Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

20.02.2019 р. [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем, згідно з якою, просить суд: встановити факт, що [PERSON] , постійно проживав з померлою [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини, тобто по дату смерті останньої [INFO] . Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, в тому числі квартира [ADDRESS] . На день смерті спадкодавця, [PERSON] проживав в зазначеній квартирі без реєстрації, оскільки в силу свого похилого віку 85 р. та поганого самопочуття за станом здоров`я, спадкодавець потребував сторонньої допомоги. 19.09.2017 р. [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті його бабусі, та видачі свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій, мотивуючи тим, що останнімпропущено шестимісячний термін для прийняття спадщини, тому потрібно звернутись до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, яку просив задовольнити в повному обсязі. Ухвалою від 23.05.2019 р. відкрито провадження в цивільній справі за вказаною заявою. Під час проведення судового засідання 13.11.2019 р. судом встановлено, що заявник [PERSON] помер [INFO] . Ухвалою від 13.11.2019 р. витребувано у Головного територіального управління юстиції у м.Києві інформацію щодо осіб, які звернулись із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та витребувано від приватного нотаріуса КМНО Виноградової А.І. належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи, заведеної щодо майна померлої [INFO] [PERSON] 27.12.2019 р. на адресу суду надійшли копії спадкової справи, заведеної щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , направленіприватним нотаріусом КМНО Виноградовою А.І 14.01.2020 р. надійшла відповіді Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 09.01.2020 р., в якій надано інформацію, що приватний нотаріус КМНО Виноградова А.І., завела після смерті [PERSON] спадкову справу, а станом на 08.01.2020 р. заяву про прийняття спадщини подав його батько [PERSON] . Ухвалою від 27.08.2020 р. залучено до участі у справі [PERSON] , батька померлого, як правонаступника [PERSON] , який помер [INFO] . Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явились, однак в матеріалах справи наявні заяви про розгляд справи за їх відсутності. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази зібрані в справі та врахувавши покази свідків, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка проживала у квартирі [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом серія [NUMBER] про смерть від 29.06.2016 р. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить: квартира [ADDRESS] , яка належить їй на праві власності, що підтверджується договором дарування від 29.05.2007 р., посвідчений приватним нотаріусом КМНО Макаренко В.М. № 980. [PERSON] , [INFO] , була бабусею [PERSON] , [INFO] , що підтверджується долученими до заяви документами, а саме: свідоцтвом про народження [PERSON] від 07.09.1954 року серія [NUMBER] , свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] від 30.11.1974 року серія [NUMBER] , відповідно до якого дружина заявника (донька померлої) змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », свідоцтвом про народження [PERSON] серія [NUMBER] від 01.07.1975 р. та свідоцтвом про смерть [PERSON] від 18.08.2017 р. серія [NUMBER] . В свою чергу, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 19.08.2019 р. серія [NUMBER] . Відповідно до відповіді Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 09.01.2020 р. № 20775/4-19, в якій надано інформацію, що приватний нотаріус КМНО Виноградова А.І., завела після смерті [PERSON] спадкову справу, а станом на 08.01.2020 р. заяву про прийняття спадщини подав його батько [PERSON] . Згідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Отже, з огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] , оскільки був онуком померлої та спадкоємцем першої черги в силу ч.1 ст. 1266 ЦК України, проте [INFO] помер не прийнявши спадщину після померлої баби. Якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. (ст.1276 ЦК України) Статтею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно положень ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. При цьому, положеннями ч. 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. 19.09.2017 р. [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Виноградової А.І., з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, яке залишилось після смерті баби, [PERSON] , яка померла [INFO] та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Однак, постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Виноградовою А.Л. від 19.09.2017 р. [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки заявником пропущено строк для звернення із заявою про прийняття спадщини. Згідно відповіді Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 09.01.2020 р., спадкова справа щодо майна [PERSON] , померлої [INFO] , була відкрита приватним нотаріусом КМНО Виноградовю А.І., яка також відкрила спадщину після смерті [PERSON] . Положеннями частини 1 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно положень ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч.1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. При цьому, відповідно до ст. 66 Закону України «Про нотаріат», на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п.3.21. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 р. за N 282/20595, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем (п. 3.22. Порядку). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з травня 2011 року постійно проживав за місцем реєстрації спадкодавця (своєї бабусі) [PERSON] в квартирі [ADDRESS] , оскільки остання в силу свого похилого та поганого самопочуття за станом здоров`я, потребував сторонньої допомоги. Крім того, [PERSON] сплачував житлово-комунальні послуги за квартиру, в якій він проживав разом з помарлою бабусею, за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується платіжними дорученнями. Також у судовому засіданні з обставин справи було допитано в якості свідків: [PERSON] , [PERSON] , які своїми показами підтвердили, що [PERSON] постійно проживав з померлою [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи вищевикладене, в судовому засіданні встановлено, що на момент смерті [PERSON] , [PERSON] (онук померлої) проживав разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.2, 9 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; в інших випадках, передбачених законом. Згідно з умовами п.16 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення; нормативно-правовий акт № 5 від 31.03.1995 "Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах по встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до роз`яснень, викладених у листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. З огляду на те, що встановлення факту постійного померлого - [PERSON] проживання разом з спадкодавцем на момент відкриття спадщини, має для [PERSON] , юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки, в силу норм статті 1276 ЦК України, зокрема, надасть можливість отримати свідоцтво про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] , встановлення вказаного факту в позасудовому порядку за вищевказаних обставин неможливе, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що існують всі правові підстави для встановлення факту постійно проживав [PERSON] з померлою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини, тобто по дату смерті останнього [INFO] .

Outcome: approved