Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

15.11.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просив розірвати шлюб укладений між позивачем та відповідачем. Позовна заява мотивована тим, що 08 серпня 1999 року сторони зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис за №14. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось через несумісність характерів та різні погляди на життя у зв'язку з чим їх сім'я розпалась і вже понад рік сторони проживають окремо. Таким чином, позивач вважає, що шлюб існує формально, а тому подальше збереження шлюбу неможливе. Позивач в судове засідання призначене на 17.01.2018р. не з'явився, однак 12.12.2017р. подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій зазначив про те, що позовні вимоги викладені в позовній заяві підтримує повністю та просить суд їх задовольнити, на стягненні судових витрат останній не наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. (а.с. 18) Відповідач в судове засідання призначене на 12.12.2017р. не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином. Однак конверт з повісткою про виклик в судове засідання повернувся на адресу суду з відміткою відділення поштового зв'язку "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 16-17), що розцінюється судом як належне повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи. З огляду на наведене вище, розгляд справи було відкладено на 17.01.2018р., про що відповідачу повторно надіслано повістку про виклик в судове засідання. При цьому, ні рекомендоване повідомлення, ні конверт з повісткою про виклик в судове засідання відповідача на 17.01.2018р., на адресу суду не повернулися. В той же час, як вбачається з реєстру на відправлення рекомендованої кореспонденції Вінницького міського суду Вінницької області за 13.12.2017р. - [PERSON] було направлено судову повістку за адресою: м. Вінниця, вул. Марії Литвиненко - Вольгемут[ADDRESS], за номером відправлення 2105008211845 (а.с. 23 - зворотня сторона). Здійснюючи перевірку отримання відповідачем поштового відправлення №2105008211845 судом встановлено, що вказане поштове відправлення вручено за довіреністю 14.12.2017 року, що підтверджується повідомленням роздрукованим з офіційного веб сайту Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» http://ukrposhta.ua/. (а.с. 24) З огляду на вищевикладене суд вважає, що відповідача повідомлено належним чином про дату, час та місце розгляду справи, однак остання в судове засідання повторно не зявилася не повідомивши про причини неявки. Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~\~\~\~ Разом з тим, відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). \~\~\~\~ Таким чином, з урахуванням приписів статей 223, 280 ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки відповідач не зявилася в судове засідання без повідомлення причин, хоча була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не подала до суду відзив, а позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи та надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи\~з наступного. 08 серпня 1999 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - Макогін) [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний\~актовий запис за №14 та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії I-АМ №204763, яке видане повторно 04 листопада 2017 року Тульчинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 4) Сімейне життя між сторонами не склалось, шлюб існує формально, а тому подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Згідно з частиною другою статті 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до частини першої статті 110 СК України, позов про\~розірвання шлюбу може предявити один із подружжя. Згідно зі статтею 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі саттею 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. З урахуванням вимог статті 141 ЦПК\~України, всі\~судові\~витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача\~на користь\~позивача. Однак, оскільки позивач на відшкодуванні судових витрат не наполягає, суд вважає, що судові витрати повязані зі сплатою судового збору необхідно залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved