Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

26.10.2018 виконавчий комітет Ярузької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є матір'ю малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. З самого народження дитини відповідач самоусунулась від виконання батьківських обов'язків по відношенню до дочки, не приділяє дитині уваги, не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Дитина з народження і по даний час перебуває в державних спеціалізованих закладах по догляду за дітьми. Відповідач дитину не відвідує, не цікавиться її життям та не має наміру забирати дитину у сім'ю та її виховувати. Рішенням виконавчого комітету Ярузької сільської ради від 09.10.2018 затверджено висновок опікунської ради Ярузької сільської ради про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] За таких підстав позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини [PERSON], а також відповідно до ст. 166 СК України стягувати з відповідача на користь Обласного комунального закладу «Вінницький спеціалізований будинок дитини з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки», в якому перебуває дитина відповідача, аліменти на її утримання у сумі 900 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 12.11.2018 відкрито провадження у даній справі, призначено підготовче засідання на 05.12.2018, надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а третім особам - для подання пояснення щодо позову. У підготовчому засіданні уповноважений представник позивача Левицька З.О. позов підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просила його задовольнити. Уповноважений представник третьої особи служби у справах дітей, сім'ї та молоді Могилів-Подільської райдержадміністрації Вінницької області Собольський А.В. вважає, що позов слід задовольнити повністю. Уповноважений представник третьої особи Обласного комунального закладу «Вінницький спеціалізований будинок дитини з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки» у підготовче засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] правом подання відзиву на позовну заяву не скористалась, в підготовчому засіданні позов визнала повністю та не заперечує проти його задоволення, про що подала суду письмову заяву. Згідно із ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Частина 4 ст. 206 ЦПК України визначає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з такого. Згідно з копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] матір'ю дитини [PERSON], [INFO], є [PERSON] (а.с. 7). Рішенням органу опіки та піклування виконкому Ярузької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області № 13 від 09.10.2018 вирішено винести на розгляд виконавчого комітету сільської ради питання доцільності позбавлення матері [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої дочки [PERSON] (а.с. 2). Рішенням виконавчого комітету Ярузької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області № 163 від 09.10.2018 затверджено вказане рішення органу опіки та піклування та вирішено клопотати перед судом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON] (а.с. 3). З висновку опікунської ради Ярузької сільської ради Могилів-Подільського району вбачається, що з самого народження дитини [PERSON] не бажала виконувати батьківські обов'язки, годувати дитину, турбуватися про неї та навіть пропонувала іншим жінкам у медичному закладі забрати в неї дочку. На даний час дитина за заявою матері знаходиться в Обласному комунальному закладі «Вінницький спеціалізований будинок дитини з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки» з ураженням ЦНС та психіки. [PERSON] дитину не провідує, не цікавиться нею та не має наміру забирати дитину для спільного проживання. Протягом наданого їй випробувального терміну [PERSON] жодних дій для облаштування житла та створення умов для проживання дитини не вчинила, хоча була попереджена про можливість позбавлення її батьківських прав (а.с. 4-5, 9). Відповідно до Актів обстеження матеріально-побутових умов проживання № 686 від 05.06.2018 та № 1115 від 08.10.2018 [PERSON] ніде не працює, дочку у спеціалізованому закладі не відвідує, коштів на її утримання не надає (а.с. 10, 11). Вказане також підтверджується Актом про невідвідування дитини від 29.03.2018 (а.с. 15) та повідомленнями служби у справах дітей Вінницької міської ради (а.с. 12, 13). Згідно з характеристикою, наданою відповідачу за місцем проживання, [PERSON] характеризується посередньо, поводить себе агресивно, на зауваження та скарги не реагує (а.с. 6). Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Такий обов'язок батьків передбачений і ч. 2 ст. 150 СК України. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, зокрема, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В судовому засіданні належними доказами підтверджено, що відповідач не проявляє до дитини батьківської турботи та любові, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не забезпечує дитину необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, а також не спілкувався з дитиною взагалі і, зокрема, в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляв інтересу до її внутрішнього світу, не створював умов для отримання нею освіти. За таких підстав та з урахуванням визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню малолітньої дитини [PERSON], а тому позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Крім цього, відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи, що відповідач матеріально не забезпечує дочку [PERSON] і дитина перебуває на державному утриманні, суд вважає за доцільне стягувати з [PERSON] аліменти на користь Обласного комунального закладу «Вінницький спеціалізований будинок дитини з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки» на утримання малолітньої дитини. Частиною 3 статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач працює та отримує дохід, а тому суд вважає, що для максимального захисту інтересів дитини доцільніше визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку встановлений на законодавчому рівні . Так, згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 1 грудня 2018 року становить 1626 грн. За таких підстав та зважаючи на визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що достатніми та фінансово можливими для відповідача для забезпечення належного рівня життя дитини будуть аліменти у розмірі 900 грн. щомісячно.

Outcome: approved