Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

17 грудня 2019 року [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] , звернувся з позовом до відповідачів Ігнатпільської сільської ради Овруцького району Житомирської області, що знаходиться в с. Ігнатпіль, вул. Леніна, 9, Овруцького району Житомирської області, Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, яке знаходиться по вул. Довженка, 45 в м. Житомир, в якому просить скасувати рішення державного реєстратора Ігнатпільської сільської ради Овруцького району Житомирської області Неліпи Василя Васильовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису про право власності 23476517 від 17.11.2017 року та державну реєстрацію іншого речового права, номер запису про інше речове право 23476581 від 17.11.2017 року. Мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON] , якій за життя належали земельні ділянки на підставі держаних актів на право власності на земельну ділянку Серія ЖТ № 053416 площею 0,6244 га та серія ЖТ № 053415 площею 1,6250 га, які розташовані на території Раківщинської сільської ради Овруцького району Житомирської області. На день її смерті відкрилась спадщина на вказане майно. Після її смерті позивач є законним спадкоємцем та прийняв спадщину за заповітом. З метою оформлення своїх спадкових прав відносно земельної ділянки кадастровий номер якої 1824286500:07:000:0060, звернувся до нотаріальної контори, однак, нотаріусом винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1808138882019 від 03.05.2019 року площа та конфігурація земельної ділянки не співпадає з державним актом на право власності на земельну ділянку. На сьогоднішній день державна реєстрація не скасована, що унеможливлює подальше оформлення його спадкових прав. Допущена помилка посадовими особами позбавляє позивача права на оформлення права власності на вищевказану земельну ділянку. Представник Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області надав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Мотивуючи тим, що відповідно до норм чинного законодавства, якщо земельна ділянка має кадастровий номер, то відомості про неї внесено до Державного земельного кадастру. Підстави скасування державної реєстрації земельної ділянки чітко передбачено в ч. 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та п. 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051. Таких підстав є лише дві: у разі поділу чи об`єднання земельних ділянок на підставі заяви про державну реєстрацію земельних ділянок, які утворилися в результаті такого поділу чи об`єднання; коли протягом року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстроване з вини заявника. Система органів та суб`єкти, які здійснюють повноваження у сфері державної рації прав визначені статтею 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав нерухоме майно та їх обтяжень», тобто державна реєстрація прав здійснюється уповноваженим органом до яких відносяться: Міністерство юстиції України та його територіальні органи: суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб`єкти; державні реєстратори прав на нерухоме майно. Як вбачається з вищезазначених норм закону, Головне управління жодним чином не відноситься до відповідних органів, які уповноваженні здійснювати державну реєстрацію речових прав та відповідно скасовувати її, що свідчить про безпідставність поданого позову до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області. Додатково зазначив, що відповідно до пункту 139-1 Порядку ведення Державного земельного кадастру затвердженого Постановою КМУ від 17 жовтня 2012 року №1051 передбачено, що у разі виявлення державним реєстратором прав на нерухоме майно в отриманих з Державного земельного кадастру відомостях про власників, користувачів земельних ділянок, перенесених з державного реєстру земель, неповної або неточної інформації, що унеможливлює ідентифікацію відповідної особи, такий державний реєстратор за допомогою програмних засобів ведення державного реєстру речових прав на нерухоме майно надсилає повідомлення за формою згідно з додатком 29 в електронній формі, в якому зазначається виключний перелік відомостей, що є неповними або неточними. Однак, повідомлень від державних реєстраторів прав на нерухоме майно не надходило. З вищевказаного чітко вбачається, що Головне управління безпідставно залучено до справи як відповідач, у зв`язку з тим, що жодних дій стосовно реєстрації речового права стовно земельної ділянки не вчиняло, та у Головного управління відсутні такі повноваження. Позивач надав заяву про розгляд без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник Ігнатпільської сільської ради Овруцького району Житомирської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Представник Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області надала заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Третя особа - ТОВ '' Виробниче підприємство ''Полісся'' належним чином повідомлене про час та місце розгляду справи, пояснень по суті позову на надало, про причини неявки свого представника не повідомило. Третя особа - [PERSON] надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, за наявними матеріалами справи, пояснень по суті позову не надав. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що позивач є спадкоємцем [PERSON] , яка помела [INFO] , у зв`язку з чим ним була успадкована земельна ділянка, яка належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №053416 виданого Овруцькою районною державною адміністрацією на підставі розпорядження голови Овруцької РДА від 27.11.2002 року №342, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі №1666, що підтверджується копіями свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24 грудня 2018 року, свідоцтва про право на спадщину від 27.06.2019 року, витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 27.06.2019 року № витягу56667351 та довідкою приватного нотаріуса Овруцького нотаріального округу Житомирської області від 13.01.2020 року №3101-16 (а.с.5,6,8,9,28). Успадкована земельна ділянка площею 0,6244 га має кадастровий номер:1824286500:07:000:0060, що видно з копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №053416 від 10 січня 2003 року, витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03.05.2019 року № витягу НВ-1808138882019 та інформаційної довідки №172097255 від 01.07.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.6,11,13,14,15,16). Відповідно до інформаційної довідки №172097255 від 01.07.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, право власності [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 1824286500:07:000:0060, було зареєстровано 17.11.2017 року державним реєстратором Ігнатпільської сільської ради Овруцького району Житомирської області Неліпою Василем Васильовичем. Дана земельна ділянка на підставі договору оренди землі виданого 22.07.2017 року перебуває в користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю '' Виробниче підприємство '' Полісся '' (а.с.16). Відповідно до ст. 81 Земельного Кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема на підставі прийняття спадщини. Тобто позивач в належний правовий спосіб набув право власності на земельні ділянки. Згідно з ч. 1 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Пунктом «д» частини третьої статті 152 ЗК України передбачено можливість захисту права на земельні ділянки шляхом застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Спеціальним законом, який установлює правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру, є Закон України «Про Державний земельний кадастр» (далі - Закон). Відповідно до ст. 1 Закону державна реєстрація земельної ділянки - це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (ст. 6 Закону). За нормами ст. 9 Закону внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об`єднань у діяльність Державного кадастрового реєстратора, пов`язану із здійсненням державної реєстрації земельних ділянок, забороняється (частина 7 статті 9 Закону). Державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення поземельних книг, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки здійснюються Державними кадастровими реєстраторами, які здійснюють свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки відповідно до норм, встановлених частиною 8 статті 9 та частиною 2 статті 24 Закону. Згідно п. 8 ст. 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельних ділянок, обтяжень у їх використанні, ведення поземельних книг, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки здійснюється Державними земельними реєстраторами, які здійснюють свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки (район, місто обласного значення). Процедуру та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру визначає Порядок ведення Державного земельного кадастру, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051. Відповідно до частини 6 статті 16 Закону кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. За нормою частини 10 статті 24 вищевказаного Закону державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію: у разі поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника. Аналогічні підстави для скасування державної реєстрації земельних ділянок містить пункт 114 Поряду ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051. При цьому вказані правові норми не містять такої підстави для скасування державної реєстрації земельної ділянки як рішення суду. Разом з тим, ч. 2 ст. 39 Закону передбачено, що дії або бездіяльність Державного кадастрового реєстратора можуть бути оскаржені до суду в порядку, встановленому законом. Як видно з матеріалів справи помилка, яка виникла при присвоєнні спірній земельній ділянці кадастрового номера, стала причиною порушення прав позивача, які підлягають відновленню відповідно до вимог чинного законодавства. Як видно з листа відділу в Овруцькому району Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 02.10.2019 року №С-687/0-0.29-727/138-19, при перенесені відомостей із державного реєстру земель до Державного земельного кадастру було помилково визначено номер кадастрової зони, а саме в кадастровому номері 1824286500:07:000:0060 замість зони ''07'' було визначено зону ''09''. Крім того зазначено, що державний кадастровий реєстратор відділу за допомогою програмного забезпечення технічно не може внести будь-яких змін до відомостей Державного земельного кадастру, внаслідок чого позивач не має права належним чином володіти, користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою (а.с.12). У відповідності до п.1 ч.1 ст.2 Закону України '' Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень'' державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно статей 6,11 Закону України '' Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень'' організаційну систему державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України та його територіальні органи; суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори). Виконавчі органи сільських, селищних та міських рад (крім міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення) набувають повноважень у сфері державної реєстрації прав відповідно до цього Закону у разі прийняття відповідною радою такого рішення. Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України '' Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень'' у разі допущення технічної помилки (граматичної, арифметичної чи іншої помилки) під час внесення відомостей про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав державний реєстратор самостійно виправляє таку помилку, за умови що документи за результатом розгляду заяви заявнику не видавалися. У разі якщо допущена технічна помилка, виявлена після отримання заявником документів за результатом розгляду заяви, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі заяви особи, відомості про речові права, обтяження речових прав якої містять таку помилку, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, - посадовою особою Міністерства юстиції України чи його територіальних органів. Аналіз наданих позивачем для дослідження матеріалів та норм чинного законодавства, свідчить, що під час державної реєстрації, аналізуючи необхідні для реєстрації документи, державний реєстратор був позбавлений можливості встановити наявність помилки, яка має місце та виявити в отриманих з Державного земельного кадастру відомостях про власників, користувачів земельних ділянок, перенесених з державного реєстру земель, неповної або неточної інформації. Отже, фактично в діях державного реєстратора Ігнатпільської сільської ради Овруцького району Житомирської області Неліпи В.В. відсутня помилка при внесенні даних. Однак, іншим способом відновити право позивача на земельну ділянку неможливо. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності з п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. З огляду на вказані фундаментальні права і гарантії, серед яких основоположним є право приватної власності, які гарантуються кожній особі як основним законом України так і міжнародним нормативним актом, суд зобов`язаний належним чином перевіряти докази, що надані сторонами та сприяти захисту такого права. В той же час необхідно зауважити, що частина 10 статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» прямо передбачає можливість скасування державної реєстрації земельної ділянки державним кадастровим реєстратором який здійснює таку реєстрацію, у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. За встановлених вище обставин, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved