Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

28.05.2019 року до суду звернулася [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з заявою, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, в якій просить встановити факт належності [PERSON] - помер [INFO] (помилково записаному у державному акті на землю серії ІV- ОД № 037817 - як [PERSON]) державного акту на землю серії ІV-ОД № 037817, якій на праві приватної власності належав [PERSON] на земельну ділянку площею 0,060 гектарів, яка розташована на території Калинівської сільської ради, Ліманської (колишній Комінтернівської) районної ради Одеської області. Заінтересованими особами заявник зазначила: Державного кадастрового реєстратора, Відділ у Ліманському районі Головного управління Держкадастру в Одеській області, місцезнаходження: 67500, Одеська область, смт. Доброслав, вул. 40 річчя визволення, 1 та Другу Одеську державну нотаріальну контору, місцезнаходження: 65012, м.Одеса, вул. Рішельєвська, 67. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначила, що її батько [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . У державному акті серії ІV-ОД № 037817 на право власності на земельну ділянку для ведення садівництва площею 0,060 гектарів, яка розташована на території Калинівської сільської ради, Ліманської (колишня Комінтернівська) районної ради, прізвище її покійного батька помилково було вказано як [PERSON] . Внаслідок вказаної помилки, виникли певні неузгодженості між документом, що посвідчує особу батька та правовстановлюючим документом - державним актом на землю, який було видано на ім`я батька, внаслідок чого вона не може оформити спадкове майно. На даний час виникла об`єктивна потреба отримання кадастрового номеру та виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), однак виготовлення технічної документації не видається можливим, оскільки різняться зазначення прізвища батька заявника у правовстановлюючих документах з його дійсним прізвищем. В зв`язку з викладеним заявник звернулася до суду з вказаною заявою та просить її задовольнити. Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Єршової Л.С. від 04.06.2019 року вищевказану заяву [PERSON] було прийнято до розгляду та відкрито провадження з призначенням справи до розгляду в порядку окремого провадження, а також витребувано з Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса належним чином завірену копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11.12.2019 року залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи - Калинівську сільську раду Лиманського району Одеської області (67530, Одеська обл., Лиманський район, село Калинівка, вул. Центральна, будинок 3А) та замінено заінтересовану особу - Другу Одеську державну нотаріальну контору на Приморську державну нотаріальну контору у місті Одеса (м.Одеса, вул. Середньофонтанська, 19-Б). Заявник в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса в судове засідання не з`явився, надіслав до суду лист, відповідно до якого просить розглянути справу за відсутністю представника Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечував. Представники заінтересованих осіб Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, Калинівської сільської ради Лиманського району Одеської області в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлялися належним чином, причина неявки суду не відома. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений у ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Зокрема, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд встановив, що заявник [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , що видано Приморським районним бюро ЗАГС 29.08.1961 року та записом акта про укладення шлюбу № 1702 від 21.08.1982 року (а.с.35-36). Відповідно до свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , що видано 09.01.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, [PERSON] помер [INFO] (а.с. 11). Рішенням ХІV сесії ХХI скликання Калинівської сільської Ради народних депутатів Комінтернівського району Одеської області від 24 березня 1994 року № 96, батьку заявника [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,060 га, яка розташована на території Калинівської сільської ради народних депутатів, садівничий масив [ADDRESS], для ведення садівництва, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІV-ОД № 037817 (а.с.9-9зв.). Заявником надано копію паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданий Шевченківським ВМ Приморського РВ УМВС України в Одеській області 15 жовтня 2004 року (а.с.8), копію свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , виданого 09.01.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (а.с.11) на ім`я [PERSON] . Судом встановлено, що у державному акті на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 037817 для ведення садівництва площею 0,060 га, яка розташована на території Калинівської сільської ради народних депутатів, садівничий масив [ADDRESS] прізвище батька заявниці зазначено помилково як « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] » (а.с.9-9зв.). 16.04.2015 року заявник [PERSON] звернулася до Другої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , проте отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,060 га, яка розташована на території Калинівської сільської ради народних депутатів, садівничий масив [ADDRESS], передану для ведення садівництва не може у зв`язку з розбіжністю між документом, що посвідчує особу батька та правовстановлюючим документом - державним актом на землю, який було видано на ім`я батька, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 155/2015 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 25-55). Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Відповідно до роз`яснень, наданих в листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. У вказаному листі Верховного Суду України також зазначено, що заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй. Встановлення факту належності батьку заявника зазначеного правовстановлюючого документу необхідно заявнику для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батька. Оскільки встановити даний факт іншим способом, окрім судового неможливо, аналіз зібраних по справі доказів та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, що передбачено ч. 1 ст. 315 ЦПК України. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки з вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні по справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Адже національним судам належить не тільки ефективно захищати людину, а й самим діяти у такий спосіб, щоб не порушувати права, гарантовані Конвенцією про захист прав та основоположних свобод людини 1950 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved