Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

17 жовтня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, а саме: квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач близько 16 років в спірній квартирі не проживає, відсутні також у квартирі будь-які його речі. Оскільки відповідач не приймає жодної участі в утриманні квартири, не оплачує комунальні послуги, які нараховуються за кількістю зареєстрованих в житлі осіб, всі витрати по утриманню житла несе позивач, що ставить її у скрутне матеріальне становище, реєстрація відповідача створює перешкоди позивачу у реалізації її права власності, позивач звернулась до суду із даним позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду, у судове засідання декілька разів не з`явився, причини неявки суду не повідомив, із заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, заперечень не надав. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири від 06.04.2000, посвідченого приватним нотаріусом Шосткинського міського нотаріального округу Ломако С.П. за №644 та витягом з реєстру права власності на нерухоме майно від 07.12.2010 № 28260797 /а.с.5-7/. Таким чином, позивач у встановленому законом порядку набув право власності на вказану квартиру. Згідно з довідкою про склад сім`ї ТОВ "Жилкомсервіс" від 16.09.2019 вбачається, що крім позивача, зареєстрований син позивача - [PERSON] , [INFO] /а.с.7/. З акту від 16.09.2019 вбачається, що відповідач по справі не проживає у квартирі [ADDRESS] з 22.10.2003 року і по теперішній час він у вказаній квартирі не мешкає /а.с. 8/. Відміткою в паспорті позивача та довідкою Сектору реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Шосткинської міської ради підтверджується, що у вказаній квартирі зареєстровані позивач з 25.04.2000 та відповідач - [PERSON] з 22.10.2003 /а.с.4, 7, 11/. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] (сусідки позивача по під`їзду) підтвердили, що відповідач у вищевказаній квартирі не з`являвся тривалий час, де він постійно проживає їм не відомо. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Судом на підставі досліджених доказів - показань свідків встановлено, що відповідач тривалий час (близького одного року) за місцем реєстрації не з`являвся. Судом не встановлена наявність будь-якої домовленості (правочину) між позивачем та відповідачем про порядок користування відповідачем житлом в якому він зареєстрований. Частина 1 ст. 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідач в даній справі не скористався своїми правами щодо подання відзиву на позовну заяву, доказів не подав, в судове засідання не з`явився, а тому суд з урахуванням вищевикладеного вважає, що на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, позивач довів обґрунтованість своїх вимог, а тому є підстави визнати відповідача таким, що втратив право користування вищевказаним майном. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження в процесі судового розгляду та підлягають задоволенню.

Outcome: approved