Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

23.10.2019 р. представник Філії «КСП «Харківгорліфт» - «Харківгорліфт Домофон» звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , у якому просить стягнути з нього на користь позивача заборгованість за надані послуги по обслуговуванню пристроїв замково-переговорного зв`язку в сумі 582,59 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог, представник позивача посилається на те, що до суду була подана заява про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з обслуговування замково - переговорного зв`язку, інфляційні витрати, три відсотки від простроченої суми та судові витрати. 23.09.2019 р. постановлена ухвала про відмову в прийняті заяви. З 01.02.2014 року діє публічний договір, який був підготовлений підприємством, договір про надання послуг з обслуговування пристроїв замково-переговорного зв`язку у будинках, що знаходяться в комунальній власності територіальної громади м. Харкова, під`їзди яких обладнані пристроями замково-переговорного зв`язку, перелік яких відображений у газеті «Харьковские известия» від 09.11.2013 №135/1 (2729), а Споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг відповідно до щомісячної вартості у строки та на умовах, що передбачені договором та повідомлено про необхідність його укладання мешканців м, Харкова, його зразок було розповсюджено через засоби масової інформації. Виконавець надавав послуги, однак за відповідачем утворилась заборгованість за надані послуги з обслуговування замково - переговорного зв`язку за період з 01.09.2016 р. по 31.07.2019 р. у розмірі 396 грн. 50 коп. Відповідачу неодноразово направлялось повідомлення з пропозицією погасити борг за надані послуги з обслуговування замково - переговорного зв`язку у 10-денний термін. На момент подання заяви відповідач не здійснив жодних заходів до повного погашення заборгованості. Не сплачуючи у встановлений строк вартість наданих послуг відповідач порушує права та законні інтереси надавача послуг, у зв`язку з чим позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом. Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 28.10.2019 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно ч.1 ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, 21.11.2019 р. подала заяву про слухання справи без участі представника позивача, у разі неявки відповідача винести заочне рішення, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В судове засідання, призначене на 21.11.2019 р. відповідач не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження з копією позовної заяви та доданих до неї документів за місцем реєстрації. В дане судове засідання відповідач повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації, не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Відповідно до ухвали суду від 11.12.2019 р., враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 23.09.2019 р. відмовлено у видачі судового наказу КСП «Харківгорліфт» в особі уповноваженої особи Філії «Комунального спеціалізованого підприємства «Харківгорліфт» - «Харківгорліфт Домофон» про стягнення заборгованості за надані послуги по обслуговуванню пристроїв замково-переговорного зв`язку з [PERSON] на підставі п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України. Пристрій замково-перевогорного зв`язку - це замково-переговорні пристрої та системи обмеження доступу для дистанційного відкриття дверей з використанням ключів і кнопки дистанційного відкриття дверей (системи домофонного зв`язку), є спільним майном багатоквартирного будинку та встановлені в багат оквартирних будинках, що знаходяться в господарському віданні КП "Жилкомсервіс". Відповідач [PERSON] є споживачем послуг з обслуговування замково-переговорного зв`язку, встановленого за адресою: [ADDRESS] . Облік нарахувань та оплат за вказані послуги здійснюються за абонентським особовим рахунком № [NUMBER] . Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться. З 01.02.2014 р. діє публічний договір про надання послуг з обслуговування пристроїв замково-переговорного зв`язку (далі - послуги) у будинках, що знаходяться в комунальній власності територіальної громади м. Харкова, під`їзди яких обладнані пристроями замково-переговорного зв`язку, перелік яких відображений у газеті «Харьковские известия» (офіційний додаток) від 09.11.2013 №135/1 (2729), а Споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг відповідно до щомісячної вартості у строки та на умовах, що передбачені договором та повідомлено про необхідність його укладання мешканців м, Харкова, його зразок було розповсюджено через засоби масової інформації. Виконавець надає послуги відповідно до затвердженого рішенням Харківської міської ради від 25.09.2013 №1290/13 «Порядку установлення та утримання пристроїв замково-переговорного зв`язку у багатоквартирних житлових будинках комунальної власності територіальної громади міста Харкова». Згідно п.1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Приписами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, які затверджені постановою КМУ від 08.10.1992 року N 572, встановлено, що власники та наймач (орендар) квартири зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Законодавством передбачено двостороннє зобов`язання, щодо укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, в зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі (Постанова Верховного Суду України від 30.10.2013 року по справі № 6-59цс13). Таким чином, правовідносини між позивачем та відповідачем виникли через безпосереднє користування послугами. Зі зведеної картки абонента, наданої Комунальним спеціалізованим підприємством «Харківгорліфт» в особі уповноваженої особи Філії «Комунального спеціалізованого підприємства «Харківгорліфт» - «Харківгорліфт Домофон», вбачається, що заборгованість за надані послуги з обслуговування замково-переговорного зв`язку за адресою: [ADDRESS] , по особовому рахунку № [NUMBER] , за період з 01.09.2016 року по 31.07.2019 року складає 396 грн. 50 коп. Підстав не довіряти наданому розрахунку у сужу немає, враховуючи, що будь-яких зустрічних позовних вимог до суду надано не було, як не було заяв і будь-яких клопотань з боку відповідачів стосовно розміру заборгованості. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки відповідач офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку не відмовився від послуг, які надає йому Комунальне спеціалізоване підприємство «Харківгорліфт», то в нього виник обов`язок сплатити ці послуги. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. В даному випадку правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням і на ці правовідносини поширюється дія ч.2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена в п. 10 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати житлово-комунальних послуг у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч.2 ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність передбачена ч.2 ст. 625 ЦК України. У зв`язку із простроченням відповідачем сплати комунальних послуг, позивачем нараховано 151,42 грн. - індексу інфляції за час прострочення та 34,67 грн. - 3% річних від простроченої суми (а.с.8). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Таким чином, несплата відповідачами боргу за надані послуги позивачу КСП «Харківгорліфт» є порушенням зобов`язань, у зв`язку із чим суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги Філії «Комунального спеціалізованого підприємства «Харківгорліфт» - «Харківгорліфт Домофон» підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1921 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1115 від 10.07.2019 р. та №1343 від 03.09.2019 р. Пред`явлений ним позов задоволений на 100%. Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги задовольняються судом в повному обсязі, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved