Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

24 квітня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі по 200,00 грн. щомісячно на кожну дитину. На обгрунтування позовних вимог вказує про те, що Рішенням Зарічненського районного суду від 01 березня 2017 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Від цього шлюбу мають спільних дітей, а саме синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу діти залишилися на утриманні п озивача, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитей, не приймає участі в їхньому вихованні. На даний час відповідач не має постійного місця роботи, має мінливі доходи. Вважає, що відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання малолітніх дітей. В судовому засіданні [PERSON] предявлений позов підтримала повністю з підстав викладених у позовній заяві. Просила суд задоволити позов, оскільки відповідач добровільно витрати на утримання дітей не сплачує та у їх вихованні участі не приймає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні щодо предявленого позову заперечив, пояснив суду, що не має офіційного місця роботи тому не може сплачувати аліменти на утримання дітей. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого: Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 01 березня 2017 року. Від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ГЮ № 166376, виданого 03 травня 2012 року, [PERSON], [INFO] що стверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ГЮ № 221488, виданного 22 січня 2015 року Виконавчим комітетом Річицької сільської ради Зарічненського району Рівненської області. Згідно вказаних свідоцтв про народження відповідач записаний батьком малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Судом встановлено, що на даний час малолітні діти проживають разом з матірю [PERSON] і перебувають на її утриманні. Відповідно до положень ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, даний обовязок є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, при чому обовязком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач офіційно не працює, проте має нерегулярний, мінливий дохід, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України наявні підстави для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України враховує, що малолітні діти знаходиться на матеріальному утриманні позивача, відповідач участі в матеріальному забезпеченні дітей не приймає, є здоровою, працездатною особою, офіційно не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, немає інших утриманців. Таким чином суд, враховуючи, рівність обовязку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище позивача та відповідача, вважає що є підстави для визначення аліментів саме у розмірі по 200,00 (двісті) гривень 00 коп. на кожну дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved