Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 72,46 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON], який помер [INFO] року. Позовні вимоги мотивував тим, що його дід [PERSON] працював в агрофірмі імені Кнігніцького в с. Ясенів-Пільний Городенківського району Івано-Франківської області. При розпаюванні земель згідно Указу Президента України № 720 від 08.08.1995 р. «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» [PERSON] було надано земельну частку (пай), що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданим на підставі рішення Городенківської районної державної адміністрації і зареєстрованим 08.08.2000 р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 70. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Звернувшись до нотаріуса щоб отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, позивач отримав відмову з посиланням на те, що до складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності агрофірми імені В. Кнігніцького площею 72,46 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), і що він пропустив строк подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Тому позивач звернувся в суд з даним позовом. Ухвалою суду від 30.04.2015 р. до участі в справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, залучено Ясеневопільнівську сільську раду. В судове засіданні сторони не з'явились, подали заяви про розгляд справи в їх відсутності. Позивач зазначив, що позов підтримує з наведених в ньому підстав. Відповідачка позовні вимоги визнає. Ясеневопільнівська сільська рада не заперечує щодо задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Згідно ст. 60 ЦПК України обов'язки доказування і подання доказів покладені на сторони, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Ч.3 ст. 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно свідоцтва про народження позивача [PERSON] серії [NUMBER] його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Про те, що дідом позивача є [PERSON] свідчить Рішення Городенківського районного суду від 18.02.2015 р. по справ № 342/88/15-ц та свідоцтво про одруження батьків позивача серії [NUMBER], згідно з яким після реєстрації шлюбу мати змінила прізвище [PERSON] на [PERSON]. Дід позивача - [PERSON] помер [INFO] р. у віці 70 років в с. Ясенів-Пільний, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Внаслідок його смерті відкрилась спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 цього кодексу - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків зміни черговості одержання права на спадкування, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. В четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця; народження самого спадкодавця не входить до цього числа (ч.1 ст. 1265 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом [PERSON] є її дочка, відповідачка по справі - [PERSON]. Згідно з ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Ст. 1274 цього кодексу передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги; спадкоємець має право відмовитися від частки у спадщині спадкоємця, який відмовився від спадщини на його користь. Спадкоємець [PERSON] відмовляється від прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] в користь свого сина, позивача [PERSON], про що свідчить її заява, посвідчена секретарем Ясеневопільнівської сільської ради. Позивач [PERSON] постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (на [INFO] р.) по [ADDRESS], про що свідчить виписка із погосподарської книги Ясеневопільнівської сільської ради № 2 за 2006-2010 роки, особовий рахунок 152. До складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить право на земельну частку (пай) розміром 72,46 в умовних кадастрових гектарах згідно з сертифікатом серії [NUMBER], виданим на підставі рішення Городенківської районної державної адміністрації від 09.02.2000 р. № 51-р. Сертифікат зареєстровано 8 серпня 2000 р. в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 70. З Сертифіката слідує, що право на земельну частку (пай) видано члену колективного сільськогосподарського підприємства - агрофірма імені В. Кнігініцького с. Ясенів-Пільний Городенківського району Івано-Франківської області Отже, [PERSON] за життя набув права на земельну частку (пай). Відповідно до Указів Президента України: від 10 листопада 1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» та від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» - земельний пай це умовна частка землі, визначена у результаті поділу земель, переданих державою у колективну власність, серед членів сільськогосподарського підприємства. Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Довідкою № 15, виданою виконавчим комітетом Ясеневопільнівської сільської ради 14.05.2015 р. стверджено, що [PERSON] не зміг отримати державний акт на земельну частку (пай), так як помер [INFO] р., а державні акти видавалися після його смерті у 2009 році. Згідно п.3 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" від 10 листопада 1994 року №666/94 право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Про те, що земельна ділянка (пай) померлого [PERSON] розміром 72,46 в умовних кадастрових гектарах наявна та знаходиться в користуванні ПФГ «Овіс» свідчить Довідка Ясеневопільнівської сільської ради № 11 від 23.03.2015 р. Постановою № 169 від 27.03.2015 р. підтверджено, що позивач звертався до державного нотаріуса з приводу видачі йому свідоцтва про право на спадщину після смерті діда [PERSON], йому було відмовлено з посиланням на те, що до складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності агрофірми імені В. Кнігніцького площею 72,46 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), відсутній державний акт на землю, який на померлих громадян не видається, і що він пропустив строк подання заяви про прийняття спадщини після смерті. Аналіз норм законодавства свідчить про те, що за наявності сертифікату на земельну частку (пай) спадкоємець вправі успадкувати право на цю ділянку без виділу цієї частки на місцевості. Згідно повідомлення відділу Держземагенства у Городенківському районі від 27.03.2015 р. № 125/06/03, нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] розміром 72,46 в умовних кадастрових гектарах станом на 27.03.2015 р. становить 61562,03 грн. Враховуючи наведене, приймаючи до уваги те, що відповідачка позов визнає, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 5, 1216, 1222,1258,1259, 1261-1265, 1268-1270, 1273,1274 Цивільного кодексу України, п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, ст.ст. 10, 11,60, 209, 214-215, 218 ЦПК України, суд

Outcome: approved