Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на автомобіль ВАЗ, модель 210994-20, тип ТЗ:легковий автомобіль, № кузова/шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] та зняття арешту з вказаного автомобіля. Позивач придбав автомобіль у АТ КБ «Приватбанк» та сплатив за нього 8748 грн., що підтверджується актом-прийому-передачі від 19.07.2017 року та квитанцією №599.474.1 від 18 липня 2013 року. Зазначений автомобіль передавався банком позивачу як заставне майно. [PERSON] відповідно до умов кредитно-заставного договору№HMKWAK12670224 від 25 квітня 2008 року передала в заставу ПАТ КБ «Приватбанк» автомобіль VAZ, модель 210994-20, рік випуску 2008, тип: легковий седан, №кузов/шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується рішенням Красилівського районного суду від 17.01.2012 року у справі №2-969/11. Зазначеним рішенням суду було звернуто стягнення на предмет застави на вищевказаний автомобіль, який належить [PERSON] , шляхом продажу вказаного предмета застави ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Позивачу було відмовлено у перереєстрації транспортного засобу у зв`язку із зміною власника Територіальним сервісним центром МВС в Хмельницькій області, внаслідок відсутності власника. Банком не забезпечено участь власника у процедурі перереєстрації автомобіля. Згідно Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна сформованого 03.02.2021 року на автомобіль, що є предметом позову, постановою Красиилівського районного відділу ДВС від 17.09.2014 року накладено арешт та оголошено заборону його відчуження. Оскільки позивач не є стороною виконавчого провадження, то зняття арешту в установленому порядку через органи виконавчої служби не представляється можливим. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримала та просила його задоволити. Представник банку заперечила позовні вимоги та просила відмовити у їх задоволені. Регіональний сервісний центр МВС в Хмельницькій області та Регіональний сервісний центр Головного сервісного центру МВС в Хмельницькій області заперечили позовні вимоги за безпідставністю та подали письмові відзиви на позов. Красилівський районний відділ ДВС подали заяву про розгляд справи за їх відсутності та у вирішенні справи покладаються на думку суду. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов не підлягаючим задоволенню. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому кредитор вправі обрати спосіб захисту, що наданий йому законом, на власний розсуд. За змістом ст. 5 ЦПК України застосовуваний судом спосіб захисту цивільного права має відповідати критерію ефективності, тобто цей спосіб має бути дієвим, а його реалізація повинна мати наслідком відновлення порушених майнових або немайнових прав та інтересів особи. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. За змістом частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Судом установлено, що зареєстрованим власником автомобіля ВАЗ, модель 210994-20, тип ТЗ:легковий автомобіль, № кузова/шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] . За рішенням Красилівського районного суду від 17.01.2012 року у справі №2-969/11 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про звернення стягнення на майно вирішено звернути стягнення на автомобіль ВАЗ, модель 210994-20, тип ТЗ:легковий автомобіль, № кузова/шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] у рахунок погашення заборгованості за кредитно-заставним договором№HMKWAK12670224 від 25 квітня 2008 року, шляхом продажу вказаного предмета застави ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Позивачем представлено акт прийому-передачі автомобіля від 19.07.2013 року складений [PERSON] та [PERSON] про прийняття останнім автомобіля ВАЗ, модель 210994-20, рік випуску 2008, № кузова/шасі [NUMBER] .На акті наявний штамп банку. На даний автомобіль наявне зареєстроване обтяження, відповідно до постанови про арешт майна боржника від 17.09.2014 року та оголошено заборона його відчуження Красилівським районним відділом ДВС. Позивачу було відмовлено у перереєстрації транспортного засобу у зв`язку із зміною власника Територіальним сервісним центром МВС в Хмельницькій області, внаслідок відсутності власника. Банком не забезпечено участь власника у процедурі перереєстрації автомобіля. Позивачем сплачено за автомобіль 8748 грн., що підтверджується квитанцією №599.474.1 від 18 липня 2013 року Згідно з частинами першою, четвертою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до частини першої статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 210 ЦК України передбачено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом. У статті 34 Закону України «Про дорожній рух» встановлено обов`язкову державну реєстрацію, перереєстрацію, облік транспортних засобів та їх власників, що здійснюються відповідними підрозділами Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху. Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов`язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України). Акт прийому-передачі автомобіля від 19.07.2013 року без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, з якою цей акт оформлено. Отже, хоча фактично акт, формально містить ознаки договору купівлі-продажу, однак договір не засвідчений нотаріально не є документом, на підставі якого здійснюється державна реєстрація транспортного засобу, що підтверджує правомірність його придбання. Таким чином, позивач не надав належних та допустимих доказів вчинення договору купівлі-продажу транспортного засобу. Визначений рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області у справі №2-969/11 порядок реалізації заставного автомобіля не дотриманий. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.(ст.59 З.У.Про виконавче провадження). За роз`ясненнями пункту другого постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Оскільки позивач не є власником спірного автомобіля, то відмова виконавчої служби у скасуванні арешту є законною. Підстави для задоволення позову в цій частині відсутні. Зважаючи на викладене, підстави для задоволення позову в цілому відсутні. В порядку ст.ст.136,142 ЦПК, у зв`язку з відстрочкою сплати судового збору, з позивача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Outcome: approved