Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

23 січня 2018 позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення заборгованості за договором кредиту на предмет іпотеки. В обґрунтування вимог зазначено, що відповідно до укладеного між КС «Південно-Східна кредитна компанія» та [PERSON] кредитного договору № 117-О та додаткової угоди № 117-0/1 від 27.11.2013 року відповідач отримав 128000,00 грн. зі сплатою 48 % річних за строковою позикою, та 144 % річних за простроченою позикою, строком до 27 травня 2016 року. На забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], за одного боку, та кредитною спілкою, з іншого, було укладено договір іпотеки № 2366 від 28.11.2013 року, відповідно до якого відповідачі передали в іпотеку квартиру [ADDRESS], загальною площею 73,0 кв.м, жилою площею 48,6 кв.м. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 165097,00 гривень. Однак, у порушення умов кредитного договору відповідачі зобов'язання за договором належним чином не виконали, що призвело для збитків для КС «Південно-Східна кредитна компанія», які виразились у залученні вільних коштів до страхового резерву, створеного у забезпечення простроченої заборгованості позичальника та несенні витрат по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів. У зв'язку із цим, станом на 23.01.2018 року за відповідачами рахується заборгованість за кредитним договором у сумі 491451,97 гривень, яка складається з заборгованості по кредиту 123289,95 гривень, заборгованості по відсотках за користування кредитом 368162,02 гривень. Просив звернути стягнення на квартиру [ADDRESS] у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, шляхом набуття КС «Південно-Східна кредитна компанія» права власності на предмет іпотеки за вартістю, обумовленою сторонами договору іпотеки, а також стягнути з відповідачів судовий збір у розмірі 2476,45 гривень. Представник позивача у судове засідання не прибув, просив розглядати справу у його відсутність на підставі наявних доказів, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечує. Інші клопотання та заяви з боку КС «Південно-Східна кредитна компанія» відсутні. Відповідачам судові повістки про виклик до суду надсилались рекомендованими листами із повідомленням за зареєстрованою адресою їх проживання, однак, кореспонденція систематично повертається за закінченням термінів зберігання, за отриманням судової кореспонденції відповідачі до поштового відділення не зявляються. За наведених обставин, суд, зважаючи на наявність згоди представника позивача, з метою своєчасного вирішення справи, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України, та ддоходить до наступних висновків. Встановлено, що 27 листопада 2013 року між КС «Південно-Східна кредитна компанія» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 117-О, та додаткову угоду № 117-О/1, на підставі якого позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 128000,00 гривень на споживчі потреби зі сплатою 48 % річних за строковим кредитом та 144 % річних за простроченим кредитом від фактичної суми заборгованості, строком до 27 травня 2016 року. 28.11.2013 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та КС «Південно-Східна кредитна компанія» уклали договір іпотеки, посвідчений приватний нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за № 2366, на підставі якого для забезпечення виконання у повному обсязі зобов'язань за кредитним договором № 117-О від 27.11.2013 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] передали в іпотеку квартиру [ADDRESS], складену з трьох кімнат, загальною площею 73,0 кв.м., жилою площею 48,6 кв.м., яка належить їм на підставі рішення свідоцтва про право на житло, виданого 23.12.19994 року за №28021 державним підприємством м. Маріуполя «Жилищник» зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації Донецької області м.Маріуполя 17.03.1995 року та записано в реєстрову книгу за № 37832. Вартість іпотечного майна була оцінена сторонами в сумі 165097,00 гривень. Згідно із видатковим касовим ордером № 216 від 28 листопада 2013 року, відповідач [PERSON] отримав кредит у сумі 103000,00 гривень. Згідно із видатковим касовим ордером № 1 від 08 січня 2014 року, відповідач [PERSON] отримав кредит у сумі 25000,00 гривень. Відповідно до п. 3 Іпотечного договору від 27.11.2013 року, у разі невиконання боржником взятих на себе зобов'язань, іпотекодержатель має право звернути стягнення на Предмет іпотеки. Крім того, згідно п.5 іпотечного договору іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотеко держателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є відповідне застереження цьому договорі, яке прирівнюється до задоволення вимог іпотеко держателя та передбачає передачу іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 117-О від 27.11.2013 року, відповідач станом на 23.01.2018 має заборгованість за кредитним договором у сумі 491451,97 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом 123289,95 гривень та заборгованості за відсотками за користування кредитом 368162,02 гривень. Відповідно до претензій від 27.04.2017 року відповідачі повідомлені про наявність у них простроченої заборгованості за кредитним договором, однак, до теперішнього часу свої зобов'язання належним чином не виконали. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За правилами ст. 1046 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредитором завдані ним збитки. Згідно із ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні бути виконані належним чином та у термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Боржником [PERSON] належним чином грошові зобов'язання перед кредитною спілкою станом на сьогодення не виконані, про що свідчить розрахунок заборгованості за кредитним договором. Відповідно до Закону України «Про іпотеку» ст. 1 іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; Згідно із ст. 7 вказаного Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо інше не встановлено законом або іпотечним договором, іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування: витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрат на утримання і збереження предмета іпотеки; витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов'язання чи умов іпотечного договору. За положеннями ст. 12 Закону «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Строк виконання зобов'язань за кредитним договором настав, однак боржник не виконав своїх зобов'язань щодо повернення кредиту. Відтак, іпотекодавцю-боржнику була направлена письмова вимога про усунення порушення при виконанні зобов'язань. Однак відповіді на неї не надійшло. Також, за положеннями ст.37 цього Закону Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. З урахуванням положень частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Позивачем було доведено належними доказами наявність заборгованості відповідачів за кредитним договором та підтверджено неналежне виконання його умов. У зв'язку з наведеним суд виходить з того, що з урахуванням цих норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Враховуючи той факт, що суду не було надано доказів щодо належного виконання відповідачами умов кредитного договору, то суд вважає, що позовні вимоги КС «Південно-Східна кредитна компанія» про звернення стягнення заборгованості за договором кредиту на предмет іпотеки з відповідачів підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, в рівних частках з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача витрати з оплати судового збору у сумі 2476, 45 гривень.

Outcome: approved