Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із зазначеним позовом, обґрунтовуючи заяву тим, що рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 28 жовтня 2014 року шлюб з відповідачем було розірвано, проте від даного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Заочним рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 17 листопада 2015 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 8 вересня 2015 року і до повноліття дитини. 29 квітня 2015 року [PERSON] одружився із [PERSON], від шлюбу з якою має дочку - [PERSON], [INFO]. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 квітня 2016 року з позивача стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи з 29 лютого 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. У зв'язку із зміною сімейного і матеріального стану, просив суд змінити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 17 листопада 2015 року на 600 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття сина, [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON], його представник [PERSON], кожен зокрема позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак до суду подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності у зв'язку із погіршенням стану здоров'я, позовні вимоги не визнала. Заслухавши пояснення позивача та його представника, кожного зокрема, дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 192 СК України унормовано, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Із матеріалів справи вбачається, що від шлюбу позивача з відповідачем, [INFO] року народився син - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 5). Судом установлено, що рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 28 жовтня 2014 року шлюб між подружжям [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 24 лютого 2002 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маневицького районного управління юстиції Волинської області, актовий запис №8 розірвано (а.с. 7-8). 29 квітня 2015 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] і [INFO] року в них народилася дочка [PERSON] (а.с. 6, 9). Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 квітня 2016 року з позивача стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи з 29 лютого 2016 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10-11). Із податкової декларації з податку на прибуток ПП "Климтранс", керівником якого є [PERSON], вбачається, що на даний час у підприємства відсутні доходи (а.с. 48-50). Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. А тому, зважаючи на неподання відповідачем доказів на підтвердження заперечень, суд приходить висновку про задоволення позову. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved