Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

24 квітня 2014 року до Куйбишевський районний суд Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON], [PERSON] до Ланцівської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, треті особи [PERSON], Реєстраційна служба Куйбишевського РУЮ Запорізької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В своїй заяві позивачі просять суд винести рішення, в якому визнати за ними в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно - по 1/2 частини земельної ділянки, розташованої на території Ланцівської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, яка належала [PERSON], померлому [INFO] на підставі державного акта на право на земельну ділянку серії ЯК № 911701. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі зазначили, що [INFO] померла їх мати [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки, що знаходиться на території Ланцівської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області,площею 7,0301 га. Після смерті матері відкрилася спадщина на вищевказану земельну ділянку. Їх рідний батько [PERSON] від прийняття спадщини відмовився. Коли позивачі звернулися до приватного нотаріуса Куйбишевського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], то їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку через відсутність оригіналу державного акту на землю. Таким чином, на даний час позивачі не можуть скористатися своїм законним правом на отримання спадщини за законом і змушені звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Позивачі [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, в заяві зазначили, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі на тих підставах, що викладені в позовній заяві, прохали позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач Ланцівська сільська рада в особі сільського голови Смоляної С.А. до судового засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, також зазначила, що з позовними вимогами згодна у повному обсязі, проти позову не заперечує. Представник третьої особи Реєстраційної служби Куйбишевського РУЮ Запорізької області до судового засідання не з'явився,про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд справи без участі їх представника, заперечень проти позову не мають. Приватний нотаріус Куйбишевського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, також зазначив,що заперечень проти позову не має. Враховуючи вище викладене, відповідно до ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконкомом Білоцерківської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області від 16 вересня 2011 , спадкодавиця [PERSON] померла [INFO]. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки , що знаходиться на території Ланцівської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, площею 7,0301 га, яка належала спадкодавиці на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК№911701, виданого 29 листопада 2010 року. Згідно ст.ст.125, 126 Земельного Кодексу України право власності виникає з моменту одержання державного акту на земельну ділянку. Після смерті спадкодавиці [PERSON] позивачі [PERSON] та [PERSON], які є рідними синами померлої, що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 10.02.1986 року та серії [NUMBER] від 07.01.1989 року, звернулися до приватного нотаріуса, де їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку через відсутність державного акту. Позивачі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті своєї матері. Відповідно до ст.1268, 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.328 Цивільного Кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Так, позивачами заявлена вимога про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки кожному, яка за своїм характером є майновою, оскільки майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки (частина перша статті 190 Цивільного кодексу України. Пунктом 2 частини 1 статті 80 ЦПК України встановлено, що ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно - вартістю майна. Відповідно до п.1.1 ч.2 ст.5 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. У позовній заяві позивачі зазначили ціну позову на суму 50 000 гривень, та відповідно до вказаної ціни позову сплатили судовий збір в сумі 500 гривень. Проте згідно довідки про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки що розташована на території Ланцівської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯК № 911701 , наданої на виконання ухвали суду про забезпечення доказів, складає 135 214,81 гривень. Отже, згідно ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з позивачів недоплачену суму судового збору на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved