Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб зареєстрували 11 червня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області\~\~(актовий запис № 226). 25 жовтня 2013 року у них народився син [PERSON] Сімейне життя в них не склалося, оскільки сторони втратили відчуття поваги один до одного. Також вони ведуть окремі бюджети, фактично припинили шлюбні стосунки з 01 вересня 2014 року, відповідачка з сином переїхала проживати до своєї матері, \~\~в зв'язку з чим позивач просив шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач наполягав на позові та просив його задовольнити з підстав, викладених у такому. Крім того, пояснив, що утворив нову сім»ю, в якій у нього народилася дитина. З відповідачкою ніяких відносин не підтримує з 1 вересня 2014 року. Представник відповідача та відповідач у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову з тих підстав, що позивач не сплачує аліменти на утримання сина [PERSON], взагалі не опікується дитиною, не віддає їй спільне майно. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Із свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11 червня 2013 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпроптеровській області (актовий запис № 226) та прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на «Сисоєва». 25 жовтня 2013 року у сторін народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 30.10.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марганецького міського управління юстиції у Дніпроптеровській області. На підставі виконавчого листа, виданого 19.06.2015 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області, з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не меншу 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 12.12.2014 року до його повноліття. На підставі виконавчого листа, виданого 19.06.2015 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області, з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дружини [PERSON] до досягнення сином [PERSON] трьох років, в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 12.12.2014 року. Згідно довідок державного виконавця позивач не сплачує вказані аліменти та має заборгованість. Згідно зі\~ст.104 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання, а відповідно до\~ст.105 цього Кодексу\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст.110 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.112 СК України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малотітньої дитини, дитини-інваліда, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.10 роз'яснень\~постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя"\~проголошена\~Конституцією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Враховуючи положення ст.111 CK України, суд вживав заходів щодо примирення сторін по справі у вигляді розмов з позивачем та відповідачем та її представником, встановлював строк для примирення. Однак, примирення подружжя не відбулося. Позивач наполягав на задоволенні позову, відповідач також погодилась на припинення шлюбу, але була незадоволена тим, що позивач не сплачує аліменти на її утримання та утримання їх сина, а також зрадою позивача. Позивач [PERSON] надав суду докази, які свідчать про те, що їх із відповідачкою подружнє життя та збереження шлюбу є неможливим і що він фактично створив нову сім'ю, а саме свідоцтво про народження [PERSON] Ілларіона Олександровича, який народився 20 серпня 2015 року у [PERSON] та [PERSON] В судових засіданнях сторони підтвердили відсутність між ними добрих та мирних стосунків, а тим більше почуттів взаємної любові та поваги. Судом встановлено, що між сторонами не тимчасовий розлад у сім'ї, конфлікти між подружжям, викликані випадковими причинами, а обґрунтоване доказами (створення сім»ї з іншою жінкою та народження дитини) небажання позивача перебувати в шлюбі з відповідачем. Крім того, з пояснень відповідачки у судовому засіданні також вбачається її небажання перебувати у шлюбних стосунках з позивачем, що є достатніми підставами для розірвання їх шлюбу. Суд вважає необґрунтованими доводи позивача щодо часу припинення сімейних стосунків, а саме з 01 вересня 2014 року, оскільки відповідачка стверджує, що вони в сім»ї святкували день народження сина 25 жовтня 2014 року і проживали разом, після чого вона з сином поїхала гостити до матері, а коли повернулася додому 12 грудня 2014 року, то позивач не пустив їх з сином до квартири, і цей день вона вважає припиненням сімейних стосунків. Доводи відповідачки підтверджуються світлинами з дня святкування річниці сина та не спростовані позивачем. Крім того, згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, 10.10.2014 року зареєстровано право спільної часткової власності на квартиру № 40 в будинку № 13 по Ювілейному кварталу в м. Марганці Дніпроптеровської області за [PERSON], [PERSON], [PERSON] Тому, суд вважає датою припинення шлюбних стосунків між сторонами 12 грудня 2014 року. Враховуючи наведені обставини, положення\~ст.112 СК України\~та зазначені роз'яснення постанови Пленуму Верховного Суду України, суд приходить до висновку про розірвання шлюбу, оскільки позовні вимоги позивача про необхідність розірвання шлюбу свідчать про те, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити.

Outcome: approved