Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

[PERSON] 16.02.2017р. звернулась із позовом про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON], що померла [INFO]., мотивуючи тим, що на час відкриття спадщини не змогла вчасно звернутись до нотаріальної контори, оскільки хворіла. В лютому 2018р. звернулась для прийняття спадщини до нотаріальної контори, але нотаріус у прийнятті заяви відмовила, мотивуючи пропуском строку на подання заяви для прийняття спадщини, просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, терміном три місяці. В судове засідання [PERSON] не з'явилась, 22.03.2018р. по телефону повідомила про неможливість явки в судове засідання у зв'язку із перебуванням на лікуванні, висловилась на підтримку позову та просила про розгляд справи у її відсутності (а.с. 40). Представник відповідача в судове засідання не з'явився, 22.03.2018р. сільський голова подав заяву про розгляд справи у відсутності їх представництва (а.с. 39). Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, 02.03.2018р. подала заяву про розгляд справи у її відсутності (а.с. 34). Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, суд відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України вважає можливим розглядати справу у їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів та без фіксації судового процесу технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд задоволює позов. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30 травня 2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Положеннями ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000р. зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. [PERSON], що видно із змісту позову та копій свідоцтва про народження і одруження, відповідно серія [NUMBER] і [NUMBER], є донькою спадкодавця [PERSON] (а.с. 2-3, 8, 9). З копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] видно, що [PERSON] померла [INFO]. (а.с. 6). Як видно із долучених до справи копій з амбулаторної карти медичного хворого і виписок з медичної карти [PERSON] за період грудень 2012р. - травень 2016р. (а.с.10-19) та копії довідки до акта огляду МСЕК серія 12 ААА № 338634 (а.с.34), [PERSON] на часі відкриття спадщини хворіла, є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, а отже продовжує хворіти і на даний час. Із повідомлення державного нотаріуса Городоцької державної нотаріальної контори Шаравара В.В. від 13.02.2018р. (а.с.7) видно, що [PERSON] звернулась в нотконтору для прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON], що померла [INFO]., між тим, нотаріус у прийнятті заяви відмовила, через пропуск шестимісячного строку для прийняття спадщини. Враховуючи той факт, що позивачка [PERSON] на часі відкриття спадщини хворіла і продовжує хворіти й надалі, суд приходить до висновку, що вона в шестимісячний строк не звернулась в нотаріальну контору для прийняття спадщини з поважних причин, а тому суд визначає їй додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини, терміном три місяці.

Outcome: approved