Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - РВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції, про звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Свою позовну заяву мотивує тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у цивільній справі № 2-431/03 його зобов'язано сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 18 червня 2003 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі зазначеного рішення суду було видано виконавчий лист від 25 липня 2003 року та відкрито виконавче провадження. У зв'язку із миттєвим погіршенням стану здоров'я [PERSON] було за власним бажанням звільнено з роботи після чого позивач потрапив до Ужгородської районної лікарні м. Чоп з діагнозом психічного розладу. На теперішній час позивач перебуває на стаціонарному лікуванні в Берегівській обласній психіатричній лікарні Закарпатської області з тим же діагнозом. При зазначених вище обставинах позивач фінансово неспроможний був сплачувати аліменти на користь відповідачки, що спричинило виникнення у нього заборгованості за період з 01 червня по 31 грудня 2010 року та з 15 серпня по 31 грудня 2012 року. У зв»язку з тим, що вказана заборгованість по сплаті аліментів на утримання його доньки [PERSON] у нього виникла у зв»язку з його тяжкою хворобою та неодержанням жодних прибутків просив звільнити його від сплати заборгованості по аліментах за період з 01 червня по 31 грудня 2010 року та з 15 серпня по 31 грудня 2012 року, встановлених рішенням Ужгородського міськрайонного суду від у цивільній справі № 2-431/03 на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] 04.09.2014 року позивач подав заяву про збільшення позовних вимог в якій просив звільнити його від заборгованості по аліментах за період з 01 червня по 31 грудня 2010 року та з 15 серпня 2012 року по 30 квітня 2013 року, встановлених рішенням Ужгородського міськрайонного суду від у цивільній справі № 2-431/03 на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] У судовому засіданні представник позивача збільшені позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити. Додала, що 17.08.2012 року [PERSON] вже звертався до суду з позовом до [PERSON], третьої особи без самостійних вимог на боці позивача - РВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції, про звільнення від сплати заборгованості за аліментами та звільнення від сплати аліментів, і 14.12.2012 року апеляційний суд Закарпатської області прийняв рішення, яким звільнив [PERSON] від сплати заборгованості за аліментами, що стягуються на користь [PERSON], за період з із січня 2011 року по 15 серпня 2012 року. Пояснила, що по причині прогресуючої хвороби її син [PERSON] звільнився з роботи, після звільнення ніде не працював, хворів, однак у зв"язку з особливістю хвороби до лікарів не звертався, аж до загострення хвороби, потребував ліків, а проживали вони лише на її пенсію, що є незначною, і такої ледь вистачало навіть на придбання найнеобхідніших речей, у зв"язку з чим не мав ніякої змоги виплачувати аліменти. Також додала, що [PERSON], на утримання якої стягувалися аліменти з березня 2012 року перебуває у шлюбі. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечила, просила суд відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача - РВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції - у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як встановлено по справі, 21 березня 2012 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області було видано дублікат виконавчого листа по цивільній справі, відповідно до якого з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], в розмірі ? всіх видів заробітку щомісячно, але не менше половини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 18 червня 2003 року і до досягнення дитиною повноліття. Також в ході розгляду справи встановлено, що 17.08.2012 року позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із позовом про звільнення від сплати заборгованості за аліментами та звільнення від сплати аліментів та згідно рішення апеляційного суду Закарпатської області від 14.12.2012 року [PERSON] звільнено від сплати заборгованості за аліментами, що стягуються на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в сумі 11196,41 грн., що виникла за період з січня 2011 року по 15 серпня 2012 року. Разом з тим, позивач просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментах за період з 01 червня по 31 грудня 2010 року та з 15 серпня 2012 року по 30 квітня 2013 року, мотивуючи свою вимогу тим, що у зв'язку із миттєвим погіршенням стану здоров'я його 26.05.2010 року було за власним бажанням звільнено з роботи, після чого він потрапив до Ужгородської районної лікарні м. Чоп з діагнозом психічного розладу через що він не мав фінансової можливості сплачувати аліменти. Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. З 26.05.2010 року [PERSON] за власним бажанням звільнений з роботи, що підтверджується записом в трудовій книжці [NUMBER], заповненій 29.08.1983 року на ім'я [PERSON] Згідно довідки Ужгородського районного центру зайнятості від 03.12.2014 року № 375, [PERSON] в Ужгородському районному центрі зайнятості на обліку як безробітний не перебував та допомоги по безробіттю не отримував. В судовому засіданні представник позивача пояснила та зазначене нею не заперечила відповідачка, що після звільнення [PERSON] ніде не працював, хворів, і потребував ліків, а проживали вони лише на її пенсію, що є незначною, і такої ледь вистачало навіть на придбання найнеобхідніших речей, на підтвердження чого надала суду довідку з Пенсійного фонду про розмір отриманої пенсії за період з квітня 2010 по вересень 2010 року. Крім того, представник позивача та відповідач підтвердили те, що донька позивача - [PERSON] з березня 2012 року перебуває в шлюбі. В судовому засіданні встановлено, що позивач дійсно хворіє на психічне захворювання. З 07.01.2011 року перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом «гострий психотичний розлад», 19.11.2012 року встановлено діагноз «шизофренія, параноїдна форма», є інвалідом ІІ групи. За час перебування на обліку [PERSON] неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні в обласній психіатричній лікарні м. Берегово. За таких обставин, враховуючи вищенаведене, а також стан здоров»я позивача суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved