Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

23 січня 2016 року позивач публічне акціонерне товариство «[PERSON] банк розвитку» (далі - ПАТ ВБР) звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 06 лютого 2014 року між ПАТ «ВБР» та [PERSON]укладено кредитний договір №IKAРNAВG.225948.001 (далі-кредитний договір). Відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 59712,16 грн. на придбання автомобіля з кінцевим терміном повернення до 05 лютого 2019 року та з процентною ставкою за користування кредитом 16,99 % річних. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ПАТ «ВБР» та [PERSON], [PERSON] укладено договір поруки №PX029031.225974.001. Відповідно до якого [PERSON] зобовязалась відповідати перед банком за виконання [PERSON] зобовязань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків. ПАТ «ВБР» цілком виконав зобовязання перед боржником, шляхом надання кредиту, але відповідач [PERSON] своєчасно не надавав грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентами та іншими витратами, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 18 листопада 2015 року складає 67516,84 грн. Позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості. У відкрите судове засідання представник позивача ПАТ "ВБР" не зявився, надав заяву з клопотанням розглянути справу у його відсутність, наполягає на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти винесення заочного рішення. У відкрите судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON] не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд, отримавши згоду позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом, встановлено, що 06 лютого 2014 року між ПАТ «ВБР» і [PERSON] укладено кредитний договір № IKAРNAВG .225948.001 відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 59712,16 гривень на придбання автомобіля. Кінцевий термін користування кредиту 05 лютого 2019 року. Відповідно до ст.526 ЦК України, сторони мають виконувати зобовязання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Станом на 18 листопада 2015 року заборгованість за кредитним договором № IKAРNAВG .225948.001 від 06 лютого 2014 року складає 67516,84 гривень, з яких: - поточна заборгованість по тілу кредиту 42537,36 гривень; - прострочена заборгованість по тілу кредиту 12631,11 гривень; - поточна заборгованість по процентам 345,61 гривень; - прострочена заборгованість за процентами 11999,91 гривень; - сума пені 2,85 гривень. Цей розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та відповідачем не спростований. Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п.2.4 кредитного договору відповідач [PERSON] з 1 по 10 число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання кредитного договору, повинен сплачувати кредит, комісію та проценти. При несплаті кредиту, комісії та процентів у зазначений строк вони вважаються простроченими. Пунктом 1.4 кредитного договору передбачено, що процентна ставка за користування кредитом складає 16,99% річних. Пунктом 6.1 кредитного договору передбачено, що за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом банк нараховує позичальнику проценти в розмірі 36% річних від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Пунктом 6.3 кредитного договору передбачено, що за порушення строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісії банк нараховує позичальнику пеню у розмірі 0,05% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Відповідно до пункту 3.1.9 кредитного договору банк має право достроково стягнути кредит, проценти та комісії в порядку, передбаченому п.п2.10, 2.11, 3.1.5, 3.1.6 при настанні умов, передбачених п.3.1.11. Тобто вимоги банку про повернення відповідачем кредиту, оскільки він прострочив строки виконання зобовязання, частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів є такими, що ґрунтуються на законі. Суд вважає обґрунтованими вимоги банку про стягнення заборгованості по кредиту, процентам та пені у вищевказаному розмірі, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 06 лютого 2014 року між ПАТ «ВБР», [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки № PX029031.225974.001. Предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором від 06 лютого 2014 року № IKAРNAВG .225948.001. Термін дії договору поруки з 06 лютого 2014 року по 05 лютого 2019 року включно. Пунктом 2 договору поруки зазначено, що поручитель ([PERSON]В.) відповідає перед кредитором (ПАТ «ВТБ») за виконання зобовязань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник ([PERSON]В.), включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені, інших платежів та відшкодування збитків. Пунктом 6 договору поруки зазначено, що у випадку невиконання боржником зобовязань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування інших збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, позов ПАТ ВБР до [PERSON], [PERSON] підлягає задоволенню шляхом солідарного стягнення з відповідачів суми заборгованості, пені, процентів в розмірі 67516,84 грн. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 11 лютого 2016 року № 229/262/16-ц, № 2/229/309/2016 публічному акціонерному товариству «[PERSON] Розвитку» відстрочено сплату судового збору у розмірі 1378,00 до ухвалення судового рішення у справі. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,2 розмірів мінімальної заробітної плати і не більш 3 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто 1378,00 грн. Суд вважає, що судовий збір підлягає стягненню з відповідачів в рівних частках с кожного, тобто по 689,00 грн.

Outcome: approved