Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

17 березня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила позбавити відповідача права користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власницею зазначеної квартири, в якій зареєстроване місце проживання її зятя [PERSON] . В січні 2017 року відповідач фактично припинив шлюбні відносини з донькою позивачки, залишив сім`ю та почав проживати за іншою адресою. Однак, місце своєї реєстрації ним змінено не було та в добровільному порядку дане питання вирішити не вдалося. Вказані обставини змусили позивача звертатися до суду, оскільки реєстрація [PERSON] створює [PERSON] перешкоди у розпорядженні своєю нерухомістю. На підставі цього, позивач, посилаючись на ст. 319, 391, 405 ЦК України, просила суд задовольнити її позов. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала на підставах викладених в позовній заяві та просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак, 07.05.2020 подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги [PERSON] визнав та не заперечував щодо їхнього задоволення. Заслухавши пояснення позивача, з`ясувавши позицію відповідача, яка була викладена письмово, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини сторін, щодо володіння будинком регулюються Житловим Кодексом України та Цивільним кодексом України. Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу від 24.07.2007р., позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Право власності [PERSON] зареєстровано в Херсонському ДБТІ 07.08.2007 р., що підтверджено відповідним Витягом. Частиною 4 ст. 9 ЖК України, передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України) Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України, та ст. 150 Житлового Кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право на захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, а саме, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, закон встановлює пріоритет прав власника житла над правами інших осіб щодо нього. Відповідно до записів в будинковій книзі, в квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , [INFO] . В силу ч. 2 ст. 405 ЦК України особу може бути визнано такою, що втратила право користування жилим приміщенням лише внаслідок відсутності цієї особи без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Згідно п.10 Постанови №2 від 12 квітня 1985 року Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", якщо особа була відсутньою понад встановлені строки без поважних причин, то суд вправі визнати його таким, що втратив право на жилплощу. Відповідно до положень ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням проводиться в судовому порядку. Суд, опираючись на пояснення позивача, зокрема щодо не проживання [PERSON] в належній їй квартирі та фактичної відсутності відповідача без поважних причин з січня 2017 року, які останнім не були спростовані в ході розгляду справи, вважає обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги доведеними, а відтак задовольняє позов в повному обсязі. Крім цього, суд також бере до уваги положення ч.. 3, 4 ст. 200 ЦПК України в яких зазначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Відповідно до положень ч.1, ч.4 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] були визнані в повному обсязі, а в ході розгляду справи не встановлено порушень прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд також вбачає в цьому підстави для задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved