Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Монастириського районного суду Тернопільської області з позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про зняття арешту з автомобіля марки «OPEL», модель «VIVARO», державний номерний знак [NUMBER] 2001 року випуску, тип транспортного засобу - пасажирський В, зареєстрований Львівським відділом реєстраційно-екземенаційної роботи ДАІ, 01 листопада 2007 року, що належить на праві власності [PERSON], який накладено постановою державної виконавчої служби Жовківського районного управління юстиції Львівської області від 19 червня 2013 року. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 07.03.2014 року Шевченківським районним судом м.Львова було прийнято рішення, згідно якого визнано право власності за [PERSON] на автомобіль марки «OPEL», модель «VIVARO», державний номерний знак [NUMBER] 2001 року випуску, тип транспортного засобу - пасажирський В, зареєстрований Львівським відділом реєстраційно-екземенаційної роботи ДАІ, 01 листопада 2007 року. Коли рішення набрало законної сили позивач звернувся в органи ДАІ для зняття транспортного засобу з обліку з метою його перереєструвати на своє ім'я. Однак йому стало відомо, що на вказаний транспортний засіб постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Жовківського районного управління юстиції Лукашовим О.А. накладено арешт від 19.06.2013 року, а тому вважає, що він не має можливості реалізувати своє право, оскільки накладений арешт перешкоджає користуватися автомобілем та порушує його права як власника даного автомобіля. Представник позивача, позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю просять їх задовольнити з підстав зазначених в позові. Представник відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, суду подав клопотання про розгляд даної справи без їхнього представника. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Заслухавши представника позивача, позивача, проаналізувавши та дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою відділу державної виконавчої служби Жовківського районного управління юстиції Львівської області від 19.06.2013 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить йому, в тому числі і автомобіль марки «OPEL», модель «VIVARO», державний номерний знак [NUMBER] 2001 року випуску. 25.07.2013 року відділом державної виконавчої служби Жовківського районного управління юстиції Львівської області за заявою уповноваженого представника стягувача по довіреності, виконавче провадження з примусового виконання щодо боржника [PERSON] закінчено, а виконавчий документ скеровано у Шевченківський відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції. Рішенням №466/966/14-ц Шевченківського районного суду м.Львова від 07.03.2014 року визнано за [PERSON] - позивачем по справі, право власності на автомобіль марки «OPEL VIVARO" 2001 року випуску, колір червоий, номер шасі (кузов, рама) [NUMBER], тип ТЗ - пасажирський В, реєстраційний номер [NUMBER]. Зазначене рішення набрало законної сили. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст. 16 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У п.п. 2, 4 Постанови Пленуму Верховного суду України N 6 від 27 серпня 1976 (з наступними змінами) «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» роз'яснено, що при розгляді позовів про виключення майна з опису суди зобов'язані всебічно і повно з'ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, додержуючись при цьому неухильно як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і правил про належність і допустимість доказів. Відповідно до п.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 2 ст. 286 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Так, як вишевказаним рішенням №466/966/14-ц Шевченківського районного суду м.Львова від 07.03.2014 року було визнано, що автомобіль марки «OPEL VIVARO" 2001 року випуску, належить на праві власності [PERSON], а не боржнику [PERSON], то суд приходить до переконання, що законне право позивача на володіння і розпорядження даним майном порушено і підлягає захисту, в зв'зку з чим позов є обгрунтованим, а позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом зняття арешту з зазначеного автомобіля.

Outcome: approved