Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

15.05.2017 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] профспілкової організації колективного підприємства «Дніпромеблі», третя особа Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі, про визнання трудових відносин припиненими. В ході розгляду справи позовні вимоги були уточнені. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка в своїй позовній заяві,уточненій позовній заяві посилалася на те, що з 02.01.1989 року вона була прийнята на роботу до ПФО КП «Дніпромеблі» на посаду старшого бухгалтера профкому, з 02.09.1989 року її було переведено на посаду головного бухгалтера ПФО КП «Дніпромеблі» та на зазначеній посаді вона працювала до 31 березня 2007 року. Позивач отримує пенсію за віком з 30.06.1991 року. Також з 01.01.2004 року їй було донараховано стаж роботи відповідно до ст.43 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», як працюючому пенсіонеру. Трудові відносини з ПФО КП «Дніпромеблі» фактично припинені 31 березня 2007 року, що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу, але під час звільнення у трудовій книжці не було зроблено відповідного запису про звільнення. Внаслідок неналежного оформлення її трудової книжки роботодавцем, а саме відсутності запису про звільнення з роботи, з 01.04.2017 року їй виплачується пенсія в розмірі 85% від призначеного розміру. З 16.08.2008 року ПФО КП « Дніпромеблі» знаходяться в стані припинення, тому не має можливості належним чином оформити її трудову книжку. Просила суд: визнати припиненими трудові відносини між [PERSON] та [PERSON] профспілковою організацією колективне підприємство "Дніпромеблі" з підстав, передбачених ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням з 31 березня 2007 року. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягаючи на їх задоволенні з наведених у позові підстав. Представники відповідача, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи в порядку ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі в судовому засіданні просив суд ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, матеріали цивільної справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з трудовою книжкою [PERSON] з 02.01.1989 року була прийнята на роботу до ПФО КП «Дніпромеблі» на посаду старшого бухгалтера профкому. З 02.09.1989 року її було переведено на посаду головного бухгалтера ПФО КП «Дніпромеблі». З 30.06.1991 року [PERSON]Є призначено пенсію за віком згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення». З 01.01.2004 року на підставі заяви [PERSON] від 08.07.2004 року та копії трудової книжки проведено перерахунок пенсії за віком, як працюючій з урахуванням трудового стажу для обчислення пенсії по 31.12.2003 року. Як вказала представник позивача хоча позивач з 31.03.2007 року була звільнена з роботи за власним бажанням за ст.38 КЗпП України та їй була видана трудова книжка, однак в ній роботодавець не здійснив запис про звільнення. Внаслідок неналежного оформлення трудової книжки [PERSON] виплачується пенсія у розмірі 85% від призначеного розміру. Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу ОК-5 [PERSON] фактично припинила трудові відносини з ПФО КП «Дніпромеблі» з 31 березня 2007 року. Згідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань з 16.08.2008 року ПФО КП «Дніпромеблі» знаходяться в стані припинення. Відповідно до листа Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 23.06.2015 року за №Л-67-2015 у державному архіві області документів «[PERSON] профспілкової організації колективного підприємства « Дніпромеблі» відсутні. Згідно до листа Дніпропетровської міської ради від 26.06.2015 року за №Л-491 документи «[PERSON] профспілкової організації колективного підприємства «Дніпромеблі» до архівного управління не надходили. Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до\~ст. 43 Конституції України\~кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. Розглядаючи справи, пов'язані із застосуванням даної норми, Конституційний Суд України у рішеннях від 07.07.2004 року № 14-рп/2004, від 16.10.2007 року № 8-рп/2007 та від 29.01.2008 року № 2-рп/2008 зазначав, що визначене\~статтею 43 Конституції України\~право на працю Конституційний Суд України розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації. За змістом\~ст. 22 КЗпП України, відповідно до\~Конституції України\~будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об'єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання не допускається. Відповідно до ст.47 КзпП Українивласник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Суд виходить з того, що хоча питання про звільнення позивача за власним бажанням з посади головного бухгалтера ПФО КП «Дніпромеблі» було вирішено у встановленому законом порядку, однак запис про звільнення не був внесений до трудової книжки, що є порушенням конституційного права позивача щодо вільного вибору праці. В даному конкретному випадку, враховуючи, що відповідач не внісши запис до трудової книжки грубо порушує права останньої, організація не ліквідована, юридична адреса, зазначена у Єдиному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, відповідає тій, на яку направлялись повідомлення про виклик до суду тому, суд вважає можливим захистити порушене право позивача шляхом визнання трудових відносин позивача відповідно до\~ст. 38 КЗпП України\~припиненими. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved