Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

28.11.2019р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої суми пенсії (а.с.№ 3-5). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 03.12.2019р. позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі і призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження в підготовче засідання (а.с. № 15). В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.09.2019р. за нею було визнано право власності на спадкове майно, яке складається з недоотриманої суми пенсії за період з 01.06.2016р. по 31.03.2018р. у розмірі 57 521 грн. 78 коп. в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивачка [INFO] звернулась до відповідача із заявою про здійснення виплати належної їй на праві власності недоотриманої за життя [PERSON] суми пенсії, проте листом від 31.10.2019р. відповідач повідомив про відмову у виплаті недоотриманої пенсії з тих підстав, що позивачкою до заяви про виплату не додано свідоцтва про право на спадщину на недоотриману пенсію, а тому відсутні підстави для здійснення виплати. Таким чином, відповідач порушує право власності позивачки на спадкове майно у вигляді суми недоотриманої пенсії, яка була нарахована матері позивачки та не була виплачена за її життя. Враховуючи вищевикладене, посилаючись на норми ст.ст.316,317,319,321,1227,1296 ЦК України, позивачка просила стягнути суму грошових коштів у вигляді недоотриманої за життя [PERSON] , померлою [INFO] , суми пенсії у розмірі 57 521 грн. 78 коп., належну їй на праві власності на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.09.2019р. Відповідач - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області позовні вимоги не визнав. 15.01.2020р. суду поштою надійшов відзив на позов від 26.12.2019р., підписаний представником відповідача - Пелевіною С.А. (діє на підставі довіреності від 26.03.2019р. - а.с. № 25), в якому остання зазначила, що відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у ч.2 ст. 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. За змістом ч.3 ст. 52 вищевказаного Закону, який узгоджується зі змістом ст. 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержанні за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини (а.с. № 19-20). Відповідно до п.2.26 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління ПФУ 25.11.2005 р. № 22-1, для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім,ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину. Будь-яких інших документів, законодавством України з питань пенсійного забезпечення не визначено, в тому числі судового рішення про визнання права власності в порядку спадкування на недоотриману пенсію. Таким чином,представник відповідача зазначила, що позивачці слід надати свідоцтво про право на спадщину, тільки після чого, відповідач здійснить виплату недоотриманої суми пенсії, з урахуванням ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за період не більше ніж за три роки до дня звернення. Враховуючи вищевикладене, представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Підготовче засідання відповідно до положень ст. 197, п.3 ч.2 ст. 200 ЦПК України проведено 06.02.2020р., з призначенням судового засідання (а.с. № 37). В судове засідання 25.03.2020р. позивачка не з`явилася, про дату, місце і час розгляду справи була повідомлена належним чином ( а.с.№39). В наданій суду заяві від 19.03.2020р. представник позивачки [PERSON] (діє на підставі договору про надання правової допомоги від 24.10.2019р. та ордеру від 24.10.2019р. - а.с. № 45-46,47) просив проводити судове засідання за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі (а.с. № 44). Представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в судове засідання 25.03.2020р. не з`явився, про дату, місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. № 40). В надісланій суду поштою 05.03.2020р. заяві, представник відповідача - Пелевіна С.А. (діє на підставі довіреності від 03.01.2020р. - а.с. № 42)., просила справу розглядати без участі представника відповідача, в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі, прийняте рішення направити на адресу відповідача (а.с. № 41). За вищезазначеного, судове засідання по справі 25.03.2020р. відбувалось за відсутності обох сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до положень ст. 223 та ч.2 ст. 247 ЦПК України. Підстав для винесення по справі заочного рішення немає, оскільки відсутня сукупність умов, передбачена ч.1 ст. 280 ЦПК України (представник відповідача надала письмовий відзив на позов та заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача). Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази за правилами ст.89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Судом встановлені наступні обставини у справі і відповідні ним правовідносини. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.09.2019р. визнано за [PERSON] право власності на спадкове майно, яке складається з недоотриманої пенсії за період часу з 01.06.2016р.по 31.03.2018р. у розмірі 57 521 грн. 78 коп., яка була оформлена в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] (а.с. № 6-7). Рішення суду набрало законної сили. Отже, позивачка набула право власності на успадковане майно у вигляді недоотриманої пенсії в розмірі 57 521грн. 78коп. як спадкоємець за законом. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 14.10.2019р. [PERSON] звернулась до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про здійснення виплати належної їй на праві власності недоотриманої за життя [PERSON] суми пенсії за період часу з 01.06.2016р.по 31.03.2018р. у розмірі 57 521 грн. 78 коп., яка була оформлена в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (а.с. № 8). Як вбачається з відповіді начальника відділу з питань виплати пенсії № 15 управління з питань пенсії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області - Стратьєвої С. від 31.10.2019р. щодо заяви [PERSON] про виплату недоотриманої суми пенсії, начальником відділу зазначено, що з огляду на те, що [PERSON] до заяви не надано свідоцтва про право на спадщину на недоотриману пенсію померлої [PERSON] , відсутні законодавчі підстави для здійснення Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області відповідних виплат (а.с. № 9). В наданому до суду відзиві, який надійшов суду 15.01.2020р., відповідач також, посилаючись на норми, передбачені статтями 36 і 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. № 1058-IV вважав, що відсутні підстави для виплати недоотриманої пенсії позивачці. Між тим, суд оцінює критично дані заперечення, оскільки, ці норми передбачають врегулювання ситуації у безспірних випадках за наявності свідоцтва про право на спадщину. Разом з тим, відповідачем не враховано, що позивачка, у зв,язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину,захищала свої права шляхом звернення до суду з відповідним позовом про визнання права власності. Саме рішенням суду визнано за позивачкою право власності на недоотриману пенсію у сумі 57 521грн. 78 коп. за період з 01.06.2016р. по 31.03.2018р. в порядку спадкування за законом. Це рішення набрало законної сили, отже підлягало виконанню. Відповідно до вимог ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. З огляду на вищевикладені обставини та з урахуванням того, що за позивачкою було визнано право власності на спадкове майно, яке складається з недоотриманої суми пенсії, рішенням суду, яке набрало законної сили - ч.4 ст. 82 ЦПК України) позовні вимоги про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої за життя [PERSON] , померлою [INFO] , суми пенсії у розмірі 57 521 грн. 78 коп., підлягають задоволенню. Суд критично оцінює посилання представника відповідача на те, що позивачка не надала доказів про повторне звернення до державного нотаріуса на підставі рішення Павлоградського міскрайонного суду Дніпропетровської області від 17.09.2019р. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки позивачка обрала інший спосіб захисту своїх прав шляхом визнання права власності, а тому відсутні були підстави для повторного звернення до державного нотаріуса задля отримання свідоцтва про право на спадщину за наявності рішення. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позовні вимоги задоволено, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки суму сплаченого при подачі позову судового збору в розмірі 768 грн.40коп., що відповідно до Закону України «Про судовий збір» є відповідною ставкою судового збору на 2019р. при подачі позову майнового характеру фізичними особами (1 % від ціни позовних вимог майнового характеру, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб (а.с. №2). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved