Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

[PERSON] 27.10.2016 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом, вказавши, що 16.06.2013 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Жмеринці реєстраційної служби Жмеринського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області за актовим записом №122, від якого сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Підставами розірвання шлюбу вказала неможливість спільного проживання подружжя через діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Пояснила, що спочатку сімейне життя складалось добре, але згодом сімейні стосунки між ними почали погіршуватись та внаслідок постійних суперечок між ними склались неприязні відносини і вони вирішили проживати окремо один від одного. Повідомила, що відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім'ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери, а тому вона не бажає щоб їх син зростав у такому середовищі, де батько не має поваги до матері. Вказала, що за час їхнього спільного проживання виявилось, що відповідач не здатен та відмовляється в добровільному порядку забезпечувати її та їхнього сина, оскільки всі зароблені ним кошти витрачав лише на власні потреби. Зазначила, що відповідач офіційно працює рятівником у самостійній державній пожежній частині в м.Жмеринка, повністю здоровий, інших дітей та утриманців у нього немає, а тому він може сплачувати аліменти на утримання сина. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Жмеринці реєстраційної служби Жмеринського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області за актовим записом №122 та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення сином повноліття, а також усі судові витрати покласти на відповідача. Сторони, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, однак подали попередньо до суду письмові заяви щодо розгляду справи у їх відсутність, в яких позивач підтримала заявлені вимоги в повному обсязі, одночасно вказавши, що наразі вона не є вагітною та не має дитини віком до одного року, а відповідач позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти задоволення позову. Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення у даній справі можливо постановити без участі сторін, неявка яких за вказаних обставин не перешкоджає розгляду справи по суті. Вивчивши позовну заяву, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно вимог ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст.180, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у останнього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, так як він належно обґрунтований, доведений позивачем, відповідає матеріальному закону та принципам розумності і справедливості, безумовно визнаний відповідачем як в частині розірвання шлюбу, так і в частині стягнення заявленого розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в межаж даного цивільного спору ніким не повідомлено суду про наявність інших зобов'язань відповідача, а тому це це визнання наразі не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Обставин щодо вагітності дружини чи наявності у неї дитини віком до одного року на час розгляду даної справи суду ніким не повідомлено. Спору про майно чи про порядок проживання дитини між сторонами не заявлено. У відповідності до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивачки суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. З урахуванням постановлення рішення на корись позивача, підлягають стягненню на його користь з відповідача сплачені та документально підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. (а.с.1) в частині вимог щодо розірвання шлюбу, та з відповідача на користь держави - в розмірі 551,20 грн., виходячи з мінімальної ставки судового збору за вимогами майнового характеру щодо стягнення аліментів, від сплати якого законом звільнено позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved