Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

[PERSON] 09.02.2016 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 30.04.1977 року він з відповідачкою зареєстрував шлюб у виконавчому комітеті Пнікутської сільської ради Мостиського району Львівської області, актовий запис №4. Від шлюбу у них є двоє спільних дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З відповідачкою спільне життя не склалося. Вона приділяла йому мало уваги як чоловікові, часто вчиняла сварки та скандали, жила своїм власним життям. На даний час стали зовсім чужими людьми. Відповідачка покинула його та перейшла жити до своїх батьків. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, понад двадцять років не підтримують сімейних зв'язків та не ведуть подружнього життя, через що втратив до неї почуття поваги та любові. Вважає, що шлюб носить формальний характер і зберегти його неможливо, оскільки він вже розпався. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 30.04.1977 року у виконавчому комітеті Пнікутської сільської ради Мостиського району Львівської області, актовий запис №4. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та дав пояснення, аналогічні, викладеним у позовній заяві позивача, а також додатково пояснив, що позивач більше трьох років проживає з іншою жінкою. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явилася про час та місце слухання справи була належно повідомлена, причини неявки суду не відомі, письмових заперечень на позовну заяву не надала, заяву про розгляд справи у її відсутності не надіслала, тому суд на підставі ч.4 ст. 169 ЦПК України вважає за можливе слухати справу за її відсутності. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони одружилися 30.04.1977 року, зареєструвавши шлюб у виконавчому комітеті Пнікутської сільської ради Мостиського району Львівської області, актовий запис №4 /а.с.4/. Від спільного подружнього життя з відповідачем мають двоє спільних дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на даний час є повнолітніми (а.с. 5-6). Згідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі. З огляду на стійке волевиявлення позивача, та, беручи до уваги наведені обставини, в тому числі і те, що сторони протягом 20 років проживають окремими сім»ями, в різних населених пунктах, не ведуть спільного господарства, мають дорослих дітей, влаштували своє особисте життя, стали чужими по відношенню один до одного, позивач понад три роки живе з іншою жінкою, неявка в судове засідання відповідачки також свідчить про її байдуже ставлення до збереження сім'ї, суд вважає, що сім'я сторін розпалася, шлюб носить формальний характер, а це вказує на те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та стало неможливим, тому шлюб слід розірвати. Судові витрати, понесені позивачем при поданні позову до суду у відповідності до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідачки у користь позивача. А тому,

Outcome: approved