Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 19 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, зареєстрований в реєстрі за № 6297, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості за кредитним договором № 001-24227-060913 від 16 вересня 2013 року, що укладений між АТ «ОТП Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «ФК «Аланд» та [PERSON] в розмірі 29180,11 грн. та 200 грн. за вчинення виконавчого напису, стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 840 грн. 80 коп. Вимоги мотивує тим, що 06.09.2013 року між АТ «ОТП Банк» та позивачем було укладено кредитний договір № 001-24227-060913, відповідно до якого Банк надав позивачу кредит. У квітні 2020 року позивач дізнався, що 19.02.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. був вчинений виконавчий напис та зареєстрований в реєстрі за № 6297 про стягнення на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» 29380 грн. 11 коп. - заборгованості по кредитному договору в розмірі 29180 грн. 11 коп. та 200 грн. за вчинення цього виконавчого напису. Позивач вважає що виконавчий напис вчинений з порушенням статті 88 Закону України «Про нотаріат» та пункту 3,1 частини 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки заборгованість, що зазначена у виконавчому напису не є безспірною. Письмову вимогу про усунення порушень позивач не отримував, у зв`язку з чим був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення, тому у нотаріуса не було підстав для вчинення виконавчого напису та стягнення суми заборгованості. Більше того, позивач жодного договору не укладав з ТОВ «Аланд» і жодних документів, підтверджуючих наявність будь-яких зобов`язань перед відповідачем не отримував. Також, вчиняючи 19.02.2020 року виконавчий напис, нотаріус не звернув уваги на те, що з дня виникнення права вимоги банку стосовно зобов`язань з погашення відсотків минуло більше трьох років загальної позовної давності, а по пені минуло більше одного року спеціальної давності. Дані строки відповідач на день вчинення виконавчого напису пропустив. Тобто відповідач звернувся до нотаріуса за вчиненням оспорюваного виконавчого напису поза межами строку позовної давності. Нотаріус дану обставину не перевірив та на його думку вчинив незаконний виконавчий напис. При вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус керувалась п.1 розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» Переліку. Між тим, п.1 розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договір); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. В матеріалах нотаріальної справи відсутні будь-які докази того, що кредитний договір про комплексне банківське обслуговування № 0941/005268-ZP від 19.07.2013 року, був нотаріально посвідчений. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням приписів ст. 87 та ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Ухвалою суду від 14.05.2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження і призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Ухвалою суду від 17.06.2020 року розгляд справи відкладено. 27.07.2020 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ч.4 ст. 223, ст. ст. 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено: 06.09.2013 року [PERSON] в ПАТ «Дельта Банк» підписав заяву № 001-24227-060913 про відкриття рахунку № [NUMBER] з лімітом кредитної лінії - 20000 грн., картка Visa International та/або MasterCard Worldwide та/або ВОПС Дельта, строк Ліміту кредитної лінії: 364 (календарних) дні, тарифний пакет (Тарифи): Кредитна картка № 1 ЕВОЛЮЦІЯ ХL (World) - неіменна (а.с. 56) Згідно письмової вимоги (повідомлення) вих. № 7371 від 12.11.2019 року ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» надіслало повідомлення на ім`я [PERSON] про наявність заборгованості перед стягувачем у розмірі 42506,76 грн. станом на 12 листопада 2019 року та просили негайно погасити заборгованість в строк до 29 листопада 2019 року (а.с.58). 14.02.2020 року ТОВ «ФК «Аланд» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. з заявою про вчинення виконавчого напису. Додатком зазначено: оригінал кредитного договору, договори відступлення права вимоги, засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків їх погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, документи стягувача (а.с.54). Випискою з рахунку [PERSON] із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за Кредитним договором № 001-060913 від 06.09.2013 року станом на 14.02.2020 року (включно) визначена заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» за кредитним договором № 001-24227-060913 від 06.09.2013 року в сумі 29180,11 грн. та суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису. Дані про рух коштів відсутні. (а.с.55). Згідно копії договору № 2/К про відступлення права вимоги за кредитними договорами від 19.12.2016 року ПАТ «Дельта Банк» відступив ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-капітал» належні банку, а ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-капітал» набув права вимоги банку до позичальників-фізичних осіб, зазначених у додатку № 1 до Договору (а.с.46-50). Додаток № 1 додоговору № 2/К про відступлення права вимоги за кредитними договорами від 19.12.2016 року суду не надано. Витяг з Договору відступлення прав вимоги № 02/10/2019__ від 02.10.2019 року, укладеного між ТОВ «Компанія з управління активами « Прімоколект-капітал» та ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» із визначення Кредитного договору (Кредитних договорів права за якими перейшли до ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» на підставі Договору № 2/к про відступлення права вимоги за кредитними договорами від 19.12.2016 р. укладені між ТОВ «Кампанія активами «Прімоколект-Капітал» та ПАТ «Дельта Банк» посвідчений одноособово представником ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» не містить прізвище боржника [PERSON] ( а. с. 48-50) і ні є доказом у даному провадженні. Згідно копії договору відступлення прав вимоги № 02/10/2019-ФА від 02.10.2019 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» прийняла належні ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» права грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі Боржників укладеними між первинним кредитором і боржниками (а.с.51-53). Відповідно до реєстру договорів відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги на підставі яких Кредитор набув право вимоги за Кредитними договорами до боржників де первинним кредитором є ПАТ «Дельта Банк» договір № 2/К про відступлення права вимоги за кредитними договорами від 19.12.2016 року відсутній. Витяг з Договору відступлення прав вимоги № 02/10/2019-ФА від 02.10.2019 року, укладеного між ТОВ «ФК «Аланд» та ТОВ ФК «Кредит Капітал» до ТОВ «ФК «Аланд» на підставі договору відступлення прав вимоги № 02/10/2019-ФА від 02.10.2019 року, укладеного між ТОВ «ФК «Аланд» та ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» перейшли права за кредитним договором № 001-24227-060913 від 06.09.2013 року, боржник [PERSON] (а. с. 57) складений директором ТОВ ФК «Аланд» одноособово і ні є належним доказом укладання угоди з ТОВ ФК «Кредит-Капітал». 19.02.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 6297 про стягнення заборгованості з [PERSON] Боржником за Кредитним договором № 001-24227-060913 від 06.09.2013 року, укладеним із ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Аланд», на підставі Договору відступлення прав вимоги № 02/10/2019-ФА укладеного 02 жовтня 2019 року на користь ТОВ «ФК «Аланд». Строк, за який проводиться стягнення: 13.08.2017 року по 12.11.2019 року. Загальна сума заборгованості складає 29180,11 грн., в тому числі плата за вчинення виконавчого напису в сумі 200,00 грн. (а. с. 34) Постановою від 30.03.2020 року приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін О.П. відкрив виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 6297 виданого 19.02.2020 року виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з боржника яким є [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія» «Аланд» заборгованості в розмірі 29380,11 грн. (а. с. 13-14, 15). За загальним правилом ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку). Згідно з п. п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно глави 16 Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитним договором подаються, зокрема, оригінал кредитного договору, засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів в обґрунтування вимог щодо безспірності заборгованості та пропуску строку вчинення виконавчого напису, тому суд позбавлений можливості встановити факт підтвердження (або спростування) безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріусом, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, зокрема правильності нарахування процентів за користування кредитом, розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту. Письмова вимога на ім`я [PERSON] направлялася за адресою місця реєстрації особи і адресою зазначеною у кредитному договорі, тому не отримання позивачем письмової вимоги не свідчить про порушення права позивача на оспорювання і подання заперечень щодо визначення суми заборгованості. З дослідженого виконавчого напису вбачається, що період стягнення заборгованості визначений з 13.08.2017 року по 12.11.2019 року і складається з суми простроченої заборгованості за сумою кредиту та простроченої заборгованості за процентами, виконавчий напис вчинений 19.02.2020 року, тому судом не встановлено порушення нотаріусом строків вчинення виконавчого напису. Стягнення пені за даним виконавчим написом не здійснена. Судом не встановлено порушення нотаріусом п. 2 Постанови КМ України № 1172від 29.06.1999 року "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", оскільки вимога нотаріального посвідчення договору не регулює правовідносини що виникають з кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Суд визнає доводи позову в частині відсутності боргових зобов`язань [PERSON] перед ТОВ «ФК «Аланд» відповідно до кредитного договору № 001-24227-060913 від 06.09.2013 року обґрунтованими, оскільки з наданих суду копій документів вбачається, що відсутнє підтвердження відступлення права вимоги від ПАТ «Дельта-Банк» до ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект - Капітал» за кредитним договором № 001-24227-060913 від 06.09.2013 року, яке в подальшому могло бути передано ТОВ «ФК «Аланд», що є порушенням ст. 88 Закону України «Про нотаріат» і підставою для задоволення позову. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved