Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування квартирою № 123 у будинку № 45 «А» по вулиці Володимирській в місті Рубіжне Луганської області. До початку розгляду справи судом по суті, позивач подала заяву, якою просила суд розглянути справу без її участі, на підставі доказів, які є у матеріалах справи. А відповідач подав заяву про безумовне і добровільне визнання позовних вимог в повному обсязі. Також зазначив, що правові наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі, їх розяснення з боку суду не потребує, а розглянути справу та ухвалити рішення по суті спору просив за його відсутності. За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи здійснювався за відсутності позивача та відповідача, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Обґрунтовуючи необхідність задоволення позову, позивач вказувала на те, що квартира № 123 у будинку № 45 «А», який розташований по вулиці Володимирській у місті Рубіжне Луганської області, належить їй на праві приватної власності на підставі договору дарування. В зазначеній квартирі з 2005 року має зареєстроване місце проживання її син [PERSON], який з вересня 2015 року проживає в іншому житловому приміщенні, тому позивач вважає, що відповідач втратив право користування цією квартирою. А оскільки відповідач сам не здійснив зняття з реєстрації у цій квартирі свого місця проживання, це заважає позивачу повною мірою використовувати свої повноваження власника на вільне використання та розпорядження квартирою. Відповідач подала заяву про визнання позову у повному обсязі. Відповідно до положень частини 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Отже, зважаючи на те, що відповідач подав письмову заяву, якою безумовно визнала позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому, оскільки позивач просить суд захистити її порушене право способом, який передбачений законом, зокрема шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 123 у будинку № 45 «А» по вулиці Володимирській у місті Рубіжне Луганської області, а він при цьому визнає вказані вимоги, суд вважає, що вони підлягають задоволенню. Отже,

Outcome: approved