Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

[PERSON] в березні 2019 року звернулась до суду із позовом до КС «Злагода» про стягнення грошових коштів за договором. Позов мотивовано тим, що 02.12.2013 року між позивачем та КС «Злагода» укладено договір про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок № [NUMBER] дВ із вкладом у розмірі 5600,00 грн., під 35% річних, строком до 02.01.2015 року. Також, 04.02.2015 року між позивачем та КС «Злагода» укладено договір про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок № [NUMBER] дВ із вкладом у розмірі 22768,85 грн. під 21% річних, строком до 04.08.2015 року. Свою частину договорів позивач виконав повністю, в той час як відповідач своїх зобов`язань не виконав, що призвело до їх порушення і утворення боргу перед позивачем в сумі 7066,16 грн. На даний час сума вкладу позивачу досі не повернута. Окрім того, позивачем до каси спілки в якості додаткового пайового внеску покладено 1400,00 грн. за квитанцією приходно-касового ордера від 02.12.2013 року. У зв`язку з вищенаведеним позивач звернулась до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача КС «Злагода» в судове засідання не з`явився, однак повідомлявся належним чином. На підставі\~ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вирішив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та КС "Злагода" було укладено договір від 02.12.2013 року про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок № [NUMBER] дВ строком до 02.01.2015 року із вкладом у розмірі 5600,00 грн., під 35 % річних. Також, 04.02.2015 року між [PERSON] та КС «Злагода» було укладено договір про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок № [NUMBER] дВ із вкладом у розмірі 22768,85 грн. під 21% річних, строком до 04.08. 2015 року. Відповідно до п. 3.2.5 вище вказаних договорів спілка зобов`язана повернути вкладнику внесок та нараховані проценти у строки та в розмірах, які передбачені умовами договору. Однак, відповідач свої зобов`язання за договорами не виконав, повний розрахунок з відповідачем не провів. Окрім того, [PERSON] до каси спілки в якості додаткового пайового внеску покладено 1400,00 грн. за квитанцією приходно-касового ордера від 02.12.2013 року, які також відповідачем не повернуті. Відповідно до Правил здійснення депозитних операцій для кредитних спілок, затверджених розпорядженням Держкомісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 30 грудня 2011 року № 821, зареєстрованого Міністерстві юстиції України 10 лютого 2012 року за № 3211/20524, внесок (вклад) на депозитний рахунок до запитання - грошові кошти в готівковій та безготівковій формі, внесені до кредитної спілки її членом на договірних умовах, на визначений строк та під процент із зобов`язанням їх повернення на першу вимогу та/або з правом отримання частини вкладу протягом дії договору. Згідно п. 1 ч. 1\~ст.\~1\~ЗУ\~«Про\~фінансові послуги\~та\~державне\~регулювання ринків\~фінансових\~послуг» кредитні спілки є фінансовими установами, які в належному порядку зареєстровані та надають фінансові послуги. П. 4 ч.1 ст. 4 Закону визначає фінансову послугу, зокрема, як послугу залучення фінансового активу із зобов`язанням щодо наступного його повернення. Статтею 1\~ЗУ «Про\~кредитні\~спілки» визначено кредитну спілку як неприбуткову організацію, засновану фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків її членів. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом. Стаття 23 Закону регламентує належність внесків (вкладів) на депозитні рахунки та нараховані на них проценти членів кредитної спілки цим же членам цих же вкладів на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої\~статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Відповідно до ч. 1\~ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ст.\~1060\~ЦК\~України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад); за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Відповідно до\~ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу; проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав; у разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Згідно зі ст.\~530\~ЦК\~України зобов`язання підлягає виконанню у строк, встановлений договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) згідно зі\~ст. 610 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 612\~ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі\~ст.\~625\~ЦК\~України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно\~ст.\~629\~ЦК\~України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок по оплаті за отримані послуги, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей. На підставі вище викладеного, суд вважає, що оскільки відповідач не виконав умови договорів і не повернув позивачу кошти в обумовлені договорами строки, тому позивач має право на отримання від відповідача 3% річних та інфляційні. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та стягненню з КС «Злагода» на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 70626,16 грн. Відповідно до ст. 141\~ЦПК України із відповідача підлягають до стягнення на користь держави 768,40 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved