Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

23.05.2018 позивач [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до Нагачівської сільської ради Яворівського району про визнання права власності на спадкове майно.В обгрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] померла її сестра [PERSON]. Ще за життя померла склала заповіт на ім'я позивача. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Позивач бажає оформити спадкові права, однак у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва на спадщину та рекомендував звернутись в суд. У зв'язку з цим просить в судовому порядку визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON], померлої [INFO]. 25.05.2018 ухвалою відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 20.09.2018 закрито підготовче судове засідання та призначено судовий розгляд справи. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, просить суд позов задовольнити . Відповідач Нагачівська сільська рада 20.09.2018 подала заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, позов визнає. Згідно з ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS], побудований у 1976 році, числиться за [PERSON] 23.01.2009 [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON]. Заповіт посвідчений секретарем Нагачівської сільської ради Яворівського району Львівської області за р. № 01 (а.с. 8). Як вбачається зі свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого виконкомом Білашівської сільської ради Острозького району Рівненської області [PERSON] померла [INFO], актовий запис № 21 (а.с. 7). Відповідно до довідки Білашівської сільської ради № 560 від 01.12.2017 померла [PERSON] на день своєї смерті постійно проживала та вела спільне господарство з позивачем [PERSON] та двома племінниками [PERSON], [PERSON] (а.с. 14). Судом встановлено, що позивач та померла були рідними сестрами, що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження та про одруження (а.с. 9-11). 15.01.2018 приватний нотаріус Тишкун Ж.Я. зареєструвала спадкову справу після смерті [PERSON], що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 50545833 (а.с.13) та довідкою № 8/02-14 від 15.01.2018 (а.с. 12). Відповідно до довідки № 713/02-14 приватного нотаріуса Тишкун Ж.Я. спадкоємцем за заповітом до майна померлої [PERSON] є її рідна [PERSON], та станом на 05.06.2018 заяви про прийняття чи відмову від спадщини від інших осіб не надходили, відомості про інших спадкоємців у нотаріуса відсутні (а.с.28). Однак постановою № 712/02-14 від 05.06.2018 приватний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS], оскільки позивачем не подано правовстановлюючих документів на житловий будинок (а.с. 31). Судом встановлено, що право власності на житловий будинок належним чином не оформлено, проте даний будинок відповідає технічним вимогам, що підтверджується технічним паспортом від 28.02.2018 (а.с. 9-11). В силу ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. Статтею 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності її державної реєстрації, передбаченої цим Законом за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Згідно з ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відтак, судом встановлено, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом до майна померлої [PERSON], спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині, не встановлено. Враховуючи те, що відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок унеможливлює позивачу оформлення спадкових прав, суд вважає, що за позивачем [PERSON] необхідно визнати право власності на житловий будинок [ADDRESS] Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті сестри [PERSON]

Outcome: approved