Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою за участю заінтересованої особи - Слов'янського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану про встановлення факту смерті, обґрунтовуючи свої заявлені вимоги тим, що [INFO] року в м. Донецьк помер його батько [PERSON], [INFO]. У Слов'янському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану заявнику відмовили в видачі свідоцтва про смерть батька мотивуючи що надані ним документи не відповідають вимогам діючого в Україні законодавства. Просить суд встановити факт, що його батько [PERSON], [INFO], уродженець м. Ясинувата Донецької області громадянин України, який був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] - помер в Україні в Будьонівському районі м. Донецька [INFO] року. Заявник [PERSON] до судового засідання не з»явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу у його відсутності та задовольнити вимоги в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Слов'янського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з»явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без участі представника відділу та постановити рішення згідно діючого законодавства. Суд, розглянувши подані заявником документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обгрунтованість. Відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки. Пунктом 8 частини 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 256 ЦПК України). Відповідно до роз'ясень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Матеріалами справи, а саме свідоцтвом про народження серії [NUMBER] встановлено, що заявник є сином [PERSON], [INFO]. (а.с. 11) У відповідності до свідоцтва про смерть [NUMBER] від 24.09.2016 року, лікарського свідоцтва про смерть [NUMBER] від [INFO] року та довідки про причину смерті [NUMBER] від [INFO] року вбачається, що [PERSON], [INFO] помер в Будьонівському районі м. Донецька у віці 57 років внаслідок цирозу печінки. Відповідно до свідоцтва про поховання а/з № 969 вбачається, що [PERSON] похований на цвинтарі «Щегловка» м. Донецька на ділянці № 54 ряд № 10. Згідно Закону України »Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України від 15 квітня 2014 року будь-які органи,їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними якщо ці органи створені у порядку,не передбаченому законом. Будь-який акт (документ),виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином суд не приймає надані заявником вищевказані письмові документи як належні докази в розумінні положень ст. 57 ЦПК України, однак бере до уваги фактичні обставини, які в них відображені, що відповідає роз'ясненням Європейського суду. З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON], [INFO], визначає датою його смерті [INFO] року та місцем смерті м. Донецьк. За встановлених обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт смерті, що має юридичне значення для послідуючого отримання документів належного зразку. Таким чином є всі підстави для задоволення заяви [PERSON] та встановлення факту смерті його батька. На підставі викладеного,

Outcome: approved