Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

27 травня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті її матері [PERSON], померлої 16 травня 2015 року, на один місяць. В обґрунтування позову позивач вказала на те, що вона є донькою померлої [PERSON]. Після смерті її матері відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS], яка належала померлій на праві власності. 02 листопада 2015 року вона звернулась до Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачею свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері. Позивач посилалася на те, що її було прийнято нотаріусом [PERSON], яка повідомила, що заява про прийняття спадщини зареєстрована та вона може не хвилюватися щодо пропущення строку на прийняття спадщини, та у зручний для позивача час донести нотаріусу довідку з місця мешкання, після чого буде визначено день для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері [PERSON], про що позивача буде повідомлено телефонним дзвінком. Однак, жодних телефонних дзвінків до неї від нотаріуса [PERSON] не надходило. 08 лютого 2016 року вона вдруге зявилася до Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, її було прийнято нотаріусом [PERSON] та видано оновлений список необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки попередньо подані нею документи 01 листопада 2015 року, чомусь залишилися у нотаріуса [PERSON] 09 лютого 2016 року, прибувши із необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері документами, у відповідь від нотаріуса [PERSON] позивач отримала постанову про відмову у видачі свідоцтва у звязку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини. Вважає, що причини пропуску нею строку для прийняття спадщини повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами, оскільки подана нею 02 листопада 2015 року заява до нотаріуса Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] про прийняття спадщини зареєстрована не була, а її вимоги, викладені в скарзі на дії нотаріусів до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, не задоволено. Зазначила, що вона прийняла спадщину фактично, оскільки на момент смерті своєї матері мешкала разом з нею та вступила в управління та володіння спадковою квартирою, а тому позивач вимушена звернутись до суду. У судовому засіданні позивач та її представник, кожен окремо, підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності. Вислухавши позивача та її представника, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню у звязку з наступним. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 18 липня 1964 року (арк.с.16). Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-КИ №491171 від 07 серпня 1982 року, [PERSON], [INFO] після укладання шлюбу присвоєно прізвище «Шледь» (арк.с.17). 16 травня 2015 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ №637100 від 18.05.2015 року (арк.с.14). Отже, позивач відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Встановлено, що 08 лютого 2016 року позивач звернулася до Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини (арк.с.18). Як вбачається з письмових пояснень державного нотаріуса Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] від 04.04.2016 року №2392/02-16, остання зазначила, що можливо [PERSON] зверталась до неї у листопаді 2015 року з питання оформлення спадщини після померлої 16.05.2015 року [PERSON] та як і іншим особам, які звертаються з питань оформлення спадщини, [PERSON] була надана усна консультація з питання подачі заяви про прийняття спадщини. Згідно акту від 09.02.2016 року, [PERSON] проживає за адресою: [INFO] з 2005 року по теперішній час (арк.с.11). Як вбачається з довідки КП «Жилсервіс» №1139 від 15.12.2015 року, [PERSON] проживає (без реєстрації) за адресою: [ADDRESS] з 2005 року по теперішній час (арк.с.10). Позивач є спадкоємцем першої черги спадкування за законом, відповідно до ст.1261 ЦК України, та не мала можливості подати заяву про прийняття спадщини з поважних причин. Законодавство не встановлює перелік поважних причин, тому вони визначаються поважними на думку суду. Головною ознакою поважних причин є те, що вони роблять своєчасне звернення неможливим. У пункті 24 постанови Пленуму №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" Верховний Суд України роз'яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. \~ Водночас судом встановлено, що позивач дійсно на час відкриття спадщини мешкала разом з померлою та отримавши усну консультацію в нотаріальній конторі з питання подачі заяви про прийняття спадщини, вважала, що прийняла спадщину, тому, суд вважає, що позивач пропустила строк подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, і достатнім буде додатковий строк для прийняття спадщини в один місяць. Таким чином, зібрані у справі докази та їх наявна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved