Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання житлового будинку спільно сумісною власністю. В ході розгляду справи позовні вимоги позивач уточнив, просив визнати право власності на 1/3 частину будинку та стягнути з відповідача компенсацію вартості обєктів самочинного будівництва споруджених на ділянці. В їхнє обґрунтування посилався на те, що з відповідачем по справі він перебуває в зареєстрованому шлюбі з 1996 року. Після реєстрації шлюбу вони почали проживати у будинку по вул. Чапаєва, 8 в с. Київка. Власниками будинку є [PERSON] та її донька [PERSON]. У період з 1996 по 2015 рік було здійснено добудову житлових та господарських споруд, проведено капітальний ремонт стелі, стін, підлоги, внаслідок чого істотно збільшилась вартість будинку, що підтверджується висновком експертизи. Таким чином, в порядку ст. 62 СК України позивач просить визнати за собою право власності на 1/3 частину спірного житлового будинку, як обєкта спільної сумісної власності членів сімї. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] проти позову заперечували, пояснили що будинок є обєктом спільної власності [PERSON] та її доньки [PERSON]. З цих же підстав проти позову заперечували і [PERSON] та її представник [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представники [PERSON], [PERSON]М, позов підтримали. Дослідивши докази надані сторонами, заслухавши свідків суд прийхзодить до висновку про необхідність задоволення позову. Судом встановлено, що 21 вересня 1996 року між стронами [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у Добропільській сільській раді Голопристанського району Херсонської області, актовий запис №5. Після реєстрації шлюбу [PERSON], [PERSON] та [PERSON] стали проживати однією сімєю в будинку за адресою с. Київка Голопристанського району Херсонської області, вул. Чапаєва, 8. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 27 вересня 1994 року виданого Комісією по приватизації державного житлового фонду Голопристанського району одноквартирний будинок по вул. Чапаєва №8 в с. Київка, Голопристанського району Херсонської області належить: [PERSON] та [PERSON]. Спірний будинок знаходиться на земельній ділянці за адресою с.Київка, вул. Чапаєва, 8, площею 0,25 га, з кадастровим номером 6522382500:03:005:0014. За інформацією відділу Держгеокадастру у Голопристанському районі ділянка перебуває у власності [PERSON] на підставі акту на право власності на землю серії ЯИ № 725136 від 15.02.2010 р. За час спільного проживання будинок істотно збільшився у свої вартості. Висновком судової будівельно-технічної експертизи від 11.03.2016 року встановлено перелік будівельних робіт, які були проведені в період подружнього проживання сторін з 1996 по 2015 роки, визначено ринкову вартість проведення будівельних робіт за вказаний період, без урахування вартості самочинного будівництва, та встановлено збільшення ринкової вартості будинку в результаті проведених будівельних робіт у відсотковому відношенні на 109%. За свідченням свідків допитаних в судовому засіданні [PERSON], [PERSON], [PERSON] за час спільного проживання [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в будинку по вул. Чапаєва, 8 в с.Київка проведений значний обсяг будівельних і ремонтних робіт. Згідно зістаттею 22 КпШС України, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку (аналогічні положення міститьстаття 60 СК України). Частиною першоюстатті 25 КпШС України визначено, що якщо майно, яке було власністю одного з подружжя, за час шлюбу істотно збільшилося у своїй цінності внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя або їх обох, воно може бути визнане судом спільною сумісною власністю подружжя (аналогічні положення міститьстаття 62 СК України). Визначаючи правовий статус житла як спільної сумісної власності подружжя, суд має враховувати, що частка в такому майні визначається відповідно до розміру фактичного внеску кожної зі сторін, у тому числі за рахунок майна, набутого одним з подружжя до шлюбу, яке є його особистою приватною власністю, у придбання (набуття) майна. Якщо в придбання (будівництво) майна вкладено, крім спільних коштів, кошти, що належали одній зі сторін, то частка в такому майні відповідно до розміру внеску є її власністю. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України у справі №6-606цс15 від 23.09.2015 р. У відповідності до ст.. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Згідно положень ст.. 175 Сімейного кодексу України [PERSON], набуте батьками і дітьми за рахунок їхньої спільної праці чи спільних коштів, належить їм на праві спільної сумісної власності. У відповідності до ч.ч.3,4 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" встановлено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Вартість самочинно збудованих будівель та споруд становить 385283 грн. Ринкова вартість домобудівні становить 657119 грн. Загальна ринкова вартість законно збудованих будівель і споруд становить 317022 грн. Таким чином, ринкова вартість самочинного будівництва складає 340097 грн.(657119 грн. - 317022грн.). Таким чином, [PERSON] та [PERSON] безпідставно набули самочинно збудовані будівлі в складі будинку. Кожна з них повинна компенсувати по 1/3 частині вартості самочинного будівництва, що складає 113365,67 грн. Оскільки вимоги предявлені лише до [PERSON] позов задовольняється щодо стягнення коштів з відповідача.

Outcome: approved