Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати його право власності на земельну ділянку та скасувати запис в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне. 25.03.2011 між [PERSON] та [PERSON] інтереси якого на підставі нотаріально посвідченого доручення представляв [PERSON], укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки розміром 0,1000 га, кадастровий номер 6310138800:13:007:0028, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Моршанська, 26-А, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] В жовтні 2016 року [PERSON] стало відомо, що 01.07.2016 право власності на цю земельну ділянку відійшло до [PERSON] Позивач пояснив, що [PERSON], користуючись тим, що [PERSON] не було здійснено державну реєстрацію права власності на вищезазначену земельну ділянку, повторно зареєстрував право власності на майно, яке вже не належало йому та яким він не вправі розпоряджатися. Відповідач заперечує проти позовних вимог з огляду на те, що він є правомірним власником зазначеної земельної ділянки, адже його представник не мав повноважень укладати договір купівлі-продажу земельної ділянки , а також не було отримано згоди дружини, [PERSON], на вчинення правочину. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити його у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час, та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Враховуючи положення ст. 280 ЦПК України, судом, за згодою позивача, проведено заочний розгляд справи. Суд, здійснивши повне, обєктивне та безпосереднє дослідження наявних у справі доказів (ст. 89 ЦПК України) в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України), встановив наступне. Згідно зі ст.16 ЦК України кожен має право звернутися до суду за захистом свого майнового права. У відповідності до положень статей 2\~та\~4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод\~чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру. На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25.03.2011, [PERSON] передав, а\~[PERSON]\~прийняв\~у власність земельну ділянку розміром 0,1000 га, кадастровий номер 6310138800:13:007:0028, розташовану\~за адресою: м. Харків, вул.\~Моршанська, 26-А. Одразу після укладання цього договору позивач розпочав реалізовувати своє право на користування земельною ділянкою та щорічно сплачував земельний податок з фізичних осіб. На державному акті на право власності на земельну ділянку (серія ЯИ № 603955), зареєстрованим у\~Книзі записів\~реєстрації державних\~актів на\~право власності\~на землю\~та на\~право постійного\~користування землею,\~договорів оренди\~землі за\~№ 910966900149, приватним нотаріусом\~Харківського міського нотаріального округу [PERSON] здійснено запис про те, що їм посвідчено договір купівлі продажу земельної ділянки, на підставі якого право власності на цю земельну ділянку переходить до\~[PERSON]\~ Пунктом 1.9 договору купівлі-продажу від 25.03.2011\~встановлено, що згода на продаж земельної ділянки надана [PERSON], дружиною [PERSON], та посвідчена в\~ нотаріальному порядку приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 25.03.2011,\~за\~№ 346.\~ Пунктом 3.1 договору передбачено, що цей договір про перехід права власності на земельну ділянку вважається укладеним з дня його нотаріального посвідчення та державної реєстрації правочину.\~\~ Відповідно до пункту 3.2. цього договору, право власності на земельну ділянку, що відчужується за цим договором, виникає у Покупця з моменту державної реєстрації цього права. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ч.3 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 126 Земельного кодексу України в редакції Закону\~ № 1066-VI від 05.03.2009,\~право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Згідно\~ч.2 ст. 126 Земельного кодексу України, в редакції Закону\~№ 1066-VI від 05.03.2009, чинної на час укладення договору купівлі продажу земельної ділянки, право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель\~ приватної\~ власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки,\~ укладеною\~ в\~ порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою.\~ Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що\~договір купівлі-продажу, укладений 25.03.2011, посвічує право власності [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 6310138800:13:007:0028, розташовану за адресою: м. Харків, вул. Моршанська, 26-А. Положеннями ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.\~ Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі\~ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Положеннями п.1 ч.1 ст. 346 ЦК України передбачено, що припинення права власності відбувається у разі\~відчуження власником свого майна.\~ Суд, оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, прийшов до висновку, що\~право власності\~[PERSON]\~на земельну ділянку\~кадастровий номер 6310138800:13:007:0028, розташовану\~за адресою: м. Харків, вул.\~Моршанська, 26-А,\~припинилось\~з моменту укладення договору купівлі-продажу від 25.03.2011.\~На момент розгляду даної справи цей договір не було розірвано або визнано недійсним в установленому законом порядку. Таким чином, втрата чинності ч.2 ст. 126 ЗК України у викладеній редакції не позбавляє [PERSON] права власності на зазначену земельну ділянку, набутого на підставі цивільно-правової угоди. З огляду на це, суд доводи позивача про те, що [PERSON] здійснив державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку, не маючи на те необхідної правової підстави, вважає обґрунтованими. Згідно положень ч.3 ст.12\~та ч.1 ст. 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доводи відповідача, про відсутність згоди дружини та повноважень у [PERSON] на укладення договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки, суд не бере до уваги та оцінює критично з огляду на те, що відповідачем не надано доказів на підтвердження обставин, на які він посилається. До того ж, питання визнання договору купівлі-продажу від 25.03.2011 недійсним не є предметом розгляду в цій справи. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції від 01.01.2016 року, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. З огляду на вищезазначене, суд знаходить вимоги позивача про визнання його права власності та скасування запису в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно обґрунтованими. На підставі викладеного,

Outcome: approved