Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

15 червня 2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до АТ КБ "ПриватБанк" про скасування заборони на нерухоме майно, а саме просить суд скасувати заборону на квартиру [ADDRESS] , що є спадковим майном після смерті його матері [PERSON] , накладену Світловодською районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області 30 квітня 2008 року за № 175043-1193 на підставі архівних заборон від 17 травня 2002 року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що мати позивача мала у власності квартиру [ADDRESS] . Після смерті батьків позивача відкрито спадкову справу, до спадкового майна увійшла вказана квартира. Отримати дану квартиру у спадщину позивач не має можливості, у зв`язку з тим, що вона перебуває під забороною відповідно до реєстраційного номеру обтяження №7119201, зареєстрованого Світловодською районною державною нотаріальною конторою на підставі перенесених архівних заборон 30 квітня 2008 року. Відповідно до інформації, наданої Світловодською районною державною нотаріальною конторою, заборона була перенесена помилково, оскільки договір застави був посвідчений Світловодською міською державною нотаріальною конторою, якою і було знято арешт після сплати богів. Вказана заборона пов`язана з тим, що квартира, відповідно до договору застави №187 від 05 вересня 2003 року являлась предметом застави. З метою зняття заборони на нерухоме майно, позивач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк», де отримав відповідь, що банком будуть направлені нотаріусу документи про зняття заборони на відчуження квартири, проте на даний час заборону так і не знято. Таким чином, позивач просить скасувати заборону на нерухоме майно. Ухвалою судді від 17 червня 2021 року позовну заяву [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк» про скасування заборони на нерухоме майно залишено без руху, позивачу надано час на усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою судді від 01 липня 2021 року у справі відкрито спрощене провадження з викликом сторін по справі, розгляд справи призначено на 11 серпня 2021 року. В судове засідання позивач не заявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. (а.с. 31). Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений у відповідності до ст. 128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Не надав відзив на позовну заяву у строк, вказаний в ухвалі про відкриття провадження. (а.с. 28) В зв`язку з вищевикладеним, відповідно до ухвали суду від 11 серпня 2021 року, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи відповідно до ст. 229 ЦПК України, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 5). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 22.05.2009 року, [PERSON] помер [INFO] . (а.с. 6). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 17.06.2020 року, [PERSON] , померла [INFO] . (а.с. 7). З архівної довідки, виданої Світловодським міжміським бюро технічної інвентаризації від 18 листопада 2020 року, встановлено, що станом на 01.01.2013 року квартира [ADDRESS] належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Соломоненко В.В. приватним нотаріусом Світловодського МНО 21.05.2001 року. (а.с. 8). Відповідно до копії договору купівлі - продажу квартири від 21 травня 2001 року, [PERSON] придбала у власність квартиру [ADDRESS] . (а.с. 9). Згідно копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] , наявне обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно, зареєстроване 30.04.2008 за №7119201 Світловодською районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області. (а.с. 11). На підставі копії довідки від 11 травня 2021 року наданої Світловодською районною державною нотаріальною конторою встановлено, що заборона згідно архівного запису: 175043-1193 від 17.05.2002, яка була накладена за заявою Світловодської районної державної нотаріальної контори на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] була перенесена із архівних заборон 30.04.2008 помилково тому, що договір застави був посвідчений Світловодською міською державною нотаріальною конторою (ними ж було знято арешт з цієї квартири після сплати всіх боргів). Також, державна нотаріальна контора повідомила, що архівні дані, щодо цієї заборони не можливо перевірити за давністю. (а.с. 12). Відповідно до копії листа приватного нотаріуса Світловодського міського нотаріального округу вказано, що [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] . Цим же нотаріусом 10 листопада 2020 року заведено спадкову справу №28/2020 після смерті померлої [PERSON] . Крім того, з метою видачі свідоцтва про право на спадщину, проведено перевірку відсутності заборон або арешту майна, в ході якої встановлено наявність заборони на відчуження квартири [ADDRESS] . Підставою вказаного обтяження зазначено перенесення архівних заборон 30.04.2008 Світловодською районною державною нотаріальною конторою. (а.с. 13). Згідно копії повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» від 12.03.2021, щодо зняття заборони відчуження з нерухомості за кредитним договором №62 від 05.09.2003 зазначено, що банком підготовлено та передано нотаріусу документи для зняття заборони відчуження. (а.с. 14). Копією кредитного договору №62 від 05 вересня 2003 року, встановлено, що між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого банк надає позичальнику кредит у сумі 6 000 грн. 00 коп. З метою забезпечення виконання даного договору укладено договір застави нерухомого майна №187 від 05 вересня 2003 року. (а.с. 22-23). Відповідно до копії договору №187 застави нерухомого майна, [PERSON] , виступаючи майновим поручителем [PERSON] і АТ КБ «ПриватБанк» уклали цей договір по кредитному договору №62 від 05.09.2003, згідно якого банк надав [PERSON] кредит у вигляді поновлюваної кредитної лінії в розмірі 6 000 грн. 00 коп. терміном до 04.09.2004. В забезпечення своєчасного та повного виконання зобов`язань надано у заставу квартиру [ADDRESS] . (а.с. 24-25). Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Існування заборони на відчуження нерухомого майна перешкоджає позивачу розпоряджатися своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності згідно із ч.1 ст.321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном. У відповідності до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю. Відповідно до п.п. 2.1.1 п. 2.1 Положення, підставами для внесення до реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. Згідно п. 5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. Арешти (заборони), які були накладені на підставі заяв, повідомлень, листів будь-яких підприємств, установ, організацій, банків, ухвал, рішень суду, слідчих органів, рішень виконкомів, тощо у період до 1998 року до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, внесені з паперових носіїв (алфавітних книг). З огляду на те, що заборона на відчуження нерухомого майна, що належить позивачу, внесена помилково тому порушує права, законні інтереси та унеможливлює переоформлення, користування та розпоряджання даним майном позивача. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли.

Outcome: approved