Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Гучинської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області про визнання права власності на земельні ділянки, в порядку спадкування, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив: - визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю (серії ІІ-ЧН № 004611), виданий 17 серпня 2001 року Гучинською сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області, на підставі рішення Гучинської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області від 29 червня 2001 р. (17 сесії 23 скликання), який посвідчував належність [PERSON] земельної ділянки площею 4,42 га в межах згідно з планом на території Гучинської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 113; - визнати за ним, в порядку спадкування за заповітом після померлої 26 серпня 2016 року [PERSON]право власності на: - земельну ділянку площею 2,050 га (кадастровий номер 7424482600:08:001:0210); - земельну ділянку площею 4,100 га (кадастровий номер 7424482600:08:001:0204), надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництвата розташовані на території Гучинської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області; - земельні ділянки площею 0,32 га та 0,16 га, які розташовані на території Гучинської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на які підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю (серії ІІ-ЧН № 004611), виданим 17 серпня 2001 року Гучинською сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 113. В обґрунтування позову зазначив, що він є єдиним спадкоємцем за заповітом після померлої 26 серпня 2016 року [PERSON], якій за життя, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю (серії ІІ-ЧН № 004611), виданого 17 серпня 2001 року Гучинською сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області, належали земельні ділянки надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництвата розташовані на території Гучинської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області розмірами: 1) 2,0500 га (кадастровий номер 7424482600:08:001:0210); 2) 4,100 га (кадастровий номер 7424482600:08:001:0204); 3) 0,32 га; 4) 0,16 га. Проте, він позбавлений можливості оформити спадкові права на вказані земельні ділянки, оскільки в План зовнішніх меж земельної ділянки вказаного Державного акту дорисовані земельні ділянки площею 2,05 га та 0,16 га, що унеможливлює видачу державним нотаріусом свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки розмірами: 1) 2,0500 га (кадастровий номер 7424482600:08:001:0210); 2) 4,100 га (кадастровий номер 7424482600:08:001:0204); 3) 0,32 га; 4) 0,16 га. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги, з урахуванням поданої нею заяви про збільшення позовних вимог, з підстав зазначених в позові. Додатково наголосила на недійсності вказаного Державного акту. В судове засідання: - позивач [PERSON] не зявився; - представник Гучинської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області не зявився, надавши заяву, в якій просив розглянути справу у їх відсутність, позов визнають в повному обсязі. Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що: - 24 липня 1996 року Ріпкинською районною державною адміністрацією Чернігівської області, на підставі розпорядження Ріпкинської районної державної адміністрації від 10 червня 1996 року № 209, на імя [PERSON] видавався сертифікат на право на земельну частку (пай), який посвідчував право останнього на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала в колективній власності сільгосппідприємства «Україна» (с.Гучин Ріпкинського району Чернігівської області) розміром 5,26 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), який був зареєстрований 30.07.1996 року за № 430 в Книзі реєстрації і видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай) /по СГП «Україна»/; - [PERSON] помер 21 жовтня 2000 р.; - спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] в рівних частинах являлись дружина [PERSON] та син [PERSON]; - 2 серпня 2001 р. державним нотаріусом Ріпкинської районної державної нотаріальної контори [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], яка сталась 21 жовтня 2000 р. на імя [PERSON] та [PERSON] кожному по 1/2 частини права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала в колективній власності сільгосппідприємства «Україна» (с.Гучин Ріпкинського району Чернігівської області) розміром 5,26 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Судом встановлено, що: - рішенням Гучинської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області (17 сесії 23 скликання) від 29 червня 2001 р. «Про видачу державних актів взамін сертифікатів» вирішено видати Державний акт на право приватної власності на землю на імя [PERSON], як такій, що має право на земельну частку (пай); - 17 серпня 2001 року Гучинською сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області, на підставі рішення Гучинської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області від 29 червня 2001 р. (17 сесії 23 скликання), на імя [PERSON] був виданий Державний акт на право приватної власності на землю (серії ІІ-ЧН № 004611), який посвідчував право приватної власності останньої на земельні ділянки загальною площею 4,42 га (в т.ч. № 113 площею 4,1 га рілля та площею 0,32 га кормові угіддя) в межах згідно з планом на території Гучинської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 113; - 26 травня 2016 р., [PERSON], згідно заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Гучинської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, заповіла все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право [PERSON] та [PERSON]; - [PERSON] померла 26 серпня 2016 р., що стверджується свідоцтвом про її смерть (Серія І-ЕЛ № 276956); - 19 січня 2017 р. [PERSON] звернувся до Першої чернігівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], яка сталась 26 серпня 2016 р., а [PERSON], в цей же день, звернулась до вказаної нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON]; - земельна ділянка площею 2,050 га, з цільовим призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Гучинської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області внесена до Державного земельного кадастру та їй присвоєно кадастровий номер 7424482600:08:001:0210, що вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-7404359512017 від 13.03.2017 р. та 15.01.2017 р., вона зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, що вбачається з відповідного [PERSON]; - земельна ділянка площею 4,100, з цільовим призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Гучинської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області внесена до Державного земельного кадастру та їй присвоєно кадастровий номер 7424482600:08:001: 0204, що вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-7404359522017 від 13.03.2017 р. та 15.01.2017 р., вона зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, що вбачається з відповідного [PERSON]; - постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій державного нотаріуса Першрї чернігівської державної нотаріальної контори [PERSON] від 31.03.2017 р. № 2257/02-31, було відмовлено [PERSON] у видачі на його імя, після смерті [PERSON], яка сталась 26 серпня 2016 р. свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки площею 2,050 га (кадастровий номер 7424482600:08:001:0210); площею 4,100 га (кадастровий номер 7424482600:08:001:0204); площею 0,32 га; площею 016 га кожна з цільовим призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Гучинської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, у звязку з тим, що у вказаному Державному акті на право приватної власності на землю (серії ІІ-ЧН № 004611): -є виправлення прізвища в графі п.і.п. особи, якій видано Державний акт; -є додрукування інформації в розділі «План зовнішніх меж земельної ділянки»; -є невідповідність загальної суми земельних ділянок, які містяться в розділі «План зовнішніх меж земельної ділянки» розміру 4,42 га, яка міститься у відповідній графі вказаного Державного акту. У відповідності до п. 2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.1999 р. за N 43 (яка була чинна станом на час спірних правовідносин) було встановлено, що усі записи мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються. Заповнення вказаних документів здійснюється з використанням комп'ютерної техніки. В указаній Інструкції не було передбачено, що перехід земельної ділянки оформлюється дорисуванням невстановленими особами в План зовнішніх меж земельної ділянки до Державного акту нових земельних ділянок. Оцінивши в сукупності вказані обставини, суд приходить до таких висновків: - [PERSON] після смерті [PERSON], яка сталась 21 жовтня 2000 р. успадкувала саме 1/2 частини права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала в колективній власності сільгосппідприємства «Україна» (с.Гучин Ріпкинського району Чернігівської області) розміром 5,26 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), а не право власності на земельні ділянки площею 2,05 га та площею 0,16 га, на них свідоцтво про право на спадщину за законом не видавались; - Гучинською сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області не видавався на імя [PERSON]окремий Державний акт на право приватної власності на землю на земельні ділянки площею 2,05 га та площею 0,16 га; - всупереч п. 2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.1999 р. за N 43 (яка була чинна станом на час спірних правовідносин), всупереч процедурі, встановленої Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» в указаний Державний акт на право приватної власності на землю (серії ІІ-ЧН № 004611) в План зовнішніх меж земельної ділянки, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON], яка сталась 21 жовтня 2000 року внесені зміни і дорисовані 2 земельні ділянки № 141 площею 2,05 га та площею 0,16 га; - загальний розмір земельних ділянок розмірами: 1) 2,0500 га (кадастровий номер 7424482600:08:001:0210); 2) 4,100 га (кадастровий номер 7424482600:08:001:0204); 3) 0,32 га; 4) 0,16 га перевищує 4,42 га, як вказано у вказаному Державному акті. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно ч. 3 ст. 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом способів захисту (стаття 16 ЦК України). Враховуючи наведене, суд вважає, що слід визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю (серії ІІ-ЧН № 004611), виданий 17 серпня 2001 року Гучинською сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області, на підставі рішення Гучинської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області від 29 червня 2001 р. (17 сесії 23 скликання), який посвідчував належність [PERSON] земельної ділянки площею 4,42 га (та дорисовані в План зовнішніх меж земельної ділянки: земельні ділянки площею 2,05 га та 0,16 га) в межах згідно з планом на території Гучинської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 113. Згідно з пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обовязків. Положеннями ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних, передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, зокрема таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Вказане узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини в п. 45 рішення від 10 квітня 2008 року в справі «Вассерман проти Росії» (N 2), згідно якої засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Враховуючи те, що в судовому порядку був визнаний недійсним вказаний Державний акт на право приватної власності на землю (серії ІІ-ЧН № 004611), виданий 17 серпня 2001 року Гучинською сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області, суд вважає за необхідне захистити права [PERSON] в спосіб, який відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням, а саме шляхом визнання за ним, в порядку спадкування за заповітом після померлої 26 серпня 2016 року [PERSON]право власності на: - земельну ділянку площею 2,050 га (рілля), яка розташована на території Гучинської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7424482600:08:001:0210; - земельну ділянку площею 4,100 га (рілля), яка розташована на території Гучинської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7424482600:08:001:0204; - земельну ділянку площею 0,32 га (кормові угіддя), яка розташована на території Гучинської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю (серії ІІ-ЧН № 004611), виданим 17 серпня 2001 року Гучинською сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 113; - земельну ділянку площею 0,16 га (кормові угіддя), яка розташована на території Гучинської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка дорисована, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON], яка сталась 21 жовтня 2000 року в Плані зовнішніх меж земельної ділянки Державного акту на право приватної власності на землю (серії ІІ-ЧН № 004611), виданому 17 серпня 2001 року Гучинською сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області та зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 113.

Outcome: approved