Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

15 грудня 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області в якій просить визнати за ним право власності на будинок після реконструкції, що знаходиться по вул. Святого Володимира, 38 в с. Руданці Кам'янка-Бузького району Львівської області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що у 2008 р. після смерті [PERSON] він успадкував спірний дерев'яний житловий будинок та в подальшому здійснив його реконструкцію, шляхом розширення житлової площі, укріплення фондаменту, подудови мансарди. У жовтні 2016 р. сільська рада надала йому у власність земельну ділянку, на якій розташований цей житловий будинок, тому на підстві ч. 3 ст. 376 ЦК України просить визнати за ним право власності на самочинне будівництво. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області в судове засідання не з'явився, у листі від 23.12.2016 р. № 928 просить справу розглянути в його відсутність та вирішити на розсуд суду. Враховуючи зазначені обставини, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 12.11.2008 р. державним нотаріусом Кам'янка-Бузької державної нотаріальної контори позивачу [PERSON] було видано Свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] на дерев'яний житловий будинок № 38 по вул. Святого Володимира, 38 в с. Руданці Кам'янка-Бузького району Львівської області (а.с.6). Згідно з даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 31.10.2016 р. номер інофрмаційної довідки 71852702 [PERSON] на підставі рішення [PERSON] сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області від 16.05.2016 р. на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,1196 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель в споруд (присадибна ділянка) по вул. Святого Володимира, 38 в с. Руданці Кам'янка-Бузького району Львівської області (а.с.12). Як видно з технічного паспорту, виготовленого 29.02.2016 р. на замовлення позивача, житловий будинок № 38 по вул. Святого Володимира, 38 в с. Руданці Кам'янка-Бузького району Львівської області є самочинно побудованим (а.с.39, зворотній бік). Разом з тим, відповідно до звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкту від 12.12.2016 р. за результатами проведення технічного обстеження об'єкта - житлового будинку А-2 по вул. Святого Володимира, 38 в с. Руданці Кам'янка-Бузького району Львівської області встановлено його відповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації і можливість його безпечної експлуатації (а.с.26). Вирішуючи даний спір суд виходить з наступних положень закону. Верховний Суд України у постанові від 28 січня 2015 року №6-225цс14 вказав, що поняття «будівництво» включає в себе нове будівництво, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт обєктів будівництва (ч.3 ст.10 закону «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.4 закону «Про архітектурну діяльність»). Для визнання будівництва самочинним воно має бути повязане з обєктом нерухомості й порушувати одне з положень ст.376 ЦК. Так, статтею 376 ЦК України визначено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Аналіз положень ст. 376 ЦК України дає підстави для висновку, що за загальним правилом, закріп\-леним у ч.2 вказаної статті особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Водночас згідно з ч.3 ст.376 ЦК право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки в установленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Як встановлено судом позивач у 2008 р. отримав у спадок житловий будинок № 38 по вул. Святого Володимира, 38 в с. Руданці Кам'янка-Бузького району Львівської області та самовільно здійснив його реконструкцію. В подальшому на підставі рішення [PERSON] сільської ради від 16.05.2016 р. отримав у власність земельну ділянку площею 0,1196 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель в споруд (присадибна ділянка) по вул. Святого Володимира, 38 в с. Руданці Кам'янка-Бузького району Львівської області, тобто під вже збудований житловий будинок. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 14 постанови від 30.03.2012 № 6 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" вказав, що на підставі частини третьої статті 376 ЦК суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці, що не надавалася у власність чи користування особі, яка збудувала його, якщо їй у встановленому законом порядку було передано земельну ділянку у власність або надано у користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення. Беручи до уваги те, що позивач здійснив реконструкцію житлового будинку, розташованого на земельній ділянці, яка в подальшому була надана йому під уже збудоване нерухоме майно, а надання земельної ділянки забудовнику під уже збудоване нерухоме майно в силу положень ч. 3 ст. 376 ЦК України є єдиною умовою для визнання права власності на обєкт нерухомості за такою особою, причому ч. 3 ст.376 ЦК, на відміну від ч.5 цієї статті, не ставить набуття права власності особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, у залежність від відповідності виконаних робіт державним будівельним нормам і правилам та порушення прав третіх осіб або суспільних інтересів (постанова Верховного Суду України від 28 січня 2015 року №6-225цс14), то суд дійшов висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved