Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

19.11.2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позов мотивує тим, що відповідача відповідно до рішення суду визнано судом винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, однак відповідач у добровільному порядку не відшкодовує завдану шкоду. 30.11.2020 р. до суду надійшла відповідь з Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, щодо місця реєстрації відповідача. Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 02.12.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі, та визначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання призначено на 14.01.2021 року. 14.01.2021 року відповідач у судове засідання не з`явився, у зв`язку з чим судове засідання відкладене на 02.02.2021 року. 02.02.2021 року відповідач у судове засідання не з`явився, у зв`язку з чим судове засідання відкладене на 24.02.2021 року. 24.02.2021 року у зв`язку з відсутністю відомостей щодо вручення судових повісток відповідачу судове засідання відкладене на 25.03 2021 року. 25.03.2021 року у зв`язку з відсутністю відомостей щодо вручення судових повісток відповідачу судове засідання відкладене на 23.04.2021 року. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач звернулася до суду із заявою про проведення судового засідання згідно ч. 2 чт. 247 ЦПК України. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Враховуючи викладене, згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З постанови Приморського районного суду м.Одеси від 21 серпня 2020 року вбачається, що 19 червня 2020 року о 15 годин 17 хвилин, керуючи автомобілем «Ніссан Ікс Треіл», д/н [NUMBER] за адресою: м.Одеса, вул. М.Арнаутська, 11, під час випередження не витримав безпечний боковий інтервал в результаті чого допустив наїзд на велосипед «Вінтер». В результаті зіткнення транспортні засоби отримали пошкодження механічного характеру, громадянка [PERSON] отримала тілесні ушкодження. Вказаною постановою [PERSON] визнано винним у вчинені ДТП та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. З довідки №3844 від 19.06.2021 року чергового лікаря КНП «Міська клінічна лікарня №11», що 19.06.2020 року [PERSON] зверталась до приймального відділення та їй було поставлено діагноз рана підборіддя. Здовідки огляду щелепно-лицьового хірурга [PERSON] вбачається, що [PERSON] встановлено діагноз забійно-рвана рана підборіддя, скол коронок 43, 24, 36 зубів. Понесені витрати у розмірі 4416 грн на лікування позивач підтвердила доданими до матеріалів справи копіями квитанцій, чеків: копія фіскального чеку № 114838 від 19.06.2020р. на суму 40 грн; копія фіскального чеку від 20.06.2020р на суму 216 грн.; копія фіскального чеку № 000000(х355 від 22.06.2020р. на суму 1320 грн; копія фіскального чеку № 0000006367 від 01.07.2020р. на суму 1600 грн.; копія фіскального чеку № 0000006440 від 14.08.2020р. на суму 1240 грн. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За змістом ч. 1 ст. 1166 та ч. 1 ст. 1167 ЦК України майнова та моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала за наявності її вини. Положеннями ст.22 ЦК України встановлено, що особа якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа понесла або мусить понести для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у особи, яка її завдавала за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. З урахуванням викладеного, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума матеріальної шкоди, що є підтвердженою та становить - 4416 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Згідно із п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Позивачка зазначає, що вона пережила стрес та страх за своє життя та здоров`я у результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди. У зв`язку зі забиттям скронево - нижньощелепного суглобу протягом двох місяців їй було боляче говорити та їсти, увесь цей час їжу приходилось подрібнювати блендером. Почались часті крововиливи з носу. Виникла підвищена чутливість зубів, головний біль, погіршився сон і загальне самопочуття. Порушився звичний ритм життя, виник страх пересуватися містом на велосипеді, що було для неї нормальною звичкою, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача на її користь у відшкодування за завдану моральну шкоду 15000 грн. Судом встановлено, що внаслідок вчинення відповідачем наїзду на позивачку, вона отримала травми у вигляді забійно - рваної рани підборіддя та сколу зубів, їй також завдано моральної шкоди, так як позивачка зазнала душевних та моральних страждань через завдання їй тілесних ушкоджень, тривалий розлад здоров`я та тривале лікування. Разом з тим, з урахуванням викладеного, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що заявлений розмір відшкодування моральної шкоди в 15 000 гривень не є завищеним, а тому підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог Законом України «Про судовий збір» визначено, що ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. У зв`язку з чим позивачем при зверненні до суду судовий збір сплачено не було. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, оскільки позивачем при зверненні до суду судовий збір сплачено не було, оскільки остання звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн.

Outcome: approved