Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

[PERSON] 10 березня 2021 року звернулася до Любешівського районного суду Волинської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Позов обґрунтовано тим, що 23 січня 1993 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, у якому в них народилися: син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що подружні стосунки за час спільного сімейного проживання поступово погіршились, суперечить її інтересам та інтересам їхніх дітей, у зв`язку з чим позивач має намір розірвати шлюб з відповідачем. На даний час позивач проживає разом з відповідачем у спільному будинку, однак останній участі в утриманні та вихованні дітей не бере. Позивач намагається самостійно, власними силами матеріально забезпечити своїх дітей усім необхідним. У зв`язку з вище вказаним позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 1500,00 гривень на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою судді від 18 березня 2021 року у справі відкрито провадження та справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У встановлений ухвалою строк від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані докази, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 11 березня 2004 року, свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 28 грудня 2009 року, та свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 28 листопада 2012 року, батьком дітей є - [PERSON] . Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст.141 цього Кодексу мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Виходячи з цього, відповідач як батько, зобов`язаний брати участь у вихованні та утриманні своїх дітей наряду з позивачем. У відповідності до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатньості заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Проаналізувавши досліджені докази в їх сукупності, з врахуванням того, що у суду відсутні відомості про незадовільний стан здоров`я відповідача, його матеріальне становище, відсутність інших утриманців, відповідачем не подано до суду заперечень щодо заявленого позивачем розміру аліментів на утримання дітей, тому дотримуючись меж позовних вимог, суд визначає аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500,00 гривень на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, вважаючи, що такий їх розмір буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Такий визначений судом розмір аліментів буде відповідати принципам справедливості і розумності відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених у ст.7 СК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК рішення у межах суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, тому у відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 908,00 гривень, встановлений Законом України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року №3674-VІ з урахуванням ставок судового збору станом на 01 січня 2021 року. Разом з цим, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати у формі витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved