Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

31.10.2016 року позивач звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги фактичним припиненням подружнього життя і неможливістю збереження сім'ї. Зазначила, що 08 червня 2012 року між сторонами було укладено шлюб, спільних дітей від якого у подружжя немає. На теперішній час сторони припинили шлюбні відносини, через аморальний спосіб життя чоловіка. Вони мешкають окремо за різними адресами, не ведуть спільне господарство і фактично не спілкуються між собою. Майнового спору про поділ майна, що є їх спільною власністю не має. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, позивач в судове засідання не прибула, але надала до суду заяву щодо розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі (а.с. 8). Відповідача [PERSON] було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки, яку відповідач отримав, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення відправлення (а.с.14), але відповідач в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, з заявами (клопотаннями) щодо відкладення розгляду справи до суду не звертався. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 08 червня 2012 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області зроблений актовий запис №42, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, що його видано повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області 23.09.2015 року серії [NUMBER] (а.с.6). Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою статті 112 СК Україна, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] припинили шлюбні відносини, не проживають однією сім'єю та не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснили дій щодо збереження родинних стосунків, між ними встановились недружні взаємовідносини, позивач не має наміру зберегти сім'ю. Враховуючи викладене, суд визнає, що надання подружжю строку для примирення у даному випадку суперечить моральним засадам суспільства. Згідно до положень ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] та [PERSON], збереження їх сім'ї є неможливе та суперечить їх інтересам, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу, прізвище позивача "[PERSON]" залишити без змін. З приводу вимоги позивача про відшкодування понесених нею судових витрат суд зазначає таке. Згідно із ст. 79 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. [PERSON] при поданні позову сплачено в дохід держави судовий збір у розмірі 551,21 грн., що підтверджено наданою позивачем квитанцією (а.с.2). Позивач просить стягнути з відповідача на її користь частину витрат, а саме - 275,60 грн. За цих обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача частини суми судового збору. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved