Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, обґрунтовуючи вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка доводилась йому дружиною та матір`ю заінтересованим особам [PERSON] та [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді грошового внеску у філії Ощадбанку в с. Осипенко по рахунку № [NUMBER] та земельної ділянки площею 4,095га, розташованої на території ДП № 18; п. 319 КСП «Іскра» Осипенківської сільської Ради, переданої для ведення товарного сільскогосподарського виробництва згідно Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ЗП №020901, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 185 16 листопада 2001 року. Зазначене майно, відповідно до заповіту від 14.03.2005 року, посвідченому секретарем виконавчого комітету Осипенківської сільської ради Бердянського району Запорізької області, [PERSON] заповіла [PERSON] , але остання спадщину не прийняла, у передбачений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась. Єдиним хто прийняв спадщину є заявник, оскільки станом на час відкриття спадщини він постійно проживав разом із спадкодавцем та протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не заявляв про відмову від неї. Спадкова справа не відкривалась. Встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідне для оформлення спадщини після померлої дружини. 17 вересня 2020 року в судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник адвокат Полянчук С.О. заяву підтримали з підстав, викладених у заяві та просили її задовольнити. Крім того, відповідно до заяви від 18 вересня 2020 року, представник заявника просила задовольнити заяву, справу розглянути без її участі та участі [PERSON] . Представник заінтересованої особи Бердянської державної нотаріальної контори надав заяву про розгляд заяви за її відсутністю. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала, підтвердила викладені в ній обставини. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про час та дату розгляду справи сповіщена належним чином, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Вислухавши заявника, його представника, заінтересовану особу та свідка, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до наступного. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 06 липня 2005 року, виданого відділом РАЦС по м. Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, [INFO] померла [PERSON] . Згідно з Державним актом на право приватної власності на землю за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 4,095га, розташовану на території ДП № 18; п. 319 КСП «Іскра», Осипенківської сільської Ради. Як вбачається із свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 01 травня 1969 року. У акті з місця мешкання від 04 липня 2020 року зазначено, що у будинку [ADDRESS] з квітня 2005 року мешкала сім`я у складі: [PERSON] - чоловік, [PERSON] - дружина. У зазначеному [PERSON] проживала по день смерті ( [INFO] ), а [PERSON] - по червень 2019 року. Свідок [PERSON] у судовому засіданні підтвердив, що його будинок розташований по сусідству із будинком [ADDRESS] . Пам`ятає, що спочатку у будинку [PERSON] робився ремонт, а наприкінці весни 2005 року вони разом із дружиною стали в ньому проживати. На той час жінка хворіла і літом того ж року померла. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування"№7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права па спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутись в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Частиною першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Згідно з частиною другою статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України). Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах. Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права. Аналогічну позицію зазначено у постанові ВС від 07.11.2018 року по справі № 336/709/18-ц. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Прав на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Пунктом 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом від 03 березня 2004 № 20/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за № 283/8882, передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами. З огляду на надані докази суд вважає встановленим той факт, що на час відкриття спадщини заявник постійно проживала разом із спадкодавцем, а відповідно заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved