overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~21.08.2019 заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] доводилась дочкою та матір`ю. \~ \~ \~ \~Заявниця вказує, що є дочкою померлої [PERSON] , після її смерті відкрилась спадщина. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є її донька [PERSON] , яка померла [INFO] мати заявниці. Оформити свої спадкові права не має змоги через неможливість відстежити родинний зв`язок між померлою [PERSON] та заявницею, оскільки прізвище її матері в свідоцтві про смерть написано як « [PERSON] », а у заявниці прізвище « [PERSON] ». Вважає, що у інший спосіб, ніж у судовому порядку, встановити факт родинних відносин неможливо. Вказує, що встановлення факту родинних відносин потрібно їй для подальшого оформлення спадкових прав. \~ \~ \~ \~В судове засідання заявниця та її представник не з`явилися, у поданій через канцелярію суду заяві представник заявниці - адвокат Голик Є.В. підтримав вимоги. Представник заінтересованої особивикликаний в судове засідання судовою повісткою, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань не подавав. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази та надавши їм належну правову оцінку, суд вважає, що заява про встановлення фактів родинних відносин підлягає задоволенню враховуючи таке. \~ \~ \~ \~У відповідності до ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Зокрема, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. \~ \~ \~ \~Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995р. № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. \~ \~ \~ \~З копії свідоцтва про смерть встановлено, що [INFO] у віці 76 років померла [PERSON] в с. Леонівка, Семенівського району Чернігівської області /а.с. 6/. \~ \~ \~ \~Згідно свідоцтва про народження від 02.05.1953 р. актовий запис № 4, [PERSON] була матір`ю [PERSON] , [INFO] /а.с. 5/. \~ \~ \~ \~З акту виконавчого комітету Семенівської міської ради Чернігівської області від 06.08.2018 № 11-10/272, вбачається, що [PERSON] до дня смерті - 25.09.1999 [INFO] був зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] та [PERSON] була її донькою. /а.с. 7/. \~ \~ \~ \~З довідки виконавчого комітету Семенівської міської ради Чернігівської області від 06.08.2018 № 11-10/273, вбачається, що [PERSON] до дня смерті - [INFO] проживала разом з донькою [PERSON] та вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] . /а.с. 8/. \~ \~ \~ \~Встановлення вищевказаних обставин в їх сукупності не залишає у суду сумніву в тому, що [PERSON] доводилась донькою [PERSON] , а тому заява про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

21.08.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21.12.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2071. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що з 21.12.2007 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей- [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з матрі"ю. Впродовж останніх років сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя та не сумісністю харектерів, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов"язки . Позивач у судове засідання не з`явився, про день розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 21.12.2007року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрваний шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві /а.с.6/. Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] /а.с.7,8/. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України , шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка . Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності із ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом було встановлено, що сторони припинили підтримувати сімейно-шлюбні відносини, тобто судом достовірно встановлено, що сім`я сторін перестала фактично існувати. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

21.08.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24.12.1999 року у Балаклійському районному відділі реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис № 252. Мотивуючи позовну заяву вказала, що від шлюбу з відповідачем мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Шлюбні відносини припинені. Спільне господарство не ведеться. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе. Позивач в судове засідання не з`явилася. Надала заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за її відсутності. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище " [PERSON] ". В судове засідання відповідач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Згідно з частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сім`я існує формально, сторони не мають наміру зберегти шлюб. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24.12.1999 року у Балаклійському районному відділі реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис № 252. Від шлюбу сторони мають мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з позову, за час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Шлюбні відносини припинені. Спільне господарство не ведеться. Разом не мешкають з жовтня 2018 року. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Положеннями ст. 200 ЦПК України визначено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

21.09.2016 р. [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 14.08.2014 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Турецькій Республіці головою по справах населення Неджібе Кушоглу Губернаторства Чанаккалє, під номером 2959. Від спільного подружнього життя в них народився син [PERSON], 19.07.2013 року. Їхне спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що в них різні погляди на життя, між ними постійно виникають сварки та конфлікти, шлюбні відносини між ними припиненні, шлюб існує формально, тому просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з"явився, однак в телефонограмі просив справу слухати у його відсутності, позов підтримує, просить розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з"явилася, однак подала суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутності, позов визнає. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Стаття 112 Сімейного кодексу України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони зареєстрували шлюб 14.08.2014 року в Турецькій Республіці головою по справах населення Неджібе Кушоглу Губернаторства Чанаккалє, під номером 2959. Судом встановлено, що протягом тривалого часу сторони не підтримують подружні відносини, розлад в сім»ї носить стійкий характер, тому беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що збереження шлюбу є недоцільне, оскільки шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

21.09.2016 року заявниця звернулась до суду з заявою в якій просить встановити факт родинних відносин в тому, що вона [PERSON] ( дошлюбне прізвище [PERSON]) [INFO] , що народилася в с.Полинці Слободського району Кіровської області є дочкою [PERSON] [INFO] що народився в с.Перекоп Слободського району Кіровської област та яка померла [INFO] в м.Красний Лиман Донецької області. В судовому засіданні заявниця наполягала на своїх вимогах з підстав викладених нею у заяві , просила суд заяву задовольнити. Судом при дослідженні письмових доказів встановлено: Заявницею є [PERSON] ( дошлюбне прізвище [PERSON]) [INFO] , що народилася в с.Полинці Слободського району Кіровської області , матір*ю якої відповідно до свідоцтва про народження є [PERSON] ( а.с.8,13,15) якій після розірвання шлюбу з батьком заявниці надано її дівоче прізвище [PERSON] ( а.с.14,16). Квартира [ADDRESS] що належала [PERSON] в будівельно-житловому кооперативі "Молодіжний" була переоформлена на її матір [PERSON], а та в свою чергу заповіла цю квартиру на випадок своєї смерті своїй дочці [PERSON] та зазначені особи впродовж значного часу мешкали в цій квартирі яа одна сім*я ( а.с.17-21). [PERSON]нотаріусом відмовлено в видачі свідоцтвапро право на спадщину за заповітом після померлої її матері у зв*язку з документальним не підтвердженням факту родинних відносин ( а.с.7). Заявниця дійсно , крім звернення до суду не може встановити факту родинних відносин її з матір*ю оскільки інший порядок не передбачений діючим законодавством . В суду не викликає сумніву ствердження [PERSON] що вона є дочкою [PERSON]. Таким чином, суд, оцінюючі пояснення заявниці, та досліджені в судовому засіданні письмові докази вважає встановленим факт в тому , що [PERSON] ( дошлюбне прізвище [PERSON]) [INFO] , що народилася в с.Полинці Слободського району Кіровської області є дочкою [PERSON] [INFO] що народився в с.Перекоп Слободського району Кіровської област та яка померла [INFO] в м.Красний Лиман Донецької області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

21.09.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 грудня 2011 року, шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 484, про що видано свідоцтво серії 1-кг № 067968. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося, у звязку з чим вони втратили почуття поваги та любові один до одного, шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер, а тому подальше його збереження вважає за неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя та місце проживання дитини не має. Просив суд шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, з причин зазначених в позові. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала проти їх задоволення не заперечувала та просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "Михайлова" обране нею під час реєстрації шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 10 грудня 2011 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Спір про поділ майна подружжя та місце проживання дитини відсутній. Сторони вживали заходи для примирення, але вони були безрезультатними. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. Згідно ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112, 113, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

21.09.2017 року [PERSON] звернулася з позовом в суд до Товариства з обмеженою відповідальністю " Діаспора України ", третя особа: Посольство Сполучених Штатів Америки в Україні про стягнення матеріальної шкоди. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, повязану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

21.09.2017 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 25.10.2010 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 31.08.2017 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 41642,18 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У зв'язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 25.10.2010 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 6000,00 грн. зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, обслуговування якої здійснюється за тарифами і правилами банку. Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 31.08.2017 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту - 3701,10 грн.; по відсоткам за користування кредитом - 32281,93 грн.; по комісії - 3200,00 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 1959,15 грн. Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором разом зі штрафними санкціями в загальній сумі - 41642,18 грн., а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

21.09.2017 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 29.04.2013 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 31.08.2017 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 37018,20 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У зв'язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 29.04.2013 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 4700,00 грн. зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, обслуговування якої здійснюється за тарифами і правилами банку. Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 31.08.2017 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту - 3356,20 грн.; по відсоткам за користування кредитом - 28323,04 грн.; по комісії - 3100,00 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 1738,96 грн. Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором разом зі штрафними санкціями в загальній сумі - 37018,20 грн., а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

21.09.2021 року позивач [PERSON] звернулася в Корабельний районний суд міста Миколаєва з позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 26.08.2003 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 356. В обґрунтування позову позивач вказав, що причиною розпаду їхньої сім`ї стала різниця характерів, відсутність між ним та відповідачем взаєморозуміння і довіри. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Шлюбні відносини між сторонами припинені з квітня 2021 року. Сторони в судове засідання не з`явилися, надали заяви про слухання справи у їх відсутності, просили шлюб між ними розірвати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 26.08.2003 року між сторонами укладений шлюб, який зареєстрований Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 356. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Шлюбні відносини припинені з квітня 2021 року. Статтею 24 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Згідно з ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач висловила бажання і надалі іменуватися прізвищем " [PERSON] ". З огляду на вищезазначене, суд вважає за доцільне задовольнити зазначений позов про розірвання шлюбу.

Outcome: approved