Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

[PERSON], в інтересах якої діє [PERSON], звернулася до суду із позовом до Рогатинської РДА, Добринівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,90 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Добринівської сільської ради, вартістю 21325,08 грн. в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 25 травня 2010 року. У позовній заяві зазначено, що 25 травня 2010 року померла мати позивачки [PERSON], яка була власником земельної ділянки, на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія ІІ-ІФ № 011759, виданого 25 вересня 2001 року Добринівською сільською радою народних депутатів. За життя мати склала заповідальне розпорядження відповідно до якого все належне їй майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося заповіла [PERSON] Інших спадкоємців на майно померлої [PERSON] немає. Державний акт на право приватної власності на землю, який був виданий матері позивачки втрачений. Через втрату правовстановлюючого документа в даний час позивачка не має можливості оформити спадкові права в нотаріальній конторі, а тому змушена звертатися із позовом до суду. Просила позов задовольнити. Позивачка, представник позивачки позов підтримали повністю із підстав, які наведені у позовній заяві. У судове засідання не прибули, направили на адресу суду письмове клопотання про слухання справи у їх відсутності. Добринівська сільська рада, Рогатинська РДА направили на адресу суду клопотання про слухання справи без участі їхніх представників. Позовні вимоги визнають повністю, будь-яких заперечень щодо позову в них немає. За ст.43 ЦПК України участь у судових засіданнях є правом, а не обов'язком сторін по справі. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] померла 25 травня 2010 року в с. Добринів Рогатинського району Івано-Франківської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-НМ № 147200, повторно виданим 22 червня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області. За життя їй належали земельні ділянки загальною площею 0,90 га в межах згідно з планом на території Добринівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 011759 виданого Добринівською сільською радою 25 вересня 2001 р. на підставі рішення сесії Добринівської сільської ради від 12 травня 2001 р., зареєстрованого в книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за № 702. Згідно заповіту посвідченого [PERSON] секретарем виконавчого комітету Добринівської сільської ради 27 жовтня 2006 року, [PERSON] все належне їй майно і все майно на яке вона матиме право на день смерті, заповіла [PERSON] Відповідно до довідки № 487 виданої 10 серпня 2017 року виконавчим комітетом Добринівської сільської ради останнім постійним місцем проживання [PERSON] було с. Добринів вул. Тернова буд. № 3. Заповіт, посвідчений від імені [PERSON] 27 жовтня 2006 року за реєстровим № 58 не змінений і не скасований. В житловому будинку на день смерті [PERSON] проживала її дочка [PERSON] Як вбачається з довідки відділу Держгеокадастру в Рогатинському районі Івано-Франківської області від 01.12.2017 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 0,90 га, яка була надана [PERSON], станом на 01.01.2017 року становить 21325,08 грн. Приватним нотаріусом Рогатинського районного нотаріального округу [PERSON] 18 серпня 2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті її матері [PERSON] через відсутність правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності [PERSON] на земельні ділянки. У газеті "Голос опілля" № 47 (1898) від 2 грудня 2017 року опубліковано оголошення про втрату державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 011759 виданого Добринівською сільською радою 25 вересня 2001 р. на ім'я [PERSON] Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Право власності на землю гарантується відповідно до положень ст.14 Конституції України. Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Необхідність визнання прав на землю виникає тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо наявності у особи певного субєктивного земельного права, субєктивне право заперечується чи створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності на земельну ділянку чи права користування нею через наявність таких сумнівів чи відсутність або втрату належних правовстановлюючих документів на таку земельну ділянку. Відповідно до п. г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Власник майна, відповідно до ст.392 ЦК України, може предявити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні правовстановлюючі документи. Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved