Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

28 лютого 2019 року позивач [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м.\~Дніпропетровська з позовом до державного реєстратора Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Тетяни Василівни, [PERSON] , [PERSON] ,\~в якому\~просить визнати\~недійсними,\~не правомірними,\~незаконними та\~скасувати рішення\~(дії,запис)\~державного реєстратора\~прав на\~нерухоме майно\~Третяк [PERSON] по\~винесенню «рішення\~про скасування\~запису про\~право власності»\~індексний номер\~44134595\~від 20\~листопада 2018\~року,\~яким було\~скасовано номер\~запису про\~право власності\~20587935\~та поновлено\~номер запису\~про право\~власності 17935845\~на об`єкт\~нерухомого майна\~Реєстраційний номер\~№ 1112476212101.\~Поновити державну\~реєстрацію права\~власності номер\~запису про\~право власності\~20587935\~Реєстраційний номер\~об`єкта нерухомого\~майна №\~1112476212101,\~за яким\~власником квартири,\~що знаходиться\~за адресою\~ [ADDRESS] \~є [PERSON] . Визнати недійсним, не правомірними, незаконними та скасувати рішення про державну реєстрацію права власності квартири Реєстраційний номер № [NUMBER] 12476212101, що знаходиться за адресою [ADDRESS] за [PERSON] № [NUMBER] від 22.11.2018 року, яким зареєстровано дублікат договору купівлі-продажу серія та номер 4699, виданий 22.11.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нот. округу Батовой Л.Г. Визнати недійсним договір купівлі-продажу укладений 18.01.2019 року між [PERSON] та [PERSON] щодо квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та витребувати квартиру з чужого незаконного володіння [PERSON] , передавши її у володіння [PERSON] . У державному реєстрі прав на нерухоме майно скасувати рішення про державну реєстрацію запис про право власності №29915391 від 18.01.2019 року Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 1112476212101 індексний номер 45118273 (том 1 а.с. 3-5, 41а). \~ \~ \~ \~І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 25 травня 2017 року він за договором купівлі-продажу придбав квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS] у [PERSON] . Його право власності було зареєстровано у реєстрі речових прав № 20587935, реєстраційний номер нерухомого майна 1112476212101. Договір купівлі-продажу укладався у нотаріуса в м. Херсоні. Інтереси Холодової [PERSON] . при укладанні договору представляв її син [PERSON] на підставі нотаріально посвідченої довіреності. За їх домовленістю, представник продавця [PERSON] зобов`язувався нести обов`язок по утриманню квартири (оплаті всіх належних платежів), а також відповідати за стан квартири до моменту її фактичного звільнення, а також зобов`язувався погасити заборгованість по комунальним платежам та звільнити квартиру від належних [PERSON] речей до 05 червня 2017 року. Однак умови договору ні [PERSON] ні [PERSON] не виконали. Певний час між ними була домовленість, що вони деякий час поживуть в квартирі, але згодом вони почали уникати спілкування, не піднімати слухавку і т.д. В жовтні 2018 року його представник приїхав у м. Дніпро і намагався поспілкуватися з [PERSON] , однак вона викликала поліцію. [PERSON] відмовлялася надати доступ до квартири законному власнику. У листопаді 2018 року його представник знову приїхав у м. Дніпро для того щоб потрапити у квартиру, однак [PERSON] зачиналась у квартирі та не впускала його. 15 лютого 2019 року йому стало відомо, що в його квартирі проживають невідомі особи, які стверджують, що купили цю квартиру у [PERSON] Ним було з`ясовано, що в реєстрі речових прав були внесені зміни, а саме: 20 листопада 2018 року державним реєстратором Третяк Тетяною Василівною, Чумаківська сільська Рада Дніпровського району, Дніпропетровська область було внесено запис у державному реєстрі речових прав та скасовано Державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме на квартиру що знаходиться за адресою [ADDRESS] (номер запису про право власності № 20587935). Підставою зазначено рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська справа № 206/6702/17 від 25.09.2018 року. За даними державного реєстру судових рішень 25 вересня 2018 року Рішення у такій справі не ухвалювалось. Судячи зі змісту рішення № 206/6702/17 яке згідно реєстру судових рішень ухвалювалося 25.07.2018 року воно стосується інших обставин, осіб і іншої нерухомості. Також державним реєстратором Третяк Тетяною Василівною було поновлено номер запису про право власності № 17935845 за яким власником квартири рахується [PERSON] 22 листопада 2018 року на підставі заяви [PERSON] приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Батова Людмила Григорівна видала [PERSON] дублікат договору купівлі-продажу квартири від 09.12.2016 року. Також провела реєстрацію права власності у реєстрі. 03 грудня 2018 року приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Зєнікова М.С. посвідчила договір іпотеки за яким [PERSON] діючи на підставі довіреності яку їй надала [PERSON] передала в іпотеку [PERSON] його квартиру. 17 січня 2019 року за заявою [PERSON] іпотека була припинена. 18.01.2019 року [PERSON] згідно інформації з державного реєстру речових прав уклала договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS] з [PERSON] , у зв`язку з чим до реєстру прав власності було внесено запис про право власності №29915391. Посвідчувала договір приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Зєнікова М.С. Таким чином його протиправно позбавили майна. Відповідачі відзив на позовну заяву не подали. Представник позивача, адвокат Старюк В.А. в судовому засіданні наполягав на задоволенні позову, з підстав викладених у ньому. Представник відповідача [PERSON] , адвокат Кузьміна Н.О. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог. \~ \~ \~ \~Третя особа [PERSON] в судовому засіданні наполягав на задоволенні позову. Зазначив, що реєстратор Третяк Т.В. за підробним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська суддя Румянцев О.П. здійснила реєстраційні дії, а саме вилучела запис про право власності спірної квартири за позивачем. Квартира була придбана за 16 тис. доларів США, розрахунок здійснювався готівкою, у договорі сума менша, бо син [PERSON] хотів платити менше податок. \~ \~ \~ \~Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Батова\~Л.Г. надала письмові пояснення, в яких зазначає, що 22.11.2018 року для отримання дублікату Договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] шість), у зв`язку з втратою примірника оригіналу з`явилась [PERSON] особисто, надавши свій паспорт та картку фізичної особи - платника податків. Відповідно до поданої нею заяви, вхідний № 1449/02-21 від 22.11.2018, нею було виготовлено та видано дублікат Договору купівлі-продажу квартири з оригіналу, який зберігається в архіві нотаріуса. Відразу ж після отримання дублікату, [PERSON] звернулась із заявою про державну реєстрацію права власності на підставі отриманого нею дублікату (реєстраційний № 31320344 від 22.11.2018). Відповідно до Порядку ведення Державного реєстру речових прав, перед прийняттям рішення про проведення реєстрації, нею був здійснений пошук в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно по всім можливим параметрам запиту. Впевнившись в тому, що заявник - [PERSON] є єдиною власницею зазначеного нерухомого майна, а на майно та його власницю не накладені будь-які обтяження і обмеження, арешти, вона прийняла рішення № 44189168 про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на підставі дублікату Договору купівлі- продажу. Законних підстав для відмови у вчиненні реєстраційних дій відповідно до ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у неї не було (том 1 а.с.69). \~ \~ \~ \~Відповідачі: державний реєстратор Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Т.В., [PERSON] та треті особи: Чумаківська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Батова Л.Г., приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Зєнікова М.С. не використали своє право бути присутніми у судовому засіданні, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду даної справи згідно з вимогами\~Цивільного процесуального кодексу України. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 28 лютого 2019 року разом з позовною заявою позивачем подані клопотання про витребування доказів, про забезпечення позову, про проведення засідання в режимі відеоконференціі (том 1 а.с.19-22). Ухвалою від 04 березня 2019 року заяву [PERSON] про забезпечення позову повернуто заявнику, оскільки подана без додержання вимог ст. 151 ЦПК України (том 1 а.с.28-29). Ухвалою від 06 березня 2019 року дану позовну заяву залишено без руху (том 1 а.с.32-33). 14.03.2019 року позивачем подано заяву про усунення недоліків та уточнену позовну заяву (том 1 а.с.40-41а). 20.03.2019 року ухвалою судді по даній справі відкрито загальне позовне провадження і призначено підготовче судове засідання, витребувано докази (том 1 а.с.44-45). 20.03.2019 року ухвалою судді клопотання позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено (том 1 а.с.46). 01.04.2019р. від позивача [PERSON] на електронну адресу суду надійшла заява про забезпечення позову уточнена (том 1 а.с.54-62). Ухвалою судді від 03 квітня 2019 року заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову повернуто заявнику, як таку, що подана без додержання вимог ст. 151 ЦПК України (том 1 а.с.66-67). 15.04.2019 року від третьої особи приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Батової Л.Г. надійшли письмові пояснення по справі (том 1 а.с.69). 15 квітня 2019 року через сервіс «Електронного суду» надійшла заява [PERSON] про забезпечення позову (том 1 а.с.93-103). Ухвалою судді від 16 квітня 2019 року заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову повернуто заявнику, як таку, що подана без додержання вимог ст. 151 ЦПК України (том 1 а.с.109-110). 17 квітня 2019 року від позивача поштою до суду надійшла заява про забезпечення позову (том 1 а.с.112-118). Ухвалою судді від 19 квітня 2019 року \~заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , яка належить на праві власності відповідачу [PERSON] (р.н.о.к.п.п. [NUMBER] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1112476212101, номер запису про право власності 29915391) (том 1 а.с.119-120). 22 квітня 2019 року від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі (том 1 а.с.212, 217-222). 02 травня 2019 року від позивача [PERSON] на електронну адресу суду та через сервіс «Електронного суду» надійшло клопотання про витребування доказів (том 1 а.с.234-242). 03 травня 2019 року, 17 травня 2019р. від Відділу державної реєстрації Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області надійло повідомлення про неможливість виконання ухвали суду від 20.03.2019р. про витребування реєстраційної справи № 1112476212101, щодо внесення змін до державного реєстру речових прав вчинених державним реєстратором Третяк Тетяною Василівною 20 листопада 2018 року щодо квартири за адресою: [ADDRESS] , оскільки державний реєстратор Третяк Т.В. будь-яких документів (реєстраційних справ, додатків до реєстраційних справ) не залишала (не передавала), на робочому місці не зьявлялась з 18 лютого 2019р. (том 1 а.с.246, том 2 а.с.1-2). 03 травня 2019 року від третьої особи [PERSON] через сервіс «Електронного суду» надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (том 1 а.с.243-245). Ухвалою судді від 10 травня 2019 року клопотання третьої особи [PERSON] про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено (том 1 а.с.248). 22 травня 2019 року за клопотанням представника відповідача [PERSON] [PERSON] подовжено строк підготовчого розгляду (том 2 а.с.9). 23 травня 2019 року від третьої особи [PERSON] через сервіс «Електронного суду» надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (том 2 а.с.13-16). Ухвалою судді від 23 травня 2019 року клопотання третьої особи [PERSON] про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено (том 2 а.с.17). 04.06.2019 року представник відповідача [PERSON] за довіреністю [PERSON] подав до суду позовну заяву до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Воєводина І.М., [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу недійсним (том 2 а.с.118-122). Ухвалою судді від 18.06.2019 року клопотання третьої особи [PERSON] про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено (том 2 а.с.135). Ухвалою судді від 18.06.2019 року позовну заяву [PERSON] до\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~треті особи:\~Приватний нотаріус\~Херсонського міського\~нотаріального округу\~Воєводина Ірина\~Миколаївна,\~ [PERSON] ,\~про визнання\~договору купівлі-продажу\~недійсним повернуто позивачу. Зобов`язано Управління Державної казначейської служби України в Індустріальному районі м. Дніпра (вул. 20 років [ADDRESS] , [ADDRESS] ) повернути позивачу [PERSON] (р.н.о.к.п.п. [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] ) сплачений її представником Адигезаловим [PERSON] судовий збір, суму в розмірі 768,40грн. згідно квитанції №77 (том 2 а.с.136). 26.06.2019 року відповідач [PERSON] подала зустрічну позовну заяву, клопотання про витребування доказів та про встановлення додаткового строку для подання доказів (том 2 а.с.146-152). 26.06.2019 року ухвалою судді зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Воєвода Ірина Миколаївна, [PERSON] , про визнання договору купівлі-продажу недійсним, прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до державного реєстратора Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Тетяни Василівни, [PERSON] , [PERSON] , треті особи: [PERSON] , Чумаківська сільська Рада Дніпровського району, Дніпропетровської області, Приватний нотаріус Дніпровського міського\~нотаріального округу\~Батова Людмила\~Григорівна,\~Приватний нотаріус\~Дніпровського міського\~нотаріального округу\~Зєнікова М.С.,\~про скасування\~рішення,\~визнання недійсним\~договору,\~витребування майна, та об`єднати в одне провадження з первісним позовом (том 2 а.с.167). Ухвалою судді від 26 червня 2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті (том 2 а.с.168). Ухвалою судді від 26.06.2019 року клопотання третьої особи [PERSON] про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено (том 2 а.с.174). 09 липня 2019 року від представника позивача, адвоката Старюк В.А. на електронну адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності (том 2 а.с.177-179). 09.07.2019 року від позивача [PERSON] через сервіс «Електронного суду» надійшов відзив на зустрічну позовну заяву [PERSON] (том 2 а.с.180-191). 09 липня 2019 року від позивача [PERSON] через сервіс «Електронного суду» надійшла заява про закриття провадження за зустрічною позовною заявою [PERSON] (том 2 а.с.197-202). Ухвалою судді від 09.07.2019 року клопотання третьої особи [PERSON] про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено (том 2 а.с.174). 10 липня 2019 року від третьої особи приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Зєнікової М.С. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності (том 2 а.с.217). 05 вересня 2019 року від позивача [PERSON] до суду надійшло клопотання про забезпечення судових витрат на професійну правничу допомогу (том 3 а.с.1-6). Ухвалою судді від 11 вересня 2019 року \~ в задоволенні клопотання позивача за первісним позовом [PERSON] , про забезпечення судових витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за первісним позовом [PERSON] до державного реєстратора Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Тетяни Василівни, [PERSON] , [PERSON] , треті особи: [PERSON] , Чумаківська сільська Рада Дніпровського району, Дніпропетровської області, Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Батова Людмила Григорівна, Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Зєнікова М.С., про скасування рішення, визнання недійсним договору, витребування майна, за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Воєвода Ірина Миколаївна, [PERSON] , про визнання договору купівлі-продажу недійсним відмовлено (том 3 а.с.27-28). Ухвалою судді від 11.09.2019 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~третя особа:\~Приватний нотаріус\~Херсонського міського\~нотаріального округу\~Воєвода Ірина\~Миколаївна,\~ [PERSON] ,\~про визнання\~договору купівлі-продажу\~недійсним залишено без розгляду (том 3 а.с.29). 11 вересня 2019 ркоу від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності (а.с.34). 12.09.2019 року від третьої особи [PERSON] через сервіс «Електронного суду» надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (том 3 а.с.36-38). Ухвалою судді від 12.09.2019 року клопотання третьої особи [PERSON] про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено (том 3 а.с.39). 24.09.2019 року від позивача [PERSON] через сервіс «Електронного суду» надійшла заява та клопотання про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи на правничу допомогу в порядку ч. 5 ст. 142 ЦПК України (том 3 а.с.43-46). Під час\~розгляду справи\~судом розглянуто\~клопотання/заяви,\~заслухано пояснення\~та заперечення\~сторін та\~їх представників,\~досліджені письмові\~докази,\~що містяться в матеріалах справи. 03.10.2019 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 25 травня 2017 року між [PERSON] , який діяв від імені [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої у місті Дніпро Дніпропетровської області 12.12.2016 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кухтіною В.В. за реєстровим № 2440 та [PERSON] , який діяв від імені [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої 29.11.2016 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Годованим О.В. за реєстровим № 702, був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , який посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Воєводиною І.М., зареєстровано в реєстрі за № 889 (том 1 а.с.6-7). З п. 2 цього договору видно, що квартира [ADDRESS] належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 09.12.2016 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Батовою Л.Г. за реєстровим №486, право власності її зареєстроване 09.12.2016р. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним № 1112476212101, номер запису 17935845. Право власності на вищезазначену квартиру на підставі даного договору купівлі-продажу від 25 травня 2017 року зареєстровано за покупцем [PERSON] , номер запису про право власності: 20587935, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.05.2017р. (том 1 а.с.8). З інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15.02.2019р. видно, що: 20 листопада 2018 року державним реєстратором Третяк Тетяною Василівною, Чумаківська сільська Рада Дніпровського району, Дніпропетровська область було внесено запис у державному реєстрі речових прав та скасовано Державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме на квартиру що знаходиться за адресою [ADDRESS] (номер запису про право власності № 20587935), підстава: повідомлення № 206/6702/17-6324, виданий 25.09.2018р., видавник: Самарський районий суд м. Дніпропетровська, рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська справа № 206/6702/17, провадження № 2/206/303/18 від 25.09.2018 року, також поновлено номер запису про право власності № 17935845 за яким власником квартири є [PERSON] ; 22 листопада 2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Людмилою Григорівною видано дублікат договору купівлі-продажу квартири від 09.12.2016 року, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та проведена реєстрація права власності за [PERSON] ; 03 грудня 2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Зєніковою М.С. посвідчено договір іпотеки за яким [PERSON] передала в іпотеку [PERSON] квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . 17 січня 2019 року іпотека припинена; 18.01.2019 року право приватної власності на квартиру зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 18.01.2019 року, посвідченого привтним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Зєніковою М.С., номер запису про право власності №29915391 (том 1 а.с.9-11). На виконання ухвали суду приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Людмилою Григорівною надано належним чином завірені копії нотаріальної справи 02-21 щодо видачі та справи 01-30 щодо реєстрації дублікату договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] в яких, зокрема є заява [PERSON] про видачу дублікату договору купівлі-продажу від 09.12.2016року; дублікат договору купівлі-продажу квартири від 09.12.2016 року за яким [PERSON] придбала у [PERSON] квартиру; заява [PERSON] про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (виникнення); запити приватного нотаріуса; інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, інформація з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за якими наявна інформація про право власності за [PERSON] , номер запису про право власності 17935845; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22.11.2018р. за яким проведено державну реєстрацію прав власності на квартиру з реєстраційним номером [NUMBER] за [PERSON] (том 1 а.с.70-90). На виконання ухвали суду приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Зєніковою Мариною Сергіївною надано належним чином засвідчені копії: договору купівлі-продажу посвідченого 18.01.2019 року разом з додатками, договір іпотеки посвідченого 03.12.2018р. разом із додатками, повідомлення [PERSON] про припинення договору іпотеки від 01.01.2019р. разом з додатками (том 1 а.с.122-198). 18 січня 2019 року між [PERSON] , який діяв від імені [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої 11 січня 2019 року [PERSON] тимчасово виконуючої обов`язки [PERSON] , нотаріуса нотаріального округу Санкт-Петербургу, зареєстрованої в реєстрі за № 78/127-н/78-2019-1-279 та [PERSON] , був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , який посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Зєніковою М.С. зареєстровано в реєстрі за № 52 (том 1 а.с.159-161). В п. 6 даного договору продавець стверджує, зокрема, що щодо об`єкту нерухомого майна відсутні судові спори. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2019 року, яке набрало законної сили 01.03.2019 року у задоволенні позову [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] ) до [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] ), третя особа приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Воєводина Ірина Миколаївна (місце проживання: [ADDRESS] ) про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 25.05.2017 року квартири [ADDRESS] відмовлено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати в розмірі 4675,00 грн. (том 1 а.с.223-228). На виконання ухвали суду Відділ реєстрації майнових прав управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради надали належним чином завірені копії документів реєстраційної справи № 11124762121011 та копії документів згідно відомостей державного реєстру речових прав (том 2 а.с.33-115). В наданій реєстраційній справі № [NUMBER] квартира [ADDRESS] , зокрема наявне повідомлення відповідному державному реєстратору ( [PERSON] ) вих. № 206/6702/17-6324 від 25.09.2019 року про перебування цивільної справи № 206/6702/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, скасування рішення про державну реєстрацію, витребування майна з чужого незаконного володіння в провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська та саме рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська (суддя Румянцев О.П.) від 25 вересня 2018 року справа № 206/6702/17, провадження № 2/206/303/18, яке набрало законної сили 25.10.18р. за змістом якого позовні вимоги [PERSON] задоволено, визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 09.12.2016 року, посвідченого привтним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Батовою Людмилою Григорівною, зареєстровано в реєстрі за № 4849, укладений між [PERSON] та [PERSON] , скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та відповідний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності 17935845 від 09.12.2016 року, прийняте державним реєстратором приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Батовою Людмилою Григорівною рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер № 32835090 від 09.12.2016р., витребувано у [PERSON] на коисть [PERSON] квартиру [ADDRESS] (том 2 а.с.107-111). В той же час, відповідно до автиматизованої системи документообігу суду «Д-3» та Єдиного державного Реєстру судових рішень 25 липня 2018 року по справі № 206/6702/17, провадження № 2/206/303/18 Самарським районним судом м. Дніпропетровська (суддя Румянцев О.П.) ухвалено рішення, яким позовну заяву [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] , треті особи: Приватний нотаріус дніпровського міського нотаріального округу Павловська Ганна Олегівна та Покровська районна державна адміністрація про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування права власності та визнання права власності задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] від 25 квітня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом дніпровського міського нотаріального округу Павловською Г.О., зареєстрований в реєстрі за №437. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0886 Га, кадастровий номер 1210100000:09:463:0006, між [PERSON] та [PERSON] від 25 квітня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом дніпровського міського нотаріального округу Павловською Г.О., зареєстрований в реєстрі за №440. Припинено право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0886 Га, кадастровий номер 1210100000:09:463:0006, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Припинено право власності [PERSON] на квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] . Скасувано державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1343902912101). Скасувано державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1343926412101). Визнано за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Визнано за [PERSON] право власності земельну ділянку площею 0,0886 Га, кадастровий номер 1210100000:09:463:0006, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Вирішено питання про розподіл судових витрат (том 3 а.с.56-59). ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 2\~ст. 41 Конституції України\~право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша\~статті 321 ЦК України). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (частина перша статті 215 ЦК України). Відповідно до частин першої п`ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків,\~що обумовлені ним. У абзаці 5 пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам роз`яснено, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також\~вимога\~про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог чинності правочину є підставою недійсності відповідного правочину (частина перша статті 203, частина перша статті 215 ЦК України). Згідно з частинами другою та третьою статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Загальним правовим наслідком недійсності правочину (стаття 216 ЦК України) є реституція, яка застосовується як належний спосіб захисту цивільного права та інтересу за наявності відносин, які виникли в зв`язку з вчиненням особами правочину та внаслідок визнання його недійсним. При цьому правом оспорювати правочин і вимагати проведення реституції ЦК України наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших, третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи статус таких осіб як «заінтересовані особи» (статті 215, 216 ЦК України). З огляду на зазначені приписи, правила статей 15, 16 ЦК України, а також статей 1, 2-4, 14, 215 ЦПК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб. Таким чином, оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, на час розгляду справи судом не має права власності чи речового права на предмет правочину та/або не претендує на те, щоб майно в натурі було передано їй у володіння. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (частина третя статті 215 ЦК України), спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи, щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав. Такий висновок щодо застосування норми права сформульований у постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 6-605цс16 та у постанові Верховного Суду від 19\~червня\~2019 року у справі\~№ 1519/19311/14-ц, провадження № 61-15602св18. Статтею 396 ЦК України встановлено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права відповідно до положень глави 29 ЦК України, в тому числі і на витребування цього майна від добросовісного набувача. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] був власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 25 травня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Воєводиною І.М., зареєстровано в реєстрі за № 889. Отже право\~власності на\~спірну квартиру\~у позивача\~ [PERSON] \~виникло у\~ встановленому законом порядку. Даний договір купівлі-продажу в судовому порядку недійсним не визнаний. Проте на підставі підробного рішення суду відповідачем державним реєстратором Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Т.В. було було вилучено з державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про право власності квартири за позивачем і поновлено право власності на спірну квартиру за відповідачем [PERSON] , отримано [PERSON] дублікат договору купівлі-продажу від 09.12.2016р. та проведено державну реєстрацію, що призвело до відчуження 18.01.2019р. [PERSON] квартири відповідачу [PERSON] . У свою чергу, нормами цивільного законодавства передбачені засади захисту права власності. Відповідно до\~статті 387 ЦК України\~власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Такий захист можливий лише шляхом задоволення віндикаційного позову, при цьому, віндикація як спосіб захисту права власності застосовується, коли власник фактично позбавлений можливості володіти й користуватися належним йому майном. Змістом віндикаційного позову є витребування саме того майна, яке вибуло із законного володіння власника. Підставою відникаційного позову є обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна із чужого незаконного володіння, тобто факти, які доводять право власності на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, знаходження його у відповідача. З контексту вказаної правової норми вбачається, що позивачем може бути лише законний власник, особа, яка володіє майном на відповідній правовій підставі. Відповідачем виступає особа, яка заволоділа чужим майном, або набула його за відповідним правочином з третьою особою. Незаконне володіння - це фактичне володіння, яке не спирається на правовий титул. Незаконні володільці відповідають перед власником майна неоднаково, залежно від того, чи є вони добросовісними або недобросовісними набувачами майна. Частиною другою\~статті 328 ЦК України закріплено презумпцію правомірності набуття права власності, та за умовами частини третьої\~статті 397 ЦК\~України\~фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або рішення суду. Таким чином, позивач має довести відсутність у відповідача правових підстав володіння майном та підтвердити своє право власності на спірне майно. Відповідно до статті\~330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до\~статті 388 цього Кодексу\~майно не може бути витребуване у нього. У пунктах 22, 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» судам роз`яснено, що якщо\~майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача\~(статті\~387,\~388 ЦК України). Якщо в такій ситуації (саме так обґрунтовано підставу позову) пред`явлений позов про визнання недійсними договорів про відчуження майна, суду під час розгляду справи слід мати на увазі правила, встановлені статтями\~387,\~388 ЦК України. У зв`язку із цим суди повинні розмежовувати, що коли\~майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі\~статті 388 ЦК України\~звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів. Відповідно до положень частини першої\~статті 388 ЦК України\~власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в частині першій\~статті 388 ЦК України. Відповідно до\~статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Отже, судом встановлено що позивач [PERSON] є власником спірної квартири та квартира вибула з володіння останнього не з його волі й знаходиться у [PERSON] , суд доходить висновку про те, що позивач має право на витребування цього майна з чужого незаконного володіння. Необґрунтованими є доводи представника відповідача [PERSON] про те, що спірне майно не може бути витребуване у відповідача [PERSON] , оскільки вона є добросовісним набувачем та не знала і не могла знати, що [PERSON] не мала права продавати спірну квартиру, так як вони суперечать положенню пункту 3 частини першої\~статті 388 ЦК України, згідно з яким, якщо майно вибуло з володіння власника не з його волі іншим шляхом, то таке майно можна витребувати й у добросовісного набувача. Саме до таких правових висновків щодо застосування статей\~387,\~388 ЦК України\~дійшов Верховний Суд у постанові від 21 листопада 2018 року (справа № 208/6147/14-ц, провадження № 61-27437св18) (справа 641/10276/16-ц, провадження № 61-12524св18); у постанові від 28 листопада 2018 року (справа № 167/413/16-ц, провадження № 61-33032св18). Відповідно до ч.2 ст.6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виконавчі органи сільських, селищних та міських рад (крім міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення) набувають повноважень у сфері державної реєстрації прав відповідно до цього Закону у разі прийняття відповідною радою такого рішення. Відповідно до ч.3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до ч.5 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора здійснюються у порядку, передбаченому для державної реєстрації прав (крім випадків, коли такі дії здійснюються у порядку, передбаченому статтею 37 цього Закону). Оскільки рішення про скасування запису про право власності за [PERSON] та державна реєстрація речового права на нерухоме майно, а саме права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] була здійснена на підставі неіснуючого рішення суду, державна реєстрація підлягає скасуванню. Вирішуючи позов по суті, суд, також, звертає увагу, що відповідно до положень ст. ст.\~12,\~13,\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Так, згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищевикладені норми законодавства, дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, оцінивши наявні в ній докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових втрат суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір за дві вимоги немайнового характеру по 768,40грн. та за вимогу майнового характеру 2435,00грн. Враховуючи задоволення позову з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40грн., з державного реєстратора Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Тетяни Василівни на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40грн., з [PERSON] не користь позивача [PERSON] підлягає стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2435,00грн. Окрім цього позивачем [PERSON] подано заяву про стягнення з відповідача [PERSON] на його корисить судові витрати на професійну правничу допомогу понесені у зв`язку з пред`явленням зустрічного позову у розмірі 20170,50грн. (том 3 а.с.43-46). Стаття 59 Конституції гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. За результатами розгляд справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному\~статтею 137 ЦПК України. Зокрема, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджуються здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (п. 2 ч. 2, ч. 3\~ст. 137 ЦПК України). Згідно ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. \~ \~ \~ \~При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Такий висновок зазначений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року, справа № 826/1216/16, провадження № 11-562ас18, у постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року справа \~ №301/1894/17. Так на підтвердження здійснених позивачем [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу в зв`язку з пред`явленням відповідачем [PERSON] зустрічного позову надано: договір про надання правової допомоги від 07.07.2019 року з адвокатом Старюк\~В.А., розрахунок суми судових витрат, три квитанції складені та підписані адвокатом, акт виконаних робіт, довіреність (том 3 а.с.47-52). Проте підстав для стягнення з відповідача [PERSON] витрат на правничу допомогу не вбачається, оскільки позивачем не надано належних доказів їх понесення, а саме документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у\~встановленому законом\~порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Outcome: approved