Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 17.08.2020 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить визнати [PERSON] , таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Свій позов позивач мотивує тим, що [PERSON] є його рідним братом та колишнім власником ј частини у праві власності на квартиру що розташована в будинку [ADDRESS] . Позивач є власником вищевказаної квартири. З червня 2018 року відповідач виїхав до столиці і по даний час без поважних причин не проживає в квартирі, що належить позивачу. Таким чином, відповідач створює позивачу перешкоди, пов`язані з оформленням державної допомоги у вигляді субсидії. Тому позивач вимушений ставити перед судом питання про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом. Заяв, клопотань, від учасників справи до суду не надходило. У судове засідання позивач не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 28.08.2020 було відкрито провадження по справі. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 03.11.2020 було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. 2. Мотивувальна частина: Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі наступного. У суді встановлено, що відповідно до свідоцтва про власності на нерухоме майно, виданого Реєстраційною службою Шполянського районного управління юстиції Черкаської області, індексний номер 42962033, [PERSON] є власником ј частки квартири [ADDRESS] (а.с. 6). Згідно з договором дарування від 20.09.2017, посвідченого приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу Горбачем В.П., зареєстровано у в реєстрі за № 1923, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - власники ѕ квартири [ADDRESS] безоплатно передали у власність [PERSON] ѕ квартири [ADDRESS] (а.с. 9-12). Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності, номер витягу 97849996, [PERSON] є власницею 3/4 квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 20.09.2017 (а.с. 13). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку/осіб від 05.08.2020, виданої виконавчим комітетом Шполянської міської ради ОТГ, за адресою: [ADDRESS] до складу сім`ї/зареєстрованих входять власник [PERSON] , бабуся [PERSON] , мати - [PERSON] , брат - [PERSON] та син [PERSON] (а.с. 14). Згідно з довідкою, виданою виконавчим комітетом Шполянської міської ради ОТГ від 10.08.2020 [PERSON] зареєстрований, але не проживає за адресою: [ADDRESS] з 01.06.2018 (а.с. 15). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно з ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтями 8, 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ст. 41, 55 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, приватна власність громадян охороняється законом і її захист здійснюється судом, а тому власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення ст. 405 ЦК України. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом. Відповідно до ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Стаття 7 цього ж Закону передбачає, що однією з підстав для зняття з реєстрації місця проживання є рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. При розгляді даної справи судом встановлено, що спірне приміщення дійсно є житлом, яке є власністю позивача. Відповідач дійсно відсутній у спірному приміщені понад 2 роки; відповідачем не наведено поважних причини відсутності, крім того судом з`ясовано, що між власником та відповідачем будь-якої іншої домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності не було. Таким чином, суд задовольняє позов в повному обсязі. Заходи забезпечення позову судом не застосовувались. Підстав для звернення рішення суду до негайного виконання немає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню - суд стягує з відповідача на користь позивача, сплачений ним судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі ст.ст. 41, 45 Конституції України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 321, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved