Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

23.06.2016р. позивач звернулася до суду із позовом, покликаючись на те, що вона та відповідач [PERSON] є співвласниками квартири № 2 на вул. Авіаційній, 94 у м. Городок Львівської області, що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 27.11.2007р.. У вказаній квартирі зареєстровано двоє осіб - вона та відповідач [PERSON], який є її колишнім чоловіком, шлюб з яким розірвано у 1995р.. Вказувала, що з 2002р. до 2007р. вона була відсутня в Україні, повернувшись додому, вона виявила, що у їхній квартирі періодично зявляється відповідач [PERSON], яка має свою сімю, постійне місце проживання та реєстрацію в с.Мавковичі Городоцького району Львівської області. На її заперечення з цього приводу відповідачі не реагували. Деякий час [PERSON] була відсутня, але на протязі останнього часу вона без її дозволу та згоди заселилася у квартиру і веде себе як повноправна господиня. Так, [PERSON] завезла свої меблі, відповідачі займають дві із трьох кімнат, у яких розвели антисанітарію. [PERSON] весь час заявляє їй, що квартира цілком його, а відповідач [PERSON] за його підтримки веде себе як господиня. У неї обмежений доступ до кухні, ванної та двох кімнат. Відповідачі зловживають спиртним, весь час між собою і вдень і вночі влаштовують скандали, на її зауваження не реагують, у відповідь нецензурно її ображають. Нещодавно відповідач погрожував їй, що доньки [PERSON] розправляться з нею, якщо вона буде заперечувати проти того, щоб вона проживала з ним у квартирі. Діти та внуки відповідачки також приходять до її квартири як до себе одому і ведуть себе не як гості. Зазначала, що відповідачка безлімітно користується водою, газом та світлом та сама не сплачує жодних комунальних послуг. Вона сплачує половину вартості комунальних послуг як співвласник, хоча не використовує їх половину, а набагато меншу частину. Позивач неодноразово зверталась до поліції з приводу незаконного заселення і відповідачам неодноразово виносилися офіційні застереження. В даний час стосунки між нею та відповідачами ще більше загострилися, на грунті пияцтва вони поводять себе неадекватно, існує реальна загроза її здоровю та навіть життю. Просила суд ухвалити рішення, яким зобовязати [PERSON] та [PERSON] не чинити їй перешкод у користуванні квартирою № 2 у будинку № 94 по вул. Авіаційній у м. Городок Львівської області, виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення. Судові витрати просить покласти на відповідачів. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали вимоги заявленого позову в повному обсязі. Додатково позивач пояснила, що коли вона повернулася з Італії, в квартирі вже не було її речей, там проживала відповідач [PERSON], яка постійно чинить їй перешкоди у користуванні житлом, бє її посуд, забирає каструлі, розводить антисанітарію в приміщенні кухні та ванни, називає її квартиранткою і стверджує, що усе в квартирі належить [PERSON]. Поза тим, [PERSON] познімала у газовій плиті конфорки, а тому тепер вона змушена кожного разу ставити їх на місце, щоб приготувати їжу, після чого знову знімає. Крім того відповідачі постійно ображають її нецензурними словами, кричать до неї, влаштовують скандали, внаслідок чого у неї виникають проблеми зі здоровям, вона намагається більше часу проводити поза межами квартири, щоб уникнути сутичок. Квартира складається з трьох кімнат, проте вона проживає лише в одній, оскільки до інших їй обмежили доступ. Вона змушена була поставити вхідний замок у цю кімнату, бо тільки там знаходяться усі її речі, в тому числі і кухонне приладдя, яким вона користується. [PERSON] завезла у її квартиру меблі сервант, диван, дзеркало, телевізор, меблі кухонні без її на це згоди. Вона ніколи не давала згоди на вселення у квартиру [PERSON]. Остання ніколи не платила за комунальні послуги, якими користується, а останнім часом відповідачі їй просто не дають квитанцій, вона оплачує лише 1/3 частину комунальних послуг, решту платить [PERSON]. Через проживання у квартирі [PERSON] до неї не можуть прийти в гості дочка і внучка, знайомі, бо вона не має де їх прийняти. Дочка [PERSON] приходила до своєї матері і під час конфлікту вдарила її по лиці, з приводу чого вона зверталася у поліцію. Реального поділу квартири між нею та [PERSON] не було проведено, компесувати останньому вартість його частки у кварирі вона не має фінансової можливості. [PERSON] також чинить їй перешкоди у користуванні квартирою, забороняє ходити по кімнаті, бо це йому мішає, кричить до неї, обзиває нецензурними словами, у найменшій за площею кімнаті встановив вхідний замок, психологічно налаштовує [PERSON] проти неї. Відповідачі та їх представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили. Згідно поданих в суд письмових заперечень проти позову, [PERSON] дійсно проживає у квартирі № 2 на вул. Авіаційна в м. Городок Львівської області, оскільки є дружиною співвласника [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, а відтак проживає в квартирі як член сімї співвласника і за його згодою. Згідно ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У ЦК України право членів сімї власника житла на користування ним визнається сервітутним правом. Це право є особистим сервітутом, оскільки виникає в інтересах певної особи члена сімї власника житла. Таким чином субєктами даного сервітутного правовідношення є з одного боку власник житла, а з іншого член його сімї. Згідно з положеннями ЖК України до членів сімї власника житлового приміщення відносять також дружину власника житла (якщо стосовно цього житла у подружжя не виникло право спільної власності). У відповідності до ч.4 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Конституцією України в ст.41 та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997р., закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. При цьому на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України). Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Таким чином [PERSON] проживає у спірній квартирі зі згоди та за бажанням співвласника [PERSON] як його дружина, а тому покликання позивача на те, що вона проживає там незаконно є необгрутованими. Крім цього не відповідає дійсності твердження позивача про те, що відповідачі розвели антисанітарію та обмежують її у доступі до приміщень спільного користування. Відповідач [PERSON] неодноразово звертався до позивача із проханням провести розподіл житлової площі в нотаріальному порядку, однак вона відмовляється. Позивачем не наведено жодних доказів на підтвердження того, що відповідачами чиняться їй перешкоди у доступі до житла чи приміщень спільного користування, навпаки, сама позивач постійно провокує скандали, обзвичаючи їх, чинить перешкоди у користуванні газовою плитою, знімаючі газові конфорки. Відповідачі неодноразово зверталися до правоохоронних органів з цього приводу і [PERSON] попереджалася про недопустимість вчинення протиправної поведінки. З огляду на наведене просять відмовити у задоволенні позовних вимог. В судовому засіданні [PERSON] пояснив, що з [PERSON] він проживає уже 13 років, оскільки позивач залишила його самого. Спірна квартира належить йому як службова, [PERSON] була прописана у ній як його дружина. Тривалий період позивач перебувала за кордоном, а коли її депортували, купила сину в Харкові квариру і повернулася в Городок. Твердження позивача про розведену у квартирі антисанітарію вважає безпідставними, оскільки це не відповідає дійсності, в квартирі чисто, вони спільно з [PERSON] купляли нові меблі, оскільки разом проживали, він не має жодних претензій до ведення [PERSON] господарства. Остання вселилася у спірну квартиру з його згоди, станом на сьогодні вони офіційно одружені. У найменшій квартирі замок поставив він, також міняв замок у вхідних дверях квартири, бо старий зламався. [PERSON] вільно користується виділеною їй кімнатою, кухнею та туалетом. Він дав [PERSON] дозвіл на вселення у квартиру, а позивач в цей час була за кордоном. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні додатково пояснила, що проживає разом із [PERSON] вже 13 років, вони спільно купляли нові речі в квартиру, в тому числі і меблі, міняли лічильники, спільно оплачували комунальні послуги. Також з [PERSON] вони робили ремонт в коридорі, міняли сантехніку, позивач жодних коштів за це не повернула. З приводу конфорок, то їх познімав [PERSON], тому не знає, чому [PERSON] звинувачує у цьому її. Оскільки квартира належить [PERSON] та позивачу, а вона є дружиною [PERSON], вважає, що має право проживати у цьому житлі. Жодних перешкод у користуванні квартирою позивачу вона не чинить, навіть не заходить в кухню, коли там є [PERSON]. До вселення у спірну квартиру вона проживала в с. Мавковичі, де їй на праві власності належить будинок. Заселялася вона у квартиру [PERSON] за відсутності позивача, оскільки остання на той час була в Італії. Оскільки між нею та позивачем постійно виникали суперечки з різних побутових питань, вона забрала холодильник в малу кімнату, в якій [PERSON] поставив замок на вхідних дверях. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що товаришує з [PERSON] і двічі була у неї в квартирі. На той час відповідачі були в нетверезому стані в приміщенні великої кімнати. В квартирі панує антисанітарія, в кухні все порозкидувано, меблі розставлені будь де, в туалеті брудно, [PERSON] змушена була при ній прибирати за відповідачами, щоб мати змогу скористатися туалетом. Одна кімната від [PERSON] закрита на ключ, іншою вона проходить до виділеної їй відповідачами кімнати. Коли вони ішли до кімнати [PERSON], відповідачі двоє лежали в ліжку в прохідній кімнаті, тобто кожного разу, коли [PERSON] хоче попасти в свою кімнату, вона змушена проходити повз відповідачів. В своїй кімнаті [PERSON] зберігає і продукти харчування, і засоби особистої гігієни, і одяг, інвентар тощо. [PERSON] постійно жаліється, що відповідачі її зачіпають, не дають користуватися іншими приміщеннями, погрожують запхати її у психіатричну лікарню, знущаються з неї. Позивач ніколи не давала дозволу на вселення у квартиру [PERSON]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою сторін у справі. У квартирі [PERSON] постійно чути крики, шум, [PERSON] відповідачі доводять до істерик, вона постійно плаче, труситься з нервів, намагається менше часу проводити вдома, щоб уникати скандалів. За час відсутності [PERSON] в Україні [PERSON] за квартиру не платив, мав заборгованості з оплати комунальних послуг. Коли [PERSON] повернулася, погасила усі заборгованості. В спірну квартиру [PERSON] позавозила свої речі, розвела там антисанітарію, в квартирі смердить. Вони була в гостях у позивачки, одна кімната від [PERSON] закрита взагалі, в іншій на той час на підлозі лежав пяний [PERSON]. Вона бачить відповідачів постійно нетверезими. [PERSON] постійно жаліється, що їй чинять перешкоди у користуванні квартирою, вона їсть, спить і проводить весь свій вільний час лише в одній кімнаті. Бачила, що в цій кімнаті позивач також сушила цибулю, зберігає там картоплю тощо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що проживає по сусідству з відповідачами і добре їх знає. Квартира, в якій проживають сторони, була виділена не самому [PERSON], а його сімї. За умови відсутності у нього дружини та дітей йому б ніколи не виділили трьохкімнатної квартири. Стосунки між подружжям [PERSON] завжди були напруженими, [PERSON] бив [PERSON], бігав за нею з сокирою, а згодом позивач поїхала на роботу за кордон. [PERSON] щоранку ходить за спиртним, яке потім розпиває разом із [PERSON], часто бачить відповідачів пяними. Вона була свідком, коли [PERSON] кричала до позивача, що запхає її в психіатричну лікарню. Таню постійно залякують, кричать до неї, остання постійно плаче, труситься від страху. [PERSON] виганяв [PERSON] з квартири, мотивуючи, що це виключно його житло. В квартирі [PERSON] антисанітарія, смердить, особливо в кімнаті, де живуть відповідачі. Позивач рідко когось запрошує до себе, бо щоб потрапити у відведену їй кімнату треба пройти кімнату відповідачів. Їсть позивач в своїй кімнаті на табуретках, бо кухнею користуватися не може. Одна кімната від [PERSON] взагалі закрита, зі слів [PERSON] там ночує [PERSON] коли сильно пяна. Коли відповідачі кричать на [PERSON], вона дзвонить до неї і їй все чути, такі ситуації постійні. Одного разу на свято вона була в гостях у [PERSON] коли приїхала дочка [PERSON]. Чула, як [PERSON] кричала до [PERSON], що її діти розберуться з нею і запхають її в психіатричну лікарню, після цього [PERSON] вдарила дочка [PERSON], [PERSON] повернулася у свою кімнату запухла від удару і від сліз, щока була червона. [PERSON] вночі не може скористатися туалетом, бо трета пройти повз відповідачів, а останні кричать, що це їм мішає, холодильник [PERSON] також перенесла в свою кімнату, бо має обмежений доступ до кухні. Декілька раз позивач ночувала в неї, бо в квартиру її не пускали відповідачі, на Новий рік відповідачі змінили замки у вхідних дверях і позивач також змушена була ночувати в неї. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом[ADDRESS] в будинку № 94 на вул. Авіаційна в м. Городок Львівської області належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (д.п. Созонюк) [PERSON] (а.с.7-8, 12). Порядок користування квартирою співвласниками не встановлювався. Згідно довідки ОСББ "Авіатор-94" № 74 від 27.05.2016р. [PERSON], позивач, зареєстрована та проживає в квартирі № 2 на вул. Авіаційна, 94 в м. Городок Львівської області з 27.03.1993р. (а.с.9). Актом обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] № 73 від 27.05.2016р. стверджується, що в квартирі зареєстровано двоє осіб [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] проживає без реєстрації. Квартира приватизована, складається з 3 кімнат на 1-му поверсі птиповерхового будинку зі всіма вигодами. Квартира в незадовільному стані (а.с.10). Актом обстеження житлово-побутових умов № 105 від 26.09.2016р. встановлено, що квартира № 2 на вул. Авіаційна, 94 в м. Городок приватизована і складається з 3 кімнат, знаходиться на 1-му поверсі 5-типоверхового будинку зі всіма вигодами. В даній квартирі відсутнє автономне опалення від котла. Квартира в задовільному стані, потребує ремонту. В даній квартирі зареєстровано 2 осіб, але проживає 3. Шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано 11.10.1995р. за актовим записом № 72 (а.с.11). 06.09.2016р. [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] у Городоцькому районному відділі ДРАЦС Городоцького ТУЮ у Львівській області за актовим записом № 100. [PERSON] неодноразово зверталася у Городоцьке ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області із заявами про неправомірну поведінку відіповідачів, працівниками поліції [PERSON] та [PERSON] виносилися офіційні застереження щодо недопущення протиправної поведінки в подальшому, матеріалами перевірки не встановлено фактів будь яких кримінальних чи адміністративних правопорушень (а.с.13-14). [PERSON] 04.09.2016р. зверталася у Городоцьке ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області із заявою з приводу неправомірних дій [PERSON], згідно листа-відповіді від 14.09.2016р. [PERSON] винесено офіційне попередження про недопустимість учинення протиправної поведінки в майбутньому, проведеною перевіркою не встановлено фактів будь-яких кримінальних чи адміністартивних правопорушень. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За положеннями ст.150 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У відповідності до ч.1 ст.369 Цивільного кодексу України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. За положеннями ч.2 цієї ж статті розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою усіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. За положеннями ст.13 Конституції України, ст.ст.319, 355, 369 ЦК України всі співвласники квратири (будинку) мають рівні права на користування і володіння, тобто вселення інших осіб має відбуватися за взаємною згодою. Реалізація права власності однією особою не може шкодити праву власності іншої особи. Право спільної власності обмежено спеціальними нормами закону, внаслідок чого кожен із співвласників зобовязаний реалізовувати своє право власності з урахуванням прав та інтересів інших співвласників та за взаємною згодою. Зокрема, вселення осіб до квартири, яка перебуває у спільній власності, має проводитися за обовязковою згодою всіх співвласників такої квартири. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як встановлено у ст.109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або у судовому порядку. Відповідно до ч.3 ст.116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Таким чином судом встановлено, що відповідач [PERSON] вселилася та проживає у квартиру № 2 будинку № 94 на вул. Авіаційна в м. Городок Львівської області без дозволу співвласника такої - [PERSON]. Більше того, остання заперечувала та заперечує право відповідача [PERSON] на користування даною квартирою, тобто [PERSON] вселилася у спірну квартиру в порушення вимог ст.369 ЦК України (без дозволу співвласника квартири), що має наслідком її виселення. При цьому суд не бере до уваги заперечення представника позивачів в тій частині, що позивачем у поданому позові не вказано, на якій саме підставі (нормі матеріального права) слід виселяти відповідача [PERSON], а тому позов не може бути задоволений в цій частині, оскільки суд, зясувавши під час розгляду справи, що сторона в обгрунтування своїй вимог або заперечень послалася не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та засосовує у прийнятті рішення саме ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини (постанова ВСУ від 18.05.2016р. у справі 3-271гс16). Також в судовому засіданні підтверджено матеріалами справи чинення перешкод зі сторони відповідачів [PERSON] у користуванні належною їй на праві спільної сумісної власності квартирі. Зокрема, як стверджується матеріалами перевірки Городоцького ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області, [PERSON] розмістила у квартирі, яка належить позивачу і відповідачу [PERSON], свої речі, зайняла одну з трьох житлових кімнат, перешкоджає [PERSON] користуватися кухнею, ванною і туалетом тощо, [PERSON] визнав в судовому засіданні, що поставив замок на вхідних дверях в одну із кімнат квартири, [PERSON] визнала, що [PERSON] познімав конфорки з газової плити в кухні. У звязку з наведеним підлягають задоволенню вимоги про зобовязання відповідачів не чинити перешкоди у користуванні [PERSON] належною їй на праві спільної сумісної власності квартирою. У звязку з повним задоволенням позовних вимог згідно вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів в користь [PERSON] понесені останньою судові витрати.

Outcome: approved