Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

17.11.2020 року Орган опіки та піклування Луцької міської ради звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] проживають у цивільному шлюбі з 2015 року, за час якого у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, [PERSON] має ще двох дітей від першого шлюбу - сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , які переїхали проживати до батька [PERSON] . В свою чергу, [PERSON] була взятою на облік у службі у справах дітей як така, яка опинилася в складних життєвих обставинах через неналежне виконання батьками свої обов`язків, за що, також, останні притягувались до адміністративної відповідальності. Працівники служби у справах дітей неодноразово проводили профілактичну роботу з подружжям щодо ведення здорового способу життя, важливості офіційного працевлаштування, налагодження побуту. Сім`ї надавалась матеріальна допомога для задоволення потреб дітей, продуктові набори. При контрольних відвідуваннях родини спостерігались покращення у виконанні батьками батьківських обов`язків, вони не зловживали алкоголем, забезпечували дітей одягом, продуктами харчування, засобами особистої гігієни. Однак, протягом липня-жовтня 2020 року ситуація в сім`ї відповідачів ще більше погіршилася: у квартирі брудно, безлад, відсутнє водопостачання, останні зловживають алкоголем, проявляють байдужість, пасивність у покращенні рівня життя, утримання та розвитку дітей. 05.11.2020 року виконавчий комітет Луцької міської ради прийняв рішення № 655-1 «Про відібрання малолітньої [PERSON] від батьків [PERSON] та [PERSON] ». Враховуючи наведене, просить суд присудити рішення, яким: позбавити відповідачів батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з усіх видів заробітку на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. До початку судового засідання від представника позивача надійшла до суду заява, в якій вона просить розгляд справи проводити без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо ухвалення судового рішення не заперечує (а.с. 36). Відповідачі в судове засіданн не з`явилися, причин неявки суду не повідомили, про день, час, місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать судові повістки, які були адресовані останнім за місцем їх реєстрації (а.с. 21-22), а також шляхом судового оголошення, розміщеного на офіційному веб-порталі судової влади України (а.с. 33). Заяви, клопотання, відзив на позовну заяву від відповідачів на адресу суду не надходили. Статтею 280 ЦПК України передбачено можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Суд, зі згоди сторони позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 280-282 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00021113348 від 02.10.2018 року (а.с. 7-8). Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно Наказу Служби у справах дітей Луцької міської ради «Про взяття на облік дитини, яка опинилася у складних життєвих обставинах» № 50 від 28.11.2017 року, [PERSON] , [INFO] , взято на облік як дитину, яка опинилася у складних життєвих обставинах (а.с. 6). Як вбачається із листа Луцького ВП ГУНП у Волинській області № 33459/58/04-19 від 16.10.2019 року, адресованого начальнику Служби у справах дітей Луцької міської ради, із [PERSON] та [PERSON] проведено профілактичну бесіду щодо неналежного виконання батьківських обов`язків по вихованню дітей, а також складено відносно останніх відповідні адміністративні матеріали за ст. 184 КУпАП (а.с. 9). В обґрунтування заявлених позовних вимог Орган опіки та піклування Луцької міської ради зазначає, що з [PERSON] та [PERSON] працівниками Служби у справах дітей неодноразово проводилися профілактичні роботи з подружжям щодо ведення здорового способу життя, важливості офіційного працевлаштування, налагодження побуту. Сім`ї надавалась матеріальна допомога для задоволення потреб дітей, продуктові набори. Однак, протягом липня-жовтня 2020 року ситуація в сім`ї відповідачів була незмінною: у квартирі брудно, безлад, відсутнє водопостачання, останні зловживають алкоголем, проявляють байдужість, пасивність у покращенні рівня життя, утримання та розвитку дітей. Згідно ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України матір, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов`язань по вихованню дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною, однак не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ч. 5 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Із акту обстеження умов проживання, складеного 22.07.2020 року працівниками Служби у справах дітей Луцької міської ради вбачається, що з [PERSON] проведено профілактичну бесіду щодо належного виконання батьківських обов`язків, працевлаштування та недопущення зловживання спиртними напоями (а.с. 15). Як вбачається із заяви-пояснення [PERSON] від 23.07.2020 року, адресованої на ім`я Начальника Служби у справах дітей Луцької міської ради, остання зобов`язалася в десятиденний навести лад у помешканні та почати в належний спосіб виконувати батьківські обов`язки, а у разі невиконання таких, повідомлена, що її буде позбавлено батьківських прав відносно дітей (а.с. 12). У своїй заяві-пояснення від 17.09.2020 року, адресованої на ім`я Начальника Служби у справах дітей Луцької міської ради, [PERSON] також було роз`яснено, що у разі невиконання батьківських обов`язки щодо малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , його буде позбавлено батьківських прав відносно останньої (а.с. 13). Разом з тим, із спостерігаючої записки мешканців будинку [ADDRESS] - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , від 22.10.2020 року, малолітня [PERSON] , [INFO] постійно ходить у брудному одязі, дитина голодна. Батьки дівчинки часто перебувають у стані алкогольного сп`яніння, поводять себе неадекватно, на зауваження не реагують (а.с. 14). Згідно акту обстеження умов проживання, складеного 22.10.2020 року працівниками Служби у справах дітей Луцької міської ради, умови проживання сім`ї [PERSON] та [PERSON] , де зростає малолітня [PERSON] , [INFO] - незадовільні. У квартирі брудно, важке повітря зі специфічним запахом, скрізь розкидані речі, ні ліжках брудна постільна білизна. [PERSON] доглядала бабуся. З продуктів харчування було лише кілька банок консервації. Умови для навчання, виховання та розвитку дитини не належні. Стосунки у сім`ї напружені. Провести профілактичну бесіду з матір`ю дитини не виявилося за можливе через стан алкогольного сп`яніння останньої. В ході бесіди з сусідами та бабусею [PERSON] встановлено, що обидва із батьків надалі продовжують зловживати спиртними напоями та неналежно виконувати батьківські обов`язки (а.с. 16). З вищевикладеного слідує, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не забезпечує належної турботи по відношенню до своєї малолітньої доньки; не піклують про стан її здоров`я; не забезпечують необхідним харчуванням, медичним доглядом; не вживають заходів щодо підготовки дитини до самостійного життя; не надають доступу до культурних та інших духовних цінностей, що негативно впливає на фізичний, духовний та моральний розвиток доньки [PERSON] та у зв`язку із зловживанням спиртними напоями фактично самоусунулися від її догляду та виховання. 05.11.2020 року Виконавчим комітетом Луцької міської ради було прийнято рішення № 655-1, відповідно до якого було вирішено відібрати малолітню [PERSON] , [INFO] від батьків [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Крім того, рішенням Виконавчого комітету Луцької міської ради № 656-1 від 05.11.2020 року було затверджено висновок служби у справах дітей про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 4, 38). Даний висновок органу опіки та піклування суд вважає належним чином мотивованим та обґрунтованим. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Разом з тим це насамперед є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому при вирішенні цього питання перш за все необхідно виходити з інтересів дитини, з`ясувати та оцінити який позитивний чи негативний наслідок для дитини матиме таке рішення. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Оцінюючи надані сторонами докази, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачка не піклувалася про фізичний і духовний розвиток своїх малолітніх дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечувала необхідного харчування, медичного догляду і лікування дітей, не спілкувалася з дітьми в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не виявляв інтересу до їх внутрішнього світу та не сприяла засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі. З урахуванням наведеного суд вважає, що позовні вимоги Органу опіки та піклування Луцької міської ради до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими, їх задоволення відповідає інтересам малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] і її подальшому життю. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до положень Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, що відповідає приписам ч. 3 ст. 181 СК України. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є здоровими, працездатними, на обліку у лікарів не перебувають, розмір їх середньомісячного доходу не відомий. На утриманні [PERSON] , окрім спільної з [PERSON] малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] перебуває ще дві дитини від іншого шлюбу. В свою чергу, в [PERSON] інших утриманців немає. Доказів іншого відповідачами суду надано не було. Малолітня [PERSON] , [INFO] є здоровою, на обліку в лікарів не перебуває, самостійних доходів не має. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та малолітніх дітей, реальну спроможність відповідача сплачувати аліменти на їх утримання. Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Виходячи з вищенаведеного, засад розумності та справедливості, суд вважає, що з [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітків (доходу), але не менше 50 відсотків для дитини відповідного віку, щомісячно та з [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітків (доходу), але не менше 50 відсотків для дитини відповідного віку, щомісячно. Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Отже, з врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовна заява Органу опіки та піклування Луцької міської ради до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів підлягає до задоволення у повному обсязі. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Із наведеного слідує, що Орган опіки та піклування Луцької міської ради при зверненні до суду в інтересах малолітньої [PERSON] , [INFO] , з позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору. Згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зі змісту позовної заяви слідує, що Органом опіки та піклування Луцької міської ради було заявлено три позовні вимоги, а саме: немайнового характеру (про позбавлення батьківських прав) та майнового характеру (про стягнення аліментів). Так, у відповідності до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір, який підлягав би сплаті за вищевказані позовні вимоги, виходячи зі змісту позовних вимог, становить загальну суму 6810 грн., з яких: 2270 грн. за вимогу про позбавлення батьківських прав та по 2270 грн. за кожну із вимог про стягнення аліментів. У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір», тому, виходячи із положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів слід також стягнути на користь держави судовий збір в загальному розмірі 6810 грн. з яких: 2270 грн. (по 1135 грн. з кожного) за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав та 4540 грн. (по 2270 грн. з кожного) за позовні вимоги про стягнення аліментів. На підставі ст. ст. 164-167, 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved