overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

19 лютого 2015 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, вказавши, що 26 червня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 145. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином ( а.с. 17,22). Статтею 224 ЦПК України встановлено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивачка не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення, тому суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 26 червня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецької області, актовий запис № 145 (а.с. 4). Позивачка з відповідачем мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів родини, а також інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Неповнолітня дитина - [PERSON] знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, про наявність інших утриманців даних не надав. На підставі викладеного з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., відповідно до Закону України "Про судовий збір" . На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

19 лютого 2016 року лікар-психіатр Погребищенської центральної районної лікарні [PERSON] звернулася із заявою до суду про надання [PERSON] амбулаторної психіатричної допомоги, вказуючи на те, що він має тяжкі психічні розлади, внаслідок чого виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього особисто та оточуючих. В судовому засіданні лікар-психіатр просила суд постановити рішення про надання [PERSON] амбулаторної психіатричної допомоги без його згоди, оскільки добровільно від такого лікування він відмовляється, проте має тяжкі психічні розлади, внаслідок чого є емоційно нестійким і його неадекватна поведінка є небезпечною для оточуючих та нього самого. Заслухавши пояснення представника психіатричного диспансерного відділення Погребищенської центральної районної лікарні, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення заяви, дослідивши матеріали справи, суд уважає можливим вжити невідкладних спеціальних заходів для лікування [PERSON] Вимоги заяви є обґрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] має тяжкі психічні розлади і відповідно до ст.12 Закону України "Про психіатричну допомогу" йому може бути надана примусова амбулаторна допомога без його згоди з метою запобігання шкоди його здоров`ю та уникнення небезпеки для оточуючих.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

19 серпня 2014 року [PERSON] звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона з відповідачем з 05.07.2008 року по січень 2014 року проживала однією сім'єю без офіційної реєстрації шлюбу. У сторін є спільні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на даний час проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча фізично здоровий, має мінливі доходи, інших утриманців не має. Позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь на утримання малолітніх дітей аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 400,00 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти винесення у справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Оскільки від відповідача не надійшла заява про розгляд справи у його відсутність чи відкладення розгляду справи та не повідомлено суд про причини неявки, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, це дає підстави суду відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно копій Свідоцтв про народження, копії яких наявні в матеріалах справи (а.с. 4, 5), у сторін по справі є спільні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на даний час проживають разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Серебринецької сільської ради Могилів-Подільського району від 16.07.2014 року №153. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів суд, відповідно до вимог ст. 182 СК України враховує матеріальне становище позивача, на утриманні якої знаходяться малолітні діти, матеріальне становище відповідача, який має мінливі доходи, фізично здоровий, інших утриманців не має, та вважає, що позов підлягає задоволенню. При цьому суд враховує вік дітей та прожитковий мінімум на одну дитину відповідного віку, який згідно з Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" становить 1032,00 грн. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

19 серпня 2014 року до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області суду надійшла заява комунальної лікувально-профілактичної установи міської психіатричної лікарні № 7 міста Маріуполя про примусову госпіталізацію до психіатричної лікарні [PERSON], [INFO], у якого виявлено ознаки, що свідчать про необхідність його примусової госпіталізації до психіатричної лікарні з посиланням на те, що дивності в його поведінці відзначені близько 2 місяців тому, коли раптово заявив, що він знає про те, що його обрали «Призедентом України». Сказав, що про це відомо з контакту в інтернеті, а також це можна зрозуміти «між рядків з повідомлень в телевізорі». Став поводитися неадекватно, по декілька разів напротязі дня з безглуздими заявами звертався в міліцію, СБУ, швидку допомогу. Тільки в день госпіталізації в стаціонар більші 10 разів звертався в міліцію, після чого черговий перестав реагувати на його дзвінки, викликав психіатричну бригаду своїй бабусі, ображався на своїх рідних з того, що не вірять його словам. Тому просить госпіталізувати хворого до психіатричної лікарні. Представник міської психіатричної лікарні № 7 міста Маріуполя Светлічний П.Є., що діє на підставі довіреності, підтримав доводи заяви. Зацікавлена особа - [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що є батьком хворого, не заперечує проти примусової госпіталізації до психіатричної лікарні його сина [PERSON], так як він в зв'язку із своїм психічним станом здоров'я потребує такої госпіталізації. Суд, заслухавши пояснення сторін, думку прокурора, який вважає, що хворого необхідно примусово госпіталізувати до психіатричної лікарні, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.14 Закону України „Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особі тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих або неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно акту комісійного огляду № 1921 від 18 серпня 2014 року лікарів-психіатрів міської психіатричної лікарні № 7 міста Маріуполя у [PERSON] виявляються ознаки психічного захворювання у вигляді гострого психотичного розладу з симптомами шизофренії, в зв'язку з чим він не може дати усвідомлену згоду на лікування в умовах психіатричної лікарні і при ненаданні йому такої медичної допомоги може становити реальну небезпеку як для себе, так і для оточуючих і тому він підлягає примусовій госпіталізації до психіатричної лікарні. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для примусової госпіталізації до психіатричного закладу [PERSON], [INFO] та задоволення заяви міської психіатричної лікарні № 7 міста Маріуполя. На підставі ст.14 Закону України „Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

19 серпня 2014 року КП „Компанія "Вода Донбасу" звернулось до суду в інтересах Добропільського ВУВКГ до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання й водовідведення, мотивуючи тим, що відповідно до діючого законодавства відповіду надаються послуги з водопостачання та водовідведення за місцем проживання в [ADDRESS]. Однак, відповідач оплату за надані послуги здійснює не регулярно та не в повному обсязі, в результаті чого утворилась заборгованість перед Добропільським ВУВКГ. Заборгованість за період з 01.07.2011 року по 01.07.2014 року складає 935,63 грн., що підтверджується витягом з особового рахунку [NUMBER]. У судовому засіданні представник Добропільського ВУВКГ, що діє на підставі доручення позовні вимоги підтримала і просить суд стягнути з відповідача на користь Добропільського ВУВКГ суму заборгованості в розмірі 935,63 грн. та судові витрати в розмірі 243,60 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час, та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Вислухавши думку представника позивача, що не проти розгляду справи під час відсутності відповідачів,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

