Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

25 вересня 2020 року позивач АТ «Універсал Банк» звернувся до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що в жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Також у позові зазначають, що між Акціонерним товариством «Універсал Банк» та відповідачем [PERSON] укладено Договір про надання банківських послуг «Monobank» від 08.10.2019 року, відповідно до умов якого, відповідачка отримала кредит у розмірі 100000,00 грн., з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,2 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (38,4 % річних), зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,4 % на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (76,8 % річних). Відповідач [PERSON] зобов`язалася погашати кредит та сплачувати нараховані проценти за користування грошовими коштами. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у анкеті-заяві. Позивач вказує, що AT "Універсал Банк" свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. В свою чергу, відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору (не сплатила щомісячні мінімальні платежі), чим порушує права позивача та умови договору. Вказують у позові, що у відповідачки [PERSON] прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п.п.5.16 п.5 Розділ ІІ Умов, відбулось істотне порушення Клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 01.06.2020 направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте, відповідачка [PERSON] на контакт не виходила та не вчинила жодної дії, направленої на погашення заборгованості в зв`язку з чим та відповідно до п.п.5.18,5.19 кредит став у формі «на вимогу». На залишок простроченої заборгованості Банк нарахував неустойку, передбачену тарифами. Відповідачка [PERSON] свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 24.06.2020 року у неї виникла заборгованість в сумі 12485,96 грн., яка складається з: 12485,96 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту), 0,00 грн. - загальний залишок заборгованості за відсотками, 0,00 гривень - заборгованість за пенею та комісією. До теперішнього часу відповідачка [PERSON] заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 08.10.2019 року у добровільному порядку не погасила, тому позивач АТ «Універсал Банк» вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідачки [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 12485,96 гривень за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 08.10.2019 року, а також судові витрати у розмірі 2102,00 грн. Ухвалою Василівського районного суду від 06 жовтня 2020 року відкрито провадження у даній справі, визначено проведення розгляду справи за правилам спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача АТ «Універсал Банк» не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлені судом своєчасно та належним чином, проте в п.4 позовної зазначено клопотання про розгляд справи у відсутність їх представника, що також викладено у письмовому клопотанні представника позивача Сахабутдінова В.Ю. від 04.12.2020 року, в якому зазначено, що позовні вимоги позивач підтримує у повному обсязі, проти ухвалення по справі заочного рішення, не заперечують (а.с.47, а.с.4 зворот). Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, за останнім відомим місцем проживання (перебування) відповідача, що підтверджується розписками про отримання судових повісток 07.10.2020 року та 10.11.2020 року (а.с.39,46), проте, жодних документів на підтвердження поважності причин неявки до суду відповідачем на адресу суду не подано, відзив на позов не надано, заперечення не подані. Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд ухвалив про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши у повному обсязі надані позивачем документи і матеріали цивільної справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.13,43,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст.3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є свобода договору. Частиною 2 ст.6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Судом встановлено, що 20.01.2019 року, з метою отримання банківських послуг, [PERSON] , [INFO] , звернулася до Акціонерного товариства «Універсал Банк», де підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг «Монобанк» від 08 жовтня 2019 року (а.с.7). Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови (а.с.7). Отже, позичальник [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана Анкета-заява, разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, складають між сторонами Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві; відповідач засвідчила свою обізнаність з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, зобов`язалася їх виконувати (а.с.7). Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами, однак, позичальником грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками а також іншими витратами, відповідно до умов договору, своєчасно надані не були. Між сторонами склалися цивільно-правові відносини, що витікають з кредитного договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч.1 ст.629 ЦК України). Згідно ст.627 ЦК України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з у рахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленою у справі №342/180/17 від 03.07.2019 року, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. В порушення умов договору відповідачка [PERSON] взяті на себе зобов`язання своєчасно не виконувала, передбачені умовами договору платежі для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов кредитного Договору, своєчасно не вносила, у зв`язку з чим за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 08.10.2019 року утворилася заборгованість. Згідно наданого позивачем розрахунку суми заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 08.10.2019 року, відповідачка [PERSON] станом на 24.06.2020 року має заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 08.10.2019 року у загальному розмірі 12485,96 грн., яка складається з: 12485,96 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту), 0,00 грн. - загальний залишок заборгованості за відсотками, 0,00 гривень - заборгованість за пенею та комісією (а.с.8). Вказаний розрахунок відповідачем [PERSON] не оспорений, відзив на позов, заперечення проти заявлених позовних вимог суду не надані та в судовому засіданні належними та допустимими доказами відповідачкою не доведено. Таким чином, сума заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 08.10.2019 року в розмірі 12485,96 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлені АТ «Універсал Банк» позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки позичальник [PERSON] свої зобов`язання за укладеним Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 08.10.2019 року належним чином не виконує, та наявна заборгованість за укладеним кредитним договором, відповідачкою [PERSON] до теперішнього часу у добровільному порядку не погашена, тому наявна заборгованість за вказаним Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 08.10.2019 року, яка виникла станом на 24.06.2020 року, в загальній сумі 12485,96 грн. підлягає стягненню у повному обсязі з відповідачки [PERSON] на користь позивача АТ «Універсал Банк» в судовому порядку. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідачки [PERSON] на користь позивача підлягає також стягненню судовий збір в сумі 2102,00 грн., оплата якого документально підтверджена платіжним дорученням від 14.09.2020 року, оригінал якого міститься в матеріалах справи (а.с.5).

Outcome: approved