Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

[PERSON] 28.07.2017 року звернулася з позовом в суд до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває з відповідачем по справі в зареєстрованому шлюбі, який між ними укладено у виконавчому комітеті Пасічнянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області 19 травня 2015 року, актовий запис № 6. За час їх спільного проживання в них народився син [PERSON], [INFO], батьками якого записані вона з відповідачем. Дитина фактично є на її утриманні, відповідач ухиляється від їх утримання, матеріальної допомоги для сім'ї не надає, а її доходи є недостатніми для утримання їх спільного сина. Відповідач працює на посаді лісника Бухтівецького лісництва ДП «Надвірнянського лісгоспу», де отримує заробітну плату, яку повністю витрачає на свої потреби, самоусунувся від утримання їх дитини, тому вона змушена звернутися з позовом в суд. Просить її вимоги задоволити, стягувати з [PERSON] в свою користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття, а також судові витрати по справі. В судове засіданні позивач [PERSON] подала письмову заяву, в якій просить стягувати з [PERSON] в свою користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття, в частині позову щодо стягнення витрат на правову допомогу відмовляється. Відповідач [PERSON] в судове засідання також подав письмову заяву, в якій просить справу розглянути по суті в його відсутність, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання сина в розмірі 1/3 частки від свого заробітку. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов є підставний і підлягає до часткового задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебувають в шлюбі, який між ними зареєстровано у виконавчому комітеті Пасічнянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області 19 травня 2015 року, актовий запис №6, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб (а.с.4). За час спільного їх проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO] (а.с.5), який проживає з позивачем по справі та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою Пасічнянської сільської ради № 2082 від 23.06.2017 року та актом Пасічнянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області (а.с.7-8). Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 8 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 СК України способи виконання обов'язків батьків щодо утримання дитини за загальним правилом визначаються за домовленістю між ними. При відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на неповнолітню дитину та ненадання дитині утримання, той із батьків, з ким проживає дитина, має право на стягнення аліментів у судовому порядку. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Стосовно самого розміру аліментів, то в даному випадку суд наголошує на наступне. У Преамбулі Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаної Україною 21.02.1990 року, ратифікованої 27.02.1991 року і 27.09.1991 року набула чинності для України, зазначено, що Організація Об'єднаних Націй в Загальній декларації прав людини проголосила, що діти мають право на особливе піклування і допомогу; в сім'ї як основному осередку суспільства і природному середовищі для зростання і благополуччя всіх її членів і особливо дітей мають бути надані необхідні захист і сприяння, з тим щоб вони могли повністю покласти на себе зобов'язання в рамках суспільства; дитина має бути повністю підготовлена до самостійного життя в суспільстві та вихована в дусі ідеалів, проголошених у Статуті Організації Об'єднаних Націй, і особливо в дусі миру, гідності, терпимості, свободи, рівності і солідарності. Статтею 26 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці визнають за кожною дитиною право користуватися благами соціального забезпечення, включаючи соціальне страхування, і вживають необхідних заходів щодо досягнення повного здійснення цього права згідно з їх національним законодавством. Ці блага в міру необхідності надаються з урахуванням наявних ресурсів і можливостей дитини та осіб, які несуть відповідальність за утримання дитини, а також будь-яких міркувань, пов'язаних з одержанням благ дитиною чи від її імені. Беручи до уваги необхідність врегулювання аліментних правовідносин, що виникли між сторонами, на принципах справедливості, сумлінності і розумності, з врахуванням всіх обставин справи, матеріального становища дитини та платника аліментів, що він працює лісником Бухтівецького лісництва ДП «Надвірнянського лісгоспу» і має стабільний дохід, про що сам не заперечує, і взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі, який достатній для її нормального фізичного та духовного розвитку, тому суд, з врахуванням згоди сторін стосовно розміру аліментів, прийшов до переконання, що розмір аліментів може бути визначений щомісячно по 1/3 частині заробітку відповідача на утримання сина [PERSON]. З відповідача також слід стягнути судові витрати по справі в дохід держави відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 141, 180, 181, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved