Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

28 серпня 2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про визнання права в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай), посилаючись на таке: 10.11.2005 року помер за місцем свого проживання в [INFO] її рідний брат [PERSON]. До спадкової маси входить право на земельну частку (пай) площею 7,52 умовних кадастрових гектарів в територіальних межах Верхньоорільської сільської ради Первомайського району Харківської області. Вона є єдиним спадкоємцем другої черги спадкування, яка прийняла спадщину відповідно до поданої заяви до нотаріальної контори та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади брата в установі банку. Проте, оформити свої спадкові права на земельну ділянку у нотаріуса не може, бо спадкодавець за життя не встиг отримати сертифікат на право на земельну частку (пай). Державний нотаріус Первомайського районного нотаріального округу Харківської області їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа. У звязку із чим просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) після померлого брата. Позивач до суду не прибула, проте надав письмову заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає, у разі неявки відповідачів не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Представники відповідачів до суду не з'явилися, хоча судом належним чином повідомлялися про час, місце та дату судового розгляду, причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову не надали, тому, суд, не отримавши заперечення позивача, ухвалив розглянути справу заочно, тобто у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України. Представник ТОВ «Орількалатінвест» вважає, що вони не можуть бути відповідачем у справі, оскільки не є правонаступниками КСП ім. Кірова, про що надали відповідну заяву. Представник міськрайонного управління у Первомайському районі та м. Первомайському Головного управління держгеокадастру у Харківській області також надав заяву про те, що вони не є юридичною особою, а тільки структурним підрозділом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, тому, не можуть бути відповідачем у справі. Враховуючи, що всі сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України ухвалює рішення без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: так, встановлено, що 10.01.2005 року помер за місцем свого проживання в [INFO] рідний брат позивачки - [PERSON] (а.с.11-12,16). До спадкової маси входить право на земельну частку (пай), площею 7,52 умовних кадастрових гектарів в територіальних межах Верхньоорільської сільської ради Первомайського району Харківської області в колишньому КСП «ім. Кірова», оскільки таке право належало [PERSON] [PERSON] дізналася про наявність у брата такого права у травні 2017 року, отримавши від ГУ Держгеокадастру у Харківській області відповідь (а.с.7) про те, що її брат був членом КСП «ім.Кірова» і за життя був внесений до списків громадян-членів КСП до Державного акту на право колективної власності на землю від 28.12.1995 року (а.с.10). Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести свої вимоги та заперечення. Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином позивачка не знала про те, що її брат мав право на землю і, що його права були порушені після його смерті. Право ж на землю у померлого брата не припинилося, а оскільки інших спадкоємців немає, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог щодо визнання права на земельну частку (пай) за позивачкою в порядку спадкування. Остання прийняла спадщину після брата відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.5) та інформаційного листа держнотаріуса Первомайської нотаріальної контори (а.с.6). Відповідно до указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до п.24 ППВСУ №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 ( 720/95 ) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємицею за законом після смерті брата [PERSON]. В 1995році КСП «ім. Кірова» отримало державний акт на право колективної власності на землю і стали складатися списки на отримання земельних сертифікатів, в який включено спадкодавця. Останній за життя Сертифікат на право на земельну частку (пай) не встиг отримати. В даний час є можливість відновлення порушеного права вже спадкоємця на земельну частку шляхом надання земельного паю із земель резервного фонду та земель запасу в територіальних межах Верхньоорільської сільради. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved