Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

21 травня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом. У заяві зазначила, що вона та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], який досяг повноліття. Син продовжує навчання у Харківському національному університеті внутрішніх справ і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, якої відповідач у добровільному порядку не надає. Позивачка просила постановити рішення про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) батька. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Пояснила, що син навчається на денному відділенні вищого навчального закладу і вона не в змозі самостійно забезпечити його потреби. Відповідач позов не визнав. Пояснив, що не бажає надавати утримання сину на період навчання через те, що той змінив прізвище. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши представлені докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується записами даних про батьків у актовому записі №72 Книги реєстрації актів про народження відділу РАЦС Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області від 13 травня 1997 року і у виданому на його підставі свідоцтві про народження [NUMBER] (а.с.5,30). 18 жовтня 2013 року було проведено актовий запис про зміну імені №10, згідно якого [PERSON]. змінив прізвище на "[PERSON]". 17 квітня 2015 року син сторін по справі досяг повноліття. Згідно довідки навчального закладу - Харківського національного університету внутрішніх справ за вих.№2/1299-к від 01 квітня 2015 року, [PERSON] є курсантом 1-го курсу денної форми навчання за державним замовленням і закінчує навчання у червні 2018 року (а.с.7). Повнолітній син проживає з матір'ю [PERSON], про що суду надано довідку від виконкому Снігурівської міської ради №3713, датовану 21 квітня 2015 року (а.с.9). Позивачка ствердила, що відповідач утримання повнолітньому сину, який продовжує навчання, у добровільному порядку не надає. Між сторонами по справі мають місце сімейні правовідносини щодо обов'язків батьків утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання. Позивачка реалізувала своє право звернення до суду з позовом про стягнення аліментів відповідно до ч.3 ст.199 СК України як один з батьків, з яким проживає повнолітня дитина. В силу ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд приймає встановленою наявність фактів на обґрунтування вимог позивачки та вважає, що відповідачем порушені її права на одержання матеріальної допомоги на утримання сина, який продовжує навчання, за захистом яких вона звернулася до суду. На зворот суду не представлено доказів щодо неможливості відповідача надавати таку допомогу. Останній працює, тобто має постійний дохід з заробітної плати, інші утриманці у нього відстуні. Суд вважає безпідставними заперечення відповідачем позовних вимог, оскільки він за реєстраційними даними є батьком [PERSON], зміна прізвища яким є реалізацією визначеного законом права. При визначенні розміру стягнення, суд з урахуванням положень ст.200 СК України бере до уваги матеріальне становище сторін та їх сина, надання останньому утримання від матері і його можливий розмір. З урахуванням викладеного, суд вважає вимоги про стягнення аліментів підлягаючими задоволенню у заявленому розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) батька. На підставі ст.191 СК України суд ухвалює про присудження аліментів від дня пред'явлення позову, тобто з 21 травня 2015 року. Крім того, у порядку ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Справу вирішено на підставі ст.182, 191,198-201 СК України. Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України суд постановляє про стягнення судового збору в дохід держави з відповідача.

Outcome: approved