згідно акту від 6 квітня 2015 року, при обстеженні виявлено, серед іншого, що [PERSON] порушила межові знаки, розмістивши гноєсховище на межі земельної ділянки з гр. [PERSON] на відстані 5 м від житлового будинку, чим перекрила прохід до земельної ділянки [PERSON] Комісією рекомендовано гр. [PERSON] прибрати гноєсховище з межі суміжних земельних ділянок з гр. [PERSON] на відстань, передбачену ДБН, не чинити перешкод гр. [PERSON] у користуванні її земельною ділянкою (а.с.94). Враховуючи, що [PERSON] створила перешкоди [PERSON] у користуванні проходом до її будинку та земельної ділянки, селищним головою 14 квітня 2016 року було рекомендовано [PERSON] звільнити прохід до земельної ділянки [PERSON] (а.с.12), однак [PERSON] на рекомендації не відреагувала, тому дана позовна вимога також підлягає до задоволення. Окрім того, позивач [PERSON] у своїй позовній заяві ставить вимоги щодо перенесення з її ділянки вигрібної ями та гноєсховища [PERSON] Згідно акту від 6 квітня 2015 року, складеного секретарем Вапнярської селищної ради, головою земельної узгоджувальної комісії, заступником селищного голови з питань виконавчих органів ради, секретарем виконавчого комітету Вапнярської селищної ради в присутності ДІМ Томашпільського РВ УМВС, гр. [PERSON] на підставі заяви гр.. [PERSON] про те, що її сусід [PERSON] по земельній ділянці, що знаходиться в [ADDRESS], по межі суміжних земельних ділянок розмістив гноярку, порушив межові знаки, перерив прохід до її земельної ділянки, чинить перешкоди в користуванні її земельною ділянкою. Комісією рекомендовано гр.. [PERSON] прибрати гноєсховище з межі суміжних земельних ділянок з гр. [PERSON], розташувати вигрібну яму, яка розташована на межі земельних ділянок з гр. [PERSON] на відстань, не менше 20 м від стін житлового будинку, відповідно до Державних санітарних норм (а.с.94). Як уже згадувалося раніше, згідно акту від 20 березня 2017 року, складеного комісією в складі заступника селищного голови [PERSON], заступника голови соц.-екон. розвитку [PERSON], землевпорядника [PERSON], юриста [PERSON] в присутності гр.. [PERSON], гр.. [PERSON] на скаргу гр. [PERSON] від 4 жовтня 2016 року про усунення порушень гр. [PERSON], а саме зливання відходів на територію гр. [PERSON], розташування на територію гр. [PERSON] гноярки та порушення гр. [PERSON] межових знаків, комісія встановила, що гр. [PERSON] зливає відходи на територію гр. [PERSON]; гр. [PERSON] розташувала на території гр. [PERSON] гноярку. Комісія вирішила та рекомендує гр. [PERSON] прибрати із території гр..[PERSON] гноярку (а.с. 204). Згідно відповіді головного лікаря Томашпільської районної санітарно-епідеміологічної станції на заяву [PERSON] від 21 грудня 2011 року, дійсно стічна яма [PERSON] розташована за 1 метр від її будівлі, що не відповідає санітарним нормам, гр. [PERSON] направлено припис, де встановлені терміни перенесення стічної ями (а.с.92). Оскільки судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, зокрема, актами від 6 квітня 2015 року, 20 березня 2017 року, що [PERSON] незаконно розташувала на території [PERSON] вигрібну яму та гноєсховище, чим чинить перешкоди [PERSON] у користуванні земельною ділянкою, тому суд вважає зобов?язати відповідача за первісним позовом-позивача за зустрічним позовом [PERSON] перенести з належної позивачу за первісним позовом-відповідачу за зустрічним позовом [PERSON] земельної ділянки на ділянку належну [PERSON] відповідно до норм ДБН вигрібну яму та гноєсховище. Наступною вимогою [PERSON] є усунення перешкод шляхом відвести стічні води з належного [PERSON] житлового будинку від належної [PERSON] земельної ділянки. Так, у акті від 1 квітня 2010 року, в результаті обстеження виявлено, серед іншого, що стічні води з будинку [PERSON] стікають на паркан [PERSON] і протікають до її будинку та рекомендовано відвести стічні води від будинку [PERSON] (а.с.93). У акті від 6 квітня 2015 року на підставі заяви [PERSON], при обстеженні виявлено, серед іншого, що талі води з даху житлового будинку гр. [PERSON] стікають на земельну ділянку [PERSON], відсутні стічні ринви (а.с.94). У відповідях селищного голови Вапнярської селищної ради на звернення [PERSON] від 14 квітня 2016 року та 28 квітня 2016 року також вбачаються дані порушення з боку [PERSON], в результаті чого рекомендовано було [PERSON] відвести стічні води від будинку [PERSON] [PERSON] зобов?язувався змінити направлення стічних вод (а.с.12, 13, 89). Згідно акту від 20 березня 2017 року, складеного комісією в складі заступника селищного голови [PERSON], заступника голови соц.-екон. розвитку [PERSON], землевпорядника [PERSON], юриста [PERSON] в присутності гр. [PERSON], гр. [PERSON] на скаргу гр. [PERSON], серед іншого, комісія встановила, що стічні води виведені на територію гр. [PERSON] (а.с. 204). Враховуючи, що з боку [PERSON] виявлено перешкоди у користуванні [PERSON] проходом до будинку і земельної ділянки останньої, суд вважає за необхідне зобов?язати [PERSON] відвести стічні води з належного [PERSON] житлового будинку від належної [PERSON] вищезазначеної земельної ділянки. Щодо зустрічних позовних вимог [PERSON] суд приходить до наступного. [PERSON] просить усунути перешкоди в користуванні житловим будинком, розташованого в [ADDRESS] шляхом зобов'язання відповідача [PERSON] відвести стічні води від житлового будинку [ADDRESS] які потрапляють з будівлі магазину «ВЕЛЕС» по [ADDRESS] зобов'язання відповідачки [PERSON] не допускати задимлення та потрапляння вогняних іскор до житлового будинку [ADDRESS] і переобладнати котел твердого палива в будинку [ADDRESS] вивести димохідну трубу відповідно до пожежних вимог; зобовязання відповідача [PERSON] усунути перешкоди в користуванні житловим будинком [ADDRESS] шляхом перенесення будівлі магазину «ВЕЛЕС» на відстань не менше одного метра від фундаменту будинку [PERSON] Як було встановлено в судовому засіданні, 3 лютого 2017 року комісія в складі заступника селищного голови з виконавчих питань [PERSON], секретаря виконавчого комітету Вапнярської селищної ради [PERSON], юриста [PERSON].. землевпорядника МТПК [PERSON] відреагувала на скаргу [PERSON], яка проживає [ADDRESS], до своєї сусідки [PERSON]-власника магазину та житлового будинку по [ADDRESS] щодо вжиття заходів до сусідки заявника, а саме: -стічні води, які течуть з даху магазину по водостічній трубі та затікають від фундамент будинку [ADDRESS] -виведення [PERSON] димоходу таким чином, що дим не піднімається в гору, а розходиться по подвір?ю та забруднює все навкруги; з труби вилітають іскри, чим створюють пожежну небезпеку; -забила «глухий» та високий паркан навпроти вікна. Комісією був складений акт, відповідно до якого комісія рекомендує: -подати звернення до СЕС України про проведення експертизи щодо порушення гр.. [PERSON] санітарних норм (задимлення) та звернутись до пожежної інспекції ДПРЧ-28 смт Томашпіль щодо проведення перевірки створення пожежної небезпеки гр. [PERSON]; -з метою дотримання правил добросусідства звернутись до гр. [PERSON] про усунення дефекту стічної труби, аби запобігти руйнуванню фундаменту будинку (а.с.48). Даний акт від 3 лютого 2017 року суд приймає як такий, що містить рекомендаційний характер, оскільки даним актом не встановлено порушення з боку [PERSON], а лише рекомендовано подати звернення до відповідних інстанцій для проведення перевірки санітарних норм та створення пожежної небезпеки, а також до сусідки [PERSON] з метою дотримання добросусідства про усунення дефекту стічної труби. Судом не встановлено, актами Вапнярської селищної ради не виявлено створення [PERSON] пожежної небезпеки, а також і не виявлено недоліків по водовідведенню з боку [PERSON], тому суд вважає обґрунтування [PERSON] безпідставними та необґрунтованими. Окрім того, як вбачається із копії рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 18 лютого 2010 року, ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 19 квітня 2010 року, в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою відмовлено за безпідставністю (а.с.84-87). Як зазначалося раніше, згідно акту від 14 березня 2017 року, на підставі заяви [PERSON] встановити наявність чи відсутність перешкод у користуванні житловим будинком [ADDRESS] з боку [PERSON], так як їх будівля магазину «ВЕЛЕС», яка розміщена на земельній ділянці, створює перешкоди, комісією встановлено, що гр. [PERSON] має два державні акти на земельну ділянку за номером [ADDRESS] та технічну документацію на будинок [ADDRESS]. На підставі вищевказаного комісія рекомендує гр. [PERSON] та гр. [PERSON] встановити межові знаки в натурі на місцевості (а.с.136). Тобто, належних, обгрунтованих та допустимих доказів того, що [PERSON] створює перешкоди [PERSON] в користуванні її земельною ділянкою та житловим будинком, останньою до суду не надано, порушення з боку [PERSON], на які посилається [PERSON] у своїй зустрічній позовній заяві, в судовому засіданні не підтверджені і ніяким чином не доведені. Окрім того, в ході розгляду справи неодноразово створювалися комісії щодо перевірки фактів, викладених у зустрічній позовній заяві, однак даними актами факти порушення санітарних, пожежних чи інших норм [PERSON], факти перешкоджання [PERSON] [PERSON] в користуванні останньою житловим будинком чи земельною ділянкою не виявлено. Відповідно до статей 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд серед інших вирішує питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин,яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Оскільки вимоги [PERSON] є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах, натомість зустрічна позовна заява [PERSON] є недоведеною, безпідставною та необґрунтованою, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, позовна заява [PERSON]. підлягає до задоволення, а в зустрічному позові [PERSON] необхідно відмовити, як заявленому безпідставно. Відповідно до ст.. 215 ЦПК України, у резолютивній частині рішення суду повинно бути вирішено питання про розподіл судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судом встановлено, що [PERSON] було оплачено судовий збір за подання позову до суду в розмірі 551,20 гривень (а.с.1), [PERSON] було оплачено зустрічну позовну заяву судовим збором в розмірі 640,00 грн (а.с.42). Враховуючи, що позовну заяву [PERSON] задоволено в повному обсязі, в зустрічній позовній заяві [PERSON] відмовлено в повному обсязі, тому суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати, що складаються із сплати судового збору в розмірі 551, 20 гривень, що відповідає вимогам ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved