Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

17 листопада 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання. В своїй заяві позивач зазначив, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який 30.03.2009 року розірвано, від даного шлюбу мають спільного повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який на даний час навчається на 1 курсі навчально - наукового інституту архітектури та будівництва Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка» на денній формі навчання. Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області із відповідача - [PERSON] стягувалися аліменти на утримання неповнолітнього сина. Син повністю знаходиться на утриманні позивача, наданий час вона не в змозі самостійно утримувати їхнього сина, оскільки безробітня, додаткових (інших) видів доходу вона не має, а відповідач матеріальної допомоги на його утримання не надає, хоча має таку можливість, оскільки офіційно працює. Посилаючись на викладене, позивач просила суд, стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, починаючи з 17 листопада 2020 року і до закінчення навчання - 30.06.2024, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала та прохала його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 81 цього Кодексу. З довідки № 188-05 від 09 вересня 2020 року, вбачається, що [PERSON] , дійсно навчається на 1 курсі денної форми навчання навчально - наукового інституту архітектури та будівництва Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка». Термін навчання в університеті з 05.09.2020 (наказ про зарахування № 575-ф,а від 05.09.2020) по 30 червня 2024 року. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно ч.1,3 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до норм ч. 1, 2 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїм дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N3, від 15.05.2006 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] досягнув 18 років, проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні, продовжує навчатися, потребує матеріальної допомоги на оплату проїзду, харчування, придбання навчальної літератури. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги, відповідно до ст.ст. 191, 199-201 Сімейного Кодексу України, підлягають задоволенню. В межах суми платежу за один місяць стягнення аліментів допускається до негайного виконання. Відповідно до ст.141 ЦПК України, при ухваленні рішення, суд вирішує питання судових витрат, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 840,80 грн., оскільки згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивачі за позовами про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved