Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

29 січня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 09 жовтня 2009 року Феськівською сільською радою Золочівського району Харкеівської області, актовий запис №6. А також просила стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON],[INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісяця. Свої вимоги мотивує тим, що з 09 жовтня 2009 року вони перебувають у зареєстрованому Феськівською сільською радою Золочівського району Харківської області шлюбі, актовий запис № 6 . Від шлюбу мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки кожен має різні погляди на життя, часто в сім'ї виникають конфліктні ситуації, почуття любові та взаємоповаги втрачено. Шлюб існує формально, шлюбних відносин подружжя не підтримує, стали чужими людьми один одному. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу, примирення та спільне проживання неможливе. Крім того, так як дитина проживає з нею просила стягнути аліменти з відповідача на утримання дитини. У судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду письмову заяву, у якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду повернулося поштове повідомлення про вручення судової повістки про виклик в суд, з чого виходить що відповідач був своєчасно та належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи. Враховуючи, що відповідачем не було надано заяви про розгляд справи за його відсутності, судом було прийнято рішення про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечував. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Відповідно до наданого суду свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] 09 жовтня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, зареєстрований Феськівською сільською радою Золочівського району Харківської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №06. Після реєстрації шлюбу подружжя обрало спільне прізвище «[PERSON]» (а.с.6). Згідно із копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] 27.06.2010 року у подружжя [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON], про що Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову ХМУЮ зроблено актовий запис № 3104 (а.с.8). З наданої суду довідки від 28.01.2016 року, виданої Феськівською сільською радою вбачається, що [PERSON],1982 р.н. проживає за адресою: [ADDRESS] до складу її сім'ї входить [PERSON], [INFO].(а.с.7) За час спільного проживання через взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними почуття любові та поваги одне до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім'ї стало неможливим. Спільне господарство не ведеться. Спір стосовно розподілу майна та місця проживання дитини наразі відсутній. Відповідно до положень ч. 2ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, з огляду на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, суд вважає за необхідне розірвати шлюб між сторонами. Враховуючи, що позивачем [PERSON] вимога про зміну шлюбного прізвища в порядку ст. 113 СК України не заявлялася, остання просила залишити їй прізвище, в зв'язку з чим після розірвання шлюбу прізвище позивача залишиться без змін «[PERSON]». Вирішуючи питання щодо стягнення аліментів суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 07.07.2010 року, актовий запис № 3104 (а.с.8). Малолітня [PERSON] перебуває на утриманні матері [PERSON], мешкаючи з нею за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою, наданою виконавчим комітетом Феськівської сільської ради Золочівського району Харківської області від 28.01.2016 року(а.с.7). Визначаючи розмір аліментів у розмірі ? частки від усього заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, судом враховано положення ст. 182 СК України, а також визначений Законом України "Про державний бюджет України на 2016 рік" розмір прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років з 1 січня 2016 року - 1167 гривень, стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище відповідача [PERSON] Статтею 88 ЦПК України передбачений порядок розподілу судових витрат між сторонами, так, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позовні вимоги позивача [PERSON] щодо стягнення аліментів задоволено, стягненню з відповідача [PERSON] підлягають судові витрати на користь держави у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved