overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача: Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 16 серпня 1991 між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, відповідний актовий запис № 1014. Від шлюбу мають двох дітей, які на даний час є повнолітні. В серпні 2005 року сторони припинили шлюбні відносини, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння. Просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, відповідний актовий запис № 1014. Після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище "[PERSON]". Відповідач письмові заперечення суду не надав. 2. Заяви (клопотання ) учасників справи. До суду надійшла заява від позивача [PERSON] в якій вона просить розглянути справу без її участі. Наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. До суду надійшла заява від відповідача [PERSON] в якій він просить слухати справу без його участі. Не заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. 3. Процесуальні дії у справі Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проаналізувавши надані докази, суд встановив, що 16 серпня 1991 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану м. Краматорська Донецької області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис № 1014 (а.с.8). Неповнолітніх дітей сторони не мають. З серпня 2005 року шлюбні відносини між сторонами припинено, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння. Сторони мають обопільне бажання розірвати шлюб. 5. Позиція суду Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, беручи до уваги спільне бажання сторін, міри прийняття судом для примирення сторін, вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження їхнього шлюбу суперечило б їхнім інтересам, у зв'язку із чим позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

1 червня 2003 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у Джулинській сільській раді за актовим записом №11. Від шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON]. Подружнє життя у них не склалося, так як вони різні за характерами та звичками люди. Так як вони мають різні погляди на життя, кожен бажає створити іншу сім'ю, тому шлюб існує лише формально. Дитина проживає з матір'ю. З урахуванням викладеного, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 01.06.2003 року у Джулинській сільській раді Бершадського району Вінницької області за актовим записом №11. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". В судове засідання позивач не з'явилась, однак, подала до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак до початку розгляду справи по суті надав на адресу суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують сімейних відносин, наполягають на розірванні шлюбу між ними, що свідчить про те, що їх сім'я розпалась і зберегти її неможливо. Крім того, з позовної заяви вбачається, що спору з приводу проживання дитини та поділу майна між ними немає. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст. 113 Сімейного кодексу України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

1 червня 2021 року [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 28 січня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, від якого [INFO] у них народився син [PERSON] . Спільне життя у сторін не склалось через несумісність характерів та різні погляди на життя, сімейні стосунки та ведення справ у сім`ї. На даний час шлюбні відносини між сторонами припиненні, а шлюб існує лише формально, тому позивач просила шлюб розірвати. Ухвалою від 8 червня 2021 року у справі було відкрито спрощене провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 28 січня 2007 року сторони уклали шлюб (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають сина, [PERSON] , [INFO] (а. с. 5). Сторони зареєстровані за різними адресами (а.с. 7, 9, 13). Враховуючи викладене та приймаючи до уваги письмову заяву відповідача про визнання позову, на підставі ст. ст. 104, 105 СК України, в порядку ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд дійшов висновку, що шлюб підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, так як це буде суперечити інтересам позивача. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір". На підставі ст. ст. 110, 112, 113, 114, 115 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

20.01.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПРаТ Миколаївський машинобудівний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 15108,85 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про уточнення позовних вимог, остаточно просив стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у сумі 15516,00 грн., також просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином. У зв'язку з відсутністю сторін суд ухвалив розглядати справу відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходились в трудових відносинах. 13.07.2012р. [PERSON] було прийнято на посаду коваля 4 розряду ковально-пресового участка ПРаТ Миколаївський машинобудівний завод», що підтверджується копією трудової книжки [PERSON] 17.12.2013 року позивача було звільнено з підприємства за п. 1 ст.40 КзпП, що підтверджується наказом ПраТ "Миколаївський машинобудівний завод" за №247к від 17.12.2013р. При звільненні позивача підприємство не виплатило йому заробітну плату на загальну суму 15516,00 грн. Відповідно до ст.115 заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ст. 116 КзпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст.97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці. Право позивача на своєчасну та належну оплату праці є важливою соціальною гарантією, встановленою Конституцією та чинним законодавством про працю. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню. Також на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судовий збір у сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

20.01.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 16 травня 2010 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що у них з відповідачем життя не склалось, подружні стосунки припинені через різні характери та погляди на подружнє життя, ведення домашнього господарства, на ґрунті чого в сім'ї постійно виникали суперечки та непорозуміння і подальше сумісне проживання та збереження сім'ї стало неможливим, а тому просить суд позов задовольнити. В судове засідання сторони не з'явилися, але від них поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно поданих заяв позивачка позов підтримує, відповідач позов визнає. За таких обставин, суд, відповідно до ухвали судді від 04.02.2014 року проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 травня 2010 року (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Подружні стосунки припинені, сторони наполягають на розлученні, миритись не бажають. Причиною розпаду сім'ї стали суперечки та непорозуміння, що виникали на ґрунті різних характерів та поглядів на подружні стосунки та ведення домашнього господарства. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.51 Конституції України, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України. Згідно ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і "в разі його розірвання" Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить їх інтересам та інтересам їхнього неповнолітнього сина, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

20.01.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 24 жовтня 2006 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що у них з відповідачем життя не склалось, подружні стосунки припинені через різні характери та те, що відповідач часто зловживає спиртними напоями і будучи в нетверезому стані вчиняє сварки, обзиває її нецензурними словами і подальше сумісне проживання та збереження сім'ї стало неможливим, а тому просить суд позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги, посилаючись на ті самі обставини, що і в позовній заяві. Відповідач [PERSON] на виклик суду не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин чи розгляд справи у його відсутності не надходило. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вирішуючи спір суд встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 жовтня 2006 року, актовий запис № 21 (а.с.5). Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Подружні стосунки припинені, позивачка наполягає на розлученні, миритись не бажає. Причиною розпаду сім'ї стали сварки, які виникали через різні характери та те, що відповідач часто зловживає спиртними напоями і будучи в нетверезому стані вчиняє сварки, обзиває її нецензурними словами. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.51 Конституції України, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України. Згідно ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і "в разі його розірвання" Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить їх інтересам та інтересам їхнього неповнолітнього сина, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

20.01.2014 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява від [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що 27.09.1997 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Апостолівської райдержадміністрації Дніпропетровської області, актовий запис № 99. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою, та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися, і були припинені у квітні 2012 року. Причиною розпаду сім»ї стали часті сварки, втрата між позивачкою і відповідачем почуття взаємної поваги та любові, різні погляди на життя. Позивачка про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до судового засідання не з"явилася, надавши суду письмову заяву за якою просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати, стягнути судові витрати з відповідача. Відповідач про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до судового засідання не з"явився, надавши суду письмову заяву за якою просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України «Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя» Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України «Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного із подружжя, на підставі рішення суду» В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 27.09.1997 укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Апостолівської райдержадміністрації Дніпропетровської області, актовий запис № 99. (а.с.5). Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки позивачка категорично не має наміру. Примирення між сторонами неможливе. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно квитанції від 16.01.2014 року позивачкою при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок(а.с.1), який підлягає поверненню відповідачем на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

20.01.2014 року позивач [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Телеканалу ТВі про зобов'язання вчинити дії. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 11.11.2013 року нею було подано через канцелярію телеканалу ТВі заяву про надання відповіді. Водночас, станом на дату подання позову до суду відповідь нею не отримано. Таким чином, посилаючись на положення Конституції України та Закону України «Про звернення громадян», просила суд визнати бездіяльність Телеканалу ТВі, яка полягає у ненадання відповіді на звернення [PERSON] від 11.11.2013 року - незаконною та зобов'язати Телеканал ТВі надати письмову відповідь на звернення у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян». Протокольною ухвалою суду від 30.04.2014 року за клопотанням позивача було уточнено назву відповідача по справі та зазначено відповідачем Телеканал ТВі (Товариство з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "ТелеРадіоСвіт). В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до законодавства, на підтвердження чого в матеріалах справи наявні повідомлення про вручення поштового відправлення, в тому числі і через позивача. Суд, вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян», звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду. Відповідно до ч.1 ст. 19 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення. Відповідно до ч.1 ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Судом встановлено, що 11.11.2013 року позивачем [PERSON] було подано до телеканалу ТВі через канцелярію Заяву про надання відповіді, що підтверджується відтиском вхідного штампу на примірнику заяви. (а.с. 3) Водночас, станом на час розгляду справи, відповіді на вказане звернення не надійшло, з огляду на що вбачається, що відповідачем було порушено вищевказані положення Закону України «Про звернення громадян». За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

20.01.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 28353 грн. 73 коп. та судового збору. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.01.2008 року позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір згідно якого відповідачці було надано кредит у розмірі 8000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. З матеріалів справи слідує, що відповідач [PERSON] умов договору належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 30.09.2013 року утворилась заборгованість по кредиту в розмірі 28353 грн. 73 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом - 7224 грн. 10 коп., заборгованість по процентам - 16897 грн. 58 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом - 2405 грн. 68 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн. та штраф (процентна складова) - 1326 грн. 37 коп. (а.с 5-8 ). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору. Таким чином, вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором та підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" в розмірі 283 грн. 54 коп.

Outcome: approved