Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

18 липня 2017 року [PERSON] предявила вказаний позов, посилаючись на наступні об- ставини. 10.08.2007 р. вона уклала шлюб з [PERSON] у виконавчому комітеті Струмківської сіль- ської ради Татарбунарського району Одеської області. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти зна- ходяться на її утриманні, відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання си- нів. тому просила стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно до повноліття старшого сина, але не менше встановленого законом мінімум розміру аліментів. Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач двічі в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи за місцем реєстрації та проживання сповіщався належним чином - поштою з повідомленням (а.с.12, 15). Відомостей про поважність причин його неявки суд не має і вважає, що він не зявився без по- важних причин. Також суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, з ухваленням заочного рішен- ня. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. З копії свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 056726 (а.с.2) видно, що 10.08.2007 р. виконкомом Струмківської сільської ради Татарбунарського району Одеській області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], 11.10.1988 р. народ- ження, актовий запис № 7. Згідно копій свідоцтв про народження серії І-ЖД № 375410 та серії 1-ЖД № 112304 (а.с.3-4), у сторін по справі народилися діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Довідкою виконкому Струмківської сільської ради Татарбунарського району від 23.06.2017 р. (копія на а.с.6) підтверджується, що на утриманні [PERSON] знаходяться діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сімї є першоосновою ро- звитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за вихо- вання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, нав- чання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 27 Конвенції «про права дитини» від 20.11.1989 р. (ратифікована Постановою ВР України № 789-ХІІ від 27.02.1991 р.) передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки, або інші осо- би, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібнос- тей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпе- чення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч.2,3 ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягува- тися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстар- шою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Пленум Верховного Суду України у п.17 своєї постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. № 3 розяснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд по- винен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх до- чки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони у справі мають двох неповнолітніх дітей, які знаходиться на утриманні матері, відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Тому суд вважає за можливе та необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на користь позивача на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття сина [PERSON], тобто до 16.02.2026 р. Як передбачено ст.191 СК України, аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову, тобто у даному випадку з 18.07.2017 р. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в сумі 640 грн., відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved