Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

22 вересня 2014 року заявник звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із заявою, де просить оголосити померлим [PERSON], [INFO]. Обґрунтовуючи подану заяву зазначив, що останній являється його батьком, який зареєстрований і постійно проживав за адресою [ADDRESS]. У середині червня 2011 року батько поїхав у гості до дальніх родичів у село Миронівку Київської області. Однак, у подальшому встановлено, що до вказаного населеного пункту він не доїхав. За таких обставин, Миронівським РВ ГУ МВС України в Київській області [PERSON] оголошено в розшук як безвісті зниклого з 20 липня 2011 року, на даний час відсутні будь-які відомості про місце його перебування. На час зникнення [PERSON], являючись особою похилого віку, хворів, при цьому жодних документів, які підтверджували б його особу із собою не мав, оскільки вони знаходяться за місцем проживання у місті Жовті Води. Оголошення останнього померлим, за твердженням заявника, необхідно для реалізації ним прав як єдиного спадкоємця першої черги майна свого батька. Заявник, будучи належним чином повідомленим про час і місце проведення судового засідання, до суду не з'явився, оскільки перебуває за межами України. Представник заявника [PERSON], що діє на підставі довіреності від 14 серпня 2014 року, у судовому засіданні підтримала вимоги заяви, просила її задовольнити. При цьому зазначила, що сином зниклого [PERSON] є заявник [PERSON], який протягом тривалого часу разом із сім'єю проживає у Канаді. На прохання останнього, вона наглядала за батьком заявника, постійно спілкувалась із останнім, оскільки він був особою похилого віку. У середині червня 2011 року [PERSON], залишивши ключі від квартири сусідам, поїхав у гості до села Миронівки Київської області. Однак, у подальшому виявилось, що до вказаного населеного пункту він не доїхав, особи до яких їхав мали зустріти його на трасі, однак, не зробили цього, а за деякий час стали телефонувати із запитанням, чому [PERSON] до них не приїхав. Таким чином стало відомо про зникнення останнього, звернулись до Миронівським РВ ГУ МВС України в Київській області і [PERSON] оголошено в розшук як безвісті зниклого з 20 липня 2011 року. Нею особисто, за допомогою знайомих, прикладались усі зусилля для того щоб віднайти будь-яку інформацію про останнього, однак безрезультатно. Вказала, що на час від'їзду [PERSON] він не мав хронічних захворювань, однак являвся особою похилого віку і у жарку пору року йому могло стати погано у дорозі. Однак, жодних документів, які підтверджували б його особу із собою зниклий не мав, оскільки вони виявлені і знаходяться за місцем його проживання у місті Жовті Води. Заінтересована особа відділ реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду представника не направив. У заяві, що надана суду, начальник управління просить проводити розгляд за відсутності представника, заперечень щодо задоволення вимог заяви не має. Вислухавши пояснення представника заявника, допитавши свідків, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], уродженець села Зеленьки Миронівського району, Київської області, являється батьком заявника [PERSON]. Дана обставина підтверджуються наданими суду документами, а саме копіями свідоцтва про народження заявника, паспортів (а.с. 4-5, 6, 7-9). При цьому, [PERSON] зареєстрований як проживаючий за адресою [ADDRESS] (а.с. 10). У червня 2011 року [PERSON], не взявши із собою документи, що посвідчують особу, поїхав до села Миронівки Київської області. Для того, щоб дістатись до вказаного населеного пункту, ним був придбаний білет на автобусне перевезення і, під'їхавши до відповідної зупинки, він вийшов, попрямувавши до села Миронівка. Однак, до населеного пункту не дістався. Будь-яка інформація про місце можливого перебування [PERSON] чи того що з ним трапилось із вказаного часу, тобто більше трьох років, відсутня. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він є сусідом [PERSON], за останнім місцем його проживання. Вказав, що спілкувався із останнім і у червні 2011 року [PERSON] залишив йому ключі від квартири і, повідомивши що від'їжджає на деякий час до родичів у Київську область, поїхав. З того часу жодного разу дану особу він не бачив і відомостей про нього немає. Свідок [PERSON] пояснив, що є знайомим заявника, який протягом довгого часу мешкає із сім'єю у Канаді. Влітку 2011 року [PERSON] зателефонував йому, повідомив про зникнення свого батька і попросив допомогти [PERSON] у пошуках останнього. Разом із [PERSON] вони застосували усіх можливих зусиль для встановлення того, що сталось із [PERSON], однак, це виявилось марним, оскільки ними встановлено, що останній придбав білет у напрямку села Миронівки Київської області, вийшов на трасі і попрямував у напрямку села. Однак до населеного пункту не дійшов і до цього часу інформація, щодо даної особи відсутня. Відповідно до ч. 1 ст. 248 ЦПК України, суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи внутрішніх справ або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме. На виконання положень вищенаведеної норми процесуального закону витребувано дані стосовно [PERSON] у Жовтоводському МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області відомості щодо розшукової справи, заведеної за результатами розшуку вказаної особи, а також дані у ВДРАЦС реєстраційної служби Жовтоводського МУ у Дніпропетровській області, ВДАІ з обслуговування м. Жовті Води ГУМВС України в Дніпропетровській області, УПФУ України в м. Жовтих Водах. Згідно наявної у матеріалах справи інформації Жовтоводського МВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області 16 лютого 2015 року № 1824, [PERSON] значиться як безвісно зниклий, за даним фактом Миронівським РВ ГУМВС України в Київській області 20 липня 2011 року заведено розшукову справу № 150477. До теперішнього часу місцезнаходження особи не встановлено (а.с. 39). Згідно листа управління пенсійного фонду України в м. Жовтих Водах Дніпропетровської області № 1685/05/09 від 16 лютого 2015 року [PERSON] перебуває на обліку в управлінні з 01 лютого 1992 року, як отримувач пенсії за віком. З 01 травня 2013 року виплату пенсії зупинено (а.с. 27). За даними відділення ДАІ з обслуговування м. Жовті Води ГУМВС України в Дніпропетровській області станом на 20 лютого 2015 року за [PERSON] транспортних засобів не зареєстровано і протоколи про адміністративне правопорушення за порушення ПДР України у період з 01 червня 2011 року стосовно нього не складались. Відповідно даних Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області актовий запис про смерть [PERSON] відсутній (а.с. 37). Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи достатніми належними і допустимими доказами, які прийнято до уваги судом. Доказів на спростування вказаних вище обставин судом протягом розгляду справи не виявлено та не встановлено. Відповідно ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до ч. 1 ст. 249 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Згідно п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 р. "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суди повинні звертати увагу, що на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у Цивільному кодексі України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Виходячи із вищевикладеного, встановлених обставин справи про відсутність [PERSON] понад три роки за місцем його проживання та відсутність відомостей про місце його перебування та зазначених положень Закону, суд, дійшов висновку про наявність підстав для оголошення [PERSON] померлим, у зв'язку із чим заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved