Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

25.01.2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, якими (з урахуванням уточнення від 28.01.2021р.) просив, відповідно до висновку №101/118-2020 з експертного будівельно-технічного, земельно-технічного, оціночно-будівельного дослідження від 30.12.2020р.: припинити за [PERSON] право власності на 1/4 частину житлового будинку, з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого по [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину житлового будинку, з господарськими будівлями та надвірними спорудами по [ADDRESS] ; виділити в натурі в окремий об`єкт нерухомості 3/4 частки житлового будинку, з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , до складу яких входять: у складі частини житлового будинку літ. «А» з прибудовою літ. «А-1» частиною прибудови літ. «а-1», тамбуром - літ. «а-2» і з приміщеннями, позначеними в плані: №№ 4-житлова кімната площею 14,0 кв.м., 5 - передпокій площею 10,2 кв.м., 7-житлова кімната площею 11,7 кв. м., 8-житлова кімната площею 5,2 кв.м., І-тамбур площею 6,2 кв. м., загальною площею 43,1 кв. м., у тому числі житлової 30,9 кв.м.; господарської будівлі: сарай літ. «Г»; господарських споруд: № 2-огорожа, № 7-огорожа, № 8- водопровід; визнати за [PERSON] право власності на 3/4 частки житлового будинку, з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , шо виділяється в окрему одиницю, до складу якого входить: частина житлового будинку літ. «А» з прибудовою літ. «А-1» частиною прибудови літ. «а-1», тамбуром літ. «а-2» і з приміщеннями, позначеними в плані: №№ 4-житлова кімната площею 14,0 кв. м., 5-передпокій площею 10,2 кв. м., 7-житлова кімната площею 11,7 кв. м., 8-житлова кімната площею 5,2 кв. м., І-тамбур площею 6,2 кв. м., загальною площею 43,1 кв. м., у тому числі житлової 30,9 кв. м.; господарської будівлі: сарай літ. «Г»; господарських споруд: № 2-огорожа, № 7-огорожа, № 8-водопровід із закріпленням за ним частини земельної ділянки площею 0,0364 га з виходом (виїздом) на вулицю [PERSON] , зовнішні межі якої визначаються наведеним у таблиці 1 координатами їх поворотних точок відносно пунктів державної геодезичної мережі в системі координат 1963 року графічно зображено у додатку 1 до експертного будівельно-технічного, земельно-технічного дослідження №101/118-2020 від 30.12.2020 року. Значення площі земельної ділянки може бути уточнене при формуванні земельної ділянки у порядку, передбаченому статтею 79-1 Земельного кодексу України; припинити між [PERSON] та [PERSON] право спільної часткової власності на об`єкт нерухомого майна житловий будинок, з господарськими будівлями та надвірними спорудами по [ADDRESS] . В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 12.10.2006 року, позивач є власником 1/2 частки житлового будинку по [ADDRESS] . Іншими співвласниками зазначеного житлового будинку відповідно до інформації з державного реєстру речових прав від 22.01.021 року являються [PERSON] , якій належить 1/4 частка, [PERSON] , якій належить 1/4 частка. Належна позивачу 1/2 частка межує з 1/4 часткою [PERSON] , яка проживає за іншою адресою, за своєю часткою не доглядає, будинок старий та руйнується, що спричиняє позивачу значні матеріальні збитки, бо тягне за собою руйнування і частки позивача. Відповідно до висновку експерта за №101/118-2020 складеного 30.12.2020 р (стор.10, абз.2 Примітка) В ході натурного обстеження встановлено, що на час дослідження тамбур літ. «а» прибудова зруйнована і тому відсутні розміщувані в ній приміщення, а саме: частина приміщення № 8-житлова кімната, № 9-комора, № 9-коридор, (що графічно зображено на стор.12 та 20 висновку). На сторінці 12 абз.3 висновку, експерт зазначив, що належне [PERSON] приміщення у складі житлового будинку з прибудовами є забезпеченим самостійним виходом на земельну ділянку, але за своїм архітектурно-планувальним вирішенням не може використовуватись в якості окремого житла, оскільки не задовольняє вимоги пунктів 5.17 5.26 державних будівельних норм ДБН В.2.2-15:2019 Житлові будинки. Основні положення. Крім того, належна їй частина житлового будинку перебуває у незадовільному стані, наявні ознаки значного фізичного зносу та руйнування конструктивних елементів, що негативно впливає на суміжну з нею належну [PERSON] частину житлового будинку. Виходячи з викладеного, належна [PERSON] 1/4 частка житлового будинку по [ADDRESS] за її технічними характеристиками не може використовуватися як окремий об`єкт нерухомого майна, але може бути запропонованою для долучення до іншої суміжної з нею частиною домоволодіння, в даному випадку з належною [PERSON] 1/2 часткою, з виплатою відповідної грошової компенсації, яка у відповідності до постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» - по дійсній вартості будинку на час розгляду справи, під якою розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості. Право власності відповідача [PERSON] на 1/4 частку житлового будинку перетворюється в грошову форму. З врахуванням того, що частка відповідача [PERSON] у спірному житловому будинку складає 1/4 та фактично зруйнована і є незначною, виділ її частки в натурі та поділ житлового будинку відповідно до часток сторін не відповідає будівельним нормам, спільне володіння і користування ним є неможливим, існують підстави для припинення права власності відповідача на частку у праві власності у спірному майні з виплатою їй компенсації вартості цієї частки. Відповідно до висновку експерта за №101/118-2020 (сторінка 29, абз.1) визначена порівняльним підходом ринкова вартість належної [PERSON] 1/4 частки житлового будинку по [ADDRESS] станом на 30 грудня 2020 року складає 17160 грн. Згідно висновку експерта за №101/118-2020 від 30.12.2020р. можливо виділити [PERSON] в натурі 3/4 частини житлового будинку із закріпленням частини земельної ділянки не порушуючи права інших співкористувачів. Позивач у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, представник надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , у судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. Згідно відзиву на позовну заяву від [PERSON] , остання позовні вимоги визнає у повному обсязі, компенсацію за належні їй 1/4 частини житлового будинку по [ADDRESS] отримала та просить справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] , у судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, надала письмову заяву, якою визнала позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову та просить розглядати справу без її участі. Представник третьої особи Ізмаїльської міської ради у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав письмову заяву, якою вирішення справи покладає на розсуд суду та просить розглядати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 1/2 частки житлового будинку по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.10.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори (реєстровий № 2-3727). Іншими співвласниками зазначеного житлового будинку є: [PERSON] , якій належить 1/4 частка на підставі договору дарування, серія та номер: 1241, виданий 05.06.2018 приватним нотарусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області; Поліщук Лідія Яківна, якій належить 1/4 частка на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області по справі №2-3087/10 від 31.05.2010 року. Відповідно до висновку № 101/118-2020 з експертного будівельно-технічного, земельно-технічного, оціночно-будівельного дослідження від 30.12.2020, з урахуванням переходу належної, на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31.05.2010 року (справа № 2-3087/10), [PERSON] 1/4 частки домоволодіння по [ADDRESS] , яка складається з частини житлової прибудови літ. «А1» з приміщенням № 8-житлова кімната площею 5,2 кв. м. у власність власника 1/2 частки вказаного домоволодіння [PERSON] , яка належить йому на підставі посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори (реєстровий № 2-3727) свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.10.2006 року, за умови сплати ним на користь [PERSON] грошової компенсації у розмірі сімнадцять тисяч сто шістдесят грн. 00 коп., належні [PERSON] об`єднані 3/4 частки (1/2 частка разом із долученою до неї 1/4 часткою [PERSON] ) домоволодіння по [ADDRESS] у складі частини житлового будинку літ. «А» з прибудовою літ. «А1» частиною прибудови літ. «а1», тамбуром літ. «а2» і з приміщеннями, позначеними в плані: №№ 4-житлова кімната площею 14,0 кв. м., 5-передпокій площею 10,2 кв. м., 7-житлова кімната площею 11,7 кв. м., 8-житлова кімната площею 5,2 кв. м., І-тамбур площею 6,2 кв. м., загальною площею 43,1 кв. м., у тому числі житлової 30,9 кв. м.; господарської будівлі: сарай літ. «Г»; господарських споруд: № 2-огорожа, № 7-огорожа, № 8-водопровід (всього майна на суму сорок чотири тисячі сімсот тридцять дев`ять грн., 00 коп.), технічно можливо виділити в окремий об`єкт нерухомого майна з реєстрацією під окремим реєстровим номером та присвоєнням окремої поштової адреси і закріпленням за ними частини земельної ділянки площею 0,0364 га з виходом (виїздом) на вулицю [PERSON] , зовнішні межі якої визначаються наведеними у таблиці 1 координатами їх поворотних точок відносно пунктів державної геодезичної мережі в системі координат 1963 року графічно зображено у додатку 1. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як зазначено у роз`ясненнях, викладених у п.6, 7, 12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991р. (з подальшими змінами і доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту\~ст.115 ЦК України, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до\~ст. 119 ЦК\~України ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст.364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України та п. 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року №1117 "Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них". Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна № 55 від 18.06.2007 року, затвердженою в Мінюсті України від 06.07.2007 року. Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Згідно п.п. 3.1.-3.3. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, розрахунок часток у спільній власності на об`єкти нерухомого майна виконується за заявами всіх співвласників об`єктів нерухомого майна. У разі невідповідності розмірів часток, указаних у правовстановлювальних документах, реальним часткам за згодою всіх співвласників здійснюється розрахунок відповідних часток нерухомого майна з метою отримання відповідних правовстановлювальних документів. Право кожного співвласника в спільній частковій власності визначається часткою, яка виражається в простих правильних дробах (1/2; 1/3; 3/5 тощо). При цьому вказані в правовстановлювальних документах розміри часток співвласників на об`єкт нерухомого майна в сумі повинні становити одиницю. За відсутності згоди всіх співвласників щодо зміни часток питання вирішується в судовому порядку. Згідно з ч.1 ст.88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. При цьому, питання формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав визначено у ст.79-1 ЗК України. Суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved