Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

[PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про продовження додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи його тим, що її мама, [PERSON], [INFO], померла [INFO], Хорольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Полтавській області складено відповідний актовий запис №99, що доводиться Свідоцтвом про смерть [NUMBER]. Родинні відносини з померлою [INFO] [PERSON] підтверджуються Свідоцтвом про народження позивача [NUMBER], виданогоХорольським рай бюро ЗАГС, та Свідоцтвом про одруження [NUMBER], виданого відділом рагс Хорольського районного управління юстиції Полтавської області. У встановлений законом шестимісячний строк після смерті матері позивач не скористалась своїм правом , у зв'язку з психологічною травмою, пов'язаною зі смертю мами, незнанням спадкового права, нестачею коштів для оформлення спадщини. Мама допомагала позивачу у всьому, а згодом вона почала піклуватись про неї. Позивач підтримувала в належному стані домогосподарство, проводила ремонти, саджала город і допомагала збирати врожай. Окрім того, позивачу пояснили, що спадщину оформляють після спливу шести місяців, тому вона і не поспішала вирішувати питання щодо спадщини. Позивач фактично вступила в володіння майном, має на руках правоустановчі документи на майно, доглядає за спадковим майном, використовує його на власний розсуд. Маючи намір прийняти спадщину, позивач звернулась до приватного нотаріуса Хорольського нотаріального округу Горбань В.В. із проханням зареєструвати заяву про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], [INFO], яка померла [INFO]. Проте у прийнятті заяви позивачу було відмовлено в зв'язку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини , передбаченого ч.1 ст.1270 ЦК, а саме шість місяців від моменту відкриття спадщини, листом про відмову у вчинені нотаріальних дій від 24.09.2018 року Вих.№ 153/01-16, при цьому їй було роз'яснено, що питання про визначення додаткового строку для подання заяви може бути вирішено судом. Однак, вказаний строк для прийняття спадщини був пропущений позивачем з поважних причин. Встановлення додаткового строку потрібне для оформлення спадщини. Спадкоємцями за законом є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON], які не бажають приймати спадщину. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з"явилися, але в заяві прохали суд провести розгляд справи за їх відсутності. В судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], не з"явилися, але в заявах прохали про розгляд справи у їх відсутність, зазначивши, що позов визнають повністю. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Врахувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку відповідачів, викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу ч. 4ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 3ст. 13 ЦПК Україниучасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Повноваження сторін на вчинення дій по визнанню позову судом перевірені. Відповідач не обмежений в цивільній процесуальній дієздатності, а тому розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, включаючи і право на визнання позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1223, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Згідно ст.1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. У зв'язку з цим судом встановлено, що позивач пропустив визначений законом строк для прийняття спадщини. Поряд з цим, судом також встановлено наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким суд приходить до висновку, що позивач не звернувся у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини за законом, з поважної причини оскільки не має юридичної освіти та достатніх знань в області спадкового права України. На підставі зазначеного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, приходить до висновку, що у позивача були перешкоди для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини та такі обставини є поважними, а тому позов підлягає задоволенню. Тому суд вважає необхідним визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори тривалістю 2 місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили. На підставі викладеного і

Outcome: approved