Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом до [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 09.11.2017 року з відповідача на користь позивачки на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] стягнуто аліменти в розмірі по 750 грн. на дитину щомісячно на кожну дитину до її повноліття та на її утримання по 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку, тобто до [INFO] . Вказує, що згідно рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 09.01.2019 року шлюб між сторонами розірвано. Стягуваний розмір аліментів є занадто мізерним і не забезпечує потреб та інтересів дітей при зростанні цін на промислові та продовольчі товари, збільшенні розміру мінімальної заробітної плати та прожиткового мінімуму. Відповідач спроможний сплачувати аліменти у більшому розмірі, тому просила змінити розмір стягуваних аліментів та стягнути з відповідача по 1200 гривень щомісячно на кожну дитину до їх повноліття та на своє утримання по 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] вбачається, що відповідач являється батьком дочки [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] (а.с.4-5). Згідно рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 09.11.2017 року з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] , на утримання дочки [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі по 750 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття (а.с.6-7) Відповідно до рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 09.01.2019 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.8-9) Згідно довідки № 848 від 25.11.2019 року, яка видана виконкомом Шишковецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області [PERSON] про те, що діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають біля матері та знаходяться на її повному утриманні (а.с.10). На підставі частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України та зазначеної Конвенції з прав дитини, батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини, не залежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів своєї дитини. Частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачено статтею 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181,192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Разом з тим, належить врахувати, що в силу вимог статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» аліменти у розмірі, визначеному рішенням Кіцманського районного суду від 17.09.2008 року, є не достатніми для нормального розвитку та забезпечення мінімальних потреб дітей, є меншим за мінімальний розмір, встановлений ч.2 ст.182 СК України, що призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення. Згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня. Відповідно до ч.1ст.13ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом не встановлено, що відповідач працює та має сталий заробіток (дохід), а тому з нього підлягають стягненню аліменти у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та розміру мінімальної заробітної плати, з урахуванням потреб дитини відповідно до її віку, а також враховуючи принцип рівної участі батьків у матеріальному забезпеченні дитини, розмір аліментів слід визначити в сумі по 1200 гривень, щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття та по 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. Стягнення аліментів проводити з дня набрання рішенням законної сили, оскільки відбувається зміна розміру аліментів, котрі вже були рішенням суду присуджені. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи наведене, ст.51 Конституції України, ст.ст. 7, 180, 182, 183, 184, 191, 192, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved