Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даною позовною заявою і в обгрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно : земельна ділянка площею 3,3500 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки: 5322685300:00:002:0215, розташована на території Погарщинської сільської ради Лохвицького району, що належала чоловіку [PERSON] - [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 012773 від 17.11.1999 року, виданого на підставі рішення Погарщинської сільської ради від 20.10.1999 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 143, яку мати отримала після померлого батька в спадщину шляхом спільного проживання, та земельна ділянка площею 3,5001 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки: 5322685300:00:002:0154, розташована на території Погарщинської сільської ради Лохвицького району, що належала померлій [INFO] [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 012774 від 17.11.1999 року, виданого на підставі рішення Погарщинської сільської ради від 20.10.1999 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 122. Сестра позивача - [PERSON] відмовилася від частки у спадщині після померлої [PERSON] на користь [PERSON] . Приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу заведено спадкову справу № 37/2013 та зареєстровано її в Спадковому реєстрі за № 54921707. Але позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на зазначене майно в зв"язку з тим, що спадкова справа знаходиться на тимчасово окупованій території. Таким чином, позивач просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 3,3500 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки: 5322685300:00:002:0215, розташовану на території Погарщинської сільської ради Лохвицького району, що належала [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 012773 від 17.11.1999 року, виданого на підставі рішення Погарщинської сільської ради Лохвицького району від 20.10.1999 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 143, та на земельну ділянку площею 3,5001 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки: 5322685300:00:002:0154, розташовану на території Погарщинської сільської ради Лохвицького району, що належала померлій [INFO] [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 012774 від 17.11.1999 року, виданого на підставі рішення Погарщинської сільської ради від 20.10.1999 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 122. В судове засідання позивач не з`явився, направивши до суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримує в повному обсязі. Відповідач, Погарщинська сільська рада Лохвицького району Полтавської області, в судове засідання не з`явилася, направивши до суду заяву, в якій вимоги позову визнає в повному обсязі та просить справу слухати без участі представника. Третя особа : Головне Управління Держгеокадастру у Полтавській області в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про розгляд справи. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Ознайомившись з матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Як вбачається з письмових матеріалів справи, [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно : земельна ділянка площею 3,3500 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки: 5322685300:00:002:0215, розташована на території Погарщинської сільської ради Лохвицького району, що належала чоловіку [PERSON] - [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 012773 від 17.11.1999 року, виданого на підставі рішення Погарщинської сільської ради від 20.10.1999 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 143, яку мати отримала після померлого батька в спадщину шляхом спільного проживання, та земельна ділянка площею 3,5001 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки: 5322685300:00:002:0154, розташована на території Погарщинської сільської ради Лохвицького району, що належала померлій [INFO] [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 012774 від 17.11.1999 року, виданого на підставі рішення Погарщинської сільської ради від 20.10.1999 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 122. Сестра позивача - [PERSON] відмовилася від частки у спадщині після померлої [PERSON] на користь [PERSON] . Приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу заведено спадкову справу № 37/2013 та зареєстровано її в Спадковому реєстрі за № 54921707. Але позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на зазначене майно в зв"язку з тим, що спадкова справа знаходиться на тимчасово окупаній території. На запит суду, державний нотаріус Першої лохвицької державної нотаріальної контори ГТУЮ у Полтавській області, надала інформаційну довідку зі СР (заповіти/спадкові договори), інформаційну довідку зі СР (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), відповідно до якої після смерті [INFO] [PERSON] заведена приватним нотаріусом м. Донецьк спадкова справа. За приписами п.п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» №7 відповідно до статті 1225 ЦК ( 435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» передбачено, що до осіб, які мають право на земельну частку (пай) відносяться громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Згідно ст. 2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя який пережив його, та батьки. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Суд визнає, що позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved