Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

22 жовтня 2018 року Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» звернулося в суд із позовною заявою, в якій просить ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь позивача страхове відшкодування за завдані збитки в порядку регресу у розмірі 31666 (тридцять одна тисяча шістсот шістдесят шість) гривень 00 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 1762,00грн. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 15.11.2016 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/1475306, відповідно до якого ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» взяло на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Volkswagen», державний реєстраційний номер «[NUMBER]», сплатити страхове відшкодування за шкоду, заподіяну третім особам. 10.10.2017 року у м. Львові на перехресті пр-ту Ч. Калини - вул. Скрипника, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen», державний реєстраційний номер «[NUMBER]», під керуванням [PERSON] та автомобіля «Daewoo», державний реєстраційний номер «[NUMBER]», під керуванням [PERSON]. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу «Daewoo», державний реєстраційний номер «[NUMBER]», було завдано механічних пошкоджень, власнику даного автомобіля - матеріального збитку. Згідно постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 09.11.2017 року та постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 29.12.2017 року, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] Правил дорожнього руху України, чим скоїв правопорушення, передбачені ст. ст. 124, 122-4 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, володілець пошкодженого автомобіля «Daewoo», державний реєстраційний номер «[NUMBER]»,- [PERSON] звернувся до страховика, позивача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», із заявою про виплату страхового відшкодування за полісом №АК/1475306. Відповідно до страхового акту № ОЦ/075/089/18/0013 від 26.04.2018 року, володільцю автомобіля «Daewoo», державний реєстраційний номер «[NUMBER]», позивачем було виплачено страхове відшкодування у розмірі 31666 (тридцять одна тисяча шістсот шістдесят шість) гривень 00 коп. Підпунктами «в», «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу: якщо після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди; якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 ст. 33 даного Закону. Згідно ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. З моменту дорожньо-транспортної пригоди до цього часу відповідачем [PERSON] взагалі не було письмово повідомлено страховика про вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду. Окрім цього, відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 09.11.2017 року, відповідач після скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди залишив місце пригоди, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП. Таким чином, право регресної вимоги виникло у позивача з моменту виплати страхового відшкодування, тобто з 27.04.2018 року. З метою досудового врегулювання спору відповідачеві [PERSON] було направлено претензію про відшкодування збитків в порядку регресу, але відповідач жодних дій щодо погашення заборгованості у добровільному порядку не проводив, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. У судовому засіданні, яке відбулось у режимі відеоконференції, представник позивача Гермаш С. М. надав пояснення, аналогічні, які викладені у позовній заяві, позов підтримав повністю та просив задовольнити позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечив, оскільки не з'явився відповідач. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відомостей про причину його неявки немає. Зі згоди представника позивача, суд у відповідності до вимог ст. ст. 280-285 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Нормою ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що згідно довідки №3017290374451375 Управління патрульної поліції у м. Львові, 10.10.2017 року у м. Львові на перехресті пр-ту Ч. Калини - вул. Скрипника, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen», державний реєстраційний номер «[NUMBER]», під керуванням [PERSON] та автомобіля «Daewoo», державний реєстраційний номер «[NUMBER]», під керуванням [PERSON] (а. с. 11). Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Daewoo», державний реєстраційний номер «[NUMBER]», було завдано механічних пошкоджень, власнику даного автомобіля - матеріального збитку. Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 09.11.2017 року, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та оштрафовано на 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави (а. с. 12). Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 29.12.2017 року, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та оштрафовано на 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави (а. с. 13). За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У позовній заяві позивач зазначив, що 15.11.2016 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/1475306, відповідно до якого ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» взяло на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Volkswagen», державний реєстраційний номер «[NUMBER]», сплатити страхове відшкодування за шкоду, заподіяну третім особам. Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. У відповідності до положення п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку, страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Відповідно до Звіту № ФД-00329 про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу пошкодженого колісного транспортного засобу «Daewoo», державний реєстраційний номер «[NUMBER]», вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (розмір збитків) даного транспортного засобу становить 37400 (тридцять сім тисяч чотириста ) гривень 17 копійок, включаючи ПДВ на матеріали фарбування та запасні частини) (а. с. 18-21). Згідно ремонтної калькуляції № 185672 від 01.11.2017 року вартість ремонту транспортного засобу «Daewoo», державний реєстраційний номер «[NUMBER]», становить 58951 (п'ятдесят вісім тисяч дев'ятсот п'ятдесят одну) гривню 85 коп. (а. с. 22-24). На підставі страхового акту № ОЦ/075/089/18/0013 від 26.04.2018 року, володільцю автомобіля «Daewoo», державний реєстраційний номер «[NUMBER]», позивачем ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» було виплачено страхове відшкодування у розмірі 31666 (тридцять одна тисяча шістсот шістдесят шість) гривень 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 768 від 27.04.2018 року (а. с. 39). Отже позивач вважає, що відшкодувавши матеріальну шкоду в сумі 31666,00 грн., заподіяну відповідачем внаслідок ДТП 10 жовтня 2017 р., ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» отримало право регресної вимоги до відповідача щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, а саме 31666,00 грн. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна особа (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. У відповідності до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до пункту 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. У зв'язку із задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі.

Outcome: approved