Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

14 грудня 2016 року ПАТ «Райз-Максимко» звернулося до суду з позовом до [PERSON], ТОВ АФ «Вікторія», Служби з державної реєстрації прав Білопільської міської ради, в якому зазначає, що 01 жовтня 2007 року товариство уклало з [PERSON] договори оренди трьох земельних ділянок, площею по 3,29 га кожна, які було зареєстровано в установленому законом порядку. Строк дії договорів закінчується в жовтні 2017 року. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 09 листопада 2010 року за № 1600, [PERSON] було прийнято у спадщину ? частини кожної із зазначених земельних ділянок, тобто по 1,6450 га кожна. Крім того, 01 вересня 2015 року між [PERSON] і ТОВ АФ «Вікторія» було укладено договори оренди вказаних вище земельних ділянок, про що 19 вересня та 28 вересня 2015 року внесено записи про інше речове право на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Тобто одні і ті ж земельні ділянки двічі передано в оренду. На підставі ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України позивач просить визнати недійсними договори оренди земельних ділянок площею по 1,6450 га кожна з кадастровими номерами: [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], укладених 01 вересня 2015 року між ТОВ АФ «Вікторія» і [PERSON], зареєстрованих 19 вересня та 28 вересня 2015 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису про інше речове право: [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]. Скасувати записи про проведену державну реєстрацію речового права за номерами записів про інше речове право: [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], підставою внесення якого стали рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: - індексний номер 24571652 від 19 вересня 2015 року щодо права оренди земельної ділянки площею 1,6450 га за кадастровим номером [NUMBER], - індексний номер 24572350 від 19 вересня 2015 року щодо права оренди земельної ділянки площею 1,6450 га за кадастровим номером [NUMBER], - індексний номер 24798956 від 28 вересня 2015 року щодо права оренди земельної ділянки площею 1,6450 га за кадастровим номером [NUMBER]. Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 31 січня 2017 року провадження у справі за позовною вимогою ПАТ «Райз-Максимко» до Служби з державної реєстрації прав Білопільської міської ради Сумської області про скасування запису про проведену державну реєстрацію речового права, закрито. У судовому засіданні представник ПАТ «Райз-Максимко» Тимошенко С.А. позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилась без повідомлення причин. Про час, день та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник відповідача - ТОВ АФ «Вікторія», будучи належним чином повідомленим про час, день і місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явився, причин неявки не повідомив. Представник відповідача - Служби з державної реєстрації прав Білопільської міської ради Сумської області Яценко І. М. в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що реєструючи спірні договори оренди, Служба з державної реєстрації прав Білопільської міської ради діяла в межах наданих їй законом повноважень. Спір виник з приводу здійснення Службою, яка виступає суб'єктом владних повноважень, владних управлінських функції (реєстрації договорів), а тому є публічно-правовим і підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Заслухавши сторони, повно, всебічно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Частиною 1 статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належать земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кожна з яких загальною площею 3,29 га в межах згідно з планом, розташовані на території Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області, що підтверджується державними актами на право приватної власності на земельні ділянки: серії [NUMBER], виданого 28 листопада 2000 року, серії [NUMBER], виданого 21 липня 1999 року, серії [NUMBER], виданого 28 листопада 2000 року Вирівською сільською радою (а. с. 35-36, 49-50, 60-61). 01 жовтня 2007 року між [PERSON] та НВП «Райз-Агро», правонаступником якого є ПАТ «РАЙЗ-МАКСИМКО», було укладено договори оренди вищевказаних земельних ділянок, зареєстрованих у Білопільському відділі Сумської регіональної філії 19 листопада 2007 року за №№ 4795, 4745, 4770 (а. с. 27-32, 41-46, 54-59). За умовами вказаних договорів та на підставі актів прийому - передачі [PERSON] передала в оренду позивачу земельні ділянки для вирощування сільськогосподарських культур загальною площею кожна з яких по 3,29 га, строком до жовтня 2017 року (а. с. 33, 47). Актами від 01 жовтня 2007 року визначено межі земельних ділянок в натурі (на місцевості), власником земельних ділянок яких була [PERSON] та орендарем НВП «Райз-Агро» (а. с. 34, 48). На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09 листопада 2010 року спадкоємцем майна [PERSON], яка померла 23 листопада 2009 року, є її донька - [PERSON]. Спадщина складається з ? частки земельних ділянок, кожна з яких площею 3,29 га, які знаходяться на території Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області, які належали спадкодавцю на підставі державних актів: серії [NUMBER], виданого 28 листопада 2000 року, серії [NUMBER], виданого 21 липня 1999 року, серії [NUMBER], виданого 28 листопада 2000 року Вирівською сільською радою (а. с. 23). Пунктом 41 укладених договорів оренди землі перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридично особи - орендаря, не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи, орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем. Таким чином, до [PERSON], отримавши у спадок по ? частці земельних ділянок, перейшли права та обов'язки за договорами оренди земельних ділянок, укладених спадкодавцем [PERSON] Крім того встановлено, що 01 вересня 2015 року між [PERSON] і ТОВ АФ «Вікторія» було укладено договори оренди вказаних вище земельних ділянок (а. с. 85-86, 122-123, 158-159). Пунктом п. 3.1 договору визначено, що договори укладені на 10 років, з 01 вересня 2015 року по 31 серпня 2025 року з урахуванням періоду ротації основної сівозміни. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав на підставі договору оренди та діє на весь строк дії договору. 19 та 28 вересня 2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Білопільського районного управління юстиції Сумської області Яценком І.М. були прийняті рішення: - № 24571652 про проведення державної реєстрації іншого речового права - права оренди земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER], у зв'язку з чим за номером [NUMBER] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено запис про інше речове право (а. с. 94); - № 24572350 про проведення державної реєстрації іншого речового права - права оренди земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER], у зв'язку з чим за номером [NUMBER] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено запис про інше речове право (а. с. 131); - № 24798956 про проведення державної реєстрації іншого речового права - права оренди земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER], у зв'язку з чим за номером [NUMBER] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено запис про інше речове право (а. с. 167); ПАТ «Райз-Максимко» не виступає стороною оспорюваних договорів від 01 вересня 2015 року, але як орендар вказаної земельних ділянок, має право на оспорювання цих договорів, оскільки цей правочин порушує його переважне право на використання спірних земельних ділянок. Саме така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 25 травня 2016 року № 6-605цс16, від 23 листопада 2016 року № 594/153/16-ц. За змістом ст. 1, ст. 13 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно з ч. 5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Виходячи з положень ст. 638 ЦК України, ст. 125, 126 ЗК України, договір оренди землі набуває чинності з дня проведення його державної реєстрації. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». У відповідності з абз. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. З огляду на положення ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотності порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. У пункті 39 договору оренди від 01 жовтня 2007 року, укладеного між [PERSON] та НВП «Райз-Агро», правонаступником якого є позивач, сторони дійшли згоди, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою. Відповідно до пункту 40 вказаних договорів розірвання договору в односторонньому порядку допускається за умови несвоєчасної сплати орендної плати та невиконання умов договору. Підстави припинення договору оренди землі зазначені в ст. 31 Закону України «Про оренду землі». Доказів того, що договори оренди від 01 жовтня 2007 року були припинені або розірвані в установленому законом порядку суду надано не було. Разом із тим з матеріалів справи вбачається, що позивач використовує земельні ділянки за призначенням і в обумовлені договором строки виплачує орендну плату. З огляду на викладене [PERSON], не розірвавши в установленому законом та договорами порядку договорів оренди земельних ділянок від 01 жовтня 2007 року до закінчення строку його дії, 01 вересня 2015 року уклала нові договори оренди цієї ж земельної ділянки з ТОВ АФ «Вікторія». У відповідності з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею. Згідно з ч. ч. 1, 2, п. "в" ч. 3 ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання угоди недійсною. З огляду на роз'яснення, які викладені в абз. 1 п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 6 від 06 листопада 2009 року, відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Зібрані по справі докази свідчать про факт укладення орендодавцем оспорюваних позивачем договорів оренди в період дії раніше укладених ним договорів оренди, що свідчить про порушення прав позивача. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Райз -Максимко» є обґрунтованими, а договори оренди земельних ділянок, укладених 01 вересня 2015 року між ТОВ АФ «Вікторія» і [PERSON] є недійсними. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі, з ТОВ АФ «Вікторія» і [PERSON] на користь ПАТ «Райз-Максимко» у дольовому порядку підлягають стягненню по 4 134 грн. з кожного судового збору, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом. На підставі викладеного,

Outcome: approved