Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

29.01.2016 року позивачка звернулася до Верховинського районного суду із вищезазначеним позовом до відповідачів. Позовні вимоги мотивує тим, що 27.01.1990 року вона уклала шлюб з [PERSON], який помер 26.11.2006 року. За життя, у її чоловіка, [PERSON] знаходилася майстерня для стрічкового верстату, на яку він не встиг оформити у встановленому законом порядку право власності. У 09.03.2004 року її чоловік, [PERSON] отримав у постійне користування майновий пай бокс №7 КСП «Техніка» на підставі договору на передачу паю в постійне користування від [PERSON], на підставі якого він вступив у володіння паєм. У вересні 2003 року ним виготовлено паспорт технічного стану будівлі-лісопильного цеху в с.Красник Верховинського району. Рішенням Красницької сільської ради від 11.10.2005 року, відповідно до ст.31 п.3 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» було надано згоду [PERSON] на реконструкцію існуючих боксів під майстерню для стрічкового верстату (ксерокопія виписки з протоколу вих.№ 179 від 28.11.2005 р.). Було проведено комплексну державну експертизу даного обєкту, а саме, майстерні для стрічкового верстату в існуючому боксі в с.Красник Верховинського району, за результатами якої мається висновок №74.84.0 від 18.11.2005 року. 15.12.2005 року між Красницькою сільською радою та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,0200 га, на підставі якого, орендодавець надав, а орендор прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва стрічкового верстату в існуючому боксі, яка знаходиться в с.Красник строком на 25 років ( договір оренди земельної ділянки від 15.12.2005 року). На підставі заяви [PERSON] від 16.12.2005 року та необхідного пакету документів, Актом державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом обєкта в експлуатацію від 20.12.2005 року, яку було призначено розпорядженням Районної державної адміністрації від 20.12.2005 р.№448., було прийнято в експлуатацію майстерню для стрічкового верстату в існуючому боксі в с.Красник, загальною площею 42,44 м.кв., будівельний обєм 270 м.куб. та вказано, що, цей акт є підставою для оформлення права власності на збудований обєкт та включення його до державної статистичної звітності. Після смерті чоловіка, з 26.11.2006 року вона взяла керування над майстернею для стрічкового верстату в існуючому боксі в с.Красник, уклала договір оренди земельної ділянки з Красницькою сільською радою 26 лютого 2007 року на підставі рішення сесії Красницької сільської ради 7 сесії 5 демократичного скликання від 16.01.2007 року для будівництва та обслуговування стрічкового верстату в існуючому боксі в с.Красник. Рішенням №5.8 засідання виконавчого комітету Красницької сільської ради від 19.02.2013 року присвоїно поштову адресу на майстерню для стрічкового верстату в існуючому боксі, що належить [PERSON] в с.Красник вул.Василя Зузяка №2/г. Виготовлено технічний паспорт на виробничий будинок майстерню для стрічкового верстату по вул В.Зузяка, №2/г. Вважає, що прийняла спадщину, так як постійно проживала з спадкодавцем та після його смерті фактично вступила в управління його майном. Саме не вчинення її чоловіком відповідних дій по оформленню свого права власності і одержання відповідного свідоцтва про право власності і стало підставою звернення до суду із заявою про визнання права власності, тому що оформити право власності на майстерню для стрічкового верстату у реєстраційній службі вона не може, так як відсутні правовстановлюючі документи на дану майстерню. Майнових спорів з приводу заявлених вимог про спадкування майстерні для стрічкового верстату не існує. Інші спадкоємці за законом після смерті чоловіка, а саме діти [PERSON] та [PERSON] проти оформлення права власності на виробничий будинок, майстерні для обслуговування стрічкового верстата в існуючому боксіза нею не заперечують. Просить визнати за нею - [PERSON], [INFO], жителькою с.Красник Верховинського району Івано-Франківської області в порядку спадкування за законом, після смерті чоловіка [PERSON],\~\~право власності на спадкове майно, а саме виробничий будинок, майстерні для обслуговування стрічкового верстата в існуючому боксі, площею 183,4 м.кв., до якого входяться: майстерня площею - 74,0 м.кв., майстерня площею - 74,5 м.кв., допоміжне приміщення площею 34,9 м.кв., що знаходиться в с. Красник вул. Василя Зузяка №2/г Верховинського району Івано-Франківської області. Від позивачки [PERSON] до суду надійшла заява, в якій заявлений позов вона підтримала, просить його задовольнити в повному обсязі, а справу слухати без її участі. Представник відповідача - Красницької сільської ради до суду не зявився, подав заяву, і якій проти задоволення позовних вимог не заперечив, справу просить слухати без його участі. Від відповідачів по справі [PERSON] та [PERSON] надійшли заяви, в яких позовні вимоги визнають в повному обсязі, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Представник третьої особи Державної реєстраційної служби Верховинського РУЮ, до суду не зявився, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову у судовому засіданні суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши заяву позивача, заяви відповідачів, в яких заявлені позовні вимоги щодо визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом вони визнали, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 26.11.2006 року помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серія 1-НМ №038162 від 27.11.2006 року) (а.с.8). Після його смерті на спадкове майно, а саме майстерню для стрічкового верстату в с.Красник Верховинського району Івано-Франківської області відкрилася спадщина, на яку він не встиг оформити у встановленому законом порядку право власності. Ним лише були здійснені наступні дії: 09.03.2004 року [PERSON] отримав у постійне користування майновий пай бокс №7 КСП «Техніка» на підставі договору на передачу паю в постійне користування від [PERSON], на підставі якого він вступив у володіння паєм (а.с.6). У вересні 2003 року [PERSON] виготовлено паспорт технічного стану будівлі-лісопильного цеху в с.Красник Верховинського району. Рішенням Красницької сільської ради від 11.10.2005 року, відповідно до ст.31 п.3 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» було надано згоду [PERSON] на реконструкцію існуючих боксів під майстерню для стрічкового верстату (ксерокопія виписки з протоколу вих.№ 179 від 28.11.2005 р.) (а.с12). Було проведено комплексну державну експертизу даного обєкту, а саме, майстерні для стрічкового верстату в існуючому боксі в с.Красник Верховинського району, за результатами якої мається висновок №74.84.0 від 18.11.2005 року, який встановив, що проектна документація відповідає чинній нормативній базі і рекомендується до затвердження з наступними техніко-економічними показниками: площа ділянки 0.02 га, площа забудови 79,44 м.кв., площа мощення 118,40 м.кв., площа озеленення 2,16 м.кв., загальна площа -42,44 м.кв., будівельний обєм 270,096 м.куб. (копія висновку комплексної державної експертизи №74.84.0 від 18.11.2005 року) (а.с.16). 15.12.2005 року між Красницькою сільською радою та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,0200 га, на підставі якого, орендодавець надав, а орендор прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва стрічкового верстату в існуючому боксі, яка знаходиться в с.Красник строком на 25 років ( договір оренди земельної ділянки від 15.12.2005 року) (а.с.14-15). На підставі заяви [PERSON] від 16.12.2005 року та необхідного пакету документів, Актом державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом обєкта в експлуатацію від 20.12.2005 року, яку було призначено розпорядженням районної державної адміністрацію від 20.12.2005 р.№448., було прийнято в експлуатацію майстерню для стрічкового верстату в існуючому боксі в с.Красник, загальною площею 42,44 м.кв., будівельний обєм 270 м.куб. також в цьому акті вказано, що, цей акт є підставою для оформлення права власності на збудований обєкт та включення його до державної статистичної звітності (а.с.16). На час смерті [PERSON]. перебував у шлюбі із [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.7) від якого в них народилися діти [PERSON], [PERSON]. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла до інших осіб-спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття, право на спадкування за законом, як зазначено у ст.1223 ЦК України, одержують спадкоємці з першої по пяту чергу. Ст.1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За змістом ст. 1261 ЦК України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, право на спадкування за законом виникло у позивачки [PERSON], як дружини померлого та відповідачів [PERSON], [PERSON] як дітей померлого. Відповідно до ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ч.2 ст.1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він має право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляються між ними порівну. Судом встановлено, що всі спадкоємці, а саме дочки [PERSON] та [PERSON], відмовилися від отримання спадщини після смерті батька [PERSON] на користь матері [PERSON], про що свідчать відповідні заяви подані до суду, в яких проти задоволення позовних вимог вони не заперечують. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, так як на час смерті чоловіка проживала разом із ним та одразу після його смерті взяла керування над майстернею для стрічкового верстату в існуючому боксі в с.Красник, уклала договір оренди земельної ділянки з Красницькою сільською радою 26 лютого 2007 року на підставі рішення сесії Красницької сільської ради 7 сесії 5 демократичного скликання від 16.01.2007 року для будівництва та обслуговування стрічкового верстату в існуючому боксі в с.Красник, виготовила технічний паспорт (а.с.18, 20-22), а отже фактично вступила в управління та володіння спадковим майном у відповідності до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України. Судом вже встановлено, що на спадкове майно яке належало спадкодавцю [PERSON] право власності не було оформлено. Відсутність реєстрації права власності на майстернею для стрічкового верстату в існуючому боксі в с.Красник, позбавляє можливості позивачку оформити право власності на спадкове майно шляхом реєстрації в реєстраційній службі управління юстиції Верховинського району, а тому її право на спадкове майно слід визнати в судовому порядку. Згідно ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції від 01.01.2013 року) права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ст. 16 вказаного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом. Згідно вимог ст. 19 вищезазначеного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі: рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно до п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документу, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з урахуванням положень ч.1 ст.15 ст. 392 ЦК власник має право предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оцінюючи докази по даній справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні доведено, що позивачка є такою, що прийняла спадщину після смерті спадкодавця, на спадкове майно відсутні правовстановлюючі документи, а тому за позивачкою слід визнати право на спадкове майно в порядку спадкування за заком, і її позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved