Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

16 квітня 2019 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту про те, що [PERSON] , котра померла [INFO] являється її матір`ю. Мати заявника володіла земельною ділянкою на праві приватної власності на земельну ділянку, площею 3,17 гектарів, що розташована на території Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області, посвідчену державним актом на право власності на землю серії [NUMBER] , виданим Долинською сільською радою Ананьївського району Одеської області 27 грудня 2001 року. Заповіту стосовно розпорядження своїм майном [PERSON] не залишила. Заявник звернулася до Ананьївської районної державної нотаріальної контори для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке належало [PERSON] , померлої [INFO] . Однак заявнику державним нотаріусом було відмовлено, в зв`язку з тим, що не можливо встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] шляхом безпосереднього пошуку відомостей в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, тому державним нотаріусом було рекомендовано [PERSON] звернутися до суду. [PERSON] , як спадкоємець першого ступеню споріднення за законом, претендує на переоформлення у якості спадкового майна вищезазначеної земельної ділянки, яка належала її матері. Крім заявника інших претендентів на дану спадщину немає. Заявник, як донька спадкодавця фактично прийняла спадщину матері 29 березня 2018 року в Ананьївській районній державній адміністрації Одеської області, за її заявою заведена спадкова справа за №93/2018. В судовому засіданні, під час розгляду справи заявник, вимоги викладені в заяві підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник заявника у судовому засіданні пояснила, що при зверненні до нотаріальної контори в підтвердження родинної лінії [PERSON] надала свідоцтво про народження, в якому містяться відомості про її матір та батька, при цьому в свідоцтві про народження ім`я заявника зазначається « [PERSON] », а в свідоцтві про шлюб, паспорті та інших документах ім`я заявниці значиться, як « [PERSON] ». Крім цього нотаріус провела пошук відомостей в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо народження [PERSON] , та виявила відсутність запису щодо народження заявника. При зверненні до Ананьївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, їй як представнику заявника в письмовій та усній формі було повідомлено про те, що безпосередньо сам актовий запис про народження поновити можливо, але без вказівки батьків. Такого роду поновлення заявника не влаштовують, так як при оформленні спадщини її матері для підтвердження родинних відносин між заявником та спадкодавцем їй потрібно, щоб у її свідоцтві про народження та у відповідному актовому запиті були в наявності відомості про її матір [PERSON] . Представник заінтересованої особи у судовому засідання, пояснив, що добре знає заявника та пам`ятає її покійну матір та може підтвердити той факт, що [PERSON] являється донькою померлої [PERSON] . Проти задоволення заявлених вимог [PERSON] не заперечує. Суд, взявши до уваги пояснення заявника, представника заявника та представника заінтересованої особи, допитавши свідків, вивчивши та перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку, що заявлені вимоги заявника підлягають задоволенню з наступних підстав. Свідок [PERSON] , в судовому засіданні, під час розгляду справи, пояснив, що проживає по сусідству з [PERSON] та зазначив, що при народженні прізвище заявника було [PERSON] , а вже після укладення шлюбу вона змінила його на прізвище [PERSON] . Також зазначає, що пам`ятає, як мати заявника весь час проживала з нею та підтвердив той факт, що [PERSON] являється матір`ю [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні, під час розгляду справи, пояснив, що він проживає по сусідству з заявником та пам`ятає, що разом з [PERSON] проживала її мати [PERSON] . Крім того, судом установлено, що згідно копії паспорту заявник - [PERSON] , [INFO] , уродженка, зареєстрована та мешканка [ADDRESS] (а.с. 5-6). Згідно копії свідоцтва про народження, виданого 07 квітня 1937 року за №2193785 Шимківською сільською радою Ананьївського району Одеської області, батьками заявника [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Крім того в копії свідоцтва про народження ім`я заявника зазначено « [PERSON] » (а.с. 7). Судом встановлено, що 19 червня 1961 року, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після укладення шлюбу обрала прізвище [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 19 червня 1961 року (а.с.8). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконкомом Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області (а.с. 9). Встановлено також, що відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , котрий виданий на підставі рішення 9 сесії ХХІІІ скликання Долинської сільської ради народних депутатів Ананьївського району Одеської області від 30 січня 2001 року №5, на ім`я [PERSON] , яка на праві приватної власності на землю має 3,17 гектарів земельної ділянки, яка розташована на території Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області (а.с.10). Згідно копії довідки, яка видана 19 березня 2018 року Долинською сільською радою Ананьївського району Одеської області за №163, вбачається, що померла [PERSON] дійсно була зареєстрована та фактично мешкала по день смерті [INFO] за адресою [ADDRESS] разом з [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до копії довідки виданою 19 березня 2018 року за №164 Долинською сільською радою Ананьївського району Одеської області, померла [PERSON] дійсно була зареєстрована та фактично мешкала по день своєї смерті [INFO] за адресою [ADDRESS] (а.с. 13). З виписки та витягу із по господарської книги Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області за 1955-1957 роки, котра видана 28 березня 2019 року за №189, вбачається, що [PERSON] , зазначена як донька [PERSON] (а.с. 15-16). Державний нотаріус Ананьївської районної державної нотаріальної контори Мороз Н.О., відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно [PERSON] , померлої [INFO] , в зв`язку з тим, що не можливо встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] та рекомендовано заявнику звернутися з відповідною заявою до суду (а.с.14). В листі виданого 09 квітня 2019 року за 545/61-16 Ананьївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану зазначається, що [PERSON] можливо поновити актовий запис про народження, однак графа батьки залишиться не заповненою (а.с.18-19). Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з положеннями п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Згідно з Постановою Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про становлення фактів, що мають юридичне значення», наведений у ст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.293 та п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до п.7 вказаної постанови Пленуму, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що родинні стосунки заявника [PERSON] та [PERSON] , підтверджені в результаті розгляду справи та заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved