Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.08.1990 сторони уклали шлюб, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №1826. Від шлюбу мають повнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Відповідач не має постійної роботи, часто перебуває в стані алкогольного сп`яніння, ображає позивачку і принижує її честь та гідність. Від постійних суперечок, погіршилося самопочуття позивачки, вона перебуває в стані постійного стресу. Шлюбні відносини фактично припинені з 31.12.2017, спільне господарство не ведуть. Примирення не потрібно, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Шлюб розривають вперше. Спір про розподіл майна відсутній. Ухвалою суду від 30.10.2019 вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 19.11.2019, яке було відкладено на 26.11.2019. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримала, відповідач позов визнав. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності учасників справи на підставі доказів, які є в матеріалах справи та ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження що відповідає положенню ч.3 ст.200, ч.3 ст.211 та ч.2 ст.247 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 04.08.1990 року у Відділі ЗАЦС міськвиконкому м. Запоріжжя (актовий запис № 1826), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.8). Згідно ч.1 ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є різні погляди на сімейне життя і ведення спільного господарства, фактичне припинення шлюбних стосунків, у зв`язку з чим, суд не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення, передбаченого ст. 111 СК України. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч.3 ст. 200, ч.1, ч.4 ст. 206 ЦПК відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З огляду на визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сім`ю не бажають, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення про задоволення позову. В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач просить після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище, суд вважає, що після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище " [PERSON] ". Питання розподілу судових витрат сторонами не заявлялось, судом не вирішувалося. На підставі викладеного,

Outcome: approved