Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

14 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська до Комунального підприємства Дніпропетровської міської ради «Жилсервіс-3», Ліквідаційної комісії комунального підприємства Дніпропетровської міської ради «Жилсервіс-3» про стягнення компенсації втрати частини грошових доходів та зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування позову посилається на те, що 30.05.2012 року на сесії Дніпропетровської міської ради було прийнято рішення № 35/24 про припинення як юридичної особи комунального підприємства Дніпропетровської міської ради «Жилсервіс-3» шляхом його ліквідації. Розпорядженням міського голови № 386-р від 02.07.2012 року створено комісію з питань припинення юридичної особи КП ДМР «Жилсервіс-3». Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.07.2012 року стягнуто на користь позивача з КП ДМР «Жилсервіс-3» невиплачену суму індексації заробітної плати в розмірі 155,21 грн., середній заробіток за час затримки її виплати в сумі 103 700,00 грн., а всього 103 855,21 грн. Отримавши виконавчий лист, позивач звернувся до Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ з заявою про прийняття виконавчого листа до виконання. Державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Згодом державний виконавець всупереч вимогам чинного законодавства постановив закінчити виконавче провадження з тих підстав, що вказане комунальне підприємство було ліквідоване. Постановою начальника Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ вищезазначена постанова була скасована, виконавче провадження відновлене. Згодом, на підставі листа голови ліквідаційної комісії КП ДМР «Жилсервіс-3» виконавчий лист направлено для подальшого виконання до Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ. Державним виконавцем Кіровського ВДВС відкрито виконавче провадження, проте згодом державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження з тих самих підставі, з яких була винесена аналогічна постанова державного виконавця Бабушкінського ВДВС. Водночас позивач як кредитор КП ДМР «Жилсервіс-3» 24.09.2012 року звернувся до ліквідаційної комісії КП ДМР «Жилсервіс-3» з заявою про задоволення грошових вимог. Кредиторські вимоги були заявлені в установлений строк. 04 серпня 2015 року Розпорядженням в.о. Дніпропетровського міського голови № 467-р було внесено зміни до розпорядження міського голови від 02.07.2012 року № 386-р, відповідно до яких затверджено новий склад комісії з питань припинення юридичної особи КП ДМР «Жилсервіс-3». 25 вересня 2015 року позивач черговий раз звернувся до ліквідаційної комісії з заявою про надання відповіді щодо того, чи внесені належні йому суми до кредиторської заборгованості КП ДМР «Жилсервіс-3» та до якої черги кредиторів він включений. У відповіді голови ліквідаційної комісії КП ДМР «Жилсервіс-3» [PERSON] зазначено, що у зв'язку з тим, що попереднім складом ліквідаційної комісії документацію підприємства знищено, вказані у заяві позивача виконавчий лист та звернення до ліквідаційної комісії відсутні. Після проведення моніторингу та вивчення фінансових звітів наданих Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради, за період діяльності попередньої ліквідаційної комісії під головуванням [PERSON] з 01 жовтня 2012 року по 30 червня 2015 року, заборгованість за будь-якими виконавчими листами згідно рішень Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська відсутня. В документах КП ДМР «Жилсервіс-3» списки кредиторів відсутні. [PERSON] як новий голова ліквідаційної комісії змушений був знову звернутися до юридичних та фізичних осіб кредиторів із проханням надати претензійні вимоги та підписати відповідні акти звірок по розрахункам. Також, [PERSON] зазначено, що новим складом ліквідаційної комісії складений новий список кредиторів, у який внесено прізвища позивача із зазначеною сумою кредиторських вимог. Проте, 03 грудня 2015 року на прохання позивача ознайомити його зі списком кредиторів та пояснити, до якої черги кредиторів він включений, було відмовлено. На теперішній час у зв'язку з неправомірними діями комісії з питань припинення юридичної особи КП ДМР «Жилсервіс-3» позивача не включено до списку кредиторів, заявлені грошові вимоги не задоволені, повний розрахунок не проведений, жодні акти звірок по розрахункам на підпис не надавались. З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач просив суд стягнути з КП ДМР «Жилсервіс-3» компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати у загальній сумі 100 716,79 грн. Зобов'язати ліквідаційну комісію КП ДМР «Жилсервіс-3» включити позивача до списку кредиторів як кредитора другої черги задоволення вимог кредиторів КП ДМР «Жилсервіс-3». Зобов'язати ліквідаційну комісію КП ДМР «Жилсервіс-3» внести до проміжного ліквідаційного балансу суми, призначені до стягнення з КП ДМР «Жилсервіс-3» на користь позивача відповідно до рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 2-341/11 від 26.07.2012 року, згідно якого суд зобов'язав стягнути з КП ДМР «Жилсервіс-3» на користь [PERSON] невиплачену суму індексації заробітної плати в розмірі в розмірі 155,21 грн., середній заробіток за час затримки її виплати в сумі 103 700,00 грн., а всього 103 855,21 грн. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу в його відсутність, підтримав заявлені вимоги в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, суду причини неявки не повідомили, повідомлялися належним чином, заяви про розгляд справи за відсутності представника підприємства та письмових заперечень на позов не надходило. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2017 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлене наступне. Установлено, що рішення Дніпропетровської міської ради від 30.05.2012 року № 35/24 вирішено припинити як юридичну особу комунальне підприємство Дніпропетровської міської ради «Жилсервіс-3» шляхом його ліквідації. Розпорядженням міського голови № 386-р від 02.07.2012 року створено комісію з питань припинення юридичної особи КП ДМР «Жилсервіс-3». Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 2-341/11 від 26.07.2012 року стягнуто на користь позивача з КП ДМР «Жилсервіс-3» невиплачену суму індексації заробітної плати в розмірі 155,21 грн., середній заробіток за час затримки її виплати в сумі 103 700,00 грн., а всього 103 855,21 грн. Рішення вступило в законну силу, та судом видано виконавчий лист Старшим державним виконавцем Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Єгоровою О.А. 24.12.2012 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа, виданого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з КП ДМР «Жилсервіс-3» на користь [PERSON] невиплачену суму індексації заробітної плати в розмірі 155,21 грн., середній заробіток за час затримки її виплати в сумі 103 700,00 грн., а всього 103 855,21 грн. Постановою старшого державного виконавця Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Єгорової О.А. від 27.12.2012 року закінчено виконавче провадження на підставі п.7 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», в зв'язку з тим, що вказане комунальне підприємство було ліквідоване. Постановою начальника Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Овсюк О.А. від 12.03.2013 року вищезазначена постанова була скасована. Постановою старшого державного виконавця Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Єгорової О.А. від 12.03.2013 року виконавче провадження відновлене. Постановою начальника Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Єгорової О.А. від 22.03.2013 року, на підставі листа голови ліквідаційної комісії КП ДМР «Жилсервіс-3» [PERSON] про те, що боржник фактично перебуває за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Г. Сталінграда, буд. 14, де знаходиться все майно боржника, що відноситься до території Кіровського району м. Дніпропетровська, виконавче провадження закінчено. Листом від 22.03.2013 року начальник Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Овсюк О.А. повідомив позивача, що виконавчий лист направлено для подальшого виконання до Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ. Головним державним виконавцем Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Тичинською О.О. 09.04.2013 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа, виданого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з КП ДМР «Жилсервіс-3» на користь [PERSON] боргу у розмірі 103 855,21 грн. Постановою головного державного виконавця Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Тичинської О.О. від 21.08.2013 року закінчено виконавче провадження на підставі п.7 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», в зв'язку з тим, що вказане комунальне підприємство було ліквідоване. 24 вересня 2012 року [PERSON] звернувся до ліквідаційної комісії КП ДМР «Жилсервіс-3» з заявою про задоволення грошових вимог, яка отримана відповідачем 24.09.2012 року. Згідно з інформацією, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, засновником/органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи КП ДМР «Жилсервіс-3», встановлено граничний строк для заявлення кредиторами своїх вимог - 27.09.2012 року. Таким чином, кредиторські вимоги позивача були заявлені в установлений строк. 04 серпня 2015 року Розпорядженням в.о. Дніпропетровського міського голови № 467-р було внесено зміни до розпорядження міського голови від 02.07.2012 року № 386-р, відповідно до яких затверджено новий склад комісії з питань припинення юридичної особи КП ДМР «Жилсервіс-3». 25 вересня 2015 року позивач звернувся до ліквідаційної комісії з заявою про надання відповіді щодо того, чи внесені належні йому суми до кредиторської заборгованості КП ДМР «Жилсервіс-3» та до якої черги кредиторів він включений. У відповіді голови ліквідаційної комісії КП ДМР «Жилсервіс-3» [PERSON] від 09.11.2015 року зазначено, що у зв'язку з тим, що попереднім складом ліквідаційної комісії документацію підприємства знищено, вказані у заяві позивача виконавчий лист та звернення до ліквідаційної комісії відсутні. Після проведення моніторингу та вивчення фінансових звітів наданих Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради, за період діяльності попередньої ліквідаційної комісії під головуванням [PERSON] з 01 жовтня 2012 року по 30 червня 2015 року, заборгованість за будь-якими виконавчими листами згідно рішень Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська відсутня. В документах КП ДМР «Жилсервіс-3» списки кредиторів відсутні. Новим складом ліквідаційної комісії складений новий список кредиторів, у який внесено прізвища позивача із зазначеною сумою фінансових вимог. Разом з тим, станом на час розгляду справи відповідачами не надано до суду доказів включення [PERSON] до списку кредиторів, та проведення з ним розрахунку, повністю чи частково. Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітною платою є винагорода у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. До структури заробітної плати, визначеної у статті 2 Закону України «Про оплату праці», входять: основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати. Згідно вимог ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Статтею 117 цього Кодексу встановлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Згідно 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Згідно Правової позиції Верховного Суду України, висловленої у справі № 6-43цс14, відповідно до Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427 (зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 1999 року № 692), компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи, починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більш як на один відсоток. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін. Згідно вимог Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати" компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01 січня 2001 року. Компенсації підлягає, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення) разом із сумою індексації. Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Позивач надав у позовній заяві розрахунок суми компенсації втрати частини заробітної плати, яку відповідач зобов'язаний сплатити на його користь за час затримки заробітної плати, та яка склала 100 716,79 грн. Суд перевірив та погоджується з наданими позивачем розрахунками, враховує також, що відповідач жодних доказів на його спростування не надав. Відповідно до ч.1 ст. 110 ЦК України, юридична особа ліквідується: 1) за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами. Відповідно до ч.3 ст. 110 ЦК України, Якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа здійснює всі необхідні дії, встановлені законом про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом. Відповідно до ч.8, 9 ст. 111 ЦК України, ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, провадиться у порядку черговості, встановленому статтею 112 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 112 ЦК України, у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у такій черговості: 1) у першу чергу задовольняються вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом; 2) у другу чергу задовольняються вимоги працівників, пов'язані з трудовими відносинами, вимоги автора про плату за використання результату його інтелектуальної, творчої діяльності; 3) у третю чергу задовольняються вимоги щодо податків, зборів (обов'язкових платежів); 4) у четверту чергу задовольняються всі інші вимоги. Доказів того, що КП ДМР «Жилсервіс-3» ліквідовано в установленому законом порядку, суду не надано. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, виконання обов'язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позивачем обрано законний та обґрунтований спосіб захисту свого порушеного права, в зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved