overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

[PERSON], 04.01.2017р. звернувся із заявою про встановлення факту належності [PERSON] свідоцтва виданого Мшанською сільською радою народних депутатів 26.07.1987р. про право особистої власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS], що належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON], вимоги мотивує тим, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, він є сином спадкодавця, не може належним чином оформити свої спадкові права, оскільки у вищеозначеному свідоцтві про право власності допущена помилка, а саме неправильно зазначено прізвище спадкодавця «[PERSON]», замість «[PERSON]». В суді представник заявника - [PERSON] заяву підтримала з мотивів у ній наведених, просить встановити факт належності [PERSON] свідоцтва виданого Мшанською сільською радою народних депутатів 26.07.1987р. про право особистої власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS], що належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] Представник Суховільської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. в судове засідання не з'явився, 31.01.2017р. сільський голова подав клопотання, в якому просив про розгляд заяви у відсутності їх представництва (а.с. 37). Заслухавши представника заявника, вивчивши матеріали справи, суд задоволює заяву. Так, за положеннями п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім"ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Із пояснень представника заявника, долучених до справи копій свідоцтва про народження серія [NUMBER] і про смерть [NUMBER], із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян... № 00017486052 від 27.12.2016р. (а.с. 8,9), убачається, що прізвище спадкодавця у вищевказаних документах зазначено як [PERSON] Вищеозначене стверджується також копією посвідчення серія [NUMBER] від 12.02.2003р., ксерокопіями із погосподарських книг с. Суховоля за 1974-1979р.р., копіями Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 29.11.1995р. і [NUMBER] від 09.04.2001р. (а.с. 14, 18-22, 35-36). Між тим, із копії свідоцтва виданого Мшанською сільською радою народних депутатів 26.07.1987р. про право особистої власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS], видно, що такий належить колгоспному двору, головою якого вказана [PERSON] (а.с. 13). За наведеного, суд вважає, що при видачі [PERSON] свідоцтва про право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS], допущено помилку у зазначенні прізвища спадкодавця, написано [PERSON], тоді як належало записати [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

[PERSON] 04.03.2015 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14.11.1992 року зареєструвала шлюб із відповідачем у Явірській сільській раді Турківського району Львівської області, змінивши дівоче прізвище [PERSON]. Від спільного подружнього життя з відповідачем мають повнолітніх дітей, а саме: синів - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Спільно не проживають з жовтня 2012 року, хоча формально шлюб існує. Відповідач, забравши свої речі, пішов проживати до іншої жінки. Протягом тривалого часу не цікавиться нею як жінкою, матеріально їй не допомагає. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 14.11.1992 року у Явірській сільській раді Турківського району Львівської області, актовий запис №12. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та дала пояснення, аналогічні, викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був належно повідомлений, причини неявки суду не відомі, письмових заперечень на позовну заяву не надав, заяву про розгляд справи у його відсутності не надіслав, тому суд на підставі ч.4 ст. 169 ЦПК України вважає за можливе слухати справу за його відсутності. Зі згоди \~позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення\~ позивача, та допитавши її в якості свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає \~ задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони одружилися 14.11.1992 року, зареєструвавши шлюб у Явірській сільській раді Турківського району Львівської області, актовий запис №12 /а.с.4/. \~ Від шлюбу мають троє повнолітніх дітей, а саме: синів - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5-7). Допитана позивач в якості свідка показала, що втратила почуття любові та поваги до відповідача, так як відповідач зловживав алкогольними напоями, застосовував по відношенню до неї рукоприкладство, порушував подружню вірність, з жовтня 2012 року не проживають спільно, живе з іншою жінкою. На даний час вона також зустріла іншого чоловіка, з яким, в подальшому, має намір свої відносити оформити офіційно. Позовні вимоги позивачки \~ґрунтуються на законі. Згідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на стійке волевиявлення сторін, та, беручи до уваги наведені обставини, які свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та стало неможливим, то шлюб слід розірвати. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

[PERSON] 04.10.2021 року звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві вказав, що перебуває із [PERSON] у зареєстрованому шлюбі із 08.06.2013 року. На даний час подружні відносини між сторонами припинені, проживають окремо. Основна причина розпаду сім"ї - відсутність довіри та взаєморозуміння. Позивач у судове засідання не з"явився, подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному розмірі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення судової повістки. Про причини своєї неявки у судове засідання відповідач суду не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду, відзив на позовну заяву чи зустрічну позовну заяву до суду не подавав, та відповідно до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належним чином про розгляд справи. Згідно із ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. відзиву на позов не подала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08червня 2013 року року Хортинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №208, про що було видано свідоцтво (а.с.5). Фактичні шлюбні відносини сторони припинили, проживають окремо, спільний побут не ведеться, майнові спори відсутні. Приймаючи рішення, суд керується наступним. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

[PERSON] 04.12.2013 р. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи його тим, що відповідач є батьком її дитини [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. З відповідачем вони в шлюбі не перебували, спільно не проживали. Відповідач понад вісім місяців не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, в зв"язку з чим вона вимушена звернутись до суду з позовом. Просить стягати з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала за викладених у позовній заяві обставин, просить його задоволити. Додатково суду пояснила, що стан здоров"я дитини добрий, дитина власності не має. Їй відомо, що відповідач сплачує аліменти на утримання старшої неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини доходу. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини доходу, оскільки з нього за рішенням суду вже стягаються аліменти на утримання старшої дитини від іншого шлюбу. Суду пояснив, що стан його здоров'я добрий, має у власності двокімнатну квартиру, автомобіль, працює лікарем у Вінницькій обласній клінічній лікарні ім. М.І. Пирогова, отримує після відрахування аліментів 1900 грн. зарплати. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони в шлюбі не перебували, мають спільну дитину [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого батьком записаний відповідач. (а.с. 3) Дитина проживає разом з матір'ю - позивачкою, що підтверджується довідкою №24 від 08.01.2014 р., виданою МКП «ЖЕК №7». (а.с.16). Стан здоров'я дитини добрий, власності дитина не має. Рішенням Староміського райсуду м. Вінниці від 15.10.2010 р. стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (а.с.15) Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 ч. 3 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ст. 183 ч. 1 СК України). Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у відповідача інших утриманців (відповідно до ст. 182 СК України) , суд вважає необхідним стягати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/5 частини доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, тому позов слід задоволити частково. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 229,40 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-16 00:00:00

[PERSON] 04 травня 2020 року пред`явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстровано [INFO] . У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалась на те, що від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] та доньку - [PERSON] , [INFO] . Тривалий час позивач із відповідачем не проживає та за цей час ніхто із них не вживав заходів для примирення, а тому вважає, що за таких обставин, збереження сім`ї є неможливим, і просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем та стягнути на її користь сплачений нею судовий збір. Від позивача [PERSON] поступила заява про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог з підстав, які викладені у позовній заяві та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення . Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті"Судова влада", у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, у встановлений судом строк відзив не подав, і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Частиною 2 ст. 247 ЦПК України встановлено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ураховуючи наведене, суд постановив ухвалу про розгляд даної справи за відсутності всіх учасників справи та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтв про шлюб та про народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 12 [INFO] , від якого мають сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] (арк.справи 5,6,7). Згідно із ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, і тому право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу. У відповідності зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Виходячи з вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати у розмірі 840 грн. 80 коп. Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

[PERSON] 05.01.2015 року звернулась до суду з позовом, яким просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1 / 4 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред"явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]; допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. В судове засідання позивач не з"явилась, про день та час розгляду повідомлялась, через канцелярію суду, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги підтримала. Відповідач в суді позов визнав, заперечень не подав. Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони із липня 2009 року проживали в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу [INFO] народився син- [PERSON] ( а.с. 5), який після припинення шлюбних відносин проживає із матір»ю та знаходиться на її утриманні (а.с.6). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов»язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними ( ч.1 ст. 181 СК України). Частиною 1 ст. 189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати, тощо) не повинні порушувати її права. При цьому, розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ст. 182 СК України. Договір має бути укладено письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає , вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров»я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Домовленість щодо утримання дитини між батьками відсутня. При визначенні розміру аліментів на утримання сина, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, той факт, що відповідач інших дітей, яким-би сплачував аліменти не має, офіційно працює, здоровий, а відтак стягує аліменти у визначеному позивачем розмірі, що відповідає вимогам чинного законодавства. У відповідності до ст.ст. 88, 367 ЦПК України, суд стягує з відповідача - 243,60 грн. судового збору на користь держави, та рішення суду допускає до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

[PERSON] 05.02.2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей в якому зазначає, що з 23.11.2002 року до 11.02.2010 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У шлюбі з відповідачем мають троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які перебувають на її утриманні. Після розірвання шлюбу продовжували жити подружнім життям та утримували своїх дітей. Однак відповідач продовжував пиячити, не дбав про сім'ю, бив її у присутності дітей. На даний час спільно не проживають. Сама тепер утримує троє дітей. На роботі не працює, оскільки перебуває по догляду за дитиною. Просить стягувати з відповідача аліменти на свою користь на дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], щомісячно, у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але неменше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття, рішення в частині стягнення аліментів в межах одного місяця звернути до негайного виконання. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, дала пояснення, аналогічні, викладеним у позові. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, згідний сплачувати аліменти. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що: сторони з 23.11.2002 року по 11.02.2010 року перебували у шлюбі (а.с.2), від якого мають троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.3-4); діти проживають з позивачкою і перебувають на її утриманні (а.с.7-8); позивач одна виховує троє дітей, відповідач не бере участі у вихованні дітей та не допомагає матеріально. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.183 цього ж Кодексу частка заробітку/доходу/, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом та ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із наведених доказів вбачається, що сторони проживають окремими сім"ями, позивачка виховує і утримує троє дітей, відповідач не виконує свої обов»язки щодо утримання дітей - добровільно не надає коштів на утримання дітей, є молодий, здоровий, інших утриманців немає, згідний сплачувати аліменти. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки з позовом позивач звернулася 05.02.2014 року, аліменти на утримання дітей підлягають стягненню з цієї дати. Таким чином, позовні вимоги позивачки ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню. Визнання відповідачем пред"явленого позову також не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В порядку, визначеному ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в сумі 243.60 гривень. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

[PERSON] 05.03.2014 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 20 вересня 2009 року зареєструвавав шлюб з відповідачкою у відділі реєстрації актів цивільного стану Маневицького районного управління юстиції Волинської області, актовий запис №91. Від даного шлюбу у них дітей немає. Протягом тривалого часу проживають окремо. Сімейні стосунки у них не склалися через несумісність характерів, різних поглядів на життя. У них постійно виникали сварки, що призвело до втрати взаєморозуміння та почуття поваги та любові один до одного. Позивач має намір влаштувати своє особисте життя. [PERSON] через органи ДРАЦС розлучатись не має наміру. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім'ї є неможливим. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який зареєстрований 20.09.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Маневицького районного управління юстиції Волинської області, актовий запис №91 Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та дав пояснення, аналогічні, викладеним у позовній заяві, додатково пояснив, що проживають окремими сім»ями з грудня 2013 року, на даний час у нього є інша жінка, яка є вагітною від нього, хоче з нею офіційно зареєструвати шлюб. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає, також просить розірвати шлюб, оскільки хоче влаштувати своє особисте життя з іншим чоловіком. Заслухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони одружилися 20 вересня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Маневицького районного управління юстиції Волинської області, зареєструвавши шлюб за актовим записом № 91 /а.с.3/. Від шлюбу у них дітей не має. В судовому засіданні встановлено, що позивач і відповідач втратили почуття любові, поваги один до одного, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільне господарство, стали чужими, проживають окремими сім»ями в різних населених пунктах понад півроку. Наведене свідчить, що сім'я сторін розпалася, а формальне існування шлюбу суперечить інтересам сторін із-за невизначеності їх соціального статусу, неможливості вирішувати особисте життя і викликаного цим психологічного дискомфорту, тому цей шлюб слід розірвати.. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позовні вимоги позивача також ґрунтуються на законі. Згідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. А тому,

Outcome: approved