Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом в якому просив відібрати [PERSON] [INFO] у [PERSON], [PERSON], [PERSON] та передати [PERSON] [INFO] йому - [PERSON]. Встановити місце проживання [PERSON] [INFO] в будинку [ADDRESS] В обґрунтування заявлений вимог вказав, що вони з [PERSON] з 28 липня 2006 року по 01 червня 2010 року перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] року народився син [PERSON] Після розірвання шлюбу у 2010 році помирившись вони почали знову проживати однією сім'єю без реєстрації шлюбу в будинку, який йому належить по [ADDRESS] Син [PERSON] відвідував дошкільний навчальний заклад «Росинка» з 25 листопада 2010 року до моменту його відібрання [PERSON]. Всіх все влаштовувало, але 30 вересня 2013 року без явних та невідомих йому причин [PERSON], без його відома, забрала сина [PERSON] і поїхала в невідомому напрямку. Зв'язавшись з відповідачами по телефону, з їх слів дізнався, що його син [PERSON] знаходиться в будинку [ADDRESS] в даному будинку проживають [PERSON] та [PERSON] Вказаний будинок самочинно збудований, не придатний для нормального проживання та виховання дитини, оскільки на чотирьох проживаючих має дві кімнати, одна з яких вітальня, а тому виникає висновок про те, що всі ночують в одній кімнаті. Норма житлової площі на одного проживаючого в даному будинку менша за норму, встановлену ст. 47 Житлового кодексу УРСР. Прибудинкова територія захаращена будівельним та іншим сміттям, стоїть недобудованим гараж та похилий дерев'яний сарай, таким чином, дитина постійно може травмуватись, гуляючи на прибудинковій території. Земельна ділянка не огороджена від водоймища, яке оточує прибудинкову територію, більш того, в глибину озера пролягає з земельної ділянки дерев'яна кладка, з якої дитина може впасти, це є небезпечним для життя та здоров'я дитини. Вважає, що проживаючи з ним, син [PERSON] матиме все, що потрібно дитині для життя та розвитку, а саме, окрему кімнату для проживання, окрему кімнату для ігор та занять, в тому числі занять музикою, благоустроєний прибудинковий двір, можливість відвідувати місцевий дошкільний навчальний заклад та гуртки, які він відвідував в Палаці дітей та юнацтва міста Вінниці. Він приватний підприємець, займається власним виробництвом, має пристойний дохід, крім цього, отримує пенсію. Згідно висновку про стан здоров'я від 11.10.2013 року, він абсолютно здоровий і може виконувати батьківські обов'язки. Судимостей не має, про що свідчить витяг з реєстру № 294-08102013/05210, виданий 09.10.2013 року УІАЗ УМВС України у Вінницькій області, має власний будинок загальною площею 277,8 кв.м. та житловою площею 81,3 кв.м., а також земельну ділянку 0,0803 га. . Вважає, що дитині буде краще проживати з ним, так як у нього створені кращі умови для духовного та фізичного розвитку дитини. Відповідачка [PERSON] подала зустрічний позов про визначення місця проживання малолітнього [PERSON], [INFO], з матір'ю [PERSON], за адресою її проживання: [ADDRESS] та стягнути з Відповідача на її користь судові витрати. При цьому зазначила, що « 28» липня 2006 року, між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис в книзі реєстрації шлюбів. [INFO] року у них від шлюбу з Відповідачем народився син - [PERSON]. « 01» червня 2010 року заочним рішенням Староміського районного суду м. Вінниці, шлюб між нею та [PERSON] було розірвано. Згідно із вказаним рішенням, місцем проживання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], визначено постійне проживання матері -[PERSON] Рішення набрало законної сили 14.06.2010 року. З 29.09.2013 року вона виїхала на постійне місце проживання із [ADDRESS] При цьому, з 28.12.2002 року вона зареєстрована у [ADDRESS] Після народження там же зареєстрований і її малолітній син. На даний час, колишній чоловік, батько її сина [PERSON] всіляко намагається перешкодити у вихованні сина, оскільки вважає, що син [PERSON], на його думку мусить проживати із ним у його будинку, так як у нього кращі житлово-побутові умови. Окрім цього, [PERSON] неодноразово звертався до працівників служби у справах дітей із заявою щодо вирішення спору про місце проживання спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Таким чином, в зв'язку із ситуацією, яка виникла, вона змушена звернутися із захистом свого права та права свого неповнолітнього сина [PERSON] до суду. На даний час син проживає разом із нею та її батьками [PERSON] та [PERSON] у новому двоповерховому будинку (2012 року будівництва), загальною площею 108 кв. м., із усіма зручностями. При цьому, дитяча кімната, у якій проживає син [PERSON] облаштована дитячим куточком, також відведений куточок для ігор та відпочинку дитини. В кімнаті у сина в наявності телевізор, комп'ютер, дитячі книжки та дитячі іграшки. Вона працює в місті Вінниці в Вінницькому коледжі будівництва і архітектури КНУБА, отримує заробітну плату , ніяких поганих звичок не має , дитина відвідує дитячий садок, вона створює всі умови для виховання та розвитку дитини, тому вважає, що син [PERSON] повинен проживати з нею і підстав, щоб їх розлучити у відповідача немає.. В судовому засіданні позивач за первісним позовом, він же відповідач за зустрічним позовом , [PERSON] первісний позов підтримав та підтвердив обставини зазначені вище , зустрічний позов не визнає. Крім того [PERSON] пояснив, що після того, як [PERSON] переїхала із сином проживати до своїх батьків, син [PERSON], на його думку, став безхатченком, тому що не має місця реєстрації, немає нормальних умов для проживання, не має нормальних умов для занять так і для розвитку теж, а тому вважає за необхідне забезпечити дотримання житлових, громадянських та інших прав дитини, зокрема на кращі умови проживання, розвитку та навчання та визначити місцем проживання дитини за його місцем проживання в [ADDRESS] ., загальна площа його будинку більше 200 кв.м, у дитини є дві кімнати, одна для ігор, інша для відпочинку, кімнати обладнані сучасними меблями та комп'ютерною технікою. Для дитини створені всі умови для проживання. При проживанні дитини в його будинку, [PERSON] в любий день без значних витрат на переїзд матиме змогу бачитись з дитиною. А якщо дитина проживатиме в селі [ADDRESS] то і він і [PERSON] зможуть бачити свою дитину на вихідні, і фактично їх дитина буде позбавлена батьківського піклування, тим більше [PERSON] та [PERSON] теж працюють. А його матір пенсіонер, перебуває дома і має змогу доглянути [PERSON], коли той не перебуватиме в дитячому садочку, або навіть відвести для занять в гуртку до Палацу дітей та юнацтва міста Вінниці,. Разом з тим, він не чинитиме жодних перешкод для спілкування відповідачів із сином і готовий зі свого боку усіма силами сприяти тому, щоб дитина через розлучення батьків не була позбавлення піклування матері. Також зазначив, що з тих пір, як відповідачка [PERSON] забрала сина, вона перешкоджає йому з ним бачитись, відмовляється від отримання подарунків . З даного приводу він звертався до відділів у справах сім'ї Козятинської райдержадміністрації Вінницької області та Козятинської міської ради, але дитину так і не побачив.. Дитячий садок [PERSON] не відвідує, а тому розумово дитина не розвивається, не спілкується з однолітками, фактично дитину ізолювали від суспільного оточення та позбавили нормального розвитку. Він неодноразово приїздив до відповідачів з метою побачитись з сином [PERSON], врегулювати мирним шляхом спірні відносини, але йому так і не надали змоги побачитись та поспілкуватись зі своєю дитиною, на примирення не йдуть. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні крім обставин, зазначених вище, додав, що у його довірителя створені кращі умови для проживання, ніж у відповідачки за первісним позовом [PERSON] [PERSON] є підприємцем, має достатній дохід. [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS], фактично проживає з дитиною в [ADDRESS]. Будинковолодіння, де в даний час проживає дитина, самочинно збудоване, закидане будівельним сміттям, територія не огорожена , відкритий вихід до річки, що створює загрозу для дитини. Акт обстеження житлово-побутових умов проживання, який зроблений службою у справах дітей Козятинської райдержадмінстраціїї не відповідає дійсності, так як у ньому не відображена та картина умов проживання дитини, яка насправді існує. В той же час у [PERSON] завершений будівництвом сучасний будинок, площею 277,8 кв.м з усіма зручностями, для дитини виділено дві кімнати, одна - для відпочинку, друга- для ігор та занять. [PERSON] перешкоджала зустрічатися з його довірителем. Тому просив первісний позов задовольнити, та визначити місце проживання малолітнього [PERSON] з батьком [ADDRESS] а зустрічний позов [PERSON] - відхилити. Відповідачка [PERSON] первісний позов не визнала, зустрічний позов підтримала та пояснила, що позовна заява [PERSON] про відібрання дитини та визначення місця проживання дитини є незаконною, безпідставною. Вона з відповідачем проживала у шлюбі, але сімейні стосунки не склалися і згідно із заочним рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від « 01» червня 2010 року, шлюб між ними було розірвано, також: місцем, проживання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]., визначено постійне проживання матері - [PERSON] Рішення набрало законної сили 14.06.2010 року. Після розірвання шлюбу вони ще деякий-час проживали разом, але у них не склались стосунки з [PERSON], тому 30 жовтня 2013 року вона забрала дитину та переїхала жити до своїх батьків та проживає з ними в новому двоповерховому будинку (2012 року будівництва), загальною площею 108 кв. м., із усіма зручностями в [ADDRESS] При цьому, дитяча кімната, у якій проживає син [PERSON] облаштована дитячим куточком, також, відведений куточок для ігор та відпочинку дитини. В кімнаті у сина в наявності телевізор, комп'ютер, дитячі книжки та дитячі іграшки. Вона займається вихованням дитини, піклується про здоров'я сина . Син відвідує дитячий садочок (логопедичну групу). Вона працює на посаді завідуючою бібліотекою Вінницького коледжу будівництва і архітектури КНУБА, має самостійний дохід, який в середньому становить 2166,83 грн. на місяць. Дитину заводить в дитячий садок вона. За час відвідування дитиною дошкільного закладу, вихователі не бачили його батька. Коли дитина була меншою, [PERSON] взагалі не цікавився вихованням сина, приходив до дому пізно, всі турботи лягли на її плечі. Вважає, що лише кращі житлово-побутові умови [PERSON] не можуть бути підставою для задоволення первісного позову. Тому просила відмовити у позові [PERSON] про відібрання дитини та визначення місця проживання малолітнього сина з батьком та просила задовольнити зустрічний позов та визначити місце проживання малолітнього сина з нею в [ADDRESS] Відповідачка за первісним позовом [PERSON] первісний позов не визнала. При цьому пояснила, що її дочка [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі та проживала у найманій квартирі у м.Вінниці. Пізніше матір [PERSON] побудувала в [ADDRESS] будинок, який подарувала [PERSON] Діти перейшли проживати в той будинок. Проте [PERSON] не зареєстрував туди ні її дочку , ні свого сина. В 2010 році у дочки не склалося життя, тоді [PERSON] подав на розлучення, проте після розлучення вони ще деякий час проживали разом. З жовтня 2013 року [PERSON] з сином проживають в [ADDRESS] У дитини є всі умови для розвитку, дитина відвідує дитячий садок. Вона з чоловіком допомагає [PERSON] у виховані її сина. Позивач [PERSON] не зовсім здоровий, він мав інвалідність Ш групи, а зараз має інвалідність П групи, що свідчить, що його здоров'я погіршилось. Її дочка [PERSON] не має шкідливих звичок, а тому не може бути розлучена з дитиною. Тому просила в позові [PERSON] про відібрання дитини відмовити. Відповідач [PERSON] первісний позов не визнав та пояснив, що позивач [PERSON] не має підстав відібрати дитину у матері. Його дочка [PERSON] та його онук малолітній [PERSON] проживають разом з ним в [ADDRESS] Будинок, де вони проживають новий, у ньому є всі умови для проживання. Звинувачення [PERSON], що територія будинковолодіння захаращене не відповідає дійсності. Представник органу опіки та піклування Вінницької райдержадміністрації вважає, що первісний позов [PERSON] необхідно задовольнити та визначити місце проживання малолітнього [PERSON] з батьком в [ADDRESS] так як дитина проживала з трирічного віку до 2013 року у будинку батька, має свою кімнату для відпочинку, має кімнату для ігор, дитина привикла до тих умов проживання . У позивача кращі умови для проживання дитини, і тому в інтересах дитини, місце проживання малолітнього [PERSON] повинно бути визначено з батьком в [ADDRESS]. Представник органу опіки та піклування Козятинської райдержадміністрації вважає, що в даному випадку малолітнього [PERSON] необхідно залишити проживати з матір'ю [PERSON], в [ADDRESS] Для дитини тут створені всі умови для належного розвитку дитини. Крім того вважає, що в даному випадку дитина не може бути розлучена із матір'ю, це буде суперечити Декларації ООН про права дитини 1959 року. Мати веде нормальний спосіб життя, має заробіток , створює умови для нормального розвитку та виховання дитини. Дитина відвідує дитячий садок. Кращі житлово-побутові умови проживання у позивача в [ADDRESS] не можуть бути підставою для визначення місця проживання дитини з батьком. Свідок [PERSON] пояснила, що вона працює оперуповноваженою у справах дітей Вінницького РВУМВС. В кінці жовтня 2013 року звернувся з заявою [PERSON], що зникла його малолітня дитина і можливо перебуває з матір'ю. Вона зв'язалась по телефону з матір'ю дитини, яка повідомила, що дитина знаходиться з нею в Козятині. Для того, щоб пересвідчитись, що з дитиною все нормально, вона виїхала в Козятинський РВ УМВС де була опитана [PERSON] В райвідділі дитини не було. Але так як вона повинна була впевнитись, що з дитиною все гаразд і дитині нічого не загрожує, вона запропонувала [PERSON] показати дитину. [PERSON] погодилась при умові, що при цьому не буде [PERSON], так як вони побоюється, що він може забрати дитину. Зустріч з дитиною відбулася на вулиці. Вона впевнилась, що дитина здорова і ніякої загрози для дитини немає. Свідок [PERSON] пояснила , що [PERSON] її син. Проблеми у їх сім'ї появились, коли його сину виповнилось два роки. [PERSON] переїхала проживати до своїх батьків. Потім вони помирились та стали проживати в [ADDRESS] . Будинок новий. Там створені всі умови для проживання дитини. Дитина відвідувала дитячий садок, відвідувала будинок школяра, басейн. В кінці жовтня 2013 року [PERSON] не повідомивши нікого забрала дитину та поїхала до своїх батьків в с.[ADDRESS]. З тих пір перестала давати [PERSON] спілкуватись з сином , хоч вони не раз намагались зустрітись з дитиною через службу у справах дітей. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши докази, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 28 липня 2006 року, між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис в книзі реєстрації шлюбів. [INFO] року у [PERSON] від шлюбу з відповідачем народився син - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від [INFO] року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. ( т.1 , а.с. 7 ). Позивач за первісним позовом [PERSON] має у власності будинок та земельну ділянку в [ADDRESS], ( т.1, а.с. 49-53 ). Як вбачається із довідки Ксаверівської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 16.10.2013 року, що за зазначеню адресою проживав також з 10 листопада 2010 року малолітній [PERSON] ( т.1., а.с. 10 ). За зазначеню адресою для малолітнього [PERSON] створені належні житлово-побутові умови та умови для проживання, навчання та розвитку . Для дитини виділено дві кімнати- одна ігрова, обладнана сучасною технікою, інша - для відпочинку . Це підтверджується актом перевірки матеріально -побутових умов , затвердженого селищним головою ( т.2.а.с. 7 ) та актом обстеження житлово-побутових умов від 12.01.2014 року зробленого службою у справах дітей Вінницької райдержадміністрації (т.2, а.с.2). « 01» червня 2010 року заочним рішенням Староміського районного суду м. Вінниці, шлюб між: сторонами було розірвано. Згідно із вказаним рішенням, місцем проживання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], визначено постійне проживання матері -[PERSON] Рішення набрало законної сили 14.06.2010 року. ( т.1, а.с.11 ). З 29.09.2013 року відповідачка за первісним позовом, вона ж позивачка за зустрічним позовом [PERSON] виїхала на постійне місце проживання із [ADDRESS] [ADDRESS] що підтверджується довідкою виконкому Комсомольської сільської ради Козятинського району Вінницької області від 21 жовтня 2013 року № 1870. ( т.1 а.с. 92,126 ). При цьому, з 28.12.2002 року [PERSON] зареєстрована у [ADDRESS], там же зареєстрований і малолітній [PERSON], про що свідчить довідка виконкому Махаринецької сільської ради Козятинського району Вінницької області від 14.10.2013 року № 498. ( т.1 а.с. 127 ). [PERSON] разом із матір'ю проживає з батьками [PERSON] та [PERSON] у новому двоповерховому будинку (2012 року будівництва), загальною площею 108 кв. м., із усіма зручностями в с.[ADDRESS] . При цьому, дитяча кімната, у якій проживає син [PERSON] облаштована дитячим куточком, також; відведений куточок для ігор та відпочинку дитини. В кімнаті у сина в наявності телевізор, комп'ютер, дитячі книжки та дитячі іграшки. Даний висновок підтверджується Актом обстеження умов проживання малолітньої дитини - [PERSON]. [INFO], за місцем фактичного проживання, [ADDRESS], від 17 жовтня 2013 року, на підставі заяви відповідача за зустрічним позовом - [PERSON]. ( т.1, а.с. 47 ) Окрім цього, у вказаному Акті обстеження умов проживання малолітньої дитини, за підсумками обстеження начальником служби у справах дітей Козятинської райдержадміністрації та іншими спеціалістами служби зазначено: «Під час обстеження умов проживання фактів порушень прав малолітнього [PERSON] не виявлено. Мати [PERSON] займається вихованням дитини, піклується про здоров'я, фізичний та моральний розвиток дитини, створила умови для його для навчання дитини (хлопчик відвідує дитячий садочок (логопедичну групу), не порушує прав та не обмежує інтересів дитини. Дідусь та бабуся, які проживають в даному будинку, до дитини відносяться доброзичливо, з повагою, люблять дитину та піклуються про неї» На даний час син позивачки [PERSON] відвідує дошкільний навчальний заклад № 1 у м. Козятині, що підтверджується довідкою від 14.10.2013 року № 108. При цьому, згідно вказаної довідки, за час відвідування дитиною дошкільного закладу, вихователі не бачили його батька. Приводить дитину та забирає тільки мати - [PERSON] Батько не цікавиться вихованням сина. ( т.1, а.с.93 ). Як вбачається із довідки виданої комунальним закладом «Дошкільний навчальний заклад «Росинка « Ксаверівської сільської ради від 22.01.2014 року № 05, що при відвідуванні даного дитячого закладу саме [PERSON] була головою батьківського комітету, щоденно приводила та забирала дитину з дошкільного закладу, цікавилась у вихователів як дитина провела день. Дитина була чиста та охайна ( т.1, а.с. 141 . Позивачка [PERSON] працює на посаді завідуючою бібліотекою Вінницького коледжу будівництва і архітектури КНУБА, має самостійний дохід, який в середньому становить 2166,83 грн. на місяць, що значно перевищує мінімальну заробітну плату, встановлену ЗУ «Про державний бюджет України на 2013 рік». ( т.1 а.с. 75,76 ) Відповідно до довідки -характеристики, виданої Вінницьким коледжем будівництва та архітектури КНУБА, [PERSON] до своїх посадових обов'язків ставиться сумлінно й відповідально. Постійно підвищує свій професійний рівень, виступає на педагогічних, методичних радах з питань вдосконалення навчально-виховного процесу молоді. Відповідальна, вимоглива до себе, доброзичлива, скромна, проста й доступна в спілкуванні. ( т.1, а.с.74 ) Згідно з довідками КП «Козятинська центральна районна лікарня Козятинської районної ради» від 16.10.2013 р., [PERSON] на обліку у психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.( т.1.а.с.77 ) . Як служба у справах дітей Козятинської райдержадміністрації своїм висновком від 24.01.2014 року ( т.2, а.с.18) визнала за доцільне місце проживання малолітнього [PERSON] з матір'ю [PERSON] за її місцем проживання , так і служба у справах дітей Вінницької райдержадміністрації визнала за доцільне місце проживання малолітнього [PERSON] - з батьком [PERSON] в [ADDRESS] ( т.2 а.с. 84-86 )……… Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» (далі «Закон»), кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до положень ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Згідно ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. За правилами ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 12 червня 1998 року N 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України", вирішуючи спори між; батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому, суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім, тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Тобто, для розлучення малолітньої дитини, яким є [PERSON], [INFO] р. н., з матір'ю, необхідна наявність виняткових обставин, що передбачені ч. 2 ст. 161 СК України. У свою чергу, ч. 2 ст. 161 СК України чітко визначено, що орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідачка за первісним позовом, вона ж позивачка за зустрічним позовом, [PERSON] не має обставин, які б були винятковими і давали підстави для відібрання у неї дитини. Крім зазначених вище доказів, як вбачається із довідки виданої комунальним закладом «Дошкільний навчальний заклад «Росинка « Ксаверівської сільської ради від 22.01.2014 року № 05, що навіть проживаючи в [ADDRESS] та при відвідуванні даного дитячого закладу саме [PERSON] щоденно приводила та забирала дитину з дошкільного закладу, цікавилась у вихователів як дитина провела день. Дитина була чиста та охайна . [PERSON] була головою батьківського комітету. ( т.1, а.с. 141 . Тобто, це дає суду підстави вважати, що навіть проживаючи разом, більше уваги приділяла дитині мати- [PERSON] Крім того , суд критично відноситься до довідки про стан здоров'я [PERSON], що він здоровий та може бути опікуном дитини, (т.1 а.с.13 ) та вважає, що наявність інвалідності П групи вже свідчить про те, що особа має вади зі здоров'ям, а тому займатись повноцінно вихованням та доглядом дитиною без сторонньої допомоги йому буде важко. Суд також критично відноситься до пояснень представника позивача за первісним позовом [PERSON] про те, що акт обстеження житлово-побутових умов відповідачки за первісним позовом [PERSON] зроблений службою у справах дітей Козятинської райдержадміністрації від 17 жовтня 2013 року ( т.1 а.с.47 ) не відповідає дійсності, та його твердження спростовуються повторним комісійним актом обстеження комісією створеною головою Козятинської райдержадміністрації від 21.01. 2014 року ( т.2 а.с. 22), де також зазначено, що умови проживання малолітнього [PERSON] відповідають санітарно-гігієнічним нормам, будинок газифікований, забезпечений системою водопостачання та водовідведення, обладнаний сучасною побутовою технікою, укомплектований всіма необхідними меблями. Для виховання та розвитку дитини відведено дитячу кімнату, яка облаштована дитячим куточком , комп'ютерним столом, дитячим ліжком з при ліжковим столом. При тому, що батько та мати мають рівні права на проживання з дитиною та її виховання, дитина однаково любить і батька і матір, а останні однаково люблять свого сина, суд вважає, що малолітня дитина потребує більшої материнської турботи. Кращі умови проживання у позивача за первісним позовом, він же відповідач за зустрічним позовом ,[PERSON], та рівень доходів не є визначальним, адже дитина має право на одержання утримання від другого з батьків , а тому не можуть бути підставою для визначення місця проживання дитини з батьком, оскільки це також буде суперечити Декларації прав дитини прийнятою Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, а також ч.1 ст.. 161 СК України. Крім того позивач за первісним позовом [PERSON] жодного разу не предявляв позивачці претензій щодо неналежного виховання дитини. Зібрані у справі докази засвідчують належне виконання відповідачкою за первісним позовом [PERSON] своїх батьківських обьов'язків. Згідно ч.2, 3 ст.. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Аналогічні положення містяться і в ст.. 60 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Таким чином враховуючи всі обставини в їх сукупності суд вважає, що первісний позов [PERSON] про відібрання дитини та визначення місця проживання малолітнього [PERSON] з батьком необхідно відхилити, а зустрічний позов [PERSON] про визначення місця проживання дитини необхідно задовольнити та винести рішення, яким встановити місце проживання неповнолітнього сина [PERSON] з його мати - [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] Задовольняючи зустрічний позов, суд також вважає за необхідне згідно ст.. 88 ч.1 ЦПК України стягнути з відповідача за зустрічним позовом [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по справі.

Outcome: approved