Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

23.06.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.12.1997 р. вона з відповідачем зареєструвала шлюб. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає допомогу на утримання дітей, на підставі чого просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до повноліття дітей на її користь; стягнути з відповідача на її користь 250 грн. понесені нею витрати по складанню позовної заяви. В судове засідання позивачка зявилася, позов підтримала у повному обсязі, та просила його задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. Відповідач в судове засідання зявився, позовні вимоги визнав повністю. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання позову відповідачем по справі не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання позову та задовольняє позов в повному обсязі. Судом встановлено, що 20 грудня 1997 року Дніпровською селищною радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб позивачки з відповідачем, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблений відповідний актовий запис № 57, що підтверджується Свідоцтвом про одруження, 1-КИ № 045442 виданим 20.12.1997р. (а.с. 6). Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18.06.2015 року шлюб розірвано. Сторони мають неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження серії 1-КИ № 108410, видане Дніпровською селищною радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області 08 грудня 2000р. (а.с.4), та доньку - [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження серії 1-КИ № 260338, видане Дніпровською селищною радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області 09 грудня 2009р. (а.с.3). Згідно довідки Дніпровської селищної ради Дніпропетровської області від 22.06.2015 року № 823, син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], знаходяться на повному утриманні позивачки (а.с. 5). Шлюб між позивачкою та відповідачем не розірвано, але вони проживають окремо. Відповідач ухиляється від утримання дітей та не надає позивачці матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки з усіх доходів щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, до їх повноліття. Статтею 191 СК України, передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. За такими обставинами позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання сина та доньки у розмірі 1/3 частини з усіх доходів щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. Згідно зі статтею 5 частини 1 пункта 3 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 81, 88 Цивільно-процесуального кодексу України, позивач звільнений від сплати судових витрат при зверненні з позовом про стягнення аліментів та вони стягуються з відповідача. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) гривень 60 копійок.

Outcome: approved