Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

17.08.2016 року позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 17.08.2016 року до його повноліття.Вимоги обгрунтовані тим, що 24.11.2001 року був зареєстрований шлюб з відповідачем. Від подружнього життя у них є двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 06.06.2016 року, зокрема, шлюб з відповідачем розірвано, визначено місце проживання сина [PERSON] за місцем проживання його матері - [PERSON]. Стверджує, що майже 1 рік відповідач не допомагає в утриманні сина [PERSON]. Зазначає, що працює на шахті «Відродження» ДП «Львіввугілля» та отримує заробітну плату в середньому 4-5 тис. грн. Вказує, що старший син [PERSON] проживає то з нею, то з відповідачем, тому вона забезпечує матеріально не лише молодшого сина, а й старшого. Стверджує, що відповідач офіційно працевлаштований на шахті «Відродження» ДП «Львіввугілля» начальником дільниці автоматики. Його середньомісячна заробітна плата становить близько 10 000,00 грн. Відповідач 14.09.2016 року подав зустрічний позов, в якому просить стягувати з відповідача на його користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 14.09.2016 року до його повноліття. На обґрунтування позову послався на те, що старший син [PERSON] самостійно визначив своє місце проживання, вказавши, що проживатиме з ним. Наведене підтверджується актами КП «Червонограджитлокомунсервіс». Стверджує, що молодший син [PERSON] три дні на тиждень проживає з ним, вказує, що купує йому одяг, речі необхідні. Також вказує, що самостійно забезпечує сина [PERSON], відповідач жодних коштів на утримання останнього не дає. Відповідач за зустрічним позовом подала до суду відзив на такий, в якому зазначила, що не заперечила стосовно стягнення з неї аліментів на утримання сина [PERSON], оскільки ніколи від такого не відмовлялася. Стверджує, що коли вона з сином [PERSON] перейшли проживати за адресою: [ADDRESS], позивач за зустрічним позовом навіть не віддав дитині речей першої необхідності, тому змушена була купувати дитині нові речі. Вказує, що жодних куплених останнім речей в гардеробі сина [PERSON] немає. Також стверджує, що син [PERSON] проживає і нею, і з батьком. До останнього пішов проживати, мотивуючи тим, що від нього швидше до школи добиратися. Вказує, що коли дитина проживає з нею, дає синові кишенькові гроші, по необхідності купує йому одяг. Позивач за первісним позовом в судовому засіданні позов підтримала повністю, просить такий задовольнити. Стосовно задоволення зустрічного позову не заперечила. Відповідач за первісним позов визнав такий частково в розмірі 1/6 частини, стосовно поданого ним зустрічного позову, просить такий задовольнити. Представник відповідача за зустрічним позовом в судовому засіданні позов визнала за умови, що сплачені її довірителькою кошти на утримання сина [PERSON] підуть лише на потреби останнього. Представник позивача за зустрічним позовом в судовому засіданні вимоги зустрічного позову підтримав, просить такий задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, з'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що первісний та зустрічний позови підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони з 24.11.2001 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя у сторін є двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 06.06.2016 року, зокрема, шлюб між сторонами розірвано, визначено місце проживання сина [PERSON] за місцем проживання його матері - [PERSON]. Як встановлено судом, син [PERSON] проживає з матір'ю, а син [PERSON] з батьком (акти КП «Червонограджитлокомунсервіс», наявні у матеріалах справи). Як видно з довідок про доходи Шахти «Відродження» ДП «Львіввугілля» [PERSON] та [PERSON] офіційно працевлаштовані та мають стабільний дохід. Вирішуючи спір між сторонами, судом враховано наступне. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положення статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В пункті 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до вимог ст. 182 СК та роз'яснень, викладених у п. 17 постанови Плену-му Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнс-тва та стягнення аліментів", при вирішенні питання щодо розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як вбачається з довідки про доходи [PERSON] його дохід за останні 6 місяців був різним, змінювався з 3 993,40 грн. до 18 179,74 грн. Запропонований [PERSON] розмір аліментів 1/6 частка на утримання сина [PERSON] з посиланням на те, що його зарплата є вищою ніж у [PERSON] є необґрунтованим. Батьки зобов'язані утримувати дітей, [PERSON] просила суд стягувати аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу відповідача, а не тільки з заробітної плати. [PERSON] має постійний дохід, є забезпеченим, останній не надав суду доказів, які б могли вказати на зменшення розміру аліментів з 1/4 на 1/6, а тому суд приходить до висновку що первісний позов підлягає задоволенню. Враховуючи згоду відповідача за зустрічним позовом [PERSON] на сплату у визначеному розмірі аліментів на утримання сина [PERSON], суд,

Outcome: approved