Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовами до [PERSON], посилаючись на те, що є власником 1/4 частини домоволодіння по пров.Рибальський, 23 в м.Черкаси на підставі договору дарування від 06.03.1982р. Відповідачці належить 3/4 частини домоволодіння по пров.Рибальський,23 в м.Черкаси на підставі договору купівлі-продажу від 19.10.1990р. Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 246/7-4 від 12.04.1978р. за домоволодінням закріплено у постійне користування земельну ділянку площею 310 кв.м. Між сторонами виник спір щодо порядку користування земельною ділянкою та реального поділу житлового будинку та надвірних споруд. Також відповідачка створює позивачу перешкоди у користуванні домоволодінням, оскільки не надає ключі від хвіртки. Уточнившись з позовними вимогами, просить суд поділити в натурі домоволодіння між співвласниками, в звязку з чим приинити право спільної часткової власності сторін та виділити позивачу у власність в житловому будинку літ.А-1 приміщення 2-1 площею 5,5 кв.м, 2-2 площею 13,9 кв.м, 2-3 (прибудова а1) площею 10,2 кв.м, тамбур І (прибудова а2) площею 2,5 кв.м, сарай Г, вбиральня В, відповідачці виділити в житловому будинку літ.А-1 приміщення 1-1 площею 8,1 кв.м, 1-2 площею 12,9 кв.м, 1-3 площею 5,4 кв.м, 1-4 площею 10,9 кв.м, 1-5 площею 8,4 кв.м, сарай Б, вбиральня Д, огорожу 2,3, залишити у спільній сумісній власності огорожу 1 (хвіртку), також зобов'язати відповідачку усунути перешкоди в користуванні хвірткою шляхом надання ключів від вхідного замку хвіртки та встановити порядок користування земельної ділянки, стягнути судові витрати з відповідачки. В судовому засіданні представники позивача [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали, вказували, що між сторонами склався фактичний порядок користування житловим будинком та надвірними спорудами, відповідно до якого позивач просить провести реальний поділ будинку, також вказували, що на думку позивача варіант 5 висновку проведеної у справі експертизи найбільш оптимально забезпечує доступ позивача до належних йому приміщень в житловому будинку та надвірних споруд, однак для обслуговування вбиральні необхідно забезпечити можливість проїзду для позивача. Також вказували, що відповідачка змінила замок на хвіртці та не надала ключі співвласнику, чим створила перешкоди, оскільки доступ до домоволодіння позивач має тільки з сусіднього домоволодіння його батька. Представники відповідачки [PERSON], [PERSON] позовні вимоги не визнали, заперечували створення будь-яких перешкод у користуванні хвірткою позивачу і квартирантам, які проживають у належній останньому частині будинку, тому просили відмовити у позові. Вказували, що між сторонами дійсно склався фактичний порядок користування житловим будинок та надвірними спорудами, який відповідає заявленим позивачам вимогам про реальний поділ будинку, щодо порядку користування земельною ділянкою вважали найбільш прийнятним 4 варіант висновку експерта по справі, з урахуванням найменшого відступу від пропорційності ідеальним часткам співвласників. Представник Черкаської міської ради в наданій суду заяві просив розглянути справу в його відсутність. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен з співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Як розяснив Пленум Верховного Суду України» в постанові № 7 від 4 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Це можливо, якщо кожній з сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним входом. Відповідно до ч.2 ст.367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до ст.120 ЗК України на землях міст при переході права власності на будівлю переходить також і право користування земельною ділянкою або її частиною. Особи, яким належить будинок на праві спільної власності, користуються земельною ділянкою спільно. Порядок користування нею визначається співвласниками будинку залежно від розміру часток в спільній власності на будинок. Якщо згоди на користування спільною земельною ділянкою не досягнуто, спір вирішується в порядку, встановленому статтею 167 цього Кодексу. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в постанові від 16.04.2004, № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. При пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Судом встановлено, що позивач є власником 1/4 частини домоволодіння по пров.Рибальський, 23 в м.Черкаси на підставі договору дарування від 06.03.1982р. Відповідачці належить 3/4 частини домоволодіння по пров. Рибальський,23 в м.Черкаси на підставі договору купівлі-продажу від 19.10.1990р. Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 246/7-4 від 12.04.1978р. за домоволодінням закріплено у постійне користування земельну ділянку площею 310 кв.м. По фактичному користуванню земельна ділянка становить 333 кв.м згідно з кадастровим планом земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], виготовленим в ході проведення експертизи. Листом керівника управління Держземагенства у м.Черкаси від 06.08.2015р. підтверджено, що суміжними землекористувачами оформлено у власність земельні ділянки, таким чином межі земельної ділянки домоволодіння по пров.Рибальському,23, м.Черкаси визначені при приватизації сусудніх ділянок. Рішенням народного суду Соснівського району м.Черкаси від 12.03.1981 р. проведений реальний поділ домоволодіння між співвласниками на той час [PERSON] (1/4) та [PERSON] (3/4). Виділено [PERSON] (нині власник [PERSON]) в житловому будинку кімнату 2-2 площею 12,8 кв.м, частину кімнати 2-1 площею 5.5 кв.м., сарай Б- 25%,огорожу № 1 25%. Рішенням виконавчого комітету Соснівської районної ради народних депутатів № 567 від 15.10.1982р. наданий дозвіл [PERSON], пров.Рибальський,23, добудову вхідного тамбуру і котельні 3,50 Х3,50, переобладнанні приміщення 2-1 в кухню з підняттям стелі, а також облицювання будинку цеглою. Протоколом № 4 (91) від 03.04.1987р. архітектурно-будівельної комісії [PERSON] було погоджено добудову для обладнання кухні-котельні. Рішенням Соснівського райвиконкому № 239 від 20.05.1987. [PERSON] наданий дозвіл на будівництво сараю розміром 3,0Х4,0. Відповідно до висновку експерта № 26/СЕ-15 від 24.12.2015р., технічного паспорту від 29.12.2004р. в даний домоволодіння по пров.Рибальському, 23, м.Черкаси складається - житловий будинок А-1 з прибудовами площею 83,3 кв.м, сараї Б,Г, вбиральня В,Д, огорожа 1,2,3, зливна яма І. В користуванні позивача [PERSON] перебувають приміщення житлового будинку А-1 - 2-1 площею 5,5 кв.м, 2-2 площею 13,9 кв.м, 2-3 площею 10,2 кв.м, тамбур І площею 2,5 кв.м, надвірні споруди сарай Г, вбиральня В, в користуванні відповідачки [PERSON] перебувають приміщення житлового будинку А-1 - 1-1 площею 8,1 кв.м, 1-2 площею 12,9 кв.м, 1-3 площею 5,4 кв.м, 1-4 площею 10,9 кв.м, 1-5 площею 8,4 кв.м, сарай Б, вбиральня Д, огорожа 2,3, зливна яма І, огорожа 1(хвіртка) перебуває у спільному користуванні. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги про поділ спільного майна між співвласниками з припиненням права спільної часткової власності підлягають до задоволення, оскільки обгрунтовані на законі, кожен з співвласників вправі виділити в натурі належну йому частину нерухомого майна, суд також враховує, що згідно пояснень сторін та інвентаризаційної справи на домоволодіння між співвласниками склався фактичний порядок користування житловим будинком та надвірними спорудами, який відповідає ідеальним часткам сторін \~у праві власності, належна кожній з сторін частина житлового будинку має окремий вхід, являється фактично ізольованою квартирою, що відображено у експлікації технічного паспорту на домоволодіння від 29.12.2004р. Виділу у власність позивачу підлягає приміщення житлового будинку А-1 - 2-1 площею 5,5 кв.м, 2-2 площею 13,9 кв.м, 2-3 площею 10,2 кв.м, тамбур І площею 2,5 кв.м, сарай Г, вбиральня В, 25% огорожі 1 (хвіртка), виділу у власність відповідачці - приміщення житлового будинку А-1 - 1-1 площею 8,1 кв.м, 1-2 площею 12,9 кв.м, 1-3 площею 5,4 кв.м, 1-4 площею 10,9 кв.м, 1-5 площею 8,4 кв.м, сарай Б, вбиральню Д, 75% огорожі 1 (хвіртка), огорожу 2,3, зливна яма І. Позовні вимоги про визнання спільної сумісної власності на огорожу 1 (хвіртку) не підлягають до задоволення, оскільки дані вимоги не ґрунтуються на законі, при поділі в натурі спільного житлового будинку та надвірних споруд, законом не передбачено після припинення часткової власності набуття співвласниками певного майна у спільну сумісну власність. Після набуття права власності на ? частину домоволодіння до позивача перейшло право власності у тому ж обсязі, що існувало у попереднього власника на підставі судового рішення про реальний поділ домоволодіння з виділенням 25% огорожі 1. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про встановлення порядку користування земельною ділянкою підлягають до задоволення в частині встановлення земельною ділянкою по 4 варіанту висновку висновку № 26/СЕ-15 судової будівельно-технічної експертизи від 24.12.2015 року, з виділенням в окреме користування позивачу земельної ділянки площею 62 м2, виділенням в окреме користування відповідачці ділянки площею 213 м2 та виділенням у спільне користування сторонам земельної ділянки загальною площею 58 м2 для проходу та обслуговування будинку та надвірних споруд. Встановлення даного порядку користування не буде порушувати прав та законних інтересів позивача, оскільки останньому виділяється ділянка 62 + 58/2 = 91 кв.м, тобто площі, не меншої, ніж пропорційна частці позивача у праві власності 333*1/4 = 83,25 кв.м. Даний варіант також не буде ущемлювати права відповідачки на користування ділянкою, оскільки має найменше відхилення від пропорційної площі ідеальній частці порівняно з іншими варіантами висновку експерта. Що стосується посилання позивача на необхідність проїзду спеціального транспорту для обслуговування вбиральні В, згідно з показами експерта ширина такого проїзду згідно державних норм повинна становити не менше 3 метрів та не може бути забезпечена в звязку з добудовою позивачем тамбуру І до житлового будинку. Також експерт пояснила, що можливість проїзду по ділянці приватного домоволодіння не передбачається обовязковим згідно державних будівельних норм. Пиитання обслуговування вбиральні позивач вправі вирішувати шляхом залучення спецтехніки, обладнаної шлангами потрібної довжини. В іншій частині позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки позивачем не надано суду будь-яких доказів створення відповідачкою йому перешкод у користуванні хвірткою. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь в справі. Доказуванню підлягають ті обставини, щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Таким чином, зібрані у справі докази, вказують на наявність підстав для часткового задоволення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. Підтверджено матеріалами справи, що позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 487,20 грн., відповідачкою понесені судові витрати по оплаті судової експертизи в сумі 2091 грн.. Виходячи з пропорційності задоволеної частини позовних вимог, суд вважає, що понесені сторонами судові витрати слід покласти на сторони у рівних частках. Оскільки кожною з сторін понесені витрати на оплату правової допомоги у співмірному розмірі понесених таких витрат іншої сторони, суд не знаходить підстав для покладання на відповідачку відшкодування витрат позивача пропорційно до задоволеної частини його позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved