Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

30.11.2017 року [PERSON] звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про встановлення батьківства. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в період часу з 15.03.2015 року по 04.11.2017 року він та відповідач у справі проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання сторони у справі мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. На момент народження дитини [PERSON] та [PERSON] проживали разом, однак, реєстрація народження дитини в органах РАЦС була здійснена на підставі ч. 1 ст. 35 СК України. 04.11.2017 року [PERSON] зникла у невідомому напрямку, дитиною не цікавиться. Неповнолітній [PERSON] проживає з [PERSON] У зв'язку з тим, що відомості про батька дитини були записані зі слів [PERSON], а [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Представник третьої особи до зали судового засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав що не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Судом встановлено, що сторони у справі в період часу з 15.03.2015 року по 04.11.2017 року проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у [PERSON] народилась дитина - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 09.04.2016 року, серії [NUMBER], актовий запис №72 (а.с. 9). Згідно з ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Статтею 128 СК України визначено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду (ч. 1). Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України (ч. 2). Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини (ч. 3). Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу (ч. 4). Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Як вбачається з матеріалів справи, запис про народження [PERSON], [INFO], проводився за прізвищем та громадянством матері - [PERSON], а ім'я та по батькові батька дитини записувались за її вказівкою. Вказана обставина підтверджується заявою [PERSON] від 09.04.2016 року про державну реєстрацію народження відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 28) та витягом із актового запису про народження від 09.04.2016 року №72 (а.с. 29). Позивач [PERSON] вважає себе батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], оскільки в період часу з 15.03.2015 року по 04.11.2017 року він та мати дитини [PERSON] проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Крім того, відповідач [PERSON] визнає позовні вимоги [PERSON] та не спростовує, що останній є біологічним батьком неповнолітнього - [PERSON], [INFO]. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2008 року №3, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Згідно з п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5 (з відповідними змінами), при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства) є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Враховуючи, що позивач визнає себе батьком дитини - [PERSON], [INFO], а також те, що вказана обставина підтверджена матеріалами справи та не спростовується відповідачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Також, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 640,00 грн. судом покладається на відповідача.

Outcome: approved