Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій вказує, що 27 вересня 2015 року зареєстровано шлюб між ним та відповідачкою в даній справі. В шлюбі у них народилася дочка: [PERSON] , [INFO] . На даний час дочка проживає з матір`ю. Їхній шлюб фактично розпався, шлюбних відносин вони не підтримують. Спільного майна немає. Підставою для звернення до суду з заявою про розірвання шлюбу стало те, що відповідач порушила подружню вірність. Вони з відповідачкою більше місяця проживають окремо та шлюбних відносин не підтримують. Враховуючи вище вказані обставини, вважає, що збереження даного шлюбу суперечить його інтересам. Просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просить його задоволити з підстав, викладених в позовній заяві, пояснив, що вони з відповідачкою шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо, втратили взаємні почуття, примирення неможливе. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позов визнає, просить розірвати шлюб, відновити їй дошлюбне прізвище " [PERSON] ". Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задоволити з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом встановлено, що 27 вересня 2015 року зареєстровано шлюб між сторонами (а.с.3). В шлюбі у них народилася дочка: [PERSON] , [INFO] (а.с.4), яка після розірвання шлюбу проживатиме з відповідачкою. Спору про поділ майна немає. Шлюб фактично розпався. Сторони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, втратили взаємні почуття, примирення неможливе, що було підтверджено під час судового розгляду. Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб. Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Згідно п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач від сплати судового збору звільнений, а тому суд присуджує судовий збір в прибуток держави з відповідачки.

Outcome: approved