Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до Сальницької сільської ради Хмільницького району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позов мотивований тим, що [INFO] померла баба позивача - [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно, яке остання заповіла позивачу. Позивач зазначає, що про існування заповіту йому не було відомо, а коли він дізнався про наявність заповіту на його ім`я та звернувся до нотаріальної контори, то у прийнятті заяви нотаріусом було відмовлено, оскільки ним пропущено визначений законом строк для прийняття спадщини. Також, позивач зазначає, що встановлений законом строк для прийняття спадщини ним пропущено через значну відстань між місцем його постійного проживання і місцем знаходження спадкового майна. За таких обставин, з посиланням на ст. 1272 ЦК України, позивач просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [INFO] [PERSON] терміном два місяці від дня набрання рішенням законної сили. Ухвалою суду від 02.12.2019 року у даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідачам визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 26.12.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Сальницької сільської ради Хмільницького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (копія на а.с. 5) підтверджено, що [PERSON] померла [INFO] в с. Сальниця Хмільницького району Вінницької області. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, серед якого право на земельну частку (пай) розміром 1,58 умовних кадастрових гектарів, вартістю 62447,47 грн, яка розташована на території Сальницької сільської ради, що належало померлій на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0132029 (а.с.10). Відповідно до заповіту від 13.09.2002 року, посвідченого секретарем Сальницької ради Хмільницького району Вінницької області, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] на [PERSON] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6-7, 9, 11). Правовідносини за цим позовом виникли 10.02.2003 року, коли відкрилася спадщина у зв`язку зі смертю спадкодавця, баби позивача - [PERSON] . Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про практику у справах про спадкування", відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). Суд, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. Вказаний висновок щодо застосування норм права викладений у п. 102 Постанови Верховного Суду від 04 грудня 2019 року (Справа № 917/1739/17). Приймаючи до уваги те, що спадщина на земельну частку (пай) відкрилася до 2004 р., строк для прийняття спадщини закінчився також до 01.01.2004 року, до спірних правовідносин належить застосувати норми чинного на той час ЦК УРСР, а не ЦК України на норми якого посилається позивач. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст. 550 ЦК УРСР строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. Листом державного нотаріуса Хмільницької державної нотаріальної контори Глуздань С.В. № 1263/01-16 від 12.12.2019 року (а.с. 17) повідомлено, що спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не заводилась. Зазначені позивачем причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, зокрема незнання про наявність заповіту на його ім`я, а також значна відстань між місцем його постійного проживання і місцем знаходження спадкового майна, суд визнає поважними, оскільки вони пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо оформлення спадщини. Враховуючи те, що позивач, будучи спадкоємцем за заповітом після смерті баби, пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, приймаючи до уваги те, що представник відповідача не заперечує проти задоволення позову, суд приходить до висновку про задоволення позову, що не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України. Судові витрати залишити за сторонами. На підставі ст.ст. 549, 550 ЦК України,

Outcome: approved