Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

19.01.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення останнього батьківських прав відносно [PERSON], [INFO] У позовній заяві позивач зазначив, що він є братом, а відповідач батьком [PERSON], [INFO] Матір останнього померла [INFO]., а відповідач в липні 2013 р. пішов з дому та проживає за іншою адресою. З сином відповідач не спілкується, його долею не цікавиться, матеріальної допомоги не надає. Неповнолітній [PERSON] знаходиться на утриманні позивача та проживає з ним. Посилаючись на те, що [PERSON] потребує опіки та матеріального утримання, які його батько не надає, просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON] та стягнути аліменти на утримання останнього. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримав, уточнив позов, просив позбавити відповідача батьківських прав та стягнути аліменти на утримання його сина в розмірі 400 грн. щомісячно. Представник служби у справах дітей адміністрації Заводського району Виконавчого комітету Миколаївської міської ради в судовому засіданні висловила думку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] оскільки він ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо виховання та утримання дитини. Прокурор прокуратури Заводського району м. Миколаєва в судовому засіданні висловив думку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини та таке позбавлення буде відповідати інтересам дитини. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розгляду справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження серія [NUMBER]), які перебували у шлюбі. [INFO]. [PERSON] померла та відповідач [PERSON] усунувся від виконання батьківських обов'язків - пішов з дому, з сином не спілкується, матеріальної допомоги не надає. Неповнолітній [PERSON] проживає з [PERSON], який є його рідним братом по матері та останній займається його вихованням та утриманням. Крім того, відповідач за місцем проживання характеризується негативно, з дитиною не бачиться, життям та здоров'ям не цікавиться, участі в його вихованні не приймає, ніякої матеріальної допомоги не надає, між дитиною та батьком повністю втрачені родинні зв'язки. Вищевикладені факти підтверджуються висновком органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], характеристикою дільничного інспектора на [PERSON], характеристикою [PERSON], актом обстеження житлово-побутових умов від 07.10.2014 р., результатами комплексного психологічного діагностування [PERSON], поясненнями свідка [PERSON] Відповідно до ст. 150 ч. 2 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Крім того, відповідно до ст. ст. 180 - 182 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення їм повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягатися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального положення дітей і інших обставин, що мають істотне значення. Ст. 155 ч. 1, 4, ст. 164 ч. 1 п. 2 Сімейного кодексу України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, а ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно роз'яснень п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" №3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм мораль; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Встановлені судом обставини свідчать про ухилення відповідача [PERSON] від виховання свого сина, та про свідоме нехтування своїми батьківськими обов'язками. Згідно ст.164 Сімейного Кодексу України (далі СК), батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Також, згідно з ч. 2 ст. 262 СК сестра, брат, мачуха, вітчим мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних братів, сестер, пасинка, падчерки до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень. Крім того, згідно ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, а тому його дохід не може бути судом розцінений як постійний. Відповідно до стаття 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. При визначенні розміру аліментів з відповідача, суд враховує матеріальний і сімейний стан відповідача і вважає за можливе призначити аліменти у розмірі 400 грн. щомісячно починаючи з 19.01.2015 року і до повнолітня дитини. На підставі вищевикладеного, суд приходить до переконання, що викладені в позовній заяві обставини знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду, а тому вимоги позивача обґрунтовані, законні і підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн., а також підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір за вимоги про стягнення аліментів у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved