Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

24 листопада 2015 року позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, розташований по [ADDRESS], що належав на праві приватної власності його матері, [PERSON], яка померла [INFO]. Свої вимоги він мотивує тим, що прийняв спадщину, але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Позивач, якого належним чином повідомили про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позов та просив його задовольнити. Представник Розівської сільської ради Саратського району Одеської області, якого належним чином повідомили про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до пунктів 1, 4 Прикінцевих та перехідних положень діючого ЦК України цей кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 1 січня 2004 року. Згідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. Таким чином, час і підстави виникнення права власності на житловий будинок у спадкодавця визначаються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, а підстави спадкування зазначеного майна визначаються законом, який діяв на час відкриття спадщини, тобто згідно з положеннями книги шостої ЦК України (в редакції 16 січня 2003 року). Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття спадкодавцем права власності на житловий будинок. Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затверджена наказом Міністерства юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 р. N 45/5, яка діяла на час виникнення правовідносин щодо права власності на спірний будинок, та втратила чинність згідно з наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року N 18/5), визначала, що підтвердженням належності житлового будинку (частки будинку) відчужувачу, розмір будинку та земельної ділянки, на який він розташований, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської, селищної сільської ради народних депутатів. Як убачається з технічного паспорту, спірний будинок з господарськими будівлями був збудований в 1966 році (а.с. 9-14), до введення в дію діючого ЦК України. Факт належності будинку матері позивача [PERSON] підтверджується випискою № 144 з погосподарської книги Розівської сільської ради Саратського району Одеської області від 28 жовтня 2015 року (а.с.51). Згідно звіту про незалежну оцінку ринкової вартості від 02 листопада 2015 року, ринкова вартість зазначеного житлового будинку складає 123328 гривень (а.с. 15-45). Довідка № 421 від 28 жовтня 2015 року Розівської сільської ради Саратського району Одеської області підтверджує, що будинок придатний для проживання, відповідає санітарним та технічним нормам (а.с.54). Ст.ст.1216, 1217 ЦК України визначають, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого міським бюро ЗАГС м.Бендери МРСР, позивач [PERSON] є сином [PERSON] (а.с.6). [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 24 грудня 2013 року секретарем Розівської сільської ради Саратського району Одеської області, реєстровий № 8, відповідно до якого спадкоємцем усього її майна вона призначила [PERSON] (а.с.8). [PERSON] померла [INFO], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Саратського районного управління юстиції в Одеській області 09 січня 2014 року (а.с.7). [PERSON] до дня своєї смерті проживала в [ADDRESS], разом з [PERSON] що підтверджено довідками № 419, № 420 від 28 жовтня 2015 року Розівської сільської ради Саратського району Одеської області (а.с. 52, 53). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями під [ADDRESS] Позивач, як спадкоємець за заповітом подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. 22 жовтня 2015 року приватний нотаріус Саратського районного нотаріального округу [PERSON] видав позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом ( реєстровий № 2283) на земельну ділянку площею 0,1620 гектарів, розташовану по [ADDRESS], передану для будівництва і обслуговування житлового будинку, що належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 01 березня 2010 року Розівською сільською радою Саратського району Одеської області (а.с.47). Вказані обставини підтверджуються копією спадкової справи (а.с.71-97) та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с. 69-70). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22 жовтня 2015 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину за позивачем зареєстроване право приватної власності на вищевказану земельну ділянку (а.с. 48). З відповіді нотаріуса вбачається, що він відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] через відсутність правовстановлюючих документів (а.с.49). Оскільки позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину, що відкрилась після смерті його матері [PERSON], тому суд вважає необхідним позов задовольнити, визнавши за позивачем право власності на належний спадкодавцеві житловий будинок з господарськими будівлями.

Outcome: approved