Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

[PERSON] 22.06.2017р. звернулася в суд з позовом до Магдалинівської районної державної адміністрації, в якому просить визнати незаконним та скасувати розпорядження в.о. голови Магдалинівської районної державної адміністрації від 09.06.2017 № 73-к-17 «Про оголошення догани начальнику відділу агропромислового розвитку райдержадміністрації [PERSON]О.». В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що вона з 01.03.2017 року працює на посаді начальника відділу агропромислового розвитку райдержадміністрації. Розпорядженням в.о. голови Магдалинівської районної державної адміністрації від 09.06.2017 № 73-к-17 до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за неналежне виконання обовязків по розробленню проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок учасникам АТО. Підставою для розгляду дисциплінарного провадження була службова записка начальника управління агропромислового розвитку Дніпропетровської облдержадміністрації від 25.05.2017 року. Позивач вважає, що оскаржуване розпорядження винесено безпідставно. Згідно службової записки, у Магдалинівському районі неналежним чином організована робота щодо забезпечення максимальної кількості учасників АТО у реалізації права на допомогу у приватизації земельних ділянок. Оскільки позивач є керівником структурного підрозділу на який покладено дану роботу, то її вказали винною у недоліках роботи. Із висновком управління агропромислового розвитку Дніпропетровської облдержадміністрації позивач не погоджується, оскільки керівником Магдалинівської районної державної адміністрації на неї не було покладено обовязків по розробленню проектів землеустрою, дана робота виконувалася усіма працівниками відділу. У звязку із розглядом дисциплінарного провадження, позивач надала в.о. Магдалинівської районної державної адміністрації письмові пояснення, а також надала дисциплінарній комісії особисті пояснення та надала документи щодо розроблення проектів землеустрою. Вказані документи містили повну інформацію про виконавця робіт, вид виконуваних робіт та їхню вартість. Проектною організацією надано пояснення про причини затримки виготовлення проектної документації, а оплата можлива лише після повного виготовлення проектної документації. Враховуючи вищенаведене, вважає, що в її діях не було порушення трудової дисципліни і посадових обов'язків, тому оскаржуваний наказ є безпідставним. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини, наведені у позові. Крім того, пояснила, що до неї безпідставно застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани, без врахування покладених на неї посадових обовязків. Позивачем до суду надано копії матеріалів щодо розроблення проектів землеустрою учасникам бойових дій. Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти позову, зазначивши, що розпорядження щодо застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани видано у відповідності до законодавства. Позивач не в повній мірі виконувала свої посадові обовязки, уникала їх виконання належним чином та у встановлені строки. Заслухавши пояснення учасників процесу, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. За загальними положеннями ЦПК України обов'язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Судом встановлено, що позивач з 01 березня 2017 року працює на посаді начальника відділу агропромислового розвитку Магдалинівської райдержадміністрації. Згідно службової записки начальника управління агропромислового розвитку Дніпропетровської облдержадміністрації від 25.05.2017 року виявлено неналежне виконання заходів Програми розвитку і охорони земель у Дніпропетровській області на 2011-2018 роки, а саме розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок на користь учасників бойових дій (а. с. 3). У відповідності до пояснювальної записки [PERSON] від 26.05.2017 року адресованої в.о. голови Магдалинівської райдержадміністрації, позивач зазначає про належне виконання роботи щодо розроблення проектів землеустрою по відведенню земельних ділянок на користь учасників бойових дій та необхідність забезпечення відділу агропромислового розвитку канцелярським приладдям, оргтехнікою та коштами на відрядження (а. с. 4). Позивач надала дисциплінарній комісії особисті пояснення (а. с. 5) та надано документи щодо розроблення проектів землеустрою (а. с. 12-38). Вказані документи містять повну інформацію про виконавця робіт, вид виконуваних робіт та їхню вартість. Проектною організацією надано пояснення про причини затримки виготовлення проектної документації (а. с. 39). Розпорядженням в.о. голови Магдалинівської районної державної адміністрації від 09.06.2017 № 73-к-17 [PERSON] притягнуто до дисциплінарної відповідальності та їй оголошено догану на підставі Подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних питань від 09.06.2017 року (а. с. 2). Відповідно до ст. ст.147,147-1 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення. Таке стягнення застосовується органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Статтею 149 КЗпП України визначено порядок застосування дисциплінарних стягнень, за яким до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. В порушення зазначеної норми закону перед застосуванням дисциплінарного стягнення не враховано письмові пояснення позивача. Це підтверджується як поясненнями самого позивача, так і відсутністю в розпорядженні посилання на те, що він прийнятий на підставі і з врахуванням письмових пояснень позивача. Крім того, в оскаржуваному розпорядженні відсутні відомості щодо ступеня тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника, що передбачено ст. 149 КзПП України. Згідно Правової позиції Верховного Суду України, викладеної у справі № 6-2801цс15, пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з'ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Факт скоєння працівником порушення трудової дисципліни та правомірності накладення дисциплінарного стягнення підлягає доказуванню відповідачем. Суд погоджується з доводами позивача про необґрунтованість притягнення її до дисциплінарної відповідальності, суперечливість обґрунтування підстав накладення дисциплінарного стягнення з огляду на те, що в мотивувальній частині розпорядження не зазначено причини притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Враховуючи наведені обставини, приймаючи до уваги те, що відповідачем не подано доводів на спростування зазначених позивачем обставин, суд дійшов висновку про те, що оскаржуване розпорядження є безпідставним, відтак є незаконним і підлягає скасуванню. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У відповідності до п. 28 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо факт недоплати судового збору з'ясовано судом у процесі розгляду прийнятої заяви (скарги), суд залежно від конкретних обставин справи може: зобов'язати позивача (заявника) доплатити належну суму судового збору і подати суду відповідні докази у встановлений ним строк та за необхідності оголосити перерву в її розгляді (стаття 191\~ЦПК); у разі неподання доказів оплати - стягнути належну суму судового збору за результатами вирішення спору з урахуванням положень\~статті 88\~ЦПК або ж залишити позов (заяву, скаргу) без розгляду на підставі\~пункту 8\~частини першої статті 207 ЦПК. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду не сплачено судовий збір, а саме в розмірі - 640 грн., яку суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі на користь держави, враховуючи положення\~пункту 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(РИМ, 4.XI.1950) та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема,\~рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі"\~(Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Outcome: approved