Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

30 липня 2015 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона є фізичною особою-підприємцем та проводить господарську діяльність в магазині «[INFO]» по [ADDRESS]. 11 грудня 2014 року відповідачка придбала у її магазині товар на суму 29000 грн. При покупці товару відповідачка попросила відстрочити розрахунок та зобов'язалась сплатити борг протягом трьох місяців до 10 березня 2015 року. В обумовлену дату повернення позики, відповідачка повну суму позики не повернула, залишився борг в сумі 10000 грн. Посилаючись на викладене, просила стягнути з відповідачки суму боргу з врахуванням індексу інфляції - 12960 грн. 72 коп. та сплачений судовий збір - 243 грн. 60 коп. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просила про задоволення позову. Пояснила, що при покупці товару [PERSON] сплатила лише 1000 грн. і потім частинами сплатила ще 18000грн. Від сплати залишку боргу в сумі 10000 грн. відмовляється. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у порядку, передбаченому ст. 74 ЦПК України, до суду не з'явилася, про причини своєї неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності та заперечень щодо позову до суду не подавала. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши надані докази, суд дійшов наступного. Статтею 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавець є юридична особа, незалежно від суми. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно оригіналу розписки, 11 грудня 2014 року між сторонами, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України, було укладено договір позики, за яким [PERSON] засвідчила, що придбала у магазині "[INFO]" товар на суму 29000 грн. за що сплатила 1000 грн., а 28000 грн. зобов'язалася повернути частинами: 50% до кінця грудня 2014 року - 14000 грн., а залишок - 14000 грн. протягом трьох місяців, тобто строк повернення основної суми позика мав становити до 10 березня 2015 року. Згідно положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Статтею 1049 ЦК України передбачений обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику, зокрема, грошові кошти у такій самій сумі, у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що у порушення вимог ст.ст. 526, 1049, 1053 ЦК України відповідачка взяті на себе зобов'язання не виконала, вчасно повну суму боргу позивачці не повернула, на день розгляду справи судом борг відповідачки перед позивачкою складає 10000 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наданого розрахунку, розмір збитків від інфляції за період березень - червень 2015 року склав 2960 грн. 72 коп. Таким чином, за прострочення повернення боргу за розпискою від 11 грудня 2014 року відповідачка повинна сплатити позивачці суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення - 12960 грн. 72 коп. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Позивачкою при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., що підтверджується відповідною квитанцією. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved