Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

16 жовтня 2015 року до суду надійшла заява [PERSON] в якій вона просить суд визнати [PERSON], [INFO], уродженця м. Горлівки Донецької області безвісно відсутнім. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 15.07.1997р. перебувала в шлюбі з [PERSON] від якого у них [INFO] народилась донька [PERSON] та [INFO]. син [PERSON] В подальшому, шлюб між ними було розірвано, а діти залишились проживати з нею. У листопаді 2006 року [PERSON] знявся з реєстрації у м. Костянтинівка та виїхав проживати у м. Євпаторія АРК. 18.12.2012р. вона зареєструвала новий шлюб і тепер має прізвище [PERSON]. У квітні 2014 року їй від доньки стало відомо, що [PERSON] довгий час ніде не працював, зловживав спиртними напитками, посварився з батьками та залишив місце свого проживання, і тепер його місцезнаходження є невідомим. Зазначає, що вона зверталася до органів міліції із заявою про встановлення місця перебування [PERSON], але його розшук результату не дав. Також вказує, що така ситуація призвела до того, що вона не може із дітьми пересікти кордон України, оскільки для цього потрібно згоду батька дітей. В судове засідання [PERSON] не прибула, однак надала суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, і вказала, що свої вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, однак про час та місце судового слухання був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Заявник [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON] до 02 лютого 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 04.02.2009р. серії [NUMBER] (а.с. 6). В результаті повторного укладення шлюбу заявниця отримала прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її шлюб з [PERSON] від 18.12.2012р. серії [NUMBER] (а.с. 7). Від шлюбу заявниці із [PERSON] народилося двоє дітей, [INFO] донька [PERSON] та [INFO]. син [PERSON], що доводиться свідоцтвами про їх народження (а.с. 8, 9). Довідкою Костянтинівського МВ ГУМВС України у Донецькій області від 30.09.2015р. №5/16715 стверджується, що на даний час гр. [PERSON] [INFO] перебуває у розшуку як безвісті відсутній з 17.05.2014р. (а.с. 12). Як видно із матеріалів справи, мати [PERSON] - [PERSON] підтверджує факт відсутності її сина за місцем проживання з квітня 2014 року і місце перебування його їй невідоме (а.с. 14). Батько [PERSON] - [PERSON] також підтверджує факт відсутності його сина за місцем проживання з квітня 2014 року і місце перебування його сина йому не відоме (а.с. 31). Дочка [PERSON] - [PERSON] також надала суду заяву, в якій повідомила, що їй не відомо місце перебування її батька з квітня 2014 року і вона не знає де він знаходиться (а.с. 35). Також, як видно із виписки з історії хвороби №55/20 хворого [PERSON] 1977р.н., він проходив лікування з 08.01.2006р. по 26.01.2006р. у неврологічному відділенні з діагнозом "Токсико-метаболістична енцифалопатія" (а.с. 36-39). Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Як зазначено у ст. 246 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Таким чином, судом беззаперечно встановлено факт відсутності за місцем проживання [PERSON] з квітня 2014 року і до цього часу, тобто більше одного року. Про його місце перебування не знають його близькі та родичі, його не можуть розшукати органи внутрішніх справ, що свідчить про достатність підстав для визнання його безвісті відсутнім. Вирішуючи дану справу суд також вважає, що заявниця є особою, яка має право на звернення з відповідною заявою, оскільки рішення по даній справі створює для неї юридичні факти, які впливають на її права та обов'язки. Так, як встановлено судом, заявниця є матір'ю дітей [PERSON] і для вчинення будь-яких дій відносно неповнолітніх дітей, в т.ч. виїзд за межі держави, їй потрібна згода [PERSON], як батька дітей. Тому, визнання його безвісті відсутнім дозволить їй усунути ті перешкоди у вихованні дітей, які в неї виникають. Відтак, суд дійшов до висновку, що заява [PERSON] є підставною та її слід задовольнити.

Outcome: approved