Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-22 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовною заявою до фізичної особи підприємця [PERSON] в якій просить розірвати договір купівлі-продажу від 06.03.2017 року укладений між [PERSON] та фізичною особою підприємцем [PERSON] ; стягнути з фізичної особи підприємця [PERSON] на користь [PERSON] сплачені кошти за меблі в розмірі 48 995 грн., за надання правничої допомоги в розмірі 10 000 грн. Відповідач до суду не з`явився про час розгляду справи належно повідомлявся про причини неявки суд не повідомив. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги мотивуючи тим,що між сторонами був укладений договір купівлі продажу, був поставлений товар, а саме: меблі. Але через нетривалий час почали з`являтися тріщини в меблях, відповідач не усунув недоліки, тому звернувся до суду за захистом своїх прав. Відповідач та його представник позов не визнали, зазначивши, що договір купівлі - продажу виконано, меблі поставлені за адресою місця проживання позивача, йому було роз`яснено, що повинен бути забезпечений температурний режим при використанні дерев`яних меблів , відсутність вологи в квартирі. Ухвалою судді від 12.03.20189 року відкрито спрощене провадження та призначено до розгляду. Ухвалами суду від 09.04.2019 року, 28.08.2019 року, 20.11.2019 року,15.01.2020 року було визначено проведення судового засідання в режимі відео конференції. Ухвалою суду від 06 липня 2020 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення, винесеного Кіровським районним судом м. Кіровограда від 05 лютого 2020 року задоволено, скасоване заочне рішення винесене Кіровським районним судом м. Кіровограда від 05 лютого 2020 року. Ухвалою судді від 09 грудня 2020 року , 08 квітня 2021 року,17 травня 2021 року,19 травня 2021 року,19 липня 2021 року визначено призначено проведення судового засідання в режимі відео конференції. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи суд находить позов який підлягає задоволенню. Встановлено , що 06.03.2017 року між [PERSON] та Фі\-зичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу , згідно п.п. 1.1 п. 1 якого, продавець зо\-бов`язався виготовити та передати у власність покупця комплекти меблів, а саме, дерев`яні: ліжко, комод та письмовий стіл, загальною вартістю 67500 грн. Згодом договірні умови було усно змінено, а саме, відповідач зобов`язався вигото\-вити та передати у власність позивача комплекти меблів, а саме, тільки дерев`яні ліжко та письмовий стіл , загальною вартістю 48 995 (сорок вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять) гривень з попередньою оплатою (завдатком) 70 % від загальної вартості товару в розмірі - 34 000 грн. Позивачем, як покупцем, було виконано всі умови договору, а саме: 13.03.2017 року було сплачено завдаток у розмірі 70 % , а саме, 34 000 грн. від загаль\-ної вартості товару на надані відповідачем реквізити банківської карти (№ 4149439391851619), наданої позивачу відповідачем; 02.06.2017 року позивачем було сплачено залишок суми від загальної вартості товару в розмірі 14 995 грн. на ті ж самі реквізити банківської карти, наданої відповіда\-чем. Після проведеної оплати 06.07.2017 pоку відповідачем було доставлено позивачу товар та виконано роботи по його монтажу згідно умов, передбачених договором, на що сторонами було підпи\-сано Акт виконаних робіт, який знаходиться у відповідача. Вже через місяць після придбання вказаного товару, позивачем було виявлено суттєві негативні зміни товару: тріщини на ліжку та столі, відкле\-єні рейки, що не тільки псує естетичний вигляд, але й унеможливлює їх повноцінне викорис\-тання, оскільки дверцята в столі не зачиняються, висувні ящики в столі та ліжку не засову\-ються до кінця. Відповідно до п.п. 3.2 договору, продавець гарантує якість товару протягом 24 місяців з моменту його встановлення. Згодом, відповідачу, за місцем його реєстрації, було надіслано претензію, яку він отримав особисто 04.09.2018 року (згідно розписки у рекомендованому листі), але відповіді на неї не надав. Позивач звертався зі скаргою до Головно\-го управління Держпродспоживслужби в Київській області з метою захисту своїх законних прав та інтересів, як споживача, в якій просив вжити заходів впливу щодо відповідача та притягнути його до відповідальності та надав відомі йому адреси ведення господарської дія\-льності відповідача. Листом Головного, управління Держпродспоживслужби в Київській області від позивача 03.12.2018 року було №10-08.2-01/11211 повідомлено, що Головне управління звер\-нулося до Держпродспоживслужби для отримання погодження на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю). З відповіді Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області від 17.01.2019 року №10-08.2-01/501, за результатами виїзду фахівців Головного управління вста\-новлено, що за вказаними адресами підприємець господарську діяльність не веде, що уне\-можливлює Головному управлінню здійснення перевірки суб`єкта господарювання. Головним управлінням зазначено, що для подальшого реагування та віднов\-лення прав і законних інтересів позивача, Головним управлінням направлені листи до ГУ НП в Київській області, ГУ ДФС у Київській області та роз`яснено, про право позивача на звер\-нення до суду. Відповідно до статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Законом України «Про захист прав споживачів» установлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Відповідно до статті першої Закону споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Між сторонами укладено договір побутового підряду, тобто спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» відповідно до вимог п.п.7.6 п.7 Договору, у випадках, не передбачених цим оговором, сторони керуються діючим законодавством України. Відповідно до положень ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів", споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування. Відповідно до вимог ст. 8 Законом України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми або вимагати заміну товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника)товар. Відповідно до положень ст. 678, п.4 ч.1 ст. 708 Цивільного кодексу Україна в разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми. Виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов`язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили. За змістом пункту 12 статті першої Закону істотним необхідно вважати такий недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: він взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. За змістом пункту четвертого статті 17 Закону у разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов`язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов`язаний відшкодувати продавцю витрати на проведення експертизи. Після прийняття заяви відповідач ухилився від проведення належної обов`язкової експертизи щодо визначення причин втрати якості товару, експертизу фізичною особою - підприємцем [PERSON] не проведено. В судовому засіданні відповідач та його представник заявили, що проводити експертизу не будуть оскільки пройшло багато часу. Згідно з положенням, передбаченим статтею 81 ЦПК України року кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом Вказане правило діє, якщо в нормах матеріального права немає вказівки про перерозподіл обов`язків доказування. При вирішенні спорів про захист прав споживачів необхідно враховувати, що тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання, в тому числі й за спричинену шкоду, лежить на продавцеві. До фактів, які підлягають доказуванню у справах про захист прав споживачів, насамперед, необхідно віднести: чи мало місце придбання продукції (замовлення послуги); чи надавалась інформація про товар (послугу) і яка саме; відомості про властивості товару та відповідність їх потребам споживача та вимогам встановлених нормативів; чи мало місце використання товару; чи мало місце заподіяння шкоди, що завдана життю, здоров`ю або майну споживача. Тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання, лежить на виконавці. Відповідно до вищезазначених норм Закону вина виконавця у неналежному виконанні зобов`язання презюмується. Вимоги споживача не підлягають задоволенню тільки у разі, якщо виконавцем буде доведено, що недоліки у виконаних роботах або наданих послугах виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили. Відповідач на спростуванні зазначених позовних вимог не звертався до позивача про необхідність проведення незалежної експертизи, листа про здіснення такого наміру на направляв. Позивач надав як доказ письмові пояснення гр. [PERSON] , який пояснив ,що в перших числах 2017 року від виїздив з ПП [PERSON] на монтування та встановлення мебелів в квартиру на лівому березі Дніпра по [ADDRESS] . Всі меблі були виготовлені з натурального дерева. В квартирі де монтували меблі він звернув увагу на вологість та низьку температуру повітря. В його присутності ПП [PERSON] проінформував про неналежні умови використання меблів (т.1 а.с.222). Свідок [PERSON] пояснив що у травні 2017 року займався виготовленням меблів з натуральної деревини. Меблі виготовлялися на виробничих площах ПП [PERSON] перед виготовленням меблів провели замір вологості вихідного матеріалу який слав 9%. Замовник наполягав на виготовленні саме меблів з натуральної деревини, незважаючи на роз`яснення [PERSON] що необхідно дотримуватися експлуатації меблів з деревини. В травні 2017 року меблі було виготовлено та упаковано для доставки(т.1 а.с.126). Пояснення зазначених свідків суд не може взяти до уваги як належні та допустимі докази, оскільки вони в судовому засіданні не допитувалися про кримінальну відповідальність судом не попереджалися при яких обставинах надавали вказані пояснення не відомо. Окрім того, докази що вони перебували з ПП [PERSON] в трудових відносинах відсутні. Заміри про вологість деревини з якої виготовлено меблі про що пояснив гр. [PERSON] документально не підтверджено. Вологість про яку пояснив свідок гр. [PERSON] теж не ніякими документами не підтверджено, а його особисте відчуття вологості в квартирі позивача є його суб`єктивна думка. Доводи позивача та його представника про те, що відповідача та свідки [PERSON] та [PERSON] пояснювали про те ,що позивач був повідомлений про особистості умов використання дерев`яних меблів не є обставиною для звільнення відповідачів від доказування , оскільки в договорі умови використання меблів не зазначено. Доводи представника відповідача в судовому засіданні про те , що тягар доказування повинен лежати на позивачеві, оскільки [PERSON] відмовився в проведенні експертизи в присутності особи яка встановлювала меблі [PERSON] , спростовуються претензією яку направив [PERSON] фізичній особі - підприємцю [PERSON] яку останній отримав де позивач пропонував провести експертизу, та відповіді не надав. Доводи представника позивача про застосування строку позовної давності в один рік зазначені в заяві від 17.07.2020 року (т.2 а.с.208) з посиланням та вимоги ст.681 ЦК України де вказано, що строк позовної давності що застосовується до вимог у зв`язку з недоліками проданого товару почав відраховуватися у липні 2017 року, тобто коли позивач виявив недоліки придбаного стола та ліжка, таким чином позивач втратив час звернення до суду у липні 2017 року безпідставні, оскільки в п.3.2 договору купівлі продажу зазначено , що продавець гарантує якість товару протягом 24 годин з моменту його встановлення. Відповідно до ст. 681 ЦК України до вимог у зв`язку з недоліками проданого товару застосовується позовна давність в один рік, яка обчислюєть\-ся від дня виявлення недоліків у межах строків, встановле\-них статтею 680 цього Кодексу, а якщо на товар встановлено гарантійний строк (строк придатності),- від дня виявлен\-ня недоліків у межах гарантійного строку (строку придат\-ності). Оскільки відповідно до договору продавець гарантує якість товару протягом 24 годин з моменту його встановлення ( позивач виявив недоліки у серпні 2017 року, а до суду звернувся з позовом 11.03.2019 року) , тому строк давності коли позивач міг звернутися до суду не порушений. Судом встановлено, що відповідачем взагалі не вжиті заходи для виконання обов`язків, покладених на нього Законом України «Про захист прав споживачів» відповідач не спростував твердження позивача про виявлення недоліків меблів, в тому числі істотних, тому суд задовольняє вимоги позивача та стягує на його користь 48 995 грн. та розриває договір купівлі-продажу від 06.03.2017 року укладений між [PERSON] та фізичною особою підприємцем [PERSON] . Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача за надання правничої допомоги в розмірі 10 000 грн. на користь позивача, а судовий збір в розмірі 768 грн.40 коп. на користь держави. На підставі ст.с.678, 681,708 ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів » ,

Outcome: approved