Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

[PERSON] 26.01.2016 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 08.03.1999 року у виконкомі Топільницької сільської ради Старосамбірського району Львівської області зареєструвала шлюб з відповідачем та змінила своє дівоче прізвище [PERSON] на [PERSON]. Від спільного подружнього життя з відповідачем мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач тривалий час періодично зловживає алкогольними напоями, обзиває її нецензурними словами, матеріально не забезпечує сім'ю. Чоловік втратив до неї почуття поваги та любові, між ними немає взаєморозуміння. Неодноразово намагалася зберегти сім'ю заради дітей. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 08.03.1999 року у виконкомі Топільницької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, актовий запис №3. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та дала пояснення, аналогічні, викладеним у позовній заяві, а також додатково пояснила, що втратила до відповідача почуття любові та поваги, оскільки він постійно вдома скандалить, намагався її побити, така його поведінка негативно впливає на її стан здоров»я та стан здоров»я їхніх дітей. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був належно повідомлений, письмових заперечень на позовну заяву не надав, заяву про розгляд справи у його відсутності не надіслав, від отримання судової повістки відмовився (а.с.21). Відповідно до ч.8 ст. 76 ЦПК України особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України вважає за можливе слухати справу за його відсутності. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони одружилися 08.03.1999 року, зареєструвавши шлюб у виконкомі Топільницької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, актовий запис №3 /а.с.4/. Від спільного подружнього життя у них є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.5-6). З долученої постанови Старосамбірського районного суду вбачається, що відповідач дійсно вчиняв насильство в сім»ї, за що його обуло визнано винуватим за ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Відмова відповідача від отримання судової повістки та його неявка в судове засідання також вказує на його байдуже ставлення до збереження сім'ї. Наведене свідчить, що сім'я сторін розпалася, а шлюб носить формальний характер. Позовні вимоги позивачки ґрунтуються на законі. Згідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на стійке волевиявлення позивачки та, беручи до уваги наведені обставини, які свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та стало неможливим, то шлюб слід розірвати. Судові витрати, понесені позивачкою при поданні позову до суду у відповідності до ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача у користь позивача. А тому,

Outcome: approved