overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

21 червня 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому вказала, що 22 травня 2010 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано виконкомом Новосевастопольської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис №1. Від даного шлюбу мають сина, Олександра, [INFO]. Дитина проживає з позивачкою. Шлюбні стосунки між [PERSON] та [PERSON] фактично припинено через несумісність характерів. Матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає. [PERSON] працює у фермерському господарстві "Орбіта". Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення сином повноліття. У судове засідання позивачка надала письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання надав заяву про розгляд справи без його присутності, позов визнав у повному обсязі. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у справі докази, доходить наступного. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 22 травня 2010 року, який зареєстровано виконкомом Новосевастопольської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис №1, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Від даного шлюбу мають сина, Олександра, [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї (а.с.7). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадку визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Зважаючи на те, що син проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні, суд задовольняє позовні вимоги та ухвалює стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання дитини. Відповідно до ст.88 СК України, суд ухвалює стягнення судового збору в дохід держави з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

21 червня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з даною позовною заявою. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі. Мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач працює, і як батько дитини, повинен надавати матеріальну допомогу на її утримання, тому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (доходу) щомісячно, на утримання доньки [PERSON], [INFO], починаючи з дня подачі заяви до суду і до її повноліття. Оскільки позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, просить стягувати з відповідача на її користь та на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дочкою трьох років. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву з проханням розглянути справу в її відсутності, заявлені позовні підтримує повністю, і просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутності. Позовні вимоги визнав повністю. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, мають доньку [PERSON], [INFO], батьком якої згідно свідоцтва про народження є відповідач. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Позивачка в поданій позовній заяві зазначила, що дитина проживає з нею, а відповідач позовні вимоги визнав повністю, тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

21 червня 2017 року [PERSON] звернулася до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві вказала, що 25 червня 2014 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Маліївської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 1. Від даного шлюбу мають дитину, Ангеліну, [INFO]. Шлюбні стосунки між позивачкою та відповідачем фактично припинено. У зв'язку з викладеним, [PERSON] просить суд розірвати шлюб, укладений з [PERSON], доньку, Ангеліну, залишити проживати разом з нею, після розірвання шлюбу залишити прізвище "Матвієнко". Позивачка у судове засідання надала письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтрималата та не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач про час, дату і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не надав. За згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у справі докази, доходить наступного. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 25 червня 2014 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Маліївської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб ( а. с. 3 ). Від даного шлюбу вони мають дитину, Ангеліну, [INFO], яка проживає з позивачкою, що підтверджується копією свідоцтва про народження та довідкою про склад сім'ї ( а . с. 4, 5 ). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинено. Згідно ч.3\~ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2\~ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У ст.113 СК України зазначено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з викладеного, враховуючи що сімейні стосунки сторони припинили, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі цієї статті, суд стягує з відповідача судовий збір, сплачений позивачкою при подачі позовної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

22.01.2014 року головний лікар Берегівської обласної психіатричної лікарні звернулася в суд з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] мотивуючи тим, що остання 21.01.2014 року поступила в Берегівську обласну психіатричну лікарню за направленням лікаря-психіатра [PERSON] Виноградівської ЦРЛ, так як у неї встановлено різке погіршення психічного стану. Згода [PERSON] на госпіталізацію відсутня. Оскільки [PERSON] страждає психічним захворюванням та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих, тому необхідне рішення суду про її госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку. Представник обласної психіатричної лікарні Ціник Т. С. в судовому засіданні заяву підтримала та пояснила, що за направленням лікаря-психіатра [PERSON] Виноградівської ЦРЛ, [PERSON] була доставлена до обласної психіатричної лікарні для обстеження та лікування. Остання страждає хронічним манячним розладом, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих. Її згода на госпіталізацію на даний час відсутня. Доставлена в судове засідання [PERSON] пояснила, що психічним розладом не хворіє та непотрібно її госпіталізовувати. Заслухавши пояснення представника обласної психіатричної лікарні, думку прокурора, який вважає за доцільним задовольнити заяву та думку особи, щодо якої розглядається питання про надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Із заяви головного лікаря Берегівської обласної психіатричної лікарні вбачається, що [PERSON] виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих і згідно висновку комісії лікарів - психіатрів страждає хронічним манячним розладом, внаслідок чого виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановлені в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих. Оскільки [PERSON] добровільно не погодилася на госпіталізацію в психіатричний заклад та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих, тому суд вважає за необхідне госпіталізувати [PERSON] в психіатричний заклад в примусовому порядку. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

22.01.2014 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем він з 24.12.2011 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі, від зазначеного шлюбу сторони дітей не мають, спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги, вони припинили шлюбні стосунки та не проживають разом. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що збереження цього шлюбу суперечить його інтересам, в свою чергу відповідач відмовляється розривати шлюб у органах РАЦСу. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності. Представник позивача у судовому засіданні 10.02.2014 року позов підтримала, а судове засідання 25.02.2014 року просила провести за її відсутності, просила позов за довольнити. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлялась за місцем своєї реєстрації. Поштова кореспонденція (копія ухвали про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з доданими до неї документами), яка направлялась відповідачу до судового засідання, призначеного на 10.02.2014 року, та до судового засідання, призначеного на 25.02.2014 року, повернулася до суду не врученою адресату, з позначкою поштового відділення "за спливом терміну зберігання". Відповідно до правил ст.74 ч.5 ЦПК України відповідач вважається повідомленим належно. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити. У суді встановлено, що дійсно сторони з 24.12.2011 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі, від якого дітей не мають. Спільне сімейне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги, через значні розходження в поглядах на принципи вирішення сімейних проблем, що призвело до фактичного припинення ними їх шлюбних відносин та ведення спільного господарства. Відповідачка відмовляється розривати шлюб в органі РАЦС у позасудовому порядку та, крім того, і до суду вона не з`явилася. Будь-яких спростувань наведених у позовній заяві доводів позивача від відповідачки до суду не надходило. Позивач та представник позивача наполягають на розірванні шлюбу з відповідачем, стверджуючи, що примирення між сторонами не можливе. Відповідачка до суду ніяких заперечень проти позову не надала, про строк для примирення не просить, що свідчить про її байдужість до результатів справи про розірвання шлюбу. Суд дійшов висновку про те, що збереження шлюбу дійсно суперечить інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

22.01.2015 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Посилалась на те, що з 18 грудня 1993 року перебуває з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, мають спільного сина - [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки з відповідачем припинені з червня 2014 року, з цього часу [PERSON] в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В зв"язку з викладеним, позивач прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до повноліття дитини. Покласти на відповідача судові витрати. У судове засідання [PERSON] не з'явилась. Направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Вказала, що позов підтримує . Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. В заяві до суду, прохав розглянути справу без його участі, вказав, що позов визнає, на сплату аліментів в заявленому розмірі згодний . Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Дитина народжена в шлюбі сторін, які на даний час сімейні стосунки не підтримують. Син знаходиться на утриманні матері, яка потребує матеріальної допомоги на його утримання. Відповідач позов визнав, що вказує на його спроможність сплачувати аліменти в заявленому розмірі. Згідно довідки ТОВ «Глобинський м'ясокомбінат» від 29.01.2015 року № 127 за останні шість місяців його нарахована середня місячна заробітна плата склала 5447 грн. 16 коп. Докази про те, що відповідач має інші аліментні зобов'язання, утриманців, що з нього проводяться стягнення за виконавчими документами, останній не надав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 названого кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. В ч.1 ст.191 СК України вказано, що аліменти на дитину присуджуються від дня пред"явлення позову. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги правомірними, і відповідно до ст.ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України, підлягаючими задоволенню. В межах суми платежу за один місяць стягнення аліментів допускається до негайного виконання. Згідно п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. За ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На цій підставі з [PERSON] в дохід держави стягується 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

22.01.2015 року позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з відповідними будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Велика Стариця в адміністративних межах Сеньківської сільської ради, Бориспільського району Київської області по [ADDRESS] який належав за життя її батькові [PERSON], який помер [INFO] року, оскільки останній за життя не встиг належним чином оформити будинок. [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом. Інші спадкоємці першої черги від прийняття спадщини відмовились. В судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не з»явились. Представник позивача надав суду заяву в якій зазначив, що позов підтримує, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та слухати справу у його відсутність. Відповідач Сеньківська сільська рада представника до суду не направила, надала листа, в якому позов визнає та просить слухати справу без участі свого представника. Суд ухвалив слухати справу у відсутність нез»явившихся сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Встановлено, що [INFO] року помер батько позивача - [PERSON], що вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.03.2012 року, актовий запис № 14. Відповідно до довідки Сеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області будинок [ADDRESS] в с. Велика Стариця, Бориспільського району, згідно даних по господарської книги належав на праві власності [PERSON]. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], відповідно до ст.1261 ЦК України, є його донька - [PERSON], позивач по справі, що підтверджується матеріалами спадкової справи. На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі на спірний будинок, оскільки, [PERSON] у зв»язку зі смертю не встиг отримати Свідоцтво про право власності на житловий будинок. У зв»язку з цим нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Як зазначено в ст.392 ЦК України, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст.19 Закону України «П ро державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - реєстрація таких прав здійснюється зокрема за рішенням суду, яке набрало законної сили про визнання права власності.. В зв"язку з вищевикладеним, на підставі ст.ст.392, 1218, 1261, 1268 ч.5 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

22.01.2015 року Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Дніпрообленерго" (далі позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі Відповідача), яким з урахуванням уточнень позовних вимог просить стягнути завдані збитки в розмірі 833,93 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 16.01.2014 року проведено перевірку використання електричної енергії у відповідача, за результатами якої виявлено безоблікове використання електричної енергії, самовільне підключення до електромережі після відключення, про що складено акт. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі просить їх задовольнити. Відповідач також надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала, зобов'язалася погасити заборгованість до 20.04.2015 року. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Також враховується диспозиція ст.ст. 58, 59 ЦПК України про належність та допустимість доказів. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, а також обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказуванню. Судом беззаперечно становлено, що відповідачем визнано факт завдання збитків та їх розмір, тому даний факт доказуванню не підлягає, відповідно до ст. 61 ЦПК України. Таким чином позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Дане рішення суд ухвалює в рамках заявлених позивачем вимог і на підставі наданих доказів (ст.ст. 57-66 ЦПК України). Враховуючи вищезазначене, положення ст. 174 ЦПК України щодо визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму завданих збитків у розмірі 833,93 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved