Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

30.04.2021р. [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій заінтересованою особою визначив Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради, про встановлення факта проживання разом однією сім`єю із [PERSON] (а.с. 1-3). Ухвалою судді Наумової О.С. від 05.07.2021р. відкрито провадження у справі (а.с. 10). 06.05.2021р. заявник уточнив заяву, залучивши заінтересованою особою [PERSON] (а.с. 12 - 14). В обґрунтування заяви посилався на те, що заявник є сином [PERSON] і [PERSON] , народився [INFO] , коли батьки перебували у шлюбі. 19.08.1996р. батьки розірвали шлюб і 07.06.1997р. мати [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , з яким вона і заявник мешкали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Також з ними проживали батьки матері - [PERSON] і [PERSON] (бабуся і дід заявника), які у 1996 році виїхали на постійне місце проживання до держави Ізраїль. Особовий рахунок на квартиру був переоформлений на матір [PERSON] , яка стала основним квартиронаймачем, оскільки квартира не була приватизована. [INFO] мати [PERSON] померла. У шлюбі з [PERSON] дітей не було, після її смерті залишилося двоє правонаступників - заявник і чоловік. На момент смерті заявник був зареєстрований за іншою адресою: [ADDRESS] . Тому особовий рахунок на квартиру по [ADDRESS] , був переоформлений на вітчима [PERSON] , який у квартирі був зареєстрованим з 22.08.2003р. Не дивлячись на те, що реєстрація місце проживання заявника змінювалася, він постійно проживав з матір`ю і вітчимом у квартирі за адресою: [ADDRESS] , яку вважав своїм домом. Поновив реєстрацію за вказаною адресою 15.02.2019р. і тепер у квартирі зареєстровані він і вітчим [PERSON] . [PERSON] одружився на матері коли заявникові було 6 років. Вітчим фактично виховав заявника, приймав активну участь у його розвитку, водив і забирав зі школи, став для нього рідним батьком і між ними склалися гарні стосунки. [PERSON] вважає своїм батьком, не дивлячись на те, що між нами відсутні родинні стосунки, він є членом його сім`ї. Квартира у [ADDRESS] , перебуває в комунальній власності. З вітчимом домовилися про те, що квартира буде приватизована на заявника, оскільки фактично належить родичам останнього з самого початку. З метою приватизації заявник в лютому 2021 року звернувся до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради із заявою про приватизацію. Але листом Департамента від 17.02.2021р. № 3/16-728 відмовлено у приватизації і причиною, серед іншого, зазначено те, що у наданій довідці про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 28.12.2020р. № 12039 та Електронній картотеці Департамента адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради не визначено родинних стосунків. Тому заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю з метою реалізації права на приватизацією квартири, яка перебуває у його користуванні. На підставі викладеного, просив встановити факт свого спільного проживання однією сім`єю з вітчимом [PERSON] з 07.06.1997р. по день прийняття рішення. Заявник і його представник - адвокат Садовський І.В. (діє на підставі договору від 10.04.2021р. - а.с. 21) в судовому засіданні вимоги заяви підтримали і просили суд її задовольнити. 19.05.2021р. надали заяву про завершення розгляду справи без їх участі, вимоги заяви підтримали (а.с. 39). Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні проти вимог заяви не заперечував, вважав за можливе встановити факт спільного проживання із заявником однією сім`єю з 07.06.1997р. у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] . Представник заінтересованої особи - Департамента житлового господарства Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 29), заяв клопотань не надав. Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до таких висновків. Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За вимогами ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 19.08.1996р. був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 6). Заявник [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] і [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 6, зворот). 07.06.1997р. мати заявника [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть (а.с. 7. зворот). До заяви долучені довідка про реєстрацію місця проживання [PERSON] та довідка про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 28.12.2020р. за № 12039, з яких видно, що за адресою: [ADDRESS] , проживають і зареєстровані дві особи - заявник [PERSON] (родинні стосунки відсутні) з 15.02.2019р., і [PERSON] (наймач) з 22.08.2003р. (а.с. 15, 16). Як вказує заявник [PERSON] одружився на матері [PERSON] коли заявникові було 6 років. Вітчим фактично виховав його, заявник відносився і відноситься до нього як до рідного батька. Він (заявник), мати і [PERSON] мешкали однією сім`єю у квартирі за адресою: [ADDRESS] . У шлюбі з [PERSON] дітей не було, після її смерті залишилося двоє правонаступників - заявник і чоловік. На момент смерті заявник був зареєстрований за іншою адресою: [ADDRESS] . Тому особовий рахунок на квартиру по [ADDRESS] , був переоформлений на вітчима [PERSON] , який у квартирі був зареєстрованим з 22.08.2003р. Не дивлячись на те, що реєстрація місце проживання заявника змінювалася, він постійно проживав з матір`ю і вітчимом за адресою: [ADDRESS] , де були його особисті речі, постійно там ночував, своїм рідним домом вважав цю квартиру. Поновив реєстрацію за вказаною адресою 15.02.2019р. і наразі у квартирі зареєстровані він і вітчим [PERSON] . В судовому засіданні заявник надав аналогічні пояснення. Допитаний в судовому засіданні у якості свідка [PERSON] пояснив, що дійсно одружився на матері заявника [PERSON] , коли заявник був дитиною, виховував його, ставився як до рідного сина. Не дивлячись на те, що він був прописаний за іншою адресою до 2003 року (м. Дніпро, вул. Ю. Савченка), фактично вони разом (заявник, [PERSON] і [PERSON] ) мешкали однією сім`єю у квартирі за адресою: [ADDRESS] , фактично з 1997 року. Після смерті дружини [PERSON] він залишився проживати у квартирі із пасинком. До цього часу відносини між ними добрі, як між батьком і сином. Підтвердив, що дійсно згоден на те, щоб лише [PERSON] приватизував квартиру, оскільки він ( [PERSON] ) використав своє право на приватизацію. До матеріалів заявник також долучив заяву [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , у якій повідомлено, що [PERSON] є сусідкою заявника, приблизно з 1995 року перебувала у дружніх стосунках з матір`ю заявника [PERSON] , яка мешкала за адресою [ADDRESS] . Остання перебувала у шлюбі з [PERSON] . У [PERSON] був син від першого шлюбу [PERSON] . Проживали вони разом однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] була з ними у дружніх стосунках, бувала у гостях у [PERSON] і [PERSON] . Син [PERSON] мешкав разом з батьками, вона часто його бачила вдома. Зі слів [PERSON] , а також і в процесі спілкування, [PERSON] зробила висновок про те, що відносини між [PERSON] і [PERSON] є дуже гарними, як між рідними, незважаючи на те, що [PERSON] не є батьком [PERSON] . [PERSON] займався вихованням [PERSON] , фактично ставився до нього як до свого сина. У травні 2017 р. [PERSON] померла, [PERSON] продовжує спілкуватися з її сином [PERSON] і [PERSON] . Відносини між [PERSON] і [PERSON] залишилися колишніми, вони також з повагою ставляться один до одного, підтримують один одного. Незважаючи на те, що вони не є родичами, однак вони складають сім`ю, адже більше 20-ти років спільно проживають, ведуть спільне господарство, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (а.с. 30). Як видно із матеріалів справи на звернення заявника щодо приватизації квартири листом Департамента житлового господарства Дніпровської міської ради від 17.02.2021р. № 3/16-728 відмовлено у приватизації. Причиною, серед іншого, зазначено те, що у наданій [PERSON] довідці про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 28.12.2020р. № 12039 та Електронній картотеці Департамента адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради не визначено родинних стосунків (а.с. 19). Листом КП «ДМБТІ» ДМР від 30.11.2020р. № 14229 на запит заявника повідомлено, що станом на 31.12.2012р. в інвентаризаційних справах відомості щодо реєстрації права власності на нерухоме майно за адресами: [ADDRESS] , [ADDRESS] , за [PERSON] і [PERSON] відсутні. Станом на 31.12.2012р. в інвентаризаційній справі за адресою: [ADDRESS] містяться відомості про право власності за [PERSON] на 1/3 ч. на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03.02.1999р., виданого Виконкомом міської Ради народних депутатів, згідно розпорядження № 5/307-99, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР; за [PERSON] - на 2/3 ч. на підставі свідоцтва про право на спадщину від 21.08.2008р., виданого П`ятою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою, за реєстром № 2-1174, зареєстровано КП «ДМБТІ» ДОР в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним № 13113031. В матеріалах інвентаризаційній справи за адресою: [ADDRESS] , відсутні відомості щодо реєстрації права власності на квартиру за [PERSON] . Житловий будинок літ. А-5, А-6 по [ADDRESS] , зареєстровано за Комунальним виробничим житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством Кіровського району на підставі рішень виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 22.01.2004р. № 277 та від 18.11.2004р. № 3179, про що зроблений запис в обліковій книзі № 43 ЖЮ за реєстровим № 3502-192 (а.с. 27). Заявником додано нотаріально посвідчену 08.12.2020р. заяву [PERSON] про те, що він використав своє право на безоплатну приватизацію житла за адресою: [ADDRESS] . У приватизації квартири за адресою: [ADDRESS] , участі не приймає, претензій з цього приводу ні до кого не має. З п. 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» ознайомлений (а.с. 20, 30). Як вказав заявник, встановлення факту проживання однією сім`єю із [PERSON] необхідно з метою реалізації права заявника на приватизацією квартири. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Однак, як видно із матеріалів справи заявникові відмовлено у реалізації права на приватизацію, оскільки між мешканцями квартири, яку заявник бажає приватизувати, не визначено родинні стосунки. Згідно із ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Вирішуючи питання про встановлення юридичних фактів, суд має виходити з того, що відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження. За умовами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно із ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Згідно вимог п. 1 вказаної Постанови Пленуму в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у листі Верховного Суду України від 01.01.2012р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Про ознаки проживання однією сім`єю висловився Конституційний Суд України у своєму рішенні від 3.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт. Метою заявника при зверненні до суду є встановлення факту його постійного проживання із вітчимом [PERSON] з 07.09.1997р. у квартирі за адресою: [ADDRESS] , оскільки від встановлення цього факта залежить реалізація заявником права на участь у приватизації житла, яким є вказана квартира. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані заявником докази, приймаючи до уваги їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, та беручи до уваги ту обставину, що заявник позбавлений можливості у досудовому порядку вирішити заявлене питання, а встановлення факту проживання із своїм відтчимом [PERSON] має для нього юридичне значення і необхідне для реалізації права на приватизацію житла, заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved