Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить зняти арешт з його нерухомого майна, припинивши дію обтяжень в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: реєстраційний номер обтяження 3333178 від 14.06.2006, реєстраційний номер обтяження 8238172 від 27.11.2008, реєстраційний номер обтяження 8426019 від 03.02.2009; припинивши дію обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: номер запису про обтяження 2877895 (спеціальний розділ) від 15.10.2013. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що він є власником гаража № [NUMBER] площею 19,8 квадратних метрів, розташованого в гаражному кооперативі «Тунель» в м.Знам`янка Кіровоградської області. При спробі розпорядитися своїм майном він дізнався про те, що на все його нерухоме майно накладено арешт. Так, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна містить реєстраційний номер обтяження 3333178 від 14.06.2006, реєстраційний номер обтяження 8238172 від 27.11.2008, реєстраційний номер обтяження 8426019 від 03.02.2009; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно містить номер запису про обтяження 2877895 (спеціальний розділ) від 15.10.2013. На даний час будь-які виконавчі провадження стосовно нього в Знам`янському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) відсутні, однак у позасудовому порядку неможливо зняти накладений арешт. Він бажає розпорядитися належним йому майном, але накладений арешт у цьому перешкоджає, що є порушенням його прав. Викладені обставини змусили його звернутися до суду з даною позовною заявою. Позивач у судове засідання не з`явився, але подав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, але подала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала та просила розглядати справу за її відсутності. Представник відповідача Знам`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) до суду не з`явився, надавши заяву, в якій вирішення питання щодо заявлених [PERSON] позовних вимог залишив на розсуд суду та просив розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача Головного управління ДФС в Кіровоградській області в судове засідання не з`явився, але надіслав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, та відзив на позовну заяву, в якому вказав, що Головне управління ДФС в Кіровоградській області не має повноважень вносити як записи щодо заборони відчуження та арешту нерухомого майна, так і записи щодо їх зняття, а тому є неналежним відповідачем у даній справі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 25.04.2012, реєстраційне посвідчення від 25.04.2012 та витяг про державну реєстрацію прав від 25.04.2012 свідчать про те, що гараж № [NUMBER] площею 19,8 квадратних метрів, який розташований у гаражному кооперативі «Тунель» в м.Знам`янка Кіровоградської області, на праві приватної власності належить [PERSON] (а.с.8, 9). Інформація від 23.10.2020 свідчить про те, що на нерухоме майно [PERSON] накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження, внаслідок чого Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна містить реєстраційний номер обтяження 3333178 від 14.06.2006, реєстраційний номер обтяження 8238172 від 27.11.2008, реєстраційний номер обтяження 8426019 від 03.02.2009; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно містить номер запису про обтяження 2877895 (спеціальний розділ) від 15.10.2013 (а.с.11-12). У листі від №27734 вказано, що згідно з даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень (спецрозділ) у в Знам`янському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на примусовому виконанні перебували виконавчі провадження: за номером АСВП 31525075, відкритого за виконавчим листом №2-587 від 14.08.2002 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів; за номером АСВП 40240326, відкритого за виконавчим листом №1170/2А-1817/20 від 14.10.2013 про стягнення з [PERSON] на користь держави податкового збору в сумі 22884 грн. 33 коп. Матеріали вказаних виконавчих проваджень знищені, тому надати детальну інформацію щодо них не можливо. Підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна боржника або його частини, відсутні. Арешт може бути зняти лише за рішенням суду згідно з ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.13). Згідно з ч.1 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. За змістом\~ст.ст.316,\~317,\~319\~ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391\~ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зазначене кореспондується зі ст.321 ЦК України. Відповідно до частин 4 та 5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Листом Знам`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) №27734 позивачу роз`яснено, що відповідно до ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підстав для зняття арешту немає, арешт може бути зняти лише за рішенням суду згідно з ч.5 ст.59 вказаного Закону. Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. З абзацу 1 частини 2 цієї статті вбачається, що у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Згідно з п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи те, що арешт на нерухоме майно позивача порушує його право власності, оскільки він позбавлений змоги в повному обсязі розпоряджатись своїм майном на власний розсуд, те, що на примусовому виконанні в Знам`янському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) стосовно [PERSON] не перебуває жодних відкритих виконавчих проваджень, суд приходить до висновку про те, що на даний час відсутні законні підстави для арешту майна [PERSON] , а тому вважає за необхідне позовну заяву задовольнити. На підставі викладеного, ст.41 Конституції України, ст.ст.15, 16, 317, 319, 321, 391 ЦК України,

Outcome: approved