19 серпня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вона обґрунтовує свої вимоги тим, що 16 липня 1988 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Костянтинівка Донецької області зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишиться у неї на вихованні. У серпні 2002 року шлюбно-сімейні відносини між нею та відповідачем були припинені через його від'їзд на постійне проживання до м.Волгоград Російської Федерації та небажанням проживати із сім'єю. Примирення з відповідачем вона вважає неможливим і просила шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач [PERSON], допитаний в порядку, встановленому Мінською Конвенцію "Про правову допомогу та правові відносини по цивільним, сімейним та кримінальним справам", позов визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує та просив розглянути справу за його відсутності. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони 16 липня 1988 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Костянтинівка Донецької області зареєструвала шлюб. Від цього шлюбу вони мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишиться на вихованні у позивачки. У серпні 2002 року шлюбно-сімейні відносини між ними були припинені. Подальші їхні дії свідчать про те, що відновляти сімейні відносини вони не мають наміру. Суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їхнього неповнолітнього сина.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

19 серпня 2016 року [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки Маргарити, 22.06.2016р.н., в розмірі 1 000грн. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судове засідання сторони не з"явилис. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відстуності, та про уточнення позовних вимог, в якій просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Відповідач в судове засідання не з"явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони. перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.11.2015 року. /а.с.6/. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку Маргарити, 22.06.2016р.н. (а.с. 4). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Судовим розглядом встановлено, щоГорюшко В.В. не виконує обов'язок по утриманню доньки, а значить вимога позивачки про стягнення аліментів підлягає задоволенню. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.( ч.3 ст. 181, ст. ст. 182, 183 СК України). Судом встановлено, що дитина об'єктів рухомого і нерухомого майна не має, проживає із матір'ю. Відповідач не працює, інших неповнолітніх дітей він не має, інших стягнень по виконавчим листам з нього не проводиться. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість стягнення із [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

19 серпня 2016 року позивач звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 26 жовтня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем та проживали разом до 24 квітня 2016 року. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки відповідач не бажає змінювати свій до шлюбний зразок життя, не опікується інтересами родини. Шлюбні відносини припинено з 24 квітня 2016 року, спільне господарство не ведуть, примирення неможливе. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем (а.с.1). Позивач [PERSON], надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Просить прізвище не змінювати (а.с.16). Відповідач [PERSON], надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує (а.с.17). Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що з 26 жовтня 2013 року позивач [PERSON], та відповідач [PERSON], перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26.10.2013 року, актовий запис 507 (а.с.4). Разом не проживають однією сім'єю з 24 квітня 2016 року. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис 664 (а.с.5). Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. В силу ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки судом було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи взаємне небажання позивача і відповідача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України та ст.8 ЗУ "Про судовий збір" на підставі заяви позивача, суд відстрочив сплату судового збору. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

19 серпня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що він знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 7 липня 1990 року Пролетарським РВК м.Донецька, за актовим записом № 350. Сумісне життя не склалося в зв`язку з різними поглядами на життя, внаслідок чого виникають постійні суперечки. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, спільно не проживають. Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 27/0/38-14 дана позовна заява підлягає розгляду Дзержинським міським судом Донецької області. Позивач у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Належно повідомлена відповідач в судове засідання не прибула з невідомих причин, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена у порядку, визначеному ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування на офіційному веб-сайті судової влади України оголошення про виклик. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, тому суд розглядав справу на підставі ст.ст. 280-289 ЦПК України, заочно, у зв`язку з чим постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що сторони по справі припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Майнового спору і питань щодо утримання дітей у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сім`ї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сім`ю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Відповідачу залишити прізвище " [PERSON] ". Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір, пов`язаний з розглядом справи, покладається на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

19 січня 2015 року [PERSON] в інтересах якої за довіреністю діє [PERSON] звернулася з заявою про ухвалення додаткового рішення суду. Заяву мотивує тим, що стосовно її вимог про встановлення юридичного факту родинних відносин, що [PERSON], яка померла [INFO] була рідною сестрою [PERSON], [INFO] не постановлено рішення, хоча такі вимоги заявлені та додані докази. [PERSON] в судове засідання не з»явилася, надала заяву про розгляд справи без її участи, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Приватний нотаріус Конотопського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з"явилася, про день і час розгляду заяви повідомлена. Відповідно до ч.3 ст. 220 ЦПК України присутність сторін не є обов"язковою. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Суд має право ухвалити додаткове рішення за заявою особи, яка бере участь у справі, або з власної ініціативи за наявності підстав, передбачених ст. 220 ЦПК. Відповідно до п.1 ст. 220 ЦПК такою підставою є не вирішення питання стосовно якої-небуть позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16 жовтня 2014 року встановлено факт, що [PERSON], яка померла [INFO] була сестрою [PERSON], [INFO] у справі за заявою [PERSON] в інтересах якої за довіреністю діє [PERSON], заінтересована особа: приватний нотаріус Конотопського районного нотаріального округу [PERSON] про встановлення факту родинних відносин. При ухваленні зазначеного рішення Конотопський міськрайонний суд Сумської області не вирішив питання стосовно того, що [PERSON], яка померла [INFO] була рідною сестрою [PERSON], [INFO], хоча [PERSON] подавала докази та свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що [PERSON], яка померла [INFO] була саме рідною сестрою [PERSON].

Outcome: approved