Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

29.12.2020\~року до\~суду\~надійшла\~позовна заява,\~у\~якій\~позивач просить\~визнати\~виконавчий\~напис\~ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути безпідставно отримані грошові кошти. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.07.2019 року Замостянським ВДВС у м. Вінниці ЦЗМУМЮ (м. Хмельницький) було розпочато виконавче провадження № 59516120 по примусовому виконанню виконавчого напису нотаріуса №5080 виданого 20.06.2019 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, про стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія Управління Активами" заборгованості в розмірі 12 013,16 гривень. Про це вона дізналась через Автоматизовану систему виконавчого провадження, але на підставі яких документів з неї проводяться стягнення їй не надходило. Їй стало відомо, що, відповідач набув прав вимоги за договором, відповідно до Договору факторингу № 20182407-1/2 від 24 липня 2018 року, укладеного між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», який в свою чергу отримав право вимоги за договором, відповідно до Договору факторингу №20160524-Г від 24 травня 2016 року, укладеного між ним та Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк». Але в порушення вимог ч.2 ст.516 ЦКУ її не було письмово повідомлено про заміну кредитора в цьому зобов`язані. Про наявність виконавчого провадження їй стало відомо тільки вже з постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, що винесена виконавчою службою у виконавчому провадженні № 59516120 від 04.11.2019 року. Про що зазначено у довідці Славутицького сервісного центру Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, якою передбачено стягнення з пенсії коштів у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 13414,47 грн. Дійсно між\~нею та\~Публічним акціонерним\~товариством «Платинум\~Банк» 16\~квітня 2013\~року було\~укладено договір\~№23593/0005ХSGF\~ про\~відкриття банківського\~(карткового)\~рахунку,\~кредитного обслуговування\~рахунку та\~встановлення кредитного\~ліміту за\~яким явона\~отримала карту\~із встановленим\~кредитним лімітом\~розміром 7000\~гривень.\~Вона виконувала\~умови договору\~починаючи з\~першого внеску\~від квітня\~2013\~року.\~З періоду\~24.02.2017\~банк став\~знаходить у\~статусі ліквідації,\~інформацію їй,\~щодо того,\~як продовжити\~виконувати зобов`язання\~не були\~надані,\~тому вона\~не змогла\~вносити відповідні\~суми,\~для погашення\~кредитної заборгованості.\~Відповідно до\~п.1.7\~договору строк\~дії кредитного\~ліміту -\~36\~місяців з\~моменту укладення\~договору,\~тобто строк\~користування кредитом\~сплив 17\~квітня 2016\~року.\~Виконавчий напис\~був вчинений\~20\~червня 2019\~року.\~Відповідачем був\~пропущений,\~а нотаріусом\~не перевірений,\~строк в\~межах якого\~відповідач міг\~звернутись,\~для здійснення\~виконавчого напису\~нотаріуса.\~Крім того\~право кредитодавця\~нараховувати передбачені\~договором проценти\~за кредитом\~припиняється після\~спливу визначеного\~договором строку\~кредитування чи\~у разі\~пред`явлення\~до позичальника\~вимоги згідно\~із ч.2\~ст.1050\~ЦК України.\~В охоронних\~правовідносинах права\~та інтереси\~позивача забезпечені\~ч.2\~ст.625\~ЦК України,\~яка регламентує\~наслідки прострочення\~виконання грошового\~зобов`язання.\~В той\~же час,\~не дивлячись\~на те,\~що строк\~використання кредиту\~спив 17\~квітня 2016\~року,\~з 23\~травня 2016\~року до\~31\~травня 2019\~року відповідач продовжував нараховувати їй відсотки та включив їх суму до загальної суми заборгованості. Вважає, що відсутня така обов`язкова умова вчинення виконавчого напису, як безспірність заборгованості - оскільки загальна сума заборгованості в розмірі 12 013,16 гривень для погашення якої видано оспорюваний виконавчий напис, не є безспірною, оскільки включає в себе відсотки, нараховані після закінчення строку кредитування, нараховувати які відповідач не мав права. Згідно із підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку вчинення нотаріальних дій. Водночас, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» зокрема, п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, на який послався приватний нотаріус у виконавчому написі №5080 було визнано незаконною та нечинною. Згідно вказаної постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, вона набирає законної сили з моменту проголошення. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року зазначена вище постанова була залишена без змін. Пленум Вищого адміністративного суду України у п. 10.2 Постанови від 20 травня 2013 року №7 «Про судове рішення в адміністративній справі» роз`яснив, що визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд визначає, що рішення суб`єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти. Судом встановлено, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року не визначено моменту, з якого втрачає чинність постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662, а відтак вона втрачає чинність у загальному порядку - з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням. За таких обставин, оспорюваний виконавчий напис вчинено після набрання законної сили вказаним вище судовим рішенням про скасування положень, на підставі яких його було вчинено, а саме пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Виходячи з вищенаведеного, вважає, що її законні права та інтереси були порушені. Щодо неї неправомірно був зроблений виконавчий напис та розпочато виконавче провадження. Щодо другої вимоги позивача, позивач обгрунтувала тим, що згідно ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Оскільки вона вважає, що виконавчий напис, відносно неї є незаконним, то з її пенсії незаконно утримано а відповідачем набуто грошові кошти у розмірі 9274 гривні 85 копійк, і цю сумму необхідно стягнути з відповідача (а.с.2-7). Також до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, в якій позивач просить застосувати захід забезпечення позову та зупинити стягнення у виконавчому провадженні №59516120, відкритому згідно постанови головного державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Ільчік Олени Григорівни по примусовому виконанню виконавчого напису нотаріуса № 5080 виданого 20.06.2019 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» заборгованості в розмірі 12013,16 гривень (25,26). Ухвалою судді від 04.01.2021 року було відкрито провадження у справі\~за правилами\~спрощеного позовного\~провадження з\~викликом сторін,\~а також\~за клопотанням\~позивача витребовано\~докази (а.с.29,30). Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. Ухвалою від 04.01.2021 року заяву про забезпечення позову було задоволено, зупинено стягнення виконавче провадження №59516120, відкритому згідно постанови головного державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Ільчік Олени Григорівни (а.с.31). На виконання ухвали від головного державного виконавця О.Г.Ільчик, надійшов пакет документів по виконавчому провадженні №59516120 (а.с.68-86). Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу О.М.Гуревічовим, надано відповідь, що ним припинена нотаріальна діяльність. Документи діловодства передані до Київського державного нотаріального архіву (а.с.43). На вимогу суду з Київського державного нотаріального архіву надійшло належним чином завірена копія виконавчого напису та документи на підставі яких посвідчувався даний виконавчий напис (а.с.87-108). Відповідачі надіслали клопотання про врегулювання спору за участю судді та клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.45,53). Від позивача надійшло письмове заперечення на дане клопотання (а.с.49). Ухвалою Славутицького міського суду від 02.02.2021 року, відповідачам було відмовлено у задоволенні клопотання про врегулювання спору за участю судді. Розгляд справи відкладено на 02.03.2021 року (а.с.55,56). В призначене\~судове засідання\~02.03.2021\~року,\~ позивач не з`явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день судового розгляду справи повідомлений належним чином 15.02.2021 року, що підтверджується поштовим повідомленням, яке міститься в матеріалах справи (а.с.58,67). Третя особа: Замостянський відділ державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій област, про день судового розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, яке міститься в матеріалах справи (а.с.58, 66). Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу О.М.Гуревічов, належним чином повідомлений про день судового розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням, яке міститься в матеріалах справи (а.с.58,65). Надіслав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.111). Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З матеріалів\~справи \~судом встановлено, що відповідно паспорта громадянина України, серії [NUMBER] , який видано 22.04.1997 року Славутицьким МВ ГУ МВС України в Київській області позивач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 25.01.2000 року за різними адресами міста Славутича, в тому числі з 16.03.2001 року по 27.11.2018 року [ADDRESS] , з 27.11.2018 року зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.8-10). 16\~квітня 2013\~року \~у м.\~Славутич,\~між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено договір №23593/0005ХSGF про відкриття банківського (карткового) рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту. Відповідно до умов кредитного договору клієнту у користування надали платіжний засіб-міжнародну платіжну картку, відкрили картковий рахунок, встановили кредитний ліміт у розмірі 7000 гривень. Строк дії кредитного ліміту 36 місяців, згідно додатку до кредитного договору, останній місяць сплати це квітень 2015 року ( а.с.105,106). Згідно ВИКОНАВЧОГО НАПИСУ 20.06.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, на підставі ст.87 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, було вчинено виконавчий напис №5080, за яким звернуто стягнення з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», якому Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингшу № 20182407-1/2 від 24.07.2018 року, якому в свою чергу Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» на підставі Договору факторингу № 20160524-Г від 24.05.2016 року відступлено право вимоги за договором №23593/0005ХSGF про відкриття банківського (карткового) рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту від 16.04.2013 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та [PERSON] . Стягнення заборгованості проводиться за період з 23.05.2016 року по 31.05.2019 року. Сума заборгованості становить 12\~013 гривень 16 копійок, яка складається із: 7000,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 1923,65 - заборгованість за нарахованими та неспалаченими відсотками; 2089,65 гривень заборгованість за нарахованою та несплаченою коміссією; 850,01 гривень заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею; 150,00 гривень - плата за вчинення виконавчого напису ( а.с.74). 15.07.2019 року головним державним виконавцем Замостянського відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Ільчик Оленою Григорівною, на підставі вказаного виконавчого напису, було винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП) 59516120, якою постановлено стягнути з боржника, яким є [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» заборгованість в розмірі 12\~013,16 гривень (а.с.11,82). 04.11.2019 року головним державним виконавцем Замостянського відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Ільчик Оленою Григорівною, на підставі вказаного виконавчого напису, було винесено Постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (ВП) за № 59516120, яка була надіслана за місцем отрмання пенсії позивача [PERSON] , - УПФУ в м. Славути. ( а.с.13,14,77,78). Тобто про наявність вказаного виконавчого напису і відрахувань з пенсії позивачу стало відомо не з постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, в якій було зазначено УПФУ м. Славути, яке знаходиться в Хмельницькій області, а з довідки Головного управління пенсійного фонду України у Київській області, так як місце проживання позивача є м. Славутич Київської області, дана довідка була видана 16.12.2020 року і у період з грудня 2019 року по грудень 2020 року з пенсії [PERSON] , проводились грошові утримання по постанові Замостянського ВДВС у м.Вінниці ЦЗМУМЮ (м. Хмельницький) (а.с.19), інших відомостей чи заперечень і тверджень суду не надано. Після цього позивач звернувся з позовом до суду про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно отриманих грошовиїх коштів. Суд,\~вирішуючи\~спір згідно\~встановлених обставин\~справи та\~відповідних їм\~правовідносин, дослідивши матеріали \~справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За загальним правилом статей\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадах. При цьому, відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої\~ст.1 Закону України «Про нотаріат»,\~ нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22\~лютого 2012\~року\~№ 296/5\~та зареєстрований\~у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядку вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису, нотаріус, повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому, цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Проте, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не потрібно обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. В обґрунтування позову, позивач послався на те, що приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. В порушення\~ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат»,\~ підпунктів 3.1,\~3.2 \~Глави 16\~ розділу ІІ\~ Порядку вчинення \~нотаріальних дій,\~ нотаріус вчинив\~ виконавчий напис, \~хоча з\~ дня виникнення\~права вимоги\~минуло більше \~трьох років,\~а будь-які\~письмові угоди\~про збільшення \~строку позовної\~давності, \~відсутні. Заборгованість, зазначена у виконавчому написі, на момент його вчинення була спірною. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Крім\~того постановою\~Київського апеляційного\~адміністративного суду\~у справі\~№ 826/20084/14\~від 22.02.2017\~року,\~залишеною без\~змін ухвалою\~Вищого адміністративного\~суду України\~від 01\~листопада 2017\~року,\~визнано незаконною\~та нечинною\~постанову КМУ\~№ 662\~від 26.11.2014\~року «Про\~внесення змін\~до переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів»,\~зокрема,\~п.2\~Переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~з підстав,\~що випливають\~з кредитних\~відносин,\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів,\~затвердженого постановою\~КМУ від\~29\~червня 1999\~року №\~1172,\~на який\~посилався приватний\~нотаріус у\~виконавчому написі. Посилання\~приватного нотаріуса\~Гуревічова О.М.,\~на вказаний\~пункт Переліку,\~та його\~застосування при\~вчиненні виконавчого\~напису №5080\~від 20.06.2019\~року не\~має жодних\~правових підстав,\~а сам\~виконавчий напис\~не може\~вважатись документом,\~за яким\~має проводитись\~стягнення грошових\~сум з\~позивача [PERSON] . Вказані обставини є підставою для визнання виконавчого напису приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича, зареєстрованого в реєстрі за № 5080 від 20.06.2019 року, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління Активами» заборгованості у розмірі 12\~013,16 гривень таким, що не підлягає виконанню. Згідно ст. 1212 Цивільного Кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. З довідки № 836 від 16.12.2020 року Славутицького сервісного центру Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області з пенсії [PERSON] , утримується 20% від пенсії до виплати загального загальної суми боргу 13414.47 гривень. У період з 12.2019 по 12.2020, з її пенсії було фактично утримано суму коштів у розмірі 9 274,85 гривень. Суд вважажє, що згідно наведених вище позицій та наявних на даний момент доказів, відповідач безпідставно набув грошові кошти в розмірі 9274 гривні 85 копійок які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно з положеннями \~ст. 81 ЦПК України\~ кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Відповідно до\~ст.2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Мколайовича, зареєстрованого в реєстрі за № 5080 від 20.06.2019 року, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління Активами» заборгованості у розмірі 12013,16 гривень, слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Крім того з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління Активами» на користь [PERSON] підлягають стягненню безпідставно набуті грошові кошти в рощмірі 9\~274,85 гривень. СУДОВІ ВИТРАТИ. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат (судового збору), позивач на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» звільнена від сплати судового збору, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання позову до суду у даному випадку дві вимоги по 908 гривень та заяви про забезпечення позову в розмірі 980 гривень, всього, в сумі 2724 гривні 00 копійок.

Outcome: approved