Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

23.05.2018 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява [PERSON], заінтересована особа : Відділ державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві про встановлення факту смерті про встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23.05.2018 року відкрито провадження по даній справі. Заява обґрунтована тим, що заявник [PERSON] є сином [PERSON], яка [INFO] померла на тимчасово окупованій території в м. Луганськ. З метою реєстрації факту смерті та створення юридичних наслідків для послідуючого отримання документів заявнику необхідно свідоцтво про смерть матері українська зразка, проте, у Відділі державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві було відмовлено заявнику в його видачі, посилаючись на те, що свідоцтво про смерть [PERSON] видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Тому заявник просив суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], яка померла в м. Луганськ [INFO]. У судовому засіданні заявник [PERSON] був допитаний судом в якості свідка та пояснив, що є сином [PERSON], яка [INFO] померла на тимчасово окупованій території в м. Луганськ. З метою реєстрації факту смерті та створення юридичних наслідків для послідуючого отримання документів йому необхідно свідоцтво про смерть матері українська зразка. Заявник [PERSON] у судолвому засіданні підтримав вимоги заяви та просив суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, вислухавши пояснення заявника, допитаного також в якості свідка, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, заявник [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. [INFO] померла матір заявника [PERSON], про що зазначено в свідоцтві про смерть, серія [NUMBER] від 16.02.2018 року, видане Ленінським відділом запису актів громадянського стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки. Місто Луганськ на даний час знаходиться на тимчасово окупованій території. Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві 21.05.2018 року заявнику надано відмову у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки, надане свідоцтво про смерть [PERSON] видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5, у зв'язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника. Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5, визначені підстави для державної реєстрації смерті, однією з підстав є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 293, ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки. Пунктом 8 частини 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 293, ч. 1 ст. 315 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Тобто свідоцтво про смерть, видане Ленінським відділом запису актів громадянського стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки, на території тимчасово не підконтрольній Україні, не створює правових наслідків. В судовому засіданні, з викладених в заяві обставин, письмових доказів по справі, достовірно встановлено факт смерті [PERSON], [INFO], яка померла в м. Луганськ [INFO]. За таких обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт смерті, що має юридичне значення для послідуючого отримання документів. Таким чином є всі підстави для задоволення заяви про встановлення факту смерті матері заявника. У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання (ч.4 ст.317 ЦПК України). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved