Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

[PERSON] 18 січня 2016 року звернувся до суду з позовною заявою до Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 4,3425 га, кадастровий номер [NUMBER] яка розташована на території Мурафської сільської ради. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що після смерті його батька відкрилась спадщина на земельну ділянку, яка належала його батькові [PERSON], який помер [INFO] року, що підтверджується свідотством про смерть серія [NUMBER]. Вказана земельна ділянка, позивачем була прийнята, оскільки він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Мурафської сільської ради, та не заявив про відмову від неї. Інших спадкоємців крім позивача немає , оскільки дружина померлого [PERSON], - [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідотством про смерть серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснокутського районного управління юстиції у Харківській області та донька спадкодавця, а сестра позивача, [PERSON] також померла [INFO] року, що підтверджується свідотством про смерть [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції районного управління юстиції. Позивач має намір успадкувати майно, оскільки являється спадкоємцем першої черги за законом, в зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом та прохає визнати за ним право приватної власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку. У відкритому судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги [PERSON] та прохав їх задовольнити. Представник відповідача - Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву про визнання позову та про слухання справи у відсутність представника. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, що підтверджується свідотством про смерть серія [NUMBER] відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 4,3425 га, кадастровий номер [NUMBER] яка розташована на території Мурафської сільської ради, що належала йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], копія якого мається в матеріалах справи. У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя, який його пережив та діти спадкодавця. Факт, що позивач являється сином померлого [PERSON] підтверджується його свідоцтвом про народження , копія якого знаходяться в матеріалах справи. Інших спадкоємців, крім позивача немає , оскільки дружина померлого [PERSON], - [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідотством про смерть серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснокутського районного управління юстиції у Харківській області та донька спадкодавця, а сестра позивача, [PERSON] також померла [INFO] року, що підтверджується свідотством про смерть [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції районного управління юстиції. Відповідно до відповіді Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області від 16.02.2016 року № 205\\01-16 на майно померлого [INFO] року, [PERSON], який на день смерті був зареєстрований в [ADDRESS] до нотаріальної контори не надходили, спадкова справа не заводилася, свідотства про право на спадщину не видавалося. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України. Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування " відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Право власності [PERSON] на земельну ділянку підтверджується на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] копія якого знаходиться вматеріалах цивільної справи. Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач [PERSON], як спадкоємець після смерті спадкодавця - [PERSON] має законне право на земельну ділянку в порядку спадкування. Окрім цього, поскільки позивач фактично прийняв спадщину оскільки він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Мурафської сільської ради, від 25.11.2015 року за № 2636 та не заявив про відмову від неї, але належним чином її не оформив, суд вважає можливим поновити строк звернення до суду із заявленими позовними вимогами. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved