Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

20 липня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з 26 вересня 2009 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. [PERSON] є батьком її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач на даний час проживає окремо, матеріально сина не забезпечує, останній перебуває на її утриманні. Посилаючись на викладене, [PERSON] звернулась з позовом до суду і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частки заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] у судову засідання не з'явилась, направила суду заяву про проведення судового засідання без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, причин свого неприбуття суду не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про день, час і місце розгляду справи. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними у справі доказами у заочному провадженні. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 26 вересня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 3). [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 4). З довідки виконкому Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області №274 від 18 липня 2016 року вбачається, що малолітній [PERSON] проживає разом із матір'ю [PERSON] і знаходиться на її утриманні (а.с. 5). Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, доказів про те, що він за станом здоров'я або з інших причин не може утримувати дитину, суду не представив. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Таким чином суд прийшов до висновку, що позов про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі, заявленому позивачем, підлягає задоволенню і з відповідача необхідно стягувати аліменти у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved