Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з зазначеною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] в місті Кролевець Сумської області у віці 91 рік померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Розпорядження на випадок своєї смерті вона не залишила. Вона, як єдиний спадкоємець першої черги спадкоємців за законом після смерті матері, звернулася до нотаріуса за свідоцтвом про право на спадщину на належні її матері земельні ділянки (паї), але нотаріус роз'яснила їй, що нею пропущені строки для подання заяви про прийняття спадщини. Фактично вона з матір'ю проживали в одному будинку, що розташований в [ADDRESS], 1/2 частина якого належала її чоловіку [PERSON], а інша - її матері [PERSON]. Даний будинок мав два входи, але потрапити до іншої частини будинку можна було через внутрішні двері, що поєднують дві частини. В 1982 році було видано дві будинкові книги для прописки громадян за якими в квартирі № 1 були прописані вона, її чоловік та їх діти, а в квартирі № 2 - [PERSON] 3 часом зовнішній вхід до квартири іі матері було розібрано, а дверний прохід зовнішніх дверей закладено. На даний час будинок має один вхід. Ніхто з членів їхньої родини не придавав значення документальному поділу будинку на квартири, адже використовувався він як єдине ціле. Останні роки свого життя [PERSON] потребувала постійної сторонньої допомоги. Заявниця доглядала за матір'ю, здійснила її поховання та відбула поминальні обіди. Вона продовжує користуватися всім будинком та майном, що в ньому знаходиться, обробляє всю присадибну земельну ділянку. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Але саме прописка в різних квартирах будинку стала перешкодою для отримання нею свідоцтва про право на спадщину, Заявниця не може документально підтвердити, що її мати [PERSON] на день смерті постійно проживала разом з нею, а тому змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини - [INFO]. Встановлення зазначеного факту необхідно їй для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті матері [PERSON] Заявниця під час судового засідання заявлені вимоги підтримала та просить суд їх задовольнити. Заінтересована особа Кролевецька міська рада, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направила, надавши суду письмове клопотання про розгляд справи без участі їх представника, заперечень по справі не має. Заслухавши пояснення заявниці, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] в м.Кролевець Сумської області померла [PERSON] (а.с.8). Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Заповіту на випадок смерті [PERSON] не залишила, спадкова справа після її смерті не заводилась, що вбачається з інформаційної довідки приватного нотаріуса Кролевецького районного нотаріального округу [PERSON] (а.с.30-32). Відповідно до ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Заявниця є дочкою померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, свідоцтвом про шлюб, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя (а.с.5,6,7). З пояснень заявниці та показань допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] вбачається, що [PERSON] та її мати [PERSON] проживали в будинку по [ADDRESS], який мав два входи. В одній частині будинку жили заявниця з чоловіком та дітьми, в іншій частині - [PERSON] У 1992 році, після смерті чоловіка [PERSON], зовнішній вхід до квартири [PERSON] було розібрано, а дверний прохід зовнішніх дверей закладено, в будинку залишився один вхід, [PERSON] та [PERSON] стали проживати однією сім'єю. Останні роки свого життя [PERSON] потребувала постійної сторонньої допомоги. Заявниця доглядала за матір'ю, а коли та померла, здійснила її поховання та відбула поминальні обіди. Вона продовжує користуватися всім будинком та майном, що в ньому знаходиться, обробляє всю присадибну земельну ділянку по [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 24.12.1979 року, 1/2 частина будинку [ADDRESS] належала [PERSON] (чоловіку заявниці), а інша - [PERSON] (а.с.9,10). У зазначеному будинку в квартирі № 1 були зареєстровані [PERSON], [PERSON] та їхні діти, а в квартирі № 2 - [PERSON], що підтверджується копіями будинкових книг (а.с.15-22). Технічний паспорт на будинок виданий на двох власників [PERSON] та [PERSON] (а.с.11-14). Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно п.23. Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У відповідності до ст. 256 ЦПК України, справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення підвідомчі судам. Якщо законодавство не передбачає можливості встановлення даних фактів іншим шляхом, але від їх установлення залежить зміна, виникнення особистих та майнових прав громадян, то згідно ст.259 ЦПК України, суд вправі встановити даний факт. Оскільки встановлення факту постійного проживання зі своєю матір'ю тягнуть для заявниці юридичні наслідки у вигляді права спадкування за законом, а у позасудовому порядку встановити це неможливо, і чинне законодавство не передбачає іншого порядку встановлення даного факту, тому на підставі ч.2 ст.256 ЦПК України вказаний факт, необхідно встановити за рішенням суду. За таких обставин, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] і встановлення факту, що вона постійно проживала зі своєю матір'ю [PERSON], 1921 року народження до дня її смерті - [INFO].

Outcome: approved