Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Сіверської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на боці позивача: Донецька товарна біржа про визнання біржового контракту дійсним. Як на підставу позовних вимог позивач придбав нежитлове приміщення (склад для зберігання інв. № 141), загальною площею 2093,5 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується біржовим контрактом № 371-Н (договір купівлі-продажу). Купівлю будинку здійснювали в Артемівській філії Донецької товарної біржі за адресою: м. Артемівськ (нині - м. Бахмут), вул. Сибірцева, 21. Вказаний біржовий контракт № 371-Н від 28.11.2001 року був зареєстрований в БТІ. В даний час позивач бажає своє нежитлове приміщення, придбане за біржовим контрактом № 371-Н від 28.11.2001 року, внести до статутного капіталу свого фермерського господарства. Звернувшись 18 червня 2019 року позивач до реєстраційної служби, щоб внести дані біржового контракту до нового реєстру прав власників нерухомого майна, реєстратор відмовив позивачу у прийнятті документів, оскільки цей біржовий контракт не посвідчений нотаріально і не створює правових наслідків. Тоді, позивач вернулася до органу, який видавав цей документ до Артемівського філіалу Донецької товарної біржі по вулиці Сибірцева [ADDRESS] 21 в м. Бахмут, але з`ясувалося, що філіал вже давно закритий і за даною адресою не знаходиться така організація. Згідно відкритих даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Артемівська філія Донецької товарної біржі за кодом ЄДРПОУ 25608487 не значиться. Донецька товарна біржа згідно відкритих даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань знаходиться за адресою: м. Донецьк, вул. Первомайська, 12 . Враховуючи, що з 2014 року місто Донецьк - тимчасово окупована територія, непідконтрольна Україні, виїхати можливості в м. Донецьк у позивача не має, тобто юридична особа не перереєструвалася на підконтрольну Україні територію. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилась про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. До початку судового засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задовольнити у повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача Сіверської міської ради не з`явився, не з`явився, до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без участі представника відповідача та про те, що зі змістом позовної заяви ознайомлений та по суті справи не заперечує. Представник третьої\~особи у\~судове засідання\~не з`явився.Судом\~вживалися заходи\~щодо повідомлення\~третьої особи\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи належним\~чином шляхом,\~зокрема,\~розміщення інформації\~на веб-сторінці\~суду. З урахуванням ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~ \~ Розглянувши матеріали справи, додатково представлені документи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно договору купівлі-продажу від 28 листопада 2001 року, зареєстрованим за №371-Н в Артемівській філії Донецької товарної біржі, ВАТ "Маштехносервіс" в особі голови правління [PERSON] продав, а [PERSON] нежитлове приміщення (склад для зберігання інв. № 141), загальною площею 2093,5 кв.м., за адресою: [ADDRESS] . Цим контрактом підтверджується той факт, що розрахунки між продавцем та покупцем проведені повністю до моменту укладення контракту, претензій вони не мають. Тобто, позивач повністю виконав умови домовленості за угодою: сплатив продавцю належну суму у розмірі 38582,40 грн. Вказаний біржовий контракт № 371-Н від 28.11.2001 року був зареєстрований в БТІ від 03.07.2002 року за №2-Н96. Продавець за біржовим контрактом - Відкрите акціонерне товариство «Маштехносервіс» згідно відкритих даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - припинило свою діяльність, тобто не має продавця, щоб звернутися до нотаріальної контори і посвідчити правочин нотаріально. Відповідно до п.4\~Прикінцевих та Перехідних положень ЦПК України\~(в редакції 2004 року)\~Цивільний кодекс\~України застосовується до цивільних прав та відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» від 28 квітня 1978 року №3 з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема договори довічного утримання, застави, купівлі-продажу (у тому числі при придбанні на біржових торгах). Щоб не допустити неправильного визнання дійсними угод на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов. Згідно зі\~ст.227\~ЦК УРСР\~(в редакції, що діяла на час укладення спірної угоди) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.. Відповідно до\~ст. 47 ЦК УРСР\~нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Позивач вважав, що укладений договір є законним, оскільки згідно\~ст. 15 Закону України від 10.12.1991 року № 1956-XII «Про товарну біржу»\~угоди, зареєстровані на біржі, нотаріальному посвідченню не підлягають. Проте нещодавно позивач дізнався, що укладений між його померлим батьком та відповідачем договір потребує обов`язкового нотаріального посвідчення. \~\~\~\~\~ \~Згідно п. 1.1, п. 1.7 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, який діє з 7 березня 2012 року, правочини щодо відчуження майна, право власності на яке підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності на майно, що відчужується. Крім правовстановлюючого документа на житловий будинок, квартиру садибу та інше нерухоме майно, якщо воно підлягає реєстрації, долучається витяг із Реєстру прав власності на нерухоме майно. \~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що будь-які перешкоди для нотаріального посвідчення договору на час його укладення були відсутні, що договір не був посвідчений нотаріально в зв`язку із неправильним тлумаченням на той час\~ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», згідно якого угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, що не виключало дотримання при його укладенні вимог\~ст. 227 ЦК УРСР 1963 р. Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Згідно ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Таким чином, враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки договір купівлі-продажу укладений та зареєстрований на товарній біржі відповідав на той час нормам законодавства України з приводу укладення таких договорів на товарних біржах, а тому договір купівлі-продажу від 28.11.2001 року №371-Н нежитлового приміщення (склад для зберігання інв. № 141), загальною площею 2093,5 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , є дійсним. Позивач не наполягав на стягненні з відповідача судового збору в сумі 768,40 грн., який був сплачений ним при подачі позову до суду, тому судовий збір не підлягає стягненню з відповідача. З огляду на викладене та

Outcome: approved