Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

20 липня 2018 року до суду, в провадження судді Римаря І.А., надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Ухвалою суду від 23.07.2018 року відкрито провадження по справі. У своїй заяві позивач зазначила, що з 2014 року перебуває у шлюбі з [PERSON], але спільне господарство не ведуть, як подружжя не проживають. Від спільного проживання мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] [PERSON] вказала, що діти перебувають на її утриманні. Судовим наказом Березівського районного суду Одеської області від 07.05.2018 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина: [PERSON] у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до його повноліття, тобто до [INFO]; [PERSON] у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до її повноліття, тобто до [INFO] Таким чином розмір аліментів на утримання сина складає 972.00 грн., на утримання дочки - 779.50 грн. щомісячно. На час винесення судового рішення відповідач не працював та мав мінливий дохід. На теперішній час [PERSON] офіційно працює, його матеріальне становище значно покращилось. Позивач вважає, що на теперішній час сума аліментів, стягнута з відповідача на утримання дітей є недостатньою, діти потребують більшої матеріальної допомоги. У зв'язку з вищевикладеним позивач просить суд задовольнити її заяву. У судовому засіданні 01.10.2018 року позивач позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні 01.10.2018 року позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку позивача та відповідача, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15.04.2014 року (а.с.4). Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.5-6). Згідно судового наказу від 07.05.2018 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей (а.с.7). [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], також з нею проживають діти, що підтверджується довідкою Новокальчевської сільської ради ОТГ від 27.06.2018 р. (а.с.8). Відповідно до довідки ПАТ «ВО «Стальканат-сілур» [PERSON] займає посаду «рубач дроту» та дохід з 13.04.2018 року по 31.07.2018 року склав 58599 грн. 99 коп. Згідно зі ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, «Дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування». Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., «…батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини…». Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно статті8 Закону України "Про охорону дитинства" Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов'язані неухильно дотримуватися свого обов'язку щодо утримання та виховання дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України, «за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів». Відповідно до ст.192 ч.1 цього ж кодексу розмір аліментів може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З урахуванням зазначених обставин, інтересів неповнолітніх дітей, визнання позову відповідачем, виходячи із принципів справедливості, добросовісності та розумності, закріплених у статті 7 Сімейного кодексу України, суд доходить висновку про збільшення розміру аліментів, стягнутих з [PERSON] на підставі судового наказу, виданого 07.05.2018 року Березівськийм районним судом Одеської області, на користь [PERSON] (ІПН [NUMBER]), на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] до ? частки від його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 1ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. В силу ч. 6 статті 141 ЦПК України, «якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України…» Враховуючи вищевикладене, зважаючи на доведеність позовних вимог, позов підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved