Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

14.09.2015 року [PERSON] звернулася до Новозаводського районного суду м. Чернігова з позовом, який уточнила, до [PERSON] про зобов»язання відновити межі земельної ділянки, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та встановлення земельних сервітутів. Мотивуючи свої вимоги наступним: з відповідачем є співвласниками будинку №9 по провулку Вокзальному у м. Чернігові та між ними склалися неприязні відносини із-за меж їх суміжних земельних ділянок та користування ними. Вказує, що відповідач захопив частину належної на праві власності позивачу земельної ділянки, облаштувавши на ній паркан та користується нею безпідставно. Зазначає, що відповідач також перекрив позивачу доступ до спільних: трубопроводу газопостачання, мережі електропостачання та вузлової шахти водопостачання. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01.09.2016 року позовні вимоги в частині вимог про встановлення сервітуту для доступу до мережі електропостачання - залишено без розгляду. В судовому засіданні, яке відбулося 15.08.2016 року, були залучені до участі в справі в якості третіх осіб - КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради, ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз», Державне територіально галузеве об»єднання «Південно західна залізниця». Позивачка та представник позивача уточнену позовну заяву підтримали, просили задовольнити його в повному обсязі та виклали пояснення зазначені в позовній заяві. Доповнили, що спірний паркан має бути перенесений відповідачем в бік його ділянки на відповідну відстань, безпосередньо зазначену у висновку експерта. Крім того, вказали, що встановлення відповідних сервітутів необхідно позивачу з метою належного обслуговування та можливого ремонту трубопроводів, які забезпечують їх житло постачанням газу та води. Крім того, позивачка, допитана в якості свідка, показала, що спірна шахта вузла трубопроводу мережі водопостачання знаходиться безпосередньо в тому місці, в якому вказав експерт у відповідному висновку, і раніше вона була відкрита і мала спільний доступ. Вказала на наявність у 2013 році випадку коли сусідами помешкання відповідача була самовільно перекрита подача води безпосередньо до їх житла. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та заперечувала проти їх задоволення, вказавши на відсутність будь-яких порушень встановлених земельних меж з боку відповідача, на належність відповідних комунікацій безпосередньо не позивачу, а надавачам послуг і у зв»язку з чим, на виключне право останніх щодо наявності доступу до них, а також на відсутність з боку відповідача жодних перешкод у користуванні позивачем вказаними комунікаціями. Доповнила, що представлений експертом висновок, суд не має брати до уваги, оскільки він суперечить іншим матеріалам справи і викликає сумніви у його правильності. Представник третьої особи ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» в судовому засіданні поклалася на розсуд суду. Вказала, що відповідний газохідний ввід та ввідний газопровід не є їхньою власністю. При вирішенні питання поклалася на розсуд суду. Представник третьої особи КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради в судове засідання не з»явив»ся, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином (а.с. 164). До суду надійшли письмові пояснення, згідно яких спірна мережа газового вводу на їх балансі не перебуває. Просить справу розглядати без участі представника (а.с. 166). Суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутність. Представник третьої особи Державного територіально галузевого об»єднання «Південно західна залізниця» в судове засідання не з»явив»ся, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином (а.с. 162 - 163). Клопотання про відкладення слухання справи до суду не надходило. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність представника. Свідок [PERSON] (сусідка позивачки) в судовому засіданні показала, що дружина відповідача неодноразово створювала перешкоди позивачу у користуванні відповідними комунікаціями (води, газу, світла). Свідок [PERSON] (подруга позивачки) в судовому засіданні показала, що син відповідача у 2013 році перекрив подачу води до житла позивачки. Експерт [PERSON] в судовому засідання пояснила, що місцезнаходження відповідної шахти вузла трубопроводу було зазначено нею у висновку зі слів позивачки, оскільки вона була прихована; землевпорядника у висновку не вказувала; межі земельної ділянки, встановлені Державним актом, фактично не виносились на місцевість, оскільки перед експертом таке питання не ставилося. Вислухавши пояснення сторін по справі, покази свідків, пояснення експерта, дослідивши матеріали справи, матеріали справи № 2515/7721/2012; провадження № 2/2515/1160/2012, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 21.10.2008 року являється власницею 8/15 частини житлового будинку з надвірними спорудами по провулку Вокзальному, 9 в м. Чернігові (а.с. 4-6). Також, [PERSON] на праві власності належать земельні ділянки: площею 0,0578 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 600429 від 24.12.2008 року та площею 0,0167 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № № 600430 від 24 грудня 2008 року, по провулку Вокзальному, 9/2 в м. Чернігові (а.с. 7,8). Власником суміжних земельних ділянок по провулку Вокзальному, 9/1 в м. Чернігові площею 0,0152 га та 0, 0584 га являється відповідач [PERSON], що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯЗ № 206691 від 21.10.2009 року та Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯЗ № 206690 від 21.10.2009 року (а.с. 57,58). Також, [PERSON] являється власником [ADDRESS] (а.с. 50-52). Відповідно до ч. 6 ст. 55 Закону України «Про землеустрій», власники землі та землекористувачі, у тому числі орендарі, зобов'язані дотримуватися меж земельної ділянки, закріпленої в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка. Згідно ст. 152 Земельного Кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов»язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки який існував до порушення прав, і запобіганню вчинення дій, що порушують права. Згідно із ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним та ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, але особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно п."г" ч.1 ст.91, ч.1 ст.103 ЗК України власники земельних ділянок: зобов'язані не порушувати права власників суміжних земельних ділянок; повинні обирати такі способи використання землі, при яких власникам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей. Згідно висновку експерта № С-352 судової земельно - технічної експертизи від 03.06.2016 експертом при виконанні інструментальної зйомки земельних ділянок площею 0, 0578 га з кадастровим номером №7410100000:01:030:5025, власником якої є [PERSON] та площею 0, 584 га з кадастровим номером 7410100000:01:030:5012, власником якої є [PERSON] та при накладенні їх результатів експертом встановлена невідповідність розмірам, які вказані в правовстановлюючих документах. Так, паркан, який встановлений між земельними ділянками [PERSON] та земельною ділянкою [PERSON] біля будинку позначений літерами АБ (Додаток №3 вищезгаданого висновку) встановлений з порушенням межі, а саме: т. А , яка знаходиться на фасаді будинку розташована на 10 см в бік ділянки [PERSON]; т. Б , яка знаходиться в кінці паркану розташована на 7 см в бік ділянки [PERSON] Отже, експертом встановлено, що на земельній ділянці належній [PERSON] кадастровий номер № 7410100000:01:030:5025 по провулку Вокзальному, 9/2 у м. Чернігові відповідно до правовстановлюючих документів та документації із землеустрою на цю земельну ділянку з боку [PERSON], де встановлений паркан, існує порушення межі, що складає 1,0 кв.м. (а.с.109-118). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Висновки судової земельно - технічної експертизи № С-352 від 03.06.2016 відповідачем не спростовані. Доводів представника відповідача з приводу того, що вищезгаданий експертний висновок суперечить іншим матеріалам справи і викликає сумніви у його правильності, суд не приймає до уваги, оскільки остання відмовилася від проведення ініційованої судом повторної судової експертизи, а у суду відсутні спеціальні знання з цього питання. Щодо невідповідності вказаного висновку, у вищезазначеній досліджуваній частині, висновкам судово будівельно-технічної експертизи №03-12С від 30.03.2012 по справі № 2515/7721/2012, провадження № 2/2515/1160/2012, то дане питання не було предметом дослідження експерта у згаданій справі. Таким чином, встановивши, що законні права позивача, як власника земельної ділянки, порушені відповідачем, суд приходить до висновку про зобов'язання відповідача усунути таке порушення шляхом перенесення паркану, позначеного літерами АБ, в т. А на 10 см по фасаду будинку в бік ділянки [PERSON], в т. Б на 7 см по вертикальній межі в бік ділянки [PERSON]. Щодо встановлення відповідних сервітутів то суд приходить до наступного. Так, виходячи зі змісту положень ст. 402 ЦК України, підставою для встановлення сервітуту судом є відсутність домовленості про встановлення сервітуту та про його умови. Як встановлено судом, відповідач заперечує проти доступу позивачки на його земельну ділянку з кадастровим номером 7410100000:01:030:5012, на якій розташовані газохідний ввід, ввідний газопровід та шахта вузла трубопроводу мережі зовнішнього водопостачання до житлового будинку №9 по провулку Вокзальному в м. Чернігові, що в сукупності підтверджується показами свідків та позивача, допитаної в судовому засіданні в якості свідка, а також безпосередньо самими матеріалами справи (а.с.24-29,31-32,98-99,118,129). Проте, відповідно до абз. 2, 4, 5, 11 п 28, умов Договору від 11 березня 2009 року про надання населенню послуг з газопостачання, укладеного між [PERSON] та ВАТ з газопостачання та газифікації „Чернігівгаз, абз.3 п 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання, п 1.4.3 Правил безпеки систем газопостачання, затверджених Наказом Державного комітету по нагляду за охороною праці № 254 від 01.10.1997 року, саме [PERSON], несе відповідальність за безпечну експлуатацію газопроводів і газового обладнання житлових будинків, а також побутових газових приладів і апаратів, димових і вентиляційних каналів, ущільнень вводів підземних комунікацій в будинки і будівлі; зобовязана невідкладно повідомляти аварійно-диспетчерську службу про всі недоліки в роботі системи газопостачання, забезпечити доступ представників виконавця до систем газопостачання для локалізації та ліквідації аварійних ситуацій, відключення та заміни газових приладів і пристроїв, усунення порушень і несправностей в їх роботі, технічного обслуговування, перевірки стану пломб та інше. Також, відповідно до п.21 Договору №2894 від 28 вересня 2013 року про надання населенню послуг з водопостачання та водовідведення, укладеного між [PERSON] та Державним територіально галузевим об»єднанням «Південно західна залізниця», абз.2 п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 №630, саме [PERSON] забов»язана забезпечити доступ до мережі, арматури, розподільчих систем представника виконавця для ліквідації аварій або для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічного і профілактичного огляду. Відповідачем не спростовано доводи позивачки щодо неможливості виконання нею вищезгаданих договірних зобов»язань перед відповідними виконавцями іншим способом, окрім встановлення сервітуту. Враховуючи викладене та беручи до уваги положення ЦК України та ЗК України щодо змісту самого права земельного сервітуту, суд не приймає доводів представника відповідача з приводу неналежності позивача. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 404 ЦК України та ст. 99 ЗК України право користування чужою земельною ділянкою полягає у можливості проходу та експлуатації ліній електропередачі, зв»язку і трубопроводів, тощо, і особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки надання земельного сервітуту. Згідно висновку експерта № С-352 судової земельно - технічної експертизи від 03.06.2016 експертом запропоновано межі земельних сервітутів, які є найменш обтяжливими для відповідача, що є необхідною умовою, визначеною ст.98 ЗК України. На підставі ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 974 грн. 40 коп. та 4 920 грн. витрат за проведення судової експертизи (а.с.1, 38, 128). Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглянув позов в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів. На підставі наведеного,

Outcome: approved