Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Територіальної громади сіл Курашівці та Посухів в особі Курашовецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позов мотивував тим, що [INFO] помер [PERSON] , який постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Після його смерті залишилось спадкове майно - земельна частка (пай) розміром 2,27 в умовних кадастрових гектарах на землях, що перебували у колективній власності КСП «Урожай» с. Курашівці Мурованокуриловецького району Вінницької області (сертифікат серії ВН № 053647). Він являється єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , спадщину прийняв у встановленому законом порядку. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в нотаріальній конторі не в змозі, оскільки правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) було втрачено, тому змушений звернутися до суду для оформлення своїх спадкових прав. Просив суд визнати за ним право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 29.01.2020 було прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження. Вказаною ухвалою витребувано з Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи № 310/2002, заведену щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . Позивач в підготовче засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу розглянути у його відсутності (а.с. 3 зворот). Відповідач копію ухвали від 29.01.2020 та доданих до неї матеріалів отримав 05.02.2020, однак відзиву до суду не направив. Його представник в підготовче засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав у повному обсязі(а.с. 37). Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] у с. Курашівці Мурованокуриловецького району Вінницької області помер [PERSON] (а.с. 8). [PERSON] належало право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП "Урожай" Курашовецької сільської ради, розміром 2,27 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №053647. Вартість земельної частки (паю) становить 54514 грн 16 коп. Державний акт на земельну ділянку не видавався (а.с. 13-14). При житті, 22 липня 1998 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, все те, на що матиме право, заповів [PERSON] . Заповіт чинний(а.с. 9, 18). Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст. 534 ЦК УРСР (1963 р.), кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Копією заповіту (а.с. 9), копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 8), довідкою Курашовецької сільської ради № 464 від 11.07.2018 (а.с. 12) стверджується, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . Спадкоємцями за законом є діти померлого - [PERSON] та [PERSON] . З копії спадкової справи № 310/2002, заведеної щодо майна померлого [INFO] [PERSON] слідує, що позивач прийняв спадщину після його смерті шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном та 07.06.2002 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належні спадкодавцеві житловий будинок та грошові вклади. Інші спадкоємці за законом із заявами про прийняття спадщини не зверталися (а.с. 27-35). Однак оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору позивач не може, оскільки оригінал сертифіката, що посвідчував право [PERSON] на земельну частку (пай) серія [NUMBER] втрачено (а.с. 11, 19). Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач позов визнав повністю і його задоволення, не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай), після смерті [PERSON] . Також, суд звертає увагу на ту обставину, що [PERSON] є громадянином Російської Федерації (а.с. 5-6). Відповідно до положень ст. 81 ЗК України, іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки, в тому числі, у разі прийняття спадщини. Землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. При цьому, невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених ЗК України, є підставою припинення права власності на земельну ділянку (п. «е» ст. 140 ЗК України). Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 769 грн (а.с. 1). Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, позивачем не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого ним судового збору, у зв`язку з визнанням відповідачем позову.

Outcome: approved