Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

16 грудня 2013 року до суду надійшла позовна заява ПАТ КБ "Приватбанк" до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості в загальному розмірі 35605грн16коп в якій, з урахуванням поданих уточнень зазначено, що відповідно до договору, укладеного 17 лютого 2006 року відповідач отримала від позивача кредит у розмірі 5000грн у вигляді встаноленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] неналежним чином виконувала взяті на себе зобов*язання з повернення кредиту, у зв*язку з чим виникла заборгованість. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25 квітня 2007 року, яке набуло законної сили 26 липня 2007 року з відповідачки була стягнута заборгованість за даним кредитним договором в розмірі 4666грн 61коп та відсотки у розмірі 1859грн 98коп. Позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором, укладеним 17 лютого 2006 року, яка утворилась на дату набрання законної сили рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25 квітня 2007 року : заборгованість за процентами у розмірі 1946грн 85коп, фіксовану частину штрафу у розмірі 500 грн та процентну складову штрафу у розмірі 97грн 34коп. У судовому засідання представник позивача Зікунова Н.А. підтримала заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові та заяві про уточнення позовних вимог. Відповідач [PERSON] заперечувала проти задоволення позову, обгрунтовуючи свої заперечення тим, що фактично вона кредитними коштами не скористалась, оскільки кредит оформлювала для своєї знайомої під тиском останньої. З*ясувавши позицію сторін по справі, дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 17 лютого 2006 року був укладений кредитний договір, який складається з заяви (а.с.9) та Умов і правил надання банківських послуг (а.с.10-13), відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в сумі 5000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 4% на місяць. [PERSON] не заперечувала, що вона особисто підписувала кредитний договір. Відповідно до п.6.5 умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов*язаний здійснювати погашення заборгованості за кредитом, відсотками за користування кредитом, за перевитрату платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п.5.3 розділу 5 умов та правил надання банківських послуг передбачено, що строки та порядок погашення по кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжним картам із встановленим мінімальним обов*язковим платежем наведені в пам*ятці клієнта, яка є невід*ємною частиною договору. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену тарифами та частину заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 5.4 розділу 5 умов та правил надання банківських послуг строк погашення по кредиту по платіжним карткам без встановленого мінімального обов*язкового платежу здійснюється в наступному порядку: строк погашення процентів за кредитом - щомісячно за попередній місяць; строк погашення кредита - в повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, зазаначеного на платіжній картці. Пунктом 8.6 розділу 8 умов та правил надання банківських послуг передбачено, що у випадку порушення клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов*язань, передбачених договором більше, ніж на 120 днів клієнт зобов*язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень +5% від суми позову. Згідно п. 9.3 умов та правил надання банківських послуг картрахунки відкриті на невизначений строк, за виключенням випадків, передбачених п.9.6, 9.7 . Пунктом 9.12 передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25 квітня 2007 року (а.с.34-35) з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» в рахунок погашення заборгованості, яка утворилась станом на 08 вересня 2006 року за кредитним договором, укладеним 17 лютого 2006 року стягнуто суму основного боргу у розмірі 4666грн 61коп та відсотки за користування кредитом у розмірі 1859грн 98коп; кредитний договір, укладений 17 лютого 2006 року розірваний. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 26 липня 2007 року (а.с.33) рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25 квітня 2007 року залишено без змін і з цієї дати набрало законної сили. В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор -прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов*язання припиняється викоаннням, проведеним належним чином. Як вбачається з наданого позивачем на виконання ухвали суду про витребування доказів від 14 березня 2014 року розрахунку (а.с.44) та змісту заяви про уточнення позовних вимог (а.с.43), заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом в перод часу з 08 вересня 2006 року по 26 липня 2007 року (до набрання рішенням суду про розірвання кредитного договору) становить 1946грн 85коп, фіксована частина штрафу - 500грн, процентна складова штрафу - 97грн 34коп (1946грн 85 коп х5%), які підлягають стягненню з [PERSON] на користь позивача. Доводи позивачки стосовно того, що кредитними коштами вона не скористалась, оскільки кредит оформлювала для своєї знайомої під тиском останньої є неспроможними, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи. Підстав для застосування ч.4 ст.267 ЦК України в даному випадку суд не вбачає, оскільки відповідного клопотання не заявлялось. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати, пов*язані із сплатою судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved