Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

[PERSON], в особі представника позивача [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням, в якому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: будинком №18 по вулиці Пархоменко (Прокофєва) в смт.Свеса, Ямпільського району, Сумської області, так як відповідач не проживає у вказаному будинку з 2011 року, комунальні послуги не сплачує, ніякої зацікавленості до будинку не проявляє, будь-яких речей в будинку не має, перешкод для його проживання ніхто не чинив, проте його реєстрація в будинку, належній позивачці, створює останній перешкоди в реалізації її прав як власника. Позивач, [PERSON], в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи (а.с.25), надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала, просила суд позовні вимоги задовольнити та розглянути справу у підготовчому судовому засіданні (а.с.32). Представник позивача, [PERSON], діючий на підставі довіреності від 20.09.2018 року, в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с.26), надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав, просив суд позовні вимоги задовольнити та розглянути справу у підготовчому судовому засіданні (а.с.33). Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с.31), надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с.27). Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до\~ч.2\~ст.247\~ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому\~засіданні встановлено,\~що відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав КП "Глухівське БТІ" №29617722 від 11.04.2011 року (а.с.7) встановлено, що власником будинку за адресою: Сумська область, Ямпільський район, смт. Свеса, вул. Пархоменко, 18 є Мелута Т.П., частка 1/1, підстава виникнення права власності: рішення Ямпільського районного суду Сумської області від 15.03.2011 року. Відповідно до довідки Свеської селищної ради Ямпільського району Сумської області про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №4023 від 19.09.2018 року (а.с.6) встановлено, що за адресою: Сумська область, Ямпільський район, смт. Свеса, вул. Пархоменка, 18 зареєстровані: [PERSON], [INFO] (уповноважений власник), [PERSON], [INFO] (чоловік), [PERSON], [INFO] (брат). Відповідно до актів Свеської селищної ради Ямпільського району Сумської області від 20.09.2018 року (а.с.8) встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно зареєстрований за адресою: [INFO], але в період часу з 2011 року по теперішній час за вказаною адресою не проживає. Так, гарантії непорушності права власності закріплені ст.17 Загальної декларації прав людини від10.12.1948 року, ст.41 Конституції України, ст.321 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 319, 321, 379, 391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення,\~призначені та\~придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно змісту ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод в праві користування та розпорядження своїм майном. Виходячи із\~змісту норм\~ст.ст.\~16,\~386,\~391\~ЦК України\~власник вправі\~звернутися до\~суду з\~вимогою про\~захист порушеного\~права будь-яким\~способом,\~який є адекватним змісту порушеного права, враховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. У Постанові Верховного Суду України №6-158цс14 від 05.11.2014 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстрації обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст.405 ЦК України). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явлення позову до суду про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Правовідносини та порядок позбавлення права користування житловим приміщенням регулюються нормами Цивільного кодексу України та Житлового кодексу України. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Згідно із ст.72 ЖК України визнання особи\~такою,\~що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. На підставі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації особи можливе на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, у судовому засіданні було встановлено, що відповідач понад встановлений законом строк, без поважних причин, не проживає та не користується житловим будинком позивача, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування житловим будинком, що належить позивачам на праві власності. Враховуючи викладене, необхідно визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком №18 по вул. Пархоменка (Прокофєва) в смт. Свеса, Ямпільського району, Сумської області.

Outcome: approved