Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до ВАТ «Кам'янець-Подільське «Сортнасіннєовоч» про стягнення боргу. В обґрунтування вимог зазначає, що 31 березня 2014 року між ним та ВАТ «Кам'янець-Подільське «Сортнасіннєовоч» укладено договір позики № 4. За умовами договору позики ВАТ Кам»янець-Подільське «Сотрнасіннєовоч» отримав в позивача позику в розмірі 16 000 грн. і зобов»язався повернути кошти в строк до 30.09.2014 року. У визначений в договорі термін відповідач позику не повернув, на неодноразові звернення позивача з проханням повернути борг ніяких дій не вчиняв. Просить стягнути з ВАТ «Кам'янець-Подільське «Сортнасіннєовоч» на його користь борг за договором позики в сумі 16 000 грн., 696 грн. індексу інфляції за час прострочки сплати боргу, 114,41 грн. - три відсотки річних за час прострочки сплати боргу та судові витрати по справі. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав, не заперечив щодо його задоволення. Суд, заслухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи у повному об'ємі вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що між [PERSON] та ВАТ «Кам»янець-Подільське «Сотртнасіннєовоч» 31.03.2014 року був укладений договір позики № 4 у відповідності до вимог якого [PERSON] надав, а відповідач ВАТ «Кам»янець-Подільське «Сотртнасіннєовоч» отримав грошові кошти в сумі 16 000 грн., які зобов»язався повернути в строк до 30.09.2014 року. Отримання відповідачем грошових коштів підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру № 9 від 02.04.2014 року та № 10 від 07.10.2014 року. Відповідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ч.3 ст.1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно ст..526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач ВАТ «Кам»янець-Подільське «Сотрнасіннєовоч» у визначений в договорі позики строк отримані кошти не повернув, а тому суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 16 000 грн. слід задовольнити. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов"язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.. 625 ЦК України, згідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від прострочення суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При визначенні розміру інфляційних втрати у зв'язку із невчасним поверненням кредитних коштів, суд виходить із суми неповернутого боргу - 16 000 грн., та загального індексу інфляції за даними Держстандарту України за період жовтень - листопад 2014 року, який становить (102,4 х 101,9) = 104,35, а тому з відповідача підлягає стягненню сума інфляційних втрат - 696 грн. = (104,35 х 16 000 :100-16 000=696). При визначенні 3 % річних у зв»язку із несвоєчасним поверненням коштів, суд виходить із суми неповернутого кредиту - 16 000 грн. та кількості днів прострочення сплати боргу починаючи з 01.10.2014 року та закінчуючи з 26.12.2014 року, складає 87 календарних днів. Три відсотки річних за час прострочки сплати боргу становить (3 x 16 000 x 87): 365 :100=114,41 грн. Таким чином позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідачів заборгованості за договором позики № 4 від 31.03.2014 року в сумі 16 000 грн., 696 індексу інфляції за час прострочки сплати боргу, три відсотки річних за час прострочки сплати боргу - 114,41 грн. підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved