Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

29.11.2018 року Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «ПЗУ Україна» (на далі ПрАТ «СК «ПЗУ Україна») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування завданої майнової шкоди в порядку регресу. у своєму позові позивач зазначив, що 14.12.2015 року між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким страховик зобов`язався відшкодовувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу. 06.09.2016 року в м.Миколаєві сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля ГАЗ 2705, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під управлінням [PERSON] та припаркованого автомобіля ВАЗ 2115, державний реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до постанови Заводського районного суду міста Миколаєва від 03.10.2016 року, особою винною в настанні ДТП визнано [PERSON] та притягнено останнього до адміністративної відповідальності за ст. ст. 122-4,124 КУпАП. Ними був складений звіт вартості відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля від 19.09.2016 року. На підставі цього документу була здійснена виплата вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля ВАЗ 2115 державний реєстраційний номер [NUMBER] , яка становить 4 371,32 грн. Посилаючись на вищезазначене просили стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» суму завданої майнової шкоди в розмірі 4 371,32 грн. та витрати по оплаті судового збору. 04.01.2019 року ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва відкрито провадження по даній справі. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що 06.09.2016 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу ГАЗ 2705 д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу ВАЗ 2115 д/н [NUMBER] , водій якого [PERSON] знаходився поза межами свого транспортного засобу. Відповідно до Постанови Заводського районного суду м.Миколаєва від 03.10.2016 року по справі №487/4615/16-п провадження 3/487/1642/116, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] вимог ПДР України та останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності згідно ст.124 та ст.122-4 КУпАП. Судом встановлено, що між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АІ № 8899705 за яким страховик зобов`язався відшкодовувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, предметом якого є страхування транспортного засобу ГАЗ 2705 державний номер [NUMBER] . Відповідно до Звіту № PZU/2864/16 від 19.09.2016 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля ВАЗ 2115, державний реєстраційний номер [NUMBER] , становить 5 415 грн. 72 коп., вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля ВАЗ 2115, державний реєстраційний номер [NUMBER] , становить 4 371 грн. 32 коп. ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило на користь власника пошкодженого автомобіля страхове відшкодування в розмірі 4 371 грн. 32 коп., здійсненного на підставі заяви про настання страхового випадку від 09.09.2016 року та страхового акту № UA 2016090900021/L01/01 від 26.09.2016 року, що підтверджується платіжним дорученням № 46309 від 27.09.2016 року, який міститься в матеріалах справи. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Способами захисту є в т. ч. відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної шкоди. Частина 1 ст. 22 ЦК України передбачає, що особа, який завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Відповідно до положень частини 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Положення ст. 1191 ЦК України передбачають, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлений законом. Згідно до вимог ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи , відповідальної за завданні збитки. Статтею 27 Закону України "Про страхування" від 07.03.1996 року за № 85/96 встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. За таких обставин, суд вважає, що позивачем ПАТ «СК «Українська страхова група» правомірно заявлено вимогу до відповідача [PERSON] з приводу відшкодування завданої матеріальної шкоди в сумі 4 371,32 грн., що є сумою страхового відшкодування, сплаченою позивачем за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, та яка підлягає стягненню в порядку регресу з відповідача, як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, право вимоги до якої є абсолютним, що відповідає правовій позиції, наданій Верховним Судом України у постанові від 20.01.2016 року справа № 2808цс15. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Українська страхова група» до [PERSON] про відшкодування завданої майнової шкоди в порядку регресу підлягає задоволенню у повному обсязі. В порядку ст.141 ЦПК України, з урахуванням повного задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1762,00 грн., сплачений позивачем під час звернення з даним позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved