Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON], третя особа: Управління Державної міграційної служби України в Луганській області про усунення перешкод у користуванні будинком 16 по вулиці Матросова в місті Рубіжне Луганської області, визнавши [PERSON] таким, що втратив право користування будинком 16 по вулиці Матросова в місті Рубіжне Луганської області. Про місце, день та час розгляду справи по суті, особи, які беруть участь у справі повідомлялись належним чином. Позивач через канцелярію Рубіжанського міського суду Луганської області подала заяву, якою просила розглянути справу без її участі на підставі наявних у справі доказів. Відповідач поданій заяві позовні вимоги визнав у повному обсязі, та просив справу розглянути без його участі. Третя особа в судове засідання не зявилась, причини неявки не повідомила. За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи здійснювався за відсутності позивача та відповідача, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Обґрунтовуючи необхідність задоволення позову, позивач вказувала на те, що будинок №16, який розташований по вулиці Матросова у місті Рубіжне Луганської області, належить їй на праві приватної власності. В зазначеному будинку з 13 серпня 2013 року має зареєстроване місце проживання [PERSON]. Але з листопада 2014 року, у будинку він вже не проживає, тому позивач вважає, що відповідач втратив право користування цим будинком. А оскільки відповідач сам не здійснив зняття з реєстрації у цій квартирі свого місця проживання, це заважає позивачу повною мірою використовувати свої повноваження власника на вільне використання та розпорядження будинком. Відповідач подав заяву про визнання позову у повному обсязі. Відповідно до положень частини 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановлює ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Отже, зважаючи на те, що відповідач подав письмову заяву, якою безумовно визнав позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому, оскільки позивач просить суд захистити її порушене право способом, який передбачений законом, зокрема шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком № 16 по вулиці Матросова у місті Рубіжне Луганської області, а він при цьому визнає вказані вимоги, суд вважає, що вони підлягають задоволенню.

Outcome: approved