Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

18.02.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ФОП [PERSON], ПАТ «Альфа-Банк» про розірвання договорів, мотивуючи свої вимоги тим, що 13 вересня 2013 року вона уклала Договір № б/н з фізичною особою - підприємцем [PERSON], відповідно до п. 1 якого відповідач зобов'язується організувати роботи з виготовлення та передачі їй у власність «ПВХ конструкции .. по расценкам Исполнителя». Під ПВХ конструкціями маються на увазі пластиковий балкон. Вартість вказаних виробів, відповідно до п. 3.1 Договору, складає 11050 грн. Під час укладення договору вона сплатила відповідачу аванс в розмірі 100 грн. На виконання оспорюваного Договору, 13 вересня 2013 року позивачка уклала Кредитний договір №401519002 з ПАТ «Альфа-Банк» на суму 10951,00 грн., відповідно до п.п. «а» п. 2.5 якого грошові кошти в сумі 9855,90 грн. повинні були перераховані на поточний рахунок ФОП [PERSON] Того ж дня вона отримала примірник Кредитного договору. Однак, оспорюваний Договір, так само як і Кредитний договір, були їй одночасно буквально нав'язані відповідачами, які не дали їй можливості більш-менш детально ознайомитись з умовами Договору та Кредитного договору, а також можливості отримати консультацію спеціаліста з приводу відповідності умов Договорів діючому законодавству. Наступного дня вона повідомила [PERSON], що не бажає виконання Договору та проила його розірвати, на що останній відповів їй, що грошові кошти від банку ними вже отримані і Договір буде виконуватись. При цьому, в строк, передбачений п. 3.2 Договору ФОП [PERSON] не приступив до його виконання. До цього часу пластикові вікна та балкон позивачкою не отримані та не встановлені. Таким чином, ФОП [PERSON] були порушені умови Договору про надання послуги по виготовленню та доставці дверей. Правові наслідки цього порушення викладені у ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме, в даному випадку споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором. Зітнувшись з таким порушенням прав споживача, позивачка відмовляється від оспорюваного Договору. Збитки, які вона зазнала в наслідок невиконання ФОП [PERSON] свого зобов'язання, складаються з грошової суми, сплаченої в розмірі 100 гривень та витрат на послуги адвоката по складанню позову на суму 500 грн. Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», позивачка направила ПАТ «Альфа-Банк» письмове звернення від 16.09.2013р. вх. № 77470- 23.2.1 про відмову від Кредитного договору. Листом від 04.10.2013 р. вих. № 80030-23.1-6/6 ПАТ «Альфа-Банк» відмовив їй у розірванні Кредитного договору, посилаючись на те, що з відкликанням згоди на укладення? договору про надання споживчого кредиту, споживач повинен одночасно повернути кредитодавцю кошти або товари, одержані згідно з договором. Крім того, як на підставу відмови розірвання договору, ПАТ «Альфа-Банк» посилається на те, що з моменту оформлення Кредитного договору №401519002 на рахунок [NUMBER] не надходило будь-яких грошових коштів для повного погашення заборгованості за кредитом. Вказані ПАТ «Альфа-Банк» причини відмови в розірванні Кредитного договору не передбачені ч.6 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки за договором споживчого кредиту вона не одержала ані грошових коштів, ані товару. Що стосується надходження грошових коштів для повного погашення заборгованості за кредитом, то вказана норма Закону не містить такої умови для розірвання договору споживчого кредиту. При цьому, відповідно до Графіку платежів, наданого позивачці ПАТ «Альфа-Банк», строк першого внеску для погашення кредиту наступає 16 жовтня 2013 року, тобто ПАТ «Альфа-Банк» повинен був протягом семи днів лише розірвати Кредитний договір. Будь-які правові підстави вимагати у неї внесення грошових коштів на погашення кредиту у ПАТ «Альфа-Банк» відсутні. Намагаючись з'ясувати, яким чином використані грошові кошти споживчого кредиту, позивачка звернулась до адвоката, який направив на адресу ПАТ «Альфа-Банк» адвокатський запит про надання інформації, чи перераховувались на поточний рахунок ФОП [PERSON] грошові кошти, відповідно до п.п. «а» п. 2.5 Кредитного договору та коли і в якому розмірі. Листом від 25.11.2013 р. вих. № 95969-11-162703 в наданні вказаної інформації, в вирушення ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», було відмовлено. На думку ПАТ «Альфа-Банк» вказана інформація є банківською таємницею і для її надання банку необхідно мати письмовий дозвіл ФОП [PERSON] Однак, кредитний договір був укладений з позивачкою, споживчий кредит, відповідно до п. п. «а» п. 2.5 Кредитного договору, був наданий їй для оплати товару шляхом перерахування відповідної суми на поточний рахунок ФОП [PERSON] Таким чином, відповідно до ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» власником інформації про використання наданого їй споживчого кредиту є вона, а не ФОП [PERSON] В результаті порушення ПАТ «Альфа-Банк» вимог діючого законодавства, на день пред'явлення цього позову, позивачці невідомо де знаходяться грошові кошти, нібито надані їй. На підставі вищевикладеного, просить суд розірвати Договір від 13 вересня 2013 року № б/н укладений між нею та ФОП [PERSON], стягнути з відповідача [PERSON] на її користь збитки, завдані їй в результаті невиконання зобов'язань за договором у розмірі 600 грн., розірвати Кредитний договір від 13 вересня 2013 року № 401519002 укладений між нею та ПАТ «Альфа-Банк», судові витрати покласти на відповідачів солідарно. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач ФОП [PERSON] в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином. Представник відповідача ПАТ «Альфа-Банк» в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що 13.09.2013 р. між позивачем [PERSON] і Відповідачем - ПАТ «Альфа-Банк» був укладений кредитний договір №401519002, у відповідності до умов якого Банк надав Позичальнику кредит для оплати товарів шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок ФОП [PERSON] [NUMBER] у КБ «Приватбанк» МФО 304795, код: ЄДРПОУ 2362615671. Відповідно до умов кредитного договору Банк здійснив перерахування грошових коштів на рахунок ФОП [PERSON] на загальну суму 9855,90 грн. Вважає, що посилання позивача на п. 6 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» є безпідставними, оскільки право споживача відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин у разі якщо товар (послугу), який замовлено може бути повернутий виробникові (продавцю) протягом чотирнадцяти календарних днів розповсюджується на ті товари, які можуть бути повернуті продавцю (виробнику). У відповідності до переліку товарів належної якості, що не підлягають обміну (поверненню), затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.1994 р. №172 із змінами і доповненнями, вважає, що вироби, які замовила Позивач у ФОП [PERSON] підпадають під зазначений перелік товарів належної якості, що не підлягають обміну. Також, повідомляє, що ПАТ «Альфа-Банк» надіслав на адресу позивача лист від 04.10.2013 р. № 80030-23.1- б/б, в якому роз'яснив порядок розірвання кредитного договору у зв'язку із відкликанням згоди споживача на його укладання. Просить відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, належно з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, оцінивши їх доводи і надані ними докази, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 13.09.2013 року між позивачкою [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено договір без № на виготовлення та передачу у власність ПВХ конструкцій та, згідно якого, замовник [PERSON] зобов'язана заплатити вартість замовлення у сумі 11051,00 грн. ( п.3.1.) Після виконання пункту 3.1. Договору виконавець зобов'язується протягом 21 робочих днів передати у власність замовника виготовлені вікна. В разі невиконання замовником пункту 3.1., цей договір згідно п.4.1. вважається розірваним ( а.с.2,3). Того ж дня, 13.09.2013 року, між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено кредитний договір № 401519002 від 13.09.2013 року, відповідно до якого сума та валюта кредиту складала 10951,00 гривень. Цей кредитний договір був сторонами підписаний, про що свідчать підписи сторін у даному договорі (а.с.5). Як вбачається із копії Кредитного договору № 401519002 від 13.09.2013 року, укладеного між позивачкою та ПАТ «Альфа банк», банк зобов'язаний перевести гроші за товар на рахунок ФОП [PERSON] в сумі 9855,90 грн.; сума авансового внеску, який сплачує позичальник [PERSON] 100 грн.( а.с.2). Встановлено, що позивачка [PERSON] 16.09.2013 року звернулася до ПАТ «Альфа-Банк» з заявою про розірвання кредитного договору №401519002 від 13.09.2013 року, яке банком отримано 16.09.2013 року ( а.с. 9). ПАТ «Альфа-Банк» відмовив [PERSON] у розірванні Кредитного договору, посилаючись на те, що з відкликанням згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту, споживач повинен одночасно повернути кредитодавцю кошти або товари, одержані згідно з договором. Крім того, ПАТ «Альфа-Банк» посилається на те, що з моменту оформлення Кредитного договору №401519002 на рахунок [NUMBER] не надходило будь-яких грошових коштів для повного погашення заборгованості за кредитом (а.с.10,11). Згідно листа від 25.11.2013 р. вих. № 95969-11-162703 адвокату [PERSON] на його запит щодо надання інформації про переказ грошових коштів на поточний рахунок ФОП [PERSON] відмовлено. Згідно даного листа вказана інформація є банківською таємницею і для її надання банку необхідно мати письмовий дозвіл ФОП [PERSON] (а.с.12). Як вбачається з копії меморіального ордеру від 17.09.2013 року ПАТ «Альфа банк» сплатив ФОП [PERSON] - 9855,90 грн. за кредитним договором № 401519002 від 13.09.2013 року (а.с.32). В судовому засіданні встановлено, що в строк, передбачений п. 3.2 Договору, відповідач ФОП [PERSON] не приступив до його виконання. Пластикові вікна та балкон позивачкою [PERSON] не отримані та не встановлені. Таким чином, відповідачем ФОП [PERSON] були порушені умови Договору № б/н про надання послуги по виготовленню та доставці пластикового балкону. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, термін, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція; споживач - фізична особа, яка придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб. Згідно п.п.6 п.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на звернення до суду та інших уповноважених органів державної влади за захистом порушених прав. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором. Згідно ч.6 ст.11 закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право пртягом 14 календарних днів відкликати свою згоду на укладання договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Перебіг цього строку розпочинається з моменту передачі споживачеві примірника укладеного договору. Відкликання згоди оформлюється письмовим повідомленням, яке споживач зобов'язаний подати особисто чи через уповноваженого представника або надіслати кредитодавцю до закінчення строку, зазначеного в абзаці першому цієї частини. З відкликанням згоди на укладання договору про надання споживчого кредиту споживач повинен одночасно повернути кредитодавцю кошти або товар, одержані згідно з договором. Як встановлено в судовому засіданні позивачка виконала вимоги ст.11 закону України «Про захист прав споживачів» в частині терміну звернення з відкликанням згоди. Посилання представника відповідача ПАТ «Альфа Банк» про невиконання з боку позивачки вимог закону в частині повернення грошових коштів, судом не приймаються, так як особисто позивачка не отримувала гроші по кредитному договору, банк після отримання повідомлення про відкликання згоди, отриманого 16.09.2013 року, претензію ФОП [PERSON] не надсилав, а 17.09.2013 року перерахував кошти на рахунок відповідача ФОП [PERSON] На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до ФОП [PERSON], ПАТ «Альфа-Банк» про розірвання договорів та стягнення передплати у розмірі 100 грн. підлягають задоволенню. Згідно зі статтею 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 р. № 4191-VI, який набрав чинності з 1 січня 2012 року, встановлено граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу під час розгляду судами цивільних справ. Так, граничний розмір витрат, пов'язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення у цивільній справі у випадку, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не повинен перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Витрати пов'язані з проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи, не можуть перевищувати 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за сукупність дій, необхідних для розгляду справи. Розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2014 р. - 1218.00 грн. Як вбачається з матеріалів справи, позивачці була надана правова допомога адвокатом [PERSON], а саме: складання позовної заяви (а.с.55), за що нею сплачено на загальну суму 500 грн., що не перевищує граничного розміру за вищевказаним законом і не пов'язано із здійсненням представництва інтересів позивача у суді. Внаслідок чого суд вважає можливим стягнути з відповідача ФОП [PERSON] на користь позивача 500 грн. витрат на правову допомогу. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивачка на підставі ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів" звільнена від сплати судових витрат, то судовий збір в розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню солідарно з відповідачів на користь держави. На підставі ст.ст. 626, 651, 652, 653 Цивільного кодексу України, ст.ст.10, 11 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

Outcome: approved