Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

20 листопада 2020 року директор комунального некомерційного підприємства "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегова" Закарпатської обласної ради Алмашій Т. звернулась до суду із заявою про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку [PERSON] .. Заява мотивована тим, що [PERSON] страждає на шизофренію, параноїдна форма, фаза загострення, внаслідок чого вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку як для нього, так і для оточуючих. 19.11.2020 року [PERSON] був направлений лікарем-психіатром психоневрологічного диспансерного відділення Ужгородської поліклініки до обласного закладу з надання психіатричної допомоги на госпіталізацію, однак лікуватися в добровільному порядку не бажає. В судовому засіданні представник закладу з надання психіатричної допомоги [PERSON] заяву підтримала і пояснила, що [PERSON] знаходиться на «Д» обліку у психіатра з 2016 року, неодноразово лікується в закладі з надання психіатричної допомоги, після виписки із лікарні вдома відмовляється приймати ліки, поводить себе агресивно, чує голоси, які не дають йому спати, періодично тікає з дому, поступив в заклад з надання психіатричної допомоги у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, тому потребує госпіталізації до психіатричної лікарні. Доставлений в судове засідання [PERSON] вважав, що не потребує госпіталізації до психіатричного закладу, оскільки він здоровий. Крім цього, пояснив, що в селі, в якому він проживає, є погані люди, які вважають, що у нього нетрадиційна орієнтація, також зазначив, що бачив духів знайомих та незнайомих людей, тому з 2016 року знаходиться на обліку в психоневрологічному диспансерному відділенні Ужгородської поліклініки. Прокурор Сита Ю.Ю. вважав заяву обґрунтованою та просив її задовольнити. Заслухавши пояснення представника обласного закладу з надання психіатричної допомоги, [PERSON] , та думку прокурора, дослідивши матеріали справи, зокрема: висновок комісії лікарів-психіатрів, направлення на стаціонарне лікування у психіатричну лікарню лікаря-психіатра психоневрологічного диспансерного відділення Ужгородської поліклініки від 19.11.2020 року, заяву [PERSON] від 19.11.2020 року, суд вважає, що заяву слід задовольнити виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] страждає на психічне захворювання - на шизофренію, параноїдна форма, фаза загострення, внаслідок чого вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку як для нього, так і для оточуючих (а.с. 1-3). У разі не надання психіатричної допомоги [PERSON] він може завдати суттєву шкоду своєму здоров`ю та оточуючим, однак лікуватися в добровільному порядку не бажає. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Враховуючи, що [PERSON] добровільно не погодився на госпіталізацію в заклад з надання психіатричної допомоги та виявляє реальні наміри вчиняти дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, та у разі не надання психіатричної допомоги він може завдати суттєвої шкоди своєму здоров`ю, суд вважає за необхідне госпіталізувати його в заклад з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку. На підставі наведеного,

Outcome: approved