Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] ,\~ [PERSON] ,в якому просить визнати за ним право власності на 67/100 частини земельної ділянки з кадастровим номером 5610100000:01:029:0155 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0543 га за адресою [ADDRESS] у зв`язку набуттям права власності на 67/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями, на підставі договору дарування від 14 грудня 2013 року, реєстровий № 1032. \~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] , [PERSON] , просить суд визначити розмір частки [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5610100000:01:029:0155 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0543 га за адресою [ADDRESS] ; припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5610100000:01:029:0155 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0543 га за адресою [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 07.04.2021 року провадження у вищевказаній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 20.05.2021 року прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визначення розміру частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Постановлено подальший розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 29.06.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився. 09.09.2021 року подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Проти задоволення зустрічного позову не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. 19.05.2021 року подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зустрічний позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Проти задоволення первісного позову не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повдомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд встановив, що земельна ділянка з кадастровим номером 5610100000:01:029:0155 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0543 га за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та, [PERSON] , що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №380571 від 01 червня 2006 року. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна, на вказаній земельній ділянці розташоване домоволодіння, що належить праві спільної часткової власності [PERSON] в\~розмірі 67/100\~частки,\~ [PERSON] в\~розмірі 26/100\~частки та\~ [PERSON] в розмірі 7/100 частки (а.с.9-11). 14 грудня 2013 року [PERSON] подарував [PERSON] належних йому 67/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями, за адресою [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування від 14 грудня 2013 року, реєстровий № 1032 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 14634044 від 14.12.2013 року. Відповідно до ч.1 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно із ч.1 ст.368 ЦК України спільна власності двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч.1 ст.369 ЦК). Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Аналогічні положення містить і стаття 370 ЦК України щодо виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Згідно з положеннями ст.89 Земельного кодексу України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Крім того, згідно із п. г ч.1 ст.87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду. Відповідно до ч.4 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Пленум Верховного Суду України у п.21 постанови № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснив, що якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. У зв`язку із набуттям права власності на 67/100 частини житлового будинку на підставі договору дарування від 14.12.2013 року до [PERSON] перейшло право власності на земельну ділянку, на якій розміщений житловий будинок, пропорційно до розміру його частки у праві власності на житловий будинок, а для попереднього власника [PERSON] таке право припинилося. Згідно з ч.1 ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Беручи до уваги, що житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований на спірній земельній ділянці, належить співвласникам на праві спільної часткової власності, частки кожного співвласника у праві спільної власності на земельну ділянку є пропорційними до часток у праві власності на домоволодіння. За змістом ст.392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Таким чином, оскільки визнання відповідачами позову не суперечать закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, іншого способу захисту прав позивачів немає, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved