Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

20.02.2018 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження дитини. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він знаходиться в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. В червні 2017 року вони виїхали на територію тимчасово окупованої Автономної республіки Крим, а саме в м.Євпаторію, вулиця Ювілейна, будинок 19, де проживає сестра дружиниАлтибаєва [PERSON]. Проживаючи на окупованій території Автономної Республіки Крим, дружина 17 вересня 2017 року народила доньку, якій надали імя [PERSON]. Після народження доньки батькам, Державним бюджетним закладом охорони здоровя Республіки Крим «Євпаторійський пологовий будинок» було надане медичне свідоцтва про народження. На даний час дружина разом з донькою не може переїхати до свого постійного місця проживання за місцем офіційної реєстрації, а саме до [ADDRESS] та отримати свідоцтво про народження дитини на підконтрольній Україні території. Він як батько, звернувся з заявою до Покровського районного у місті [PERSON] відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з питанням державної реєстрації народження дитини доньки, надавши свій паспорт та медичне свідоцтво про народження дитини. Проте, в державній реєстрації народження їх дитини йому було відмовлено, в звязку з тим, що предявлено медичний документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006р. № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р. за №1150/13024. За відсутності документа закладу охорони здоровя офрмленного у відповідності до чинного законодавства, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. З цих причин, заявник змушений звернутися до суду з даною заявою для встановлення факту народження дитини. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, надавши суду заяву, у якій свої вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд розглядати справу за його відсутністю та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Представник зацікавленої особи до суду не з'явився, начальник Покровського районного у місті [PERSON] відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області[PERSON] надала суду заяву в якій просила розгляд справи провести за відсутності представника цієї установи. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що вимоги [PERSON] про встановлення юридичного факту народження дитини підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 27 квітня 2013 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] (після реєстрації шлюбу прізвища залишились не змінними), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сімї актів, про що складено відповідний актовий запис № 713. Від сумісного життя 17 вересня 2017 року на окупованій Автономній Республіці Крим, у [PERSON] народилась донька, [PERSON], що підтверджується медичним свідоцтвом про народження, серія 35 №030068, виданого Державним бюджетним закладом охорони здоровя Республіки Крим «Євпаторійський пологовий будинок», копія свідоцтва долучена до матеріалів справи. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989р., ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання її зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Як вбачається зі змісту заяви [PERSON] в лютому 2018 року звернувся з заявою до Покровського районного у місті [PERSON] відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з питанням державної реєстрації народження дитини доньки, яка народилась 17 вересня 12017 року у його дружини [PERSON], [INFO], у місті Євпаторія, Автономна Республіка Крим, Україна, надавши свій паспорт та медичне свідоцтво про народження серія 35 №030068, виданого 18.09.2017, Державним бюджетним закладом охорони здоровя Республіки Крим «Євпаторійський пологовий будинок». Матеріалами справи підтверджується, що 20 лютого 2018 року [PERSON] в державній реєстрації народження доньки було відмовлено, в звязку з тим, що предявлено медичний документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024, оригінал відмови №17/14.11-144 від 20.02.2018 р., міститься в матеріалах справи. Відповідно до статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Магістрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.7 Закону України "Про громадянство України" особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка і має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно до пункту 2 глави 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 18.10.2000 за № 719/4940 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 № 3307/5 (зі змінами)), підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є медичне свідоцтво про народження (форма №103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024. Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» N 1207-VII від 15 квітня 2014 року, державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом (частина друга статті 9 Закону). Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою статті 9 Закону, є недійсними і не створює правових наслідків (частина третя статті 9 Закону). Таким чином, за відсутності документа закладу охорони здоровя, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно статті 317 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що справи про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що для проведення державної реєстрації народження дитини на території України є обєктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України вимоги заявника [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Таким чином, заявником [PERSON] доведено належними доказами, факт народження 17 вересня 2017 року доньки [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved