Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

22 вересня 2014 року представник АТ «Дельта Банк» Духота І.В. звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь АТ "Дельта Банк" заборгованість по кредитному договору на загальну суму 13127, 43 гривні, яка складається із: заборгованості за сумою кредиту-8245,37 грн, заборгованість за відсотками 694,06 грн, заборгованість за комісіями 4188,00 грн, а також судовий збір у розмірі 243,60 гривні. Даний позов представник АТ «Дельта Банк» обґрунтував наступним. 29 листопада 2012 року Публічний акціонерний банк «Дельта Банк» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та фізична особа-резидент України [PERSON], [INFO] уклали кредитний договір № 003-01818-291112 (далі Договір). Відповідно до п.1.2 вищевказаного договору Банк відкриває відповідачці картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України-гривні (рахунок), випускає та надає платіжну картку, а також пін-код до картки. Представник позивача вказує, що відповідно до умов договору, відповідачка до підписання договору була ознайомлена в письмовій формі з інформацією про умови кредитування та орієнтовну сукупність вартість кредиту. Протягом строку кредиту за користування кредитними коштами відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи з розміру процентної ставки 9,99 в рік. Процентна ставка є фіксованою. По закінченню строку кредиту процентна ставка змінюється відповідно до умов договору. За обслуговування кредитної заборгованості встановлюється пільговий період у 0 місяців, протягом якого розмір комісії складає 0,00 %. Після закінчення пільгового періоду розмір комісії складає 3,49 % за місяць. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, надавши відповідачці споживчий кредит у сумі 10000 грн шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок, вказаний у договорі, про свідчить меморіальний ордер № 56131821 від 30.11.2012 року, проте станом на дату складання позовної заяви відповідачка не виконала належним чином зобов'язання до договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Посилаючись на норми статтей 207, 526, 530, 631, 638, 642 ЦПК України, статтей 1049, 1054 ЦК України, а також умови договору, представник АТ «Дельта Банк» просить позов задовольнити, розглянути справу без присутності позивача. В судове засідання представник ПАТ «Дельта Банк» не з'явився, однак представник банку Духота І.В. вказав у позовній заяві, що просить справу розглянути без присутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову. Суд, розглянувши заяви сторін по справі, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши права та обов'язки сторін, оцінивши докази в їх сукупності прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що 29 листопада 2012 року Публічний акціонерний банк «Дельта Банк» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та фізична особа-резидент України [PERSON], [INFO] уклали кредитний договір № 003-01818-291112 (далі Договір). Відповідно до п.1.2 вищевказаного договору Банк відкрив відповідачці картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України-гривні (рахунок), випустив та надав платіжну картку, а також пін-код до картки. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ч.2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до п.2.1 частини 3 договору, моментом прийняття (акцепту) банком пропозиції щодо укладення договору, а отже моментом укладання договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах, вважатиметься момент вчинення банком фактичних дій щодо перерахування суми кредиту на поточний рахунок, вказаний відповідачем у договорі. Як вказано у п. 2.3 договору, відповідачка до підписання договору була ознайомлена в письмовій формі з інформацією про умови кредитування та орієнтовану сукупну вартість кредиту. Відповідно до ч.2 ст. 642 ЦК України, Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, надавши відповідачці споживчий кредит у сумі 10000 грн шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок, вказаний у договорі, про свідчить меморіальний ордер № 56131821 від 30.11.2012 року, проте станом на дату складання позовної заяви відповідачка не виконала належним чином зобов'язання до договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Станом на 9 липня 2014 року відповідачка [PERSON] порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 13127,43 гривні, яка складається із: заборгованості за сумою кредиту 8245,37 грн, заборгованість за відсотками 694,06 грн, заборгованість за комісіями 4188,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за Кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, згідно ч. 2 цієї норми, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Отже, до правовідносин сторін за кредитним договором підлягають застосуванню норми, які регулюють відносини позики, якщо це не суперечить суті кредитного договору. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Отже, вбачається заборгованість, що допустила [PERSON] перед позивачем ПАТ «Дельта Банк», яка станом на 27.11.2013 року становить 13127,43 грн. Виходячи із вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позивачем ПАТ «Дельта Банк» доказано невиконання договірних зобов'язань щодо невиконання умов Кредитного договору [PERSON], а тому позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту підлягає до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Судом також встановлено, що позивач ПАТ «Дельта Банк» понесло судові витрати, що складаються з 243,60 грн. сплаченого судового збору, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк». На підставі викладеного,

Outcome: approved