Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до Жовнинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (далі - відповідач) про визнання права власності у порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] помер його батько - [PERSON]. Відповідно до заповіту [PERSON] від 15 липня 2010 року позивач є єдиним спадкоємцем. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами. Однак, позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права на вказану нерухомість оскільки правовстановлюючі документи на неї відсутні. У зв'язку з цим, посилаючись на приписи законодавства, що регулює спадкові відносини, позивач просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними спорудами. У судове засідання сторони не з'явилися. Від позивача надійшла заява, в якій він підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити, а справу розглянути за його відсутності (а.с. 23). Відповідач надіслав лист, в якому просив розглянути справу за відсутності його представника (а.с. 24). Виходячи з приписів ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив слухати справу за відсутності учасників процесу. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 19 грудня 2016 року серії [NUMBER] (а.с. 7). Згідно з довідкою Жовнинької сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 17 серпня 2017 року № 829, виданої на підставі погосподарської книги № 6 (особовий рахунок [NUMBER]) [PERSON] постійно проживав одиноко та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 13). Позивач є сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача від 23 лютого 1961 року серії [NUMBER], де в графі «батько» вказано «[PERSON]» (а.с. 6). При житті [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Жовнинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області 15 липня 2010 року та зареєстрований у книзі для запису нотаріальних дій за № 20, відповідно до якого все належне йому майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті, і на що він за законом матиме право, заповів своєму синові - позивачу (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Відповідно до змісту листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 26 серпня 2017 року вих. № 1096/01-16 (а.с. 21), що надійшов у відповідь на запит суду (а.с. 20), позивач подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с. 22), однак свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Разом з тим, позивач не може оформити паво власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], оскільки відсутні правовстановлюючі документи. Зокрема, відповідно до підпункту 4.15 п. 4 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Водночас судом встановлено, що згідно з довідкою Жовнинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 17 серпня 2017 року № 230, виданої на підставі погосподарської книги № 6 (особовий рахунок [NUMBER]) житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], числився за померлим [PERSON] (а.с. 14). Судом також встановлено, що вказаний житловий будинок з надвірними спорудами закінчені будівництвом, що підтверджується даними технічного паспорту (а.с. 10-12). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день його смерті, тобто [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що померлий [PERSON] склав заповіт, відповідно до змісту якого все своє майно заповів позивачу. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Судом встановлено, що позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак не може оформити право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними спорудами, оскільки відсутній правовстановлюючій документ на нього. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно зі ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов'язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. За таких обставин, беручи до уваги наявність заповіту, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved