Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

18 грудня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В позовній заяві посилалася на те, що [INFO] помер її батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS], який належав йому на праві власності на підставі договору дарування від 18 січня 1966 року. Позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті батька та прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом з батьком на час відкриття спадщини і вважала, що прийняла її продовжуючи жити в даному будинковолодінні. При зверненні до нотаріальної контори нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по причині відсутності оригіналу правовстановлюючого документу на будинковолодіння, а також відсутності документів, що підтверджують місце відкриття спадщини. В зв'язку з тим, що нотаріус відмовляє їй у виданні свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, просила визнати її право власності на нього. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі відповідної довіреності (а.с. 3) в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримала у повному обсязі, просила задовольнити їх з підстав вказаних у позовній заяві. Представник відповідача Миргородської міської ради Погребська К.С., що діє на підставі довіреності (а.с. 27) в судове засідання не з'явилася, до суду подала заяву, в якій проти задоволення позову не заперечувала, справу просила провести без ї участі (а.с.26). Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 13). Після його смерті відкрилась спадщина, на будинок з надвірними побудовами, що знаходиться по [ADDRESS], який належав померлому на підставі договору дарування від 18 січня 1966 року (а.с.6-8). Єдиною спадкоємицею померлого є його дочка [PERSON] - позивачка по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, згідно якого остання змінила дівоче прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с. 10, 12). Відсутність інших спадкоємців, які прийняли спадщину, підтверджується повідомленням Полтавського обласного державного нотаріального архіву, згідно якого при перевірці архівних даних Алфавітних книг спадкових справ Першої та Другої миргородських нотаріальних контор виявлено, що спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не заводилася (а.с. 48). Постановою приватного нотаріуса Миргородського міського нотаріального округу, Полтавської області [PERSON] від 28 листопада 2014 року позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину житлового будинку з надвірними побудовами, що знаходиться в [ADDRESS], на тій підставі, що відсутні документи, які підтверджують місце відкриття спадщини, хто був зареєстрований у спадковому будинку та відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок (а.с. 9). Відповідно п.5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (2003р.) правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Як роз'яснено в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. З урахуванням наведеного та з огляду на положення п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми ЦК України 1963 р., Відповідно до ст. 548 ЦК України 1963 р. для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Згідно ст. 549 ЦК України 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно загальних положень цивільного права управлінням є певні дії спадкодавця, спрямовані на збереження майна і нормального користування ним відповідно до його призначення. Під володінням розуміється можливість фактично панувати над річчю (майном), можливість впливати на неї у будь-який момент, здійснювати щодо неї свою волю. Згідно показань свідків [PERSON] та [PERSON] позивачка безпосередньо після смерті батька продовжувала проживати в будинку по [ADDRESS], проводила роботи по благоустрою території будинковолодіння та підтримання належного стану будинку, тобто вчиняла дії, спрямовані на збереження спадкового майна та нормальне користування ним. Таким чином, суд вважає, що позивачка прийняла спадщину відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК України 1963 року, але зазначені в постанові нотаріуса обставини перешкоджають їй оформити право власності на спадкове майно в позасудовому порядку, тому суд вважає за необхідне визнати за позивачкою право власності на зазначене будинковолодіння в порядку спадкування після [PERSON]

Outcome: approved