Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

[PERSON] 16.06.2014 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 18.11.2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Чаплівської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, дівоче прізвище не змінювала. Від спільного подружнього життя з відповідачем мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Життя з відповідачем не склалося з перших днів після одруження. Спільно проживали лише два місяці. Відповідач постійно зневажав її, принижував її людську гідність, були випадки побиття її під час сварки, погрожував фізичною розправою. Через постійні скандали, погрози та сварки вона вигнала його і він перейшов жити окремо. Шлюбні відносини між ними фактично припинені і понад два роки не підтримують сімейних зв'язків та не ведуть подружнього життя. Втратила до нього почуття поваги та любові і вважає, що шлюб носить формальний характер і зберегти його неможливо. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 18.11.2011 року у виконавчому комітеті Чаплівської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, актовий запис №17. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та дала пояснення, аналогічні, викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився про час та місце слухання справи був належно повідомлений, причини неявки суду не відомі, письмових заперечень на позовну заяву не надав, заяву про розгляд справи у його відсутності не надіслав, тому суд на підставі ч.4 ст. 169 ЦПК України вважає за можливе слухати справу за його відсутності. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони одружилися 18.11.2011 року у Чаплівській сільській раді Старосамбірського району Львівської області, зареєструвавши шлюб за актовим записом №17/а.с.3/. Від спільного подружнього життя з відповідачкою мають спільну дитину - [PERSON], [INFO](а.с.7), позивач є інвалідом 2-ої групи, з сином проживає у житловому будинку своїх батьків(а.с.9). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, з 2012 року не проживають спільно. Неявка в судове засідання відповідача також свідчить про його байдуже ставлення до збереження сім'ї. Наведене свідчить, що сім'я сторін розпалася, а шлюб носить формальний характер. Малолітню дитину залишити на вихованні з матір»ю, виходячи з того, що вона проживає з позивачкою. Позовні вимоги позивачки ґрунтуються на законі. Згідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на стійке волевиявлення позивачки, та, беручи до уваги наведені обставини, які свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та стало неможливим, то шлюб слід розірвати. А тому,

Outcome: approved