Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

17 березня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Родовід Банк», третя особа - Жовтневий ВДВС Дніпропетровського МУЮ про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (а.с. 2-4). Ухвалою суду від 03.04.2014 року до участі у розгляді справи в якості третьої особи було залучено приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON](а.с.19) Позивач у позовній заяві та представник позивача у судовому засіданні посилались на те, що між ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 35/АА-00024.08.2 від 13.05.2008 року на виконання якого позивач отримав у кредит грошові кошти в розмірі 18 240,74 дол. США на купівлю автомобілю на строк до 13.05.2015 року. В забезпечення зобов'язань за вказаним кредитним договором, було укладено договір застави № 35/АА-00024.08.2-3 від 13.05.2008 року. В подальшому 11.11.2010 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис, яким було запропоновано звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль марки SUZUKI модель SWIFT 2007 р.в., чорного кольору. Проте, позивач вважає, що виконавчий напис вчинено без наявності достатніх правових підстав, з чисельними помилками, а тому просив визнати його таким, що не підлягає виконанню (а.с. 2-4). У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача ПАТ «Родовід Банк» у судовому засіданні, заперечуючи проти позову, посилався на те, що виконавчий напис нотаріус вчинив на законних підставах та за умов дотримання норм діючого законодавства(а.с.71-72) Представник третьої особи - Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ свого представника у судове засідання не направив, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином(а.с.24). Третя особа - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином. (а.с. 25). Суд вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали даної цивільної справи, цивільної справи № 203/8120/13ц приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлено, що між позивачем та ПАТ «Родовід Банк» був укладений кредитний договір № 35/АА-00024.08.2 від 13.05.2008 року, за умовами якого банк зобов'язався надати кредит у сумі 18 240,74 дол. США на термін до 13.05.2015 року, а позивач зобов'язався повернути отриманий кредит і сплатити відсотки у встановленому договором розмірі та строки, що підтверджується копією зазначеного договору (а.с. 5-6). У судовому засіданні встановлено, що між позивачем та ПАТ «Родовід Банк» також був укладений договір застави № 35/АА-00024.08.2-3 від 13.05.2008 року, відповідно до умов якого в забезпечення зобов'язань за кредитним договором № 35/АА-00024.08.2 від 13.05.2008 року позивачем було передано в заставу автомобіль марки SUZUKI модель SWIFT 2007 р.в., чорного кольору, шасі [NUMBER], що підтверджується копією зазначеного договору (а.с. 7-8,42-45). Встановлено, що 11.11.2010 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис № 8868 за яким було запропоновано звернути стягнення на автомобіль марки SUZUKI модель SWIFT 2007 р.в., чорного кольору, шасі [NUMBER] у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 35/АА-00024.08.2 від 13.05.2008 року в розмірі 36 746,96 дол. США ( що за курсом НБУ на час розрахунку становило 292 368,45 грн.), що підтверджується копією зазначеного виконавчого напису (а.с. 9) Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовані нормами Цивільного кодексу України, Закону України «Про нотаріат», Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», укладених між сторонами договорів. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року N 1172 (далі за текстом - Перелік), для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до ч.1 п.283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №20/5 від 3 березня 2004 року (далі за текстом - Інструкція) для вчинення виконавчого напису стягувачем або уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, має бути зазначено: відомості про найменування і адресу стягувача та боржника; дата та місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код в ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Оцінюючи дослідженні у судовому засіданні докази у їх сукупності, щодо вимог позивача до відповідача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд виходив з того, що згідно пояснень, наданих суду представником відповідача та матеріалів, які були надані банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, розрахунок заборгованості наданий ПАТ «Родовід Банк» не є належним доказом наявності заборгованості позивача, тим паче безспірної. Документами, які можуть підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", оскільки тільки первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції - є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Водночас, з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від відповідача та позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Родовід Банк», а також суми процентів та пені, зазначені у написах, є безспірними. Розрахунок заборгованості, підготовлений працівниками банку щодо наявності грошового зобов'язання боржника по тілу кредиту, відсотках, процентах річних та пені - є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача та не може відображати правові підстави для стягнення відповідних сум та слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог банку до боржника. Крім того, наданий нотаріусу розрахунок взагалі не є розрахунком по кредитному договору № 35/АА-00024.08.2 від 13.05.2008 року, оскільки: дата договору зазначена як « 13.10.2006 року», хоча кредитний договір укладений між сторонами « 13.05.2008 року»; боржником по розрахунку є «[PERSON]», а не [PERSON]; сума кредиту в розрахунку « 21 457 дол.США», хоча кредитний договір укладений на суму « 18 240,74 дол. США»; дата отримання кредиту боржником зазначена « 13.10.2006 року», хоча в дійсності «13.05.2008 року». Розрахунок не містить розрахунку заборгованості по тілу кредиту та процентам, а лише розрахунок пені, при цьому містить період з зазначенням 1900 року, що свідчить про формальність даного розрахунку. З огляду на наведене, нотаріус при вчиненні написів не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написами, чим порушив норми ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», п. 284 Інструкції та підпункту «б» ч. 2 п. 1 Переліку. Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає позовні вимоги позивача про визнання виконавчого напису № 8868 вчиненого 11.11.2010 року достатньо обґрунтованими з правової та доказової точки зору, а тому вони підлягають задоволенню. Вирішуючи питання судових витрат, суд, враховуючи результат вирішення справи та у відповідності до ст. 88 ЦПК України, вважає за необхідне судові витрати покласти на відповідача (враховуючи, що на час звернення позивача до суду судовий збір за немайнову вимогу справлявся в розмірі 121,80 грн.) На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved