Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , Приватного виконавця Бурхан Крутоус Лілії Анатоліївни, Державного підприємство «СЕТАМ», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання електронних торгів недійсними, визнання недійсним акту про реалізацію майна та скасування свідоцтва про право власності та рішення про державну реєстрацію нерухомого майна. У своєму позові позивач просить суд поновити їй строк на звернення до суду з позовом про визнання недійсними електронних торгів, проведених 27 квітня 2020 року з примусової реалізації предмета іпотеки будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , які оформлені протоколом 3 477397; визнати недійсним електронні торги, проведені 27 квітня 2020 року з примусової реалізації предмета іпотеки - будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , оформлені протоколом № 477397; визнати недійсним акт приватного виконавця Бурхан Крутоус Л.А. від 13.05.2020 р. про реалізацію в межах виконавчого провадження № 61130464 предмета іпотеки будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; скасувати свідоцтва про право власності № [NUMBER] , видане 02.07.2020, приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Кравченко С.Ю., відповідно до якого [PERSON] належить будинок\~ розташований за адресою: [ADDRESS] та рішення про державну реєстрацію права і їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 52927014 від 02.07.2020, номер 37132725. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 23.03.2007 р. між нею та АКБ «ТАС Комерцбанк» правонаступником якого є ТОВ «Кредитні ініціативи», було укладено кредитний договір № 0310/0307/88-082, згідно п.1.1 якого позичальник отримала кредит у розмірі 26 600 доларів США на строк до 22.03.2017 р. Крім того, 01.02.2007 р. на виконання кредитного договору було укладено іпотечний договір № 0310/0307/88-082-Z-1, згідно п.2 якого вона передала в іпотеку\~ будинок по [ADDRESS] . 04.07.2020 року вона дізналась, що до будинку проникли невідомі особи, після приїзду поліції особами були надані документи, які свідчили, що будинок належить [PERSON] . 04.08.2020 адвокат зміг ознайомитись з виконавчим провадженням ВП № 61130464, дане виконавче провадження було відкрито виконавцем Бурхан Крутоус Л.А. на підставі заяви стягувача. 10.02.2020 р. винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. 10.03.2020 р. складено звіт про оцінку майна, відповідно до якого вартість майна станом на 26.02.2020 р. складає 80 000 грн. Торги відбулись 27.04.2020 р. майно реалізоване за ціною 113 623 грн. переможцем визнано [PERSON] . 13.05.2020 р. затверджено Акт про реалізацію предмета іпотеки, який розміщений в автоматизованій системі виконавчих проваджень. Крім того разом з будинком було продано земельну ділянку, яка не є предметом іпотеки.\~ Також законодавство передбачає тимчасову заборону на примусове звернення стягнення на нерухоме майно. 2. Заяви, клопотання позивача, відповідача. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] , [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилались на обставини зазначені в позові. Просили суд поновити позивачу строк на звернення до суду із позовом про визнання недійсними електронних торгів, проведених 27 квітня 2020 року з примусової реалