Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

23 липня 2015 року, ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулось з дійсним позовом до [PERSON], про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 28 липня 2013 року на а/ш Словянськ - Донецьк - Маріуполь сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: «Ягуар», номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Івеко», номерний знак [NUMBER] (надалі - потерпілий). Внаслідок зазначеного ДТП, автомобіль потерпілого отримав механічні пошкодження. На момент ДТП між [PERSON], та ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 21 червня 2013 року № АС/4561008, за яким позивач застрахував цивільну відповідальність відповідача перед третіми особами, при використанні транспортного засобу «Ягуар», номерний знак [NUMBER]. На підставі Страхового акту, відповідно до норм ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 26 березня 2014 року, позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 31\~805, 48 грн. Однак, відповідачем не було повідомлено позивача про настання страхового випадку у строки, передбачені ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 24 квітня 2014 року відповідачу було направлено лист з вимогою сплатити суму страхового відшкодування. Однак до цього часу відповідачем вказана сума заборгованості добровільно не сплачена. Вважає, що оскільки відповідач не відшкодував шкоду та згідно з положеннями ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» позивач отримав право вимоги на таке відшкодування, то відповідач повинен відшкодувати шкоду позивачу у примусовому порядку на підставі рішення суду. Враховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 31 805 грн. 48 коп. та судові витрати повязані із розглядом справи. Представник позивача ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 16 березня 2015 року (а.с. 61), будучи належним чином повідомленою про дату та час розгляду справи, в залу суду не зявилась, надала суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с. 71). Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про дату та час розгляду справи через оголошення розміщене у газеті «Урядовий курєр» (а.с. 73), до судового засідання не зявився, відомостей про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає ст. 169 ЦПК України, з причин, які б могли бути визнані судом поважними, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ст. 224-228 ЦПК України. Суд, розглянувши надані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання, що даний позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Так, як було встановлено в судовому засіданні, 21 червня 2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/4561008 (а.с. 9), за яким позивач застрахував цивільну відповідальність відповідача перед третіми особами, при використанні транспортного засобу «Ягуар», номерний знак [NUMBER]. 28 липня 2013 року о 07:40 год. на а/ш Словянськ - Донецьк - Маріуполь сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: «Ягуар», номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Івеко», номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] (а.с. 32). Внаслідок зазначеного ДТП, автомобіль «Івеко», номерний знак [NUMBER] отримав механічні пошкодження (а.с. 18-33). Згідно розрахунків суми страхового відшкодування від 21 березня 2014 року (а.с. 39, 40), розмір страхового відшкодування складає 31\~805, 48 грн. Як вбачається з платіжного доручення № 7977 від 26 березня 2014 року, ПАТ «СК «Українська страхова група» було виплачено [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 31\~805,48 грн. (а.с. 41). Згідно постанови Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 04 лютого 2014 року у справі № 253/391/14-п (а.с. 10) [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП України. У суду не має підстав не приймати до уваги посилання позивача про не повідомлення його про настання страхового випадку відповідачем у строки, передбачені ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки доказів на спростування цього факту сторонами не надано. 24 квітня 2014 року ПАТ «СК «Українська страхова група» відповідачу було направлено лист з вимогою сплатити суму страхового відшкодування (а.с. 42). Однак до цього часу відповідачем вказана сума заборгованості добровільно не сплачена. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі, з вини іншої особи відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 33.1.4. Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів": „Учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди". Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.4. статті 33 Закону. На підставі вищенаведеного, перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені в силу положень ст. 60 ЦПК України докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд ухвалює рішення на користь позивача, то відповідно, витрати понесені позивачем під час розгляду справи у розмірі 738,05 грн. підлягають стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved