Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

21 травня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту перебування особи на утриманні у її покійного чоловіка на час його смерті. В обґрунтування заяви зазначила, що з 13 липня 1962 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] . [PERSON] помер у м. Макіївці Донецької області. Вона звернулася до Пенсійного фонду м. Слов`янська з питання переходу на пенсію померлого чоловіка. Однак їй було роз`яснено про необхідність встановлення факту перебування на утриманні чоловіка в судовому порядку, оскільки документів про факт перебування на утриманні чоловіка, які є необхідними для призначення зазначеного виду пенсії у неї не було, тому й просить встановити факт, що вона знаходилася на утриманні свого чоловіка [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] м. Макіївці Донецької області. Заявниця [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду заяви, не з`явилася. Надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, заявлені вимоги просила задовольнити. Представник заінтересованої особи: Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, в судове засідання не з`явився, натомість суду надане клопотання з проханням розглянути справу без участі представника Слов`янського об`єднаного УПФУ Донецької області та просили винести рішення на розсуд суду. В ході розгляду справи судом було розв`язано заяви та клопотання сторін та прийнято процесуальні рішення. Ухвалою суду від 23 травня 2019 року провадження у справі відкрите за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, визначено заінтересованою особою Слов`янське об`єднане управління Пенсійного Фонду України Донецької області, запропоновано заявнику представити всі докази, які підтверджують вимоги. Ухвалою суду від 26 червня 2019 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. Суд, дослідивши надані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до висновку, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 13 липня 1962 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 13 липня 1962 року, прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] », про що було складено відповідний актовий запис № 842 (а.с.9). Зареєстрованим місцем проживання заявниці [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 10 травня 1977 року є [ADDRESS] , що підтверджується копіями паспортів та копією домової книги для прописки громадян (а.с. 4, 7, 13-15). Відповідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданою управлінням соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області від 17 серпня 2016 року № 145029341 [PERSON] стала на облік як особа, що переміщена з тимчасово окупованої території України та фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 21 квітня 2015 року міським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції [PERSON] , [INFO] помер [INFO] у м. Макіївки Донецької області (а.с.10). Відповідно до довідки від 13 жовтня 2016 року виданої асоціацією власників житлових будинків «Червона Зірка», [PERSON] , на момент смерті чоловіка [PERSON] , [INFO] , мешкала разом з ним за адресою: [ADDRESS] з 10 травня 1977 року до моменту його смерті (а.с.16). [PERSON] , [INFO] отримував пенсію за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням серія [NUMBER] (а.с.8). [PERSON] отримує пенсію за віком, що вбачається з пенсійного посвідчення серія [NUMBER] (а.с.6). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (№ 1058-VI), члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. За правилами п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема перебування фізичної особи на утриманні. Згідно із роз`ясненнями які містяться в п. 8 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні (ст.37 Закону України "Про пенсійне забезпечення"( 1788-12 ). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Отримання непрацездатною особою пенсії, ані її окреме проживання від годувальника не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні. Як видно із наданого суду свідоцтва про укладення шлюбу заявниця та [PERSON] , в сенсі ст.3 СК України, були членами однієї родини, чоловіком та жінкою. Та обставина, що вони постійно проживали разом підтверджується довідкою від 13 жовтня 2016 року виданої асоціацією власників житлових будинків «Червона Зірка», [PERSON] , на момент смерті чоловіка [PERSON] , [INFO] , мешкала разом з ним за адресою: [ADDRESS] з 10 травня 1977 року до моменту його смерті (а.с.16). Згідно із Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними якщо ці органи створені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (документ), виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Вирішуючи питання щодо допустимості та належності доказів у сенсі глави 5 ЦПК України, суд приймає до уваги досліджені у судовому засіданні довідку про постійне проживання заявниці із [PERSON] , яка хоч і не є офіційним документом, що створює сама по собі правові наслідки, однак на думку суду, у сукупності з іншими дослідженими доказами, можуть слугувати джерелом тих фактичних даних, які дають суду можливість дійти висновку, про те, що заявниця проживала разом із [PERSON] .. Так вказана обставина також підтверджується свідоцтвом про шлюб між ними, довідкою про вимушене переселення, відповідно до якої заявниця переселилася на підконтрольну територію лише після смерті чоловіка. Крім того, застосовуючи Рішення Європейського Суду, як джерело «живого» права, суд також зазначає, що в ситуаціях, подібним тим, що приводяться у вказаній справі, обов`язок ігнорувати, не приймати до уваги дії існуючих de facto інститутів далекий від абсолютного. Для людей, які проживають на цій території життя продовжується. І це життя потрібно зробити більш стерпним і терпимим, воно повинно бути захищено від влади de facto, включаючи і їх суди, і саме в інтересах жителів цієї території дії згаданих властей, що мають відношення до сказаного, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами в тому числі і цим. Думати інакше означало б зовсім позбавляти проживаючих на цій території людей всіх їх прав кожного разу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, це означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать. Така позиція висловлена у Рішенні Європейського Суду по справі «Кіпр проти Туреччини» від 10 травня 2001 року (, де також у п. 93 Суд нагадує, що в своєму Консультативному Висновку по Намібії Міжнародний Суд заявив наступне (1971 ICJ Reports, p. 56, § 125). Суд наголошує на тому, що в даному випадку спільне проживання заявниці та її чоловіка [PERSON] є однією з обставин, які в сукупності із іншими фактами слугують підтвердженням перебування заявниці на утриманні [PERSON] за його життя. Та обставина, що заявниця та її чоловік отримували пенсії, підтверджується представленими пенсійними посвідченнями, а та обставина, що померлий отримував більшу пенсію, отже утримував свою дружину підтверджується даними трудової книжки, за якими останній працював на шахтах, а також даними пенсійних посвідчень подружжя, за якими [PERSON] вийшла на пенсію в 2002 році, а [PERSON] в 2003 році, і призначена пенсія [PERSON] на момент видачі пенсійних свідоцтв подружжю у 2003 році була більш ніж в півтора рази більша за пенсію заявниці. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що, проживаючи разом із [PERSON] , [PERSON] отримував пенсію у більшому розмірі ніж заявниця та витрачав кошти на утримання сім`ї, його допомога була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування, у зв`язку із чим, суд приходить до переконання, що заявниця дійсно перебувала на утриманні у [PERSON] . Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved