Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

16.05.2016 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], треті особи, - Кагарлицька районна державна адміністрація, , про позбавлення батьківських прав, в якій позивачка просила суд винести рішення, яким: - позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його сина, - [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги позивачка в мотивувальній частині позовної заяви обґрунтовує наступним: 19 вересня 2007 року вона зареєструвала шлюб в відділі реєстрації актів цивільного стану виконкому Яготинського районного управління юстиції Київської області з відповідачем. Від спільного сімейного життя мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя в них не склалося, сім'я їхня розпалася. Згідно рішення Яготинського районного суду Київської області 11 червня 2012 року між ними було розірвано. На виконанні у відділі Державної виконавчої служби Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області знаходиться виконавчий лист від 08 жовтня 2012 року колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області про стягнення з [PERSON] на її користь на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі 600 (шістсот) гривень, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 10 травня 2012 року. Однак, відповідач від сплати аліментів ухиляється, аліменти в повному обсязі не сплачує, заборгованість по аліментам станом на 30 червня 2015 року складає 8400 грн. Відповідно до положень статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь- яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; б) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Фактично з дня народження син проживає з нею. Вихованням та матеріальним забезпеченням сина займається лише вона самостійно. З дня народження сина по час звернення до суду з позовом відповідач жодного разу не з'явився до сина, вихованням сина не займався, не проявляв батьківської турботи, ухилявся від виховання дитини, не забезпечував необхідним, не надавав допомогу на харчування, придбання необхідних речей, не спілкується з дитиною та не проявляв інтересу до виховання сина. Як видно з вищевикладеного, відповідач не виконує свої батьківські обов'язки, передбачені законом та моральними засадами суспільства. Він самоусунувся від будь-якого спілкування з дитиною та її виховання і утримання. Дитина не знає його як свого батька, не має до нього родинних почуттів. Відповідач свідомо нехтує своїми обов'язками щодо виховання та забезпечення дитини. Згідно з ст.ст.150,157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Як убачається з висновку виконавчого комітету Кагарлицької районної ради, як органу опіки та піклування, обставини, викладені у висновку доводять доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Зазначені вище обставини у відповідності з п.2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. В абз. 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів, щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. У зв'язку з цим зазначений орган необхідно залучити до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог. Положеннями ч.ч. 4,5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення чи поновлення батьківських прав орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору. 16.05.2016 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. 07.06.2016 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до розгляду. 16.06.2016 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу, якою: - залучено до участі в цивільній справі № 368\\725\\16 - ц, провадження № 2\\368\\413\\16 за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа без самостійних вимог, - Кагарлицька районна державна адміністрація в Київській області, про позбавлення батьківських прав, в якості третіх осіб на стороні позивача, без самостійних вимог: - Кагарлицьку міську раду Київської області, як орган опіки та піклування, адреса: 07700, Київська область, м.Яготин, вул.. Незалежності, 67; - Яготинську міську раду Київської області, як орган опіки та піклування, адреса: 09200, Київська область, м. Кагарлик, вул.. Героїв Небесної Сотні, 1. В судовому засіданні, яке відбулося 29.06.2016 року, позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, які викладені в мотивувальній частині позовної заяви, та які судом наведені вище. В судове засідання, яке відбулося 29.06.2016 року, відповідач [PERSON] не з»явився повторно, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, в зв»язку з чим неявка відповідача в судове засідання була визнана судом неповажною. В судовому засіданні представник третьої особи, - Кагарлицької районної державної адміністрації в Київській області, - Прохоренко Л.М. вимоги, викладені в заяві, підтримала, посилаючись на обставини, які викладені в мотивувальній частині позовної заяви, та які судом наведено вище, окрім того, повідомила суд про ту обставину, що під час розмови членів комісії Кагарлицької РДА в Київської області з відповідачем [PERSON], він повідомив, що не заперечує проти позову, так як не бажає підтримувати відносини з позивачкою [PERSON], не бажає приймати участь у вихованні неповнолітньої дитини, - свого сина [PERSON], категорично відмовлявся прибути на засідання суду. В судове засідання, яке відбулося 29.06.2016 року, представник третьої особи, - Кагарлицької міської ради Київської області не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій третя особа просить суд слухати справу без участі представник, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання, яке відбулося 29.06.2016 року, представник третьої особи, - Яготинської міської ради Київської області не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій третя особа просить суд слухати справу без участі представник, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Суд, вислухавши позивачку [PERSON], яка позов підтримала, вислухавши думку представник третьої особи, - Прохоренко Л.М., яка позов підтримала, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, шляхом винесення заочного рішення, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Що стосується винесення заочного рішення, то, відповідно, враховуючи вищевикладені обставини судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі Глави 8 ЦПК - «Заочний розгляд справи». Так, в ст.. 224 ЦПК України зазначено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з аудіо запису судового засідання технічними засобами, журналу судового засідання, позивачка [PERSON] не заперечувала проти винесення заочного рішення, відповідач [PERSON] повідомлений судом належним чином про день, час та місце слухання справи, про що в матеріалах справи є відмітки. Згідно ч. 1 ст. 225 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Згідно ч. 2 ст. 225 ЦПК України розгляд справи та ухвалення рішення проводяться за загальними правилами з винятками і доповненнями, встановлених цією главою. Згідно ст.. 226 ЦПК України за формою та змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим ст. ст. 213, 215 ЦПК України і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Підсудність. Відповідно до ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS], відповідно, дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду як суду загальної юрисдикції першої інстанції. Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм права. 19 вересня 2007 року позивачка [PERSON] зареєструвала шлюб в відділі реєстрації актів цивільного стану виконкому Яготинського районного управління юстиції Київської області з відповідачем [PERSON]. Від спільного сімейного життя мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], видане 15 січня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис за № 7 від 15 січня 2008 року, в якому вказано, що [PERSON] народився [INFO] року в м. Яготин Київської області. В графі «батько» зазначений відповідач, - [PERSON]. В графі «мати» зазначена позивачка - [PERSON]. Проте, в подальшому сімейне життя в сторін не склалося, сім'я сторін розпалася. Згідно рішення Яготинського районного суду Київської області 11 червня 2012 року шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано. Як встановлено судом в судовому засіданні з пояснень позивачки [PERSON], з письмових доказів, неповнолітня дитина сторін, - [PERSON] з дня народження проживає фактично лише з матір»ю, - позивачкою по справі [PERSON], вихованням та матеріальним забезпеченням сина займається лише позивачка [PERSON] самостійно. З дня народження сина по час звернення до суду з позовом відповідач [PERSON] жодного разу не з'явився до сина, вихованням сина не займався, не проявляв батьківської турботи, ухилявся від виховання дитини, не забезпечував необхідним, не надавав матеріальної допомоги на харчування, придбання необхідних речей, не спілкується з дитиною та не проявляв інтересу до виховання сина. В зв»язку з вищевикладеною поведінкою відповідача [PERSON] позивачка [PERSON] зверталася до суду з позовними вимогами про сплату аліментів, в результаті чого на виконанні у відділі Державної виконавчої служби Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області знаходиться виконавчий лист від 08 жовтня 2012 року колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області про стягнення з [PERSON] на її користь на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі 600 (шістсот) гривень, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 10 травня 2012 року. Однак, відповідач від сплати аліментів ухиляється, аліменти в повному обсязі не сплачує, заборгованість по аліментам станом на 30 червня 2015 року складає 8400 грн., в зв»язку з чим в Кагарлицькому ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області порушено кримінальне провадження № 12014110190000906 щодо злісного ухилення від сплати аліментів [PERSON]. Отже, як видно з вищевикладеного, відповідач не виконує свої батьківські обов'язки, передбачені законом та моральними засадами суспільства. Він самоусунувся від будь-якого спілкування з дитиною та її виховання і утримання. Дитина не знає його як свого батька, не має до нього родинних почуттів. Відповідач свідомо нехтує своїми обов'язками щодо виховання та забезпечення дитини. Проте, згідно ч. 2 ст.141 СК України розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно з ст. ст.150,157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Як встановлено судом в судовому засіданні з пояснень як позивачки [PERSON], матеріалів справи, відповідач [PERSON] з моменту народження своєї дитини, - [PERSON] з дитиною відносин не підтримує та не зустрічається, дошкільний заклад та школу, де навчається син, не відвідує на протязі вищевказаного часу, не цікавиться станом навчання та виховання дитини, за весь час окремого проживання, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Вихованням дитини займається лише позивачка [PERSON] за допомогою своєї матері, з якою вони проживають. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] по справі жодним чином не був позбавлений інформації стосовно місця проживання позивачки та спільної дитини, а з боку позивачки [PERSON] ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з ним та прийманні участі батька в вихованні, вищевикладені обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання відповідача [PERSON] виконувати відносно дитини батьківські обов'язки, покладені на нього законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Не приймаючи участі в вихованні дитини, відповідач [PERSON] також не надає будь - якої добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини, дитина перебуває на вихованні та повному утриманні позивачки, - [PERSON] Вищевикладене свідчить виключно про те, що відповідач [PERSON] в порушення норм Конституції України, норм ЦК України, СК України, норм міжнародного права, самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Відповідно, відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків що до виховання дитини, без поважних причин не бере участі в утриманні дитини, не виявляє батьківської уваги та турботи про сина. У відповідності з ч. 4 ст.155 СК України ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України батько (мати) може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він (вона) ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Факт ухилення батька дитини, відповідача по даній справі, - [PERSON] підтверджується такими доказами: - висновком Кагарлицької районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] № 01 - 28 - 2147 від 30.10.2015 року, в якому зазначено, що Кагарлицька районна державна адміністрація, розглянувши лист служби у справах дітей та сім»ї Яготинської районної державної адміністрації від 16.10.2015 року № 525 з виїздом працівників служби у справах дітей та сім»ї до місця проживання, встановила, що [PERSON], [INFO], із сином не спілкується і не має бажання з ним спілкуватися. Аліменти не сплачує. Як заявив батько, виплачувати їх не буде, оскільки сина не бачить і не знає, чи підуть ці гроші на потреби дитини. Відстоювати свої батьківські права на малолітнього сина [PERSON], [INFO], встановлювати з ним контакт бажання не має. [PERSON] категорично настроєний проти колишньої дружини та підтримання відносин з сином. Беручи до уваги те, що громадянин [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов»язків, Кагарлицька районна державна адміністрація вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. - довідкою - розрахунком про стан заборгованості по сплаті аліментів, яка видана Кагарлицьким ВДВС в Київській області за № 7615 від 20.07.2015 року, з якої вбачається, що станом на 30.06.2015 року борг відповідача [PERSON] становить 8400 грн. - листом - інформацією Кагарлицької міжрайонної прокуратури Київської області від 22.05.2015 року за № 1503, вих.. - 15, з якого вибачається, що порушено кримінальне провадження № 12014110190000906 за фактом злісного ухилення [PERSON] від сплати аліментів. - актом обстеження житлових і матеріально - побутових умов проживання, складений депутатами Яготинської міської ради Київської області, в якому зазначено, що син [PERSON], - [PERSON] має свою кімнату в будинку, яка відповідно мебльована, організовано робоче місце для навчання. Є необхідний одяг, взуття. Доглянутий. Знаходиться під постійним контролем матері та бабусі. Батько у вихованні сина останнім часом участі не приймає. - довідкою - характеристикою [PERSON], [INFO], по місцю навчання, в якій вказано, що протягом навчання в школі [PERSON] виявив себе як охайний, старанний в навчанні учень. До школи він приходить вчасно, завжди чистий, доглянутий. До уроків має все, що потрібно для навчання. Мама з вітчимом багато уваги приділяють навчанню, розвитку і вихованню дитини. [PERSON] дуже рухливий і непосидючий, не завжди уміє керувати емоціями, тому потребує посиленої уваги з боку батька. Таку увагу хлопчику приділяє вітчим. Батько [PERSON] не з»явився до школи жодного разу. У вихованні та моральному забезпеченні сина участі не бере, його життям не цікавиться. - висновком № 3 виконавчого комітету Кагарлицької міської ради як органу опіки та піклування про умови проживання [PERSON], № 777/02 - 44 від 23.06.2016 року, в якому зазначено, що Виконавчий комітет Кагарлицької міської ради, як орган опіки та піклування, обстеживши житлово-побутові умови за адресою [ADDRESS], де зареєстрований гр. [PERSON], [INFO], виявив наступне. Будинок [ADDRESS] належить гр. [PERSON], матері [PERSON], яка в ньому і проживає. Будинок обкладений цеглою, має 4 житлові кімнати, кухню, вигод немає. Є електро - та газопостачання, газове опалення. У кімнатах дотримано санітарно - гігієнічні норми. Гр. [PERSON], зі слів матері, уже 4 роки проживає у Яготинському районі. Офіційно одружений з іншою жінкою. Працює за наймом. На підставі вищевикладеного виконавчий комітет як орган опіки та піклування робить висновок про те, що житлово - побутові умови за місцем реєстрації [PERSON], батька [PERSON], [INFO], задовільні. - висновком Яготинської районної державної адміністрації в Київській області за № 568 від 24.06.2016 року, в якому зазначено, що службою у справах дітей та сім'ї адміністрації проаналізовані документи по справі [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] та встановлено таке. Відповідно до Закону України «Про місцеві державні Адміністрації» Яготинська райдержадміністрація як орган опіки та піклування може здійснювати виконавчу владу на території відповідної адміністративно- територіальної одиниці, тобто в Яготинському районі. Оскільки відповідач по справі проживає в м. Кагарлик, то Кагарлицькою районною державною адміністрацією був підготовлений висновок від 30.10.2015 № 01-28-2147 «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON]. Відповідно до ст. 171 Сімейного Кодексу України службою у справах дітей та сім'ї 23.06.2016 в присутності матері дитини проведено бесіду з [PERSON] щодо участі батька у вихованні дитини. Хлопчик повідомив, що проживає разом з мамою та вітчимом в м. Яготин. [PERSON] є учнем Яготинської ЗОШ № 1, дитина сказала, що не пам'ятає, коли останній раз бачив свого батька. Також зі слів дитини встановлено, що [PERSON] матеріально сину не допомагає, аліменти не сплачує, до дитини не приїжджає, не спілкується засобами електронного, поштового зв'язку. Дитину повністю забезпечує його мати, яка є фізичною особою-підприємцем. На підставі викладеного вище, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, з урахуванням висновку Кагарлицької районної державної адміністрації

Outcome: approved