Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою [ADDRESS], визнавши [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Про місце, день та час розгляду справи по суті, особи, які беруть участь у справі повідомлялись належним чином. Позивач та відповідач просили розглянути справу без їх участі. За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи здійснювався за відсутності позивача та відповідача, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Обґрунтовуючи необхідність задоволення позову, позивач вказувала на те, що квартира [NUMBER] у будинку [NUMBER], який розташований по [ADDRESS], отримана нею у спадщину. З моменту отримання нею спадщини разом з нею проживав її син, якого вона зареєструвала 09 лютого 2012 року у вказаній квартирі. Але з березня 2011 року [PERSON] у спірній квартирі не проживає, тому позивач вважає, що відповідач втратив право користування цією квартирою. А оскільки відповідач сам не здійснив зняття з реєстрації у цій квартирі свого місця проживання, це заважає позивачу повною мірою використовувати свої повноваження власника на вільне використання та розпорядження квартирою. Відповідач подав заяву про визнання позову у повному обсязі. При цьому зазначив, що правові наслідки повного визнання позову йому відомі та зрозумілі. А їх роз'яснення з боку суду не потребує. Відповідно до положень частини 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановлює ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Отже, зважаючи на те, що відповідач подав письмову заяву, якою безумовно визнав позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому, оскільки позивач просить суд захистити її порушене право способом, який передбачений законом, зокрема шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS], а він при цьому визнає вказані вимоги, суд вважає, що вони підлягають задоволенню.

Outcome: approved