overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

18 лютого 2015 року позивачка звернулася в суд з даним позовом. В заяві зазначила, що з 07 березня 2014 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання дітей не мають. Подружнє життя не склалося, так як відповідач не працював, матеріально сім'ю не утримував. Вважає, що сім'я розпалася остаточно, збереження сім'ї неможливе, а тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач за належного повідомлення за місцем реєстрації та через оголошення в газеті "Рідне Прибужжя" у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, а тому, суд на підставі ст.224 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши докази, суд встановив наступне. Між сторонами склалися сімейні правовідносини з приводу припинення шлюбу. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07 березня 2014 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб за [NUMBER], виданим 07.03.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комсомольського РУЮ у м.Херсоні (актовий запис №30). Від подружнього життя сторони дітей не мають. Спільне життя в сторін не склалося, з початку квітня 2014 року шлюбні відносини між ними припинені. Відповідач не погоджується на розірвання шлюбу через органи РАЦС. Обставин, які б свідчили про можливість примирення сторін у ході судового розгляду не встановлено. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, збереження даної сім'ї не відповідало б інтересам сторін, а отже позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення на підставі ст.112 СК України. Відповідно до ст.113 СК України до задоволення підлягає також вимога позивачки про залишення їй прізвища «[PERSON]». Відповідно до заявлених вимог та у відповідності до ст.88 ч.1 ЦПК України суд стягує з відповідача половину від сплаченого позивачкою судового збору на її користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

18 лютого 2016 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON], в якому зазначила, що їх з відповідачем син - [PERSON] [INFO], проживає із нею та перебуває на її утриманні. Із відповідачем домовленості стосовно матеріального утримання їх сина не досягнуто, через що вона звернулася до суду із цим позовом, та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання їх сина в розмірі ? частини усіх видів його доходу щомісяця. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але в адресованій суду заяві просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] з приводу заявлених позовних вимог був допитаний в порядку судового доручення Індустріальним районним судом Дніпропетровської області. Згідно протоколу допиту, відповідач з березня 2016 року не працює та постійного доходу не має, згоден сплачувати аліменти в розмірі 500 грн. щомісяця. Просив справу розглянути за його відсутності. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 6), який проживає разом з матір'ю в [ADDRESS] (а.с. 22). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 та ч. 1 і ч. 2 ст.183 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджуються в частині від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Враховуючи вимоги ст.ст.180, 182, 191 СК України, матеріальне становище дитини та позивачки, якою заявлено вимоги щодо стягнення аліментів у мінімальному розмір частки від доходу відповідача, що розмір аліментів, який відповідач вважає можливим сплачувати на утримання його сина (500грн.) не відповідає розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначеного ЗУ «Про державний бюджет на 2016 рік» (1228 грн.), та не забезпечитиме належних умов для утримання та виховання дитини, враховуючи рівні права та обов'язки батьків щодо утримання та виховання своїх дітей, суд вважає необхідним стягнути з нього аліменти на утримання його неповнолітнього сина в розмірі 1/ 4 частини усіх видів його доход до повноліття їх сина. Окрім цього, згідно зі ст. 79, ст. 88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

18 лютого 2019 року позивач звернулася до суду з відповідним позовом до відповідача в якому зазначила, що з [PERSON] уклала шлюб 05 серпня 1973 року, який зареєстровано у Володимирівській сільській раді Казанківського району Миколаївської області, актовий запис №27. В шлюбі в них народилася двоє дітей які на даний час є повнолітніми. Подружнє життя в сторін не склалося, шлюбні стосунки припинені з 1983 року. Добровільно розірвати шлюб в органах державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, так як сторони не спілкуються. Позивач вважає, що сім`ю зберегти неможливо, оскільки примирення між ними бути не може, в зв`язку з чим просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище " [PERSON] ". Позивач в судове засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, а справу просила розглянути без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не направив. Судом, у відповідності до ст.280 ЦПК України, за згоди позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що сторони уклали шлюб 05 серпня 1973 року, який зареєстрували у Володимирівській сільській раді Казанківського району Миколаївської області, про що зроблено відповідний актовий запис №27 (а.с.3). В шлюбі в них народилося двоє дітей, які на даний час досягли повноліття (а.с.4, 5). Відповідно довідки про склад сім`ї, виданої 18.02.2019 року №104 Новоукраїнською сільською радою Березнегуватського району Миколаївськрої області вбачається, що [PERSON] проживає з іншим чоловіком (а.с.6). З акту №5 від 18.02.2019 року про встановлення фактичного проживання слідує, що [PERSON] не проживає з [PERSON] з 1983 року (а.с.7). Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 3 ст.105 СК України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного вище, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, суд доходить висновку про можливість задоволення позову про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачу судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

18 лютого 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 11 жовтня 2018 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 06. Спільних дітей не мають. Подружнє життя в сторін не склалося, шлюбні стосунки припинені. Позивачка вважає, що сім`ю зберегти не можливо, примирення між ними бути не може. Розірвати шлюб у відділі ДРАСЦ відповідач відмовляється. В зв`язку з викладеним просила суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище " [PERSON] ". Позивачка в підготовче засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу без її участі. (а.с.12). Відповідач в підготовче засідання надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав у повному обсязі. (а.с.14). У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши докази у справі дійшов наступного. Позивачка та відповідач уклали шлюб 11 жовтня 2018 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 06, що вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області. (а.с.6). Із-за несумісності характерів та різних поглядів на життя сторони припинили сумісне проживання, спільного господарства не ведуть. Позивачка вважає, що їхню сім`ю зберегти не можливо. Розірвати шлюб у відділі ДРАСЦ відповідач відмовляється. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 3 ст.105 СК України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачці судового збору в розмірі 768 грн 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~18 лютого 2021 року позивач [PERSON] , [INFO] , звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , [INFO] , про визначення місця проживання дитини. \~ \~ \~ \~Мотивує свої вимоги тим, що вони з відповідачем 26 липня 2014 року зареєстрували шлюб. На теперішній час в провадженні Дружківського міського суду перебуває справа щодо розірвання шлюбу між сторонами. Від шлюбу подружжя має спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~З 11 січня 2021 року шлюбні відносини фактично припинено, з 12 лютого 2021 року позивач з донькою проживають окремо від відповідача. Відповідач коштів на утримання спільної дитини не надає, дитина фактично перебуває на повному утриманні позивача. Зазначає, що між сторонами постійно виникають сварки , у тому числі щодо місця проживання дитини. Дитина перебуває з 2020 року на "Д" обліку у лікаря невропатолога з діагнозом : тикозний розлад. \~ \~ \~ \~Просить визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] . Також просить стягнути судові витрати понесені нею з відповідача на її користь. \~ \~ \~ \~В судове засідання, позивач з`явилася, підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання з`явився, визнав позовні вимоги у повному обсязі. Пояснив, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог, зазначив про необхідність та право батька у подальшому спілкуватися з дитиною. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Оцінивши усі докази, зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

18 серпня 2014 року [PERSON], [INFO] звернулася до суду із заявою про надання їй права на шлюб, який вона має намір зареєструвати з [PERSON], поскільки не досягла шлюбного віку і відділом ДРАЦС Жидачівського РУЮ у Львівській області, як органом реєстрації актів цивільного стану, їй було відмовлено у прийнятті заяви про реєстрацію шлюбу. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала, просила надати право на шлюб негайно, оскільки має намір укласти із ним [PERSON] шлюб і вже визначена дата весілля. Заінтересована особа - законний представник заявника [PERSON] її матір [PERSON] в судовому засіданні не заперечила проти надання права на шлюб її дочці. Також вважає, що надання права дочці на реєстрацію шлюбу буде відповідати її інтересам. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні висловив свою згоду на укладення шлюбу з заявницею. Представник заінтересованої особи - відділу ДРАЦС РС Жидачівського районного управління юстиції Луценко Г.М. в судове засідання не з"явилась, подала письмову заяву про те, що не заперечує проти надання права на шлюб [PERSON]. Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування Жидачівської РДА Хомин О.Л. в судовому засіданні не заперечила проти надання права на шлюб [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає що заява підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO], що стверджується копією її паспорта громадянки України(а.с.5), тобто не досягла шлюбного віку. З пояснень заявниці вбачається, що її намір створити сім"ю та зареєструвати шлюб із [PERSON] осмислений та відповідальний. Відповідно ст.22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Згідно із ч.2 ст.23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Відповідно до ч. 1 ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Суд знаходить, що заява [PERSON], яка не досягла шлюбного віку, підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні дослідженими судом доказами встановлено, що вона досягла 17 річного віку, підтримує стосунки з нареченим, вони бажають проживати однією сім'єю та зареєструвати шлюб. Суд переконався в тому, що перешкод в реєстрації шлюбу немає, надання заявнику права на шлюб в такому випадку відповідатиме її інтересам. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

18 серпня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого виконавчим комітетом Війтовецької селищної ради Волочиського району Хмельницької області 22 листопада 2012 року, актовий запис № 5, посилаючись на те, що їх сім'я не може бути збереженау зв'язку ізрізними поглядами на шлюб та сім"ю, внаслідок чого між ними виникають сварки. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей немає. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти надання строку для примирення з відповідачем заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, просить суд не надавати строк для примирення їм з позивачем. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого неповнолітніх дітей не мають. Сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження, довідкою про склад сім"ї позивачки і не оспорюються сторонами. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась, їх подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

18 серпня 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором у сумі 13509 грн. 10 коп. та судового збору. У судове засідання представник позивача не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся завчасно і належним чином, Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 29.07.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов'язання по договору належним чином не виконував у зв'язку з чим станом на 30.05.2014 року утворилася заборгованість в сумі 13509 грн. 10 коп., з якої: 4994 грн. 98 коп. - заборгованість за кредитом, 7394 грн. 64 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. 00 коп. штрафу (фіксована частина) та 619 грн. 48 коп. штрафу (процентна складова), що підтверджується розрахунком (а/с 7-9). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором та судового збору підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

18 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду з позовом до Уланівської сільської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно. Позов обґрунтований тим, що 19 лютого 2002 року в с. Пагурці Хмільницького району Вінницької області померла його мати, [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно - земельна ділянка на території Уланівської сільської ради та майновий пай члена КСП "Дружба" с. Уланів. Позивач проживав зі спадкодавцем, доглядав її, вів спільне господарство, однак в зв'язку із втратою оригіналу державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, позбавлений можливості отримати спадщину в нотаріальному порядку, що змусило його звернутися до суду. В судове засідання сторони по справі не з'явились, нНадали заяви про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач свої вимоги підтримав, просив позов задоволити, відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 19 лютого 2002 року в с. Пагурці Хмільницького району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ №1601570 від 20 лютого 2002 року (а.с.5), копією свідоцтва про народження позивача. Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно: - земельна ділянка, площею 2,59 га у межах згідно плану, що розташована на території Уланівської сільської ради, Хмільницького району Вінницької області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серія ВН, виданого Уланівською сільською радою від 02 квітня 2001 року.( а.с.6) Згідно витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 02-10/2417 від 31 липня 2015 року вартість вказаної земельної ділянки становить 29456 грн 65 коп.(а.с.8) - майновий пай член КСП «Дружба» села Уланів(ПАФ «Дружба») Хмільницького району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серія ВІ ХХІІІ № 005666. Згідно свідоцтва про право власності на майновий пай, частка [PERSON] визначена в розмірі 667 грн.(а.с.7) Факт вступу позивача в фактичне управління та володіння спадковим майном підтверджується довідкою №2153 виданою Уланівською сільською радою від 25 серпня 2015 року(а.с.23), таким чином позивач прийняв спадщину в порядку п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР. Відповідно листа Хмільницької районної державної нотаріальної контори № 657/01-16 від 31 серпня 2015 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Таким чином судом встановлено, що позивач, будучи єдиним спадкоємцем за законом після смерті своєї матері - [PERSON] прийняв спадщину згідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, спадкове майно - земельна ділянка та майновий пай увійшли до спадкової маси, таким чином перешкод для задоволення позову судом не встановлено. На підставі ст.ст. 524,527,529, ЦК УРСР,

Outcome: approved