Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до Кремінського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що він із [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з 03.10.2013. Із серпня 2017 року між ними припинені фактичні шлюбні стосунки у зв`язку із тим, що сторони не зійшлися характерами та мають різні погляди на життя. Позивач переконаний, що подальше сімейне життя та збереження шлюбу з відповідачем неможливе, на примирення не згоден. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який залишається проживати разом з відповідачем. У підготовче засідання позивач не з`явився, в позовній заяві зазначив, що просить суд розглядати справу за його відсутності. Відповідач у підготовче засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, а також вказала, що проти розірвання шлюбу не заперечує і після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище чоловіка. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які містяться в матеріалах справи як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 03 жовтня 2013 року виконавчим комітетом Павлівської сільської ради Кегичівського району Харківської області, актовий запис № 01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних відносин чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Із позовної заяви судом встановлено, що із серпня 2017 року між подружжям припинені фактичні шлюбні стосунки у зв`язку із тим, що сторони не зійшлися характерами та мають різні погляди на життя. Позивач переконаний, що подальше сімейне життя та збереження шлюбу з відповідачем неможливе, на примирення він не згоден. За домовленістю сторін дитина залишається проживати з відповідачем. Відповідачем до суду не надано доказів, які спростовують доводи позивача, також не надано доказів, які підтверджують можливість подальшого спільного життя подружжя та збереження їх шлюбу. В свою чергу, у наданій суду письмовій заяві відповідач також наполягає на розірванні шлюбу з позивачем. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У ч. 3 ст. 105 СК України зазначається, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності до ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що відповідач надала суду письмову заяву, в якій безумовно визнала позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому судом враховано, що у справі відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, оскільки судом встановлено, що дана родина розпалася, позивач наполягає на розлученні, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та розірвати шлюб між ними. Згідно з ч. 4 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за можливе залишити відповідачу після розірвання шлюбу прізвище " [PERSON] ". На підставі викладеного,

Outcome: approved