Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

21.09.2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про відшкодування шкоди. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 19.04.2013 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в вигляді полісу №АВ/8077032, згідно якого було застраховано відповідальність транспортного засобу «ГАЗ 24», д.н.з. [NUMBER]. 19.11.2013 року в місті Києві на вул. Новокостянтинівська сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Toyota Camry», реєстраційний номер [NUMBER], що належить ТОВ «Львівська ізоляторна компанія», яким керував [PERSON] та застрахований автомобіль «ГАЗ 24», д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON]. Постановою Подільського районного суду м. Києва встановлено, що ДТП сталося в результаті порушення відповідачем ПДР України. Внаслідок ДТП ТОВ «Львівська ізоляторна компанія» зазнала матеріальної шкоди у зв'язку з пошкодженням належного їй автомобіля «Toyota Camry», реєстраційний номер [NUMBER], і згідно до Рахунку-фактури № СМУ00029112 від 19.11.2013 року вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 6405,76 грн. 04.04.2014 року АТ «СК «АХА Страхування» звернулось до АТ "ПРОСТО-страхування" з регресною вимогою про виплату страхового відшкодування в розмірі 6405,76. Вказана подія була визнана позивачем страховим випадком та 16.04.2014 року було складено Страховий акт №96382 відповідно до кого вартість страхового відшкодування склало 5895,76 грн. 24.06.2014 року позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 5895,76 грн відповідно до Платіжного доручення №12011. Таким чином, позивач вважає, що сплативши страхове відшкодування він набув до відповідача права зворотної вимоги, оскільки саме з вини відповідача позивач поніс збитки. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів за відсутності відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та враховуючи заяви позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи 19.04.2013 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у вигляді Полісу №АВ/8077032. Застрахований транспортний засіб - «ГАЗ 24», д.н.з. [NUMBER]. За змістом постанови Подільського районного суду м. Києва від 17.12.2013 року 19.11.2013 року о 10 годині 15 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем «ГАЗ 24», д.н.з. [NUMBER], в місті Києві по вулиці Новокостянтинівській, 1-В при перестроюванні із першої смуги в другу смугу, не переконався, що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Тойота Камрі, д.н.з. [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Своїми діями [PERSON] вчинив правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП (а.с. 27-28). Вказаною постановою суду відповідач визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з матеріалів справи, 04.04.2014 року АТ «СК «АХА страхування», в якому був застрахований автомобіль Тойота Камрі, д.н.з. [NUMBER], звернулось до позивача з письмовим повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку (а.с. 21-22). 16.04.2014 року пошкоджений автомобіль було оглянуто, що підтверджується актом №96382 (а.с. 29-33) та згідно рахунком-фатурою № СМУ00029112 вартість ремонту пошкодженого автомобіля становить 6405,76 грн. (а.с. 34-37). 16.04.2014 року позивач склав страховий акт №96382 (а.с. 41) та 24.06.2014 року здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 58956,76 грн., що підтверджується платіжним дорученням №12011 (а.с. 42). Виходячи з вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.ст. 1187, 1188 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За нормою ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Відповідно до положень ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: 38.1.1. до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. За змістом положень ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов'язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Оскільки відповідач, як страхувальник та водій забезпеченого транспортного засобу, допустився порушення наведених вище вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме: не повідомив страховика у встановлені строки про настання ДТП, позивач набув права регресної вимоги до відповідача. За наведених обставин суд дійшов до висновку про наявність законних підстав щодо задоволення позовних вимог позивача про відшкодування в порядку регресу шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою у розмірі 5895,76 грн. Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved