Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання. Позов мотивовано наступним. 16 червня 2005 року між позивачем та відповідачем було розірвано шлюб, від якого вони мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 10 січня 2011 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON] продовжує навчання та навчається у Запорізькому електротехнічному коледжі Запорізького національного технічного університету на денній формі навчання на контрактній основі. Зареєстрований та проживає разом з позивачем. Позивач вказує, що відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає, внаслідок чого вона опинилась у скрутному матеріальному становищі. Між позивачем та відповідачем згоди щодо розміру аліментів на утримання сина, який продовжує навчання та порядку їх виплати, не досягнуто. З огляду на вказане, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. Відповідачем суду надано відзив на позовну заяву, зміст якого зводиться до наступного. Не заперечуючи право позивача на стягнення аліментів на утримання спільного сина, який продовжує навчання, відповідач [PERSON] погоджувався частково з позовними вимогами та вважав достатнім розміром аліментів на сина, який продовжує навчання, 1/8 частину від усіх видів його заробітку. Свої заперечення мотивував наявністю у нього іншого сім'ї та перебування на утриманні трьох неповнолітніх дітей, на користь яких на теперішній час з нього стягуються аліменти. Крім того, він несе додаткові витрати на утримання квартири за місцем проживання, сплату комунальних послуг. В судовому засіданні позивач підтримала позов в повному обсязі, з підстав, викладених в позовній заяві. В судовому засіданні відповідача та його представник підтримали відзив на позовну заяву. Третя особа в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, дослідивши надані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень докази, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками повнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] що знаходиться в матеріалах справи (а.с.14). Згідно довідки № 48/18.1 від 21 червня 2018 року, виданої Запорізьким електротехнічним коледжем Запорізького національного технічного університету [PERSON] дійсно навчається в Запорізькому електротехнічному коледжі Запорізького національного технічного університету на третьому курсі в групі РПЗ 15 1/9 денної форми навчання на контрактній основі. Термін навчання з 16 січня 2018 року до 30 червня 2019 року. (а.с.18). Згідно договору №01/Р18-9, укладеного 16 січня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] з Запорізьким електротехнічним коледжем Запорізького національного технічного університету, останній бере на себе зобов'язання, за рахунок коштів позивача, здійснювати навчання в очній формі студента Пленника В.В. зі спеціальності 121 Інженерія програмного забезпечення «Розробка програмного забезпечення, відділення «Електроніка та програмування». Загальна вартість освітньої послуги становить 14 430,00 грн. (а.с.27). 20 листопада 2009 року відповідачем укладено шлюб з [PERSON], від якого вони мають трьох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджено відповідними свідоцтвами про шлюб та народження дітей (а.с. 67, 68, 69, 70). Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (частина 1) ; право на утримання припиняється у разі припинення навчання (частина 2) ; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (частина 3). Відповідно до ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд зазначає, що положеннями закону обов'язок батьків утримувати до відповідного віку дітей, які продовжують навчання, пов'язується з умовою, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідач є працездатною особою, офіційно працевлаштований у ПІІ у формі ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат» та отримує стабільну заробітну плату, а також перебуває на обліку у Василівському об'єднаному управлінні пенсійного фонду України у Запорізькій області, отримуючи пенсійні виплати, зокрема, за березень місяць 2019 року - 9 514 грн. 24 коп., що підтверджується довідками про доходи відповідача (а.с. 87, 88, 89, 90, 91) та свідчить про можливість відповідачем надавати матеріальну допомогу сину, який продовжує навчання. Одночасно суд вважає, що зазначені вище відповідачем обставини, які підтверджені належними доказами, зокрема, наявність у нього іншої сім'ї, перебування на утриманні трьох малолітніх дітей, сплату аліментів на них та ін. можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів, які просить стягнути позивач з відповідача, з ј частини усіх видів заробітку (доходу) до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу). На підставі викладеного, враховуючи майновий стан відповідача, його стан здоров'я та іншій обставини, виходячи із засад розумності, справедливості, пропорційності та приймаючи до уваги законодавчо встановлений обов'язок обох батьків надавати допомогу на утримання дітей, які продовжують навчання, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню частково шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), в якості аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved