Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі - продажу житлового будинку з господарчими будівлями та побутовими спорудами дійсним та визнання права власності на житловий будинок з господарчими будівлями та побутовими спорудами, що розташований за адресою [ADDRESS] . В судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача - адвокат Курченко М.І. надіслав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач, згідно письмового клопотання, просила розглянути справу без її участі, позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно даних інформаційної довідки Комунального підприємства "Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 22 лютого 2019 року №99/04-02-03 станом на 31 грудня 2012 року, за даними паперових носіїв інформації право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване за [PERSON] на підставі дублікату свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Луканівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області від 25 червня 2008 року/ свідоцтво про право власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Луканівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області від 25 листопада 1989 року (а.с.26). Із матеріалів справи встановлено, що 25 вересня 1997 року [PERSON] та [PERSON] уклали угоду про купівлю - продаж, належного [PERSON] , житлового будинку з господарчими будівлями та побутовими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Продавець та покупець відповідно до вищезазначеного договору свої зобов`язання виконали. Позивач сплатив [PERSON] обумовлену договором вартість будинку, заселився до будинку, де проживає до теперішнього часу, а [PERSON] прийняла кошти за будинок та передала будинок у власність позивача, про що нею було складено письмову розписку (а.с.5). Ці обставини визнані учасниками справи, суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання відповідачем, тому згідно положень ч.1 ст.82 ЦПК України вони не підлягають доказуванню. Норми про державну реєстрацію правочинів, щодо відчуження нерухомості, введені тільки з набранням чинності Цивільного кодексу України 2003 року. До цього часу, в тому числі і на час укладення спірної угоди (1999 рік) норми, щодо реєстрації правочинів не були чинними. На той час діяли норми, які передбачали тільки реєстрацію нерухомого майна. Відповідно до вимог ст.227 Цивільного кодексу України (1963 року), договір купівлі-продажу житлового будинку, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, повинен бути нотаріально посвідчений. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Виконати вимоги закону щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку неможливо, так як продавець - [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується даними повного витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00022164150 від 20 лютого 2019 року (а.с.28). Разом з тим спадкоємець продавця - відповідач у справі не оспорює дійсність договору купівлі продажу житлового будинку з господарчими будівлями та побутовими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] на набуття позивачем права власності на нього. Згідно положень ст.153 Цивільного кодексу України (1963 року), договір є укладеним, якщо між сторонами досягнуто згоди за всіма істотними умовами. За приписами ч.2 ст..47 Цивільного кодексу України (1963 року), яка діяла на момент укладення угоди, визначено, що якщо відбулося повне або часткове виконання угоди, що потребує нотаріального посвідчення, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати таку угоду дійсною. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення угоди не вимагається. Враховуючи те, що угода купівлі-продажу фактично відбулася, сторони всі свої зобов`язання за договором купівлі-продажу виконали, нерухоме майно на час укладання угоди було належним чином зареєстроване, нотаріальне посвідчення спірної угоди в нотаріальному порядку не можливо в зв`язку із смертю однієї із сторін від нотаріального посвідчення, то суд вважає за можливе визнати вищезазначену угоду дійсною, та визнати за позивачем право власності на житловий будинок з надвірними спорудами.

Outcome: approved