Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У листопаді 2019 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, який обґрунтовує тим, що відповідно до рішення Красилівського районного суду від 26.01.2018 року її позов до відповідача про стягнення аліментів було задоволено, стягнуто на її користь аліменти на утримання синів [PERSON] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дітьми повноліття . Відповідач порушував зобов`язання щодо сплати аліментів, не сплачував їх взагалі, починаючи з моменту їх призначення, та станом на 31 жовтня 2019 року заборгованість по аліментам становить 13 819,3 грн., що підтверджується довідкою Хмельницького райвідділу ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області. Оскільки відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх зобов`язань за рішенням суду просить стягнути неустойку за прострочення сплати аліментів за період з 01.12.2017 року по 31.10.2019 року в сумі 13819,3 грн. Просить стягнути її у примусовому порядку з відповідача. В судове засідання позивач не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує та просить його задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою 27 листопада 2019 року справу призначено в порядку спрощеного провадження до судового розгляду. Відповідач відзиву на позов не подав. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Суд, заслухавши доводи позивача та відповідача, викладені в поданих заявах, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що на підставі судового наказу, виданого Красилівським районним судом 26.01.2018 року заяву [PERSON] про стягнення аліментів було задоволено, стягнуто на її користь з відповідача аліменти на утримання синів [PERSON] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. Відповідно до довідки-розрахунку №27926/14.21-32/5 від 22.11.2019 року за період з грудня 2017 по жовтень 2019 року нараховано аліментів 45401,00 грн., з яких не сплачено 45401,0,00грн., заборгованість по аліментам станом на 01.10.2019 року становить 45401.,00грн. Ці обставини підтверджуються довідкою державного виконавця Хмельницького ВДВС ГТУЮ в Хмельницькій області за №27926/14.21-32/5. 4. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до вимог частини 1 статті 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно з пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року встановлено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Верховним Судом України у справі за № 6-94цс15 від 01.07.2015 року висловлена правова позиція, відповідно до якої зазначено, що згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць) за формулою p = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + ……. (An х 1% х Qn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів (обраховується позивачем на момент пред`явлення позову); A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Тому, виходячи з наведеного підставними є вимоги позивача стосовно нарахування та виплати пені на заборговану суму за період з грудня 2017 року по жовтень 2019 року в сумі 13 819,3 грн. Розрахунок пені за несвоєчасну сплату аліментів за вказаний період та розрахований вірно. У виникненні заборгованості зі сплати аліментів (спору щодо її розміру немає), наявна вина відповідача, і незалежних від нього причин щодо несплати аліментів відповідач не довів, а суд їх не встановив. Загальна сума заборгованості складає 13 819,3 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. 5. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав. Суд визнає порушення прав позивача, оскільки станом на 30.10.2019 року заборгованість з виплати аліментів відповідача перед позивачем складала 13 819,3 грн., а тому є всі підстави для нарахування неустойки за несплату аліментів. 6. Судові витрати. Судові витрати у справі складаються з судового збору, котрі позивачем за подання позовної заяви до суду не сплачувалися в силу вимог пункту статті 5 Закону України «Про судовий збір» згідно положень якого позивачі звільняються від сплати судового збору - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Тому з відповідача слід стягнути судові витрати на користь держави в сумі 840,8 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved