Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням наступних уточнень просить визначити йому додатковий строк у три місяці для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із квартири [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем першої черги, а саме сином спадкодавця. Інших спадкоємців першої черги немає. За життя батько залишив на ім`я позивача заповіт, яким заповів йому на випадок своєї смерті все своє майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті. Після смерті батька у квітні 2019 року позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Мельник Ю.О. Нотаріусом йому було повідомлено про необхідність виготовлення технічної документації на спадкову квартиру. Після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини, позивач звернувся за місцем відкриття спадщини до 5-ої Харківської міської державної нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, проте отримав постанову від 28.11.2019 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії із роз`ясненням, що він пропустив строк на подання заяви про прийняття спадщини та не був зареєстрований разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, в зв`язку з чим немає підтверджень, що він прийняв спадщину. Як з`ясувалось в подальшому, приватний нотаріус Мельник Ю.О., коли він звернувся до неї із заявою про прийняття спадщини, не зареєструвала заяву позивача та не повідомила про це позивача, що призвело до фактичного пропуску строку для прийняття спадщини. Враховуючи наведене, позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 11.02.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 04.03.2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник Харківської міської ради 06.04.2020 року надав відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування зазначив на недоведеності поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини. [PERSON] надала відзив, у якому просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування зазначила на відсутності підтвердження того, що позивач звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. З пояснень приватного нотаріуса Мельник Ю.О. вбачається, що спадкова справа не заводилась. З дня смерті спадкодавця 28.03.2019 року і по 28.09.2019 року позивач не реалізував свої спадкові права. Позивач та його представник у судовому засіданні 22.09.2021 року позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримали в повному обсязі. Позивач надав пояснення, згідно яких з дотриманням шестимісячного строку звернувся до приватного нотаріуса Мельник Ю.О. з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . За наслідками спілкування з нотаріусом, а також враховуючи, що йому на руки видали нижчезазначені запити про надання інформації, позивач зробив висновок, що нотаріус прийняла його заяву та він виконав усі дії, необхідні для прийняття спадщини. [PERSON] в судовому засіданні 22.09.2021 року заперечувала проти позову з підстав, зазначених у відзиві. Представник Харківської міської ради в судове засіданні 22.09.2021 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Представник 5-ої Харківської міської державної нотаріальної контори надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності. Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Мельник Ю.О. в судовому засіданні 22.09.2021 року зазначила, що юридично позивач помилився, зробивши висновок про належне прийняття спадщини, але такий намір в нього дійсно був. Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 5653/02-14 від 28.11.2019 року, винесеної 5-ою Харківською міською державною нотаріальною конторою, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] . В обґрунтування вказаної постанови нотаріусом зазначено, що згідно матеріалів спадкової справи, після померлого [PERSON] наявна заява [PERSON] , підстави на право спадкування після зазначеного спадкодавця нею не доведено. Інших заяв про прийняття спадщини, в тому числі від позивача, не надходило. На момент звернення позивача стосовно видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а саме 28.11.2019 року, строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України, вичерпаний. Судом досліджений запит про надання інформації № 29/01-16 від 10.04.2019 року, адресований компетентним органам, згідно якого у зв`язку з оформленням спадщини після 28.03.2019 року [PERSON] , приватний нотаріус Мельник Ю.О. просить надати їй відповідну інформацію, а саме площі поточної інвентаризації кв. [ADDRESS] , а також виготовити нову технічну документацію. У вказаному запиті зазначено, що відомості необхідні для отримання спадщини. Інформацію нотаріус просить видати на руки спадкоємцю [PERSON] . Також судом досліджений запит про надання інформації № 30/01-16 від 16.04.2019 року, адресований компетентним органам, згідно якого у зв`язку з оформленням спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , приватний нотаріус Мельник Ю.О. просить надати їй відповідну інформацію, а саме за ким та на яких підставах зареєстровано право власності на кв. [ADDRESS] , а також повідомити про наявні у матеріалах інвентаризаційної справи чинні документи про накладення арешту чи заборони відчуження на вказану нерухомість. У запиті зазначено, що відомості необхідні для отримання спадщини. Інформацію нотаріус просить видати на руки спадкоємцю [PERSON] . Позивач після пред`явлення йому для огляду вказаних вище запитів нотаріуса пояснив суду, що саме у зв`язку із отриманням від нотаріуса зазначених запитів він зробив висновок, що належним чином подав заяву про прийняття спадщини, а нотаріус прийняв від нього відповідну заяву та на її підставі розпочав процедуру збору документів, необхідних для оформлення спадкових прав. Приватний нотаріус Мельник Ю.О. в судовому засіданні, після пред`явлення їй для огляду вказаних вище запитів про надання інформації, підтвердила, що дійсно оформила та підписала зазначені документи, які в подальшому видала на руки позивачу. З вказаних запитів про надання інформації вбачається, що вони видані в квітні 2019 року, тобто наступного місяця після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , та, відповідно, в межах шестимісячного строку з дати відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В постанові Верховного Суду від 11.08.2021 у справі № 723/826/19 зазначено, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України). Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії. Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. В постанові Верховного Суду від 13.08.2021 року в справі № 638/20102/16 також зазначено, що добросовісність та розумність належать до фундаментальних засад цивільного права (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Отже, сторони повинні діяти правомірно, зокрема, поводитися добросовісно, розумно враховувати інтереси одна одної, утримуватися від недобросовісних дій чи бездіяльності. Оцінюючи в сукупності доводи позивача та зміст запитів про надання інформації № 29/01-16 від 10.04.2019 року, № 30/01-16 від 16.04.2019 року, суд приходить до висновку, що позивач, діючи добросовісно і розумно, мав правомірні очікування вважати, що належним чином та своєчасно прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Так, формулювання вказаних запитів, зокрема відносно того, що відповідна інформація витребується у зв`язку з оформленням спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , що відомості необхідні для оформлення спадщини, що відповідь на запит нотаріус просить видати на руки спадкоємцю [PERSON] (позивачу), на переконання суду, могли переконати позивача в тому, що він добросовісно дотримався встановленої процедури прийняття спадщини та в даний час збирає документи (шляхом пред`явлення запитів нотаріуса), необхідні для завершення оформлення своїх спадкових справ. За таких обставин, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає за можливе визнати поважними причини, з яких позивач пропустив строк для прийняття спадщини, та визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Оцінюючи інші доводи і аргументи сторін та їх представників, викладені в заявах по суті справи та висловлені під час судового засідання, а також інші надані сторонами докази, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену зокрема в рішенні від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», відповідно до якої хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29). Суд не вбачає необхідності надавати оцінку по суті доводам позивача відносно того, що він є сином померлого [PERSON] , що останнім на його ім`я складено заповіт, відносно обсягу спадкового майна, відносно наявності у [PERSON] ряду захворювань, відносно здійснення позивачем догляду за [PERSON] , та наданим на підтвердження вказаних доводів доказам, оскільки приходить до висновку, що вказані обставини не відносяться до предмету доказування в даній цивільній справі з огляду на таке. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Як вбачається з положень законодавства України, подання особою заяви про прийняття спадщини не обумовлює обов`язкове виникнення у такої особи права на спадкування, а лише засвідчує її волевиявлення на прийняття спадщини. Наявність або відсутність у особи, яка подала заяву про прийняття спадщини, права на спадкування визначається нотаріусом на підставі відповідних документів, які містяться в матеріалах спадкової справи, а разі наявності спору - судом в межах розгляду відповідної цивільної справи, зокрема про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування. Враховуючи наведене, у суду в межах розгляду даної цивільної справи відсутні підстави надавати оцінку по суті доводам позовної заяви, які фактично стосуються питань наявності у позивача права на спадкування після смерті [PERSON] . Доводи [PERSON] , висловлені у відзиві, а також у судовому засіданні, щодо відсутності підстав для задоволення позову, судом відхиляються з мотивів, які суд навів під час оцінки обґрунтованості позовних вимог про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Враховуючи наведене, суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] .

Outcome: approved