Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

22.06.2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей(а.с. 1-3). Позивача [PERSON] , було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, позивач в судове засідання не прибув, але надав заяву про проведення розгляду справи без його участі та не заперечував проти заочного порядку розгляду справи (а.с.38). Відповідачка [PERSON] , була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 36), для участі в судовому засіданні не прибула, про наявність поважних причин своєї неявки суд не повідомила, заяви про відкладення судового засідання відповідачка не надала, відзиву на позов не направила. Ухвалою суду від 29.10.2020 року прийнято рішення про здійснення заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з такого. Як встановлено в судовому засіданні, сторони з 02.08.2003 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] від 02.08.2003 року, актовий запис №97 (а.с.19), рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 19.07.2018 року шлюб розірвано(а.с.9-10). Від шлюбу сторони мають спільних дітей- [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.12-13). Діти проживають разом із батьком та перебувають на його утриманні, що підтверджується актом органу місцевої самоорганізації від 10.06.2020 року та довідкою № 1487 про склад сім`ї, виданої відділом НАП виконавчого комітету Лиманської міської ради від 10.06.2020 року (а.с. 15,18). Малолітній [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку як дитина з інвалідністю, що підтверджується довідкою міської амбулаторії ЗПСМ м. Лиман від 05.06.2020 року, а також копією протоколу засідання ЛКК № 357/3 від 05.06.2018 року(а.с.13,17). Позивач [PERSON] на теперішній час працює кочегаром - випалювачем, у Лиманському центрі комплексної реабілітації для дітей з інвалідністю, форма працевлаштування сезонна, загальна сума доходу якого за період з 01.12.2019 року по 31.05.2019 року складає 25 301,00 грн.( 31429,83 грн.- 6128,83грн. (ПДФ,ВЗ))(а.с.14). Відповідач не приймає участі в вихованні та утриманні дітей, матеріальну допомогу добровільно не надає. Ст. 27 Конвенції ООН про права дитини передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Нормами ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного,інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст. 181 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у судовому порядку. Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як зазначено в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Відповідно до ч.2 ст.183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Частиною 3ст. 183 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини. Суд, проаналізувавши матеріали справи та всі докази в сукупності, а також беручи до уваги, що малолітній [PERSON] , 2013 року народження, перебуває на обліку як дитина з інвалідністю, враховуючи розмір мінімальної заробітної плати отриманої позивачем та відсутність заперечень з боку відповідача, вважає позовні вимоги задовольнити повністю та стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей- [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дати подання позову та до досягнення старшою дитиною повноліття, Після чого слід продовжити стягувати аліменти на утримання молодшої дитини в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Розв`язуючи питання в частині розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з такого. Відповідно до вимог п.3 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 15.12.2017 року № 3674-17 та положень ст. 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, позов задоволено повністю, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому вираженні складає 840,80 гривень. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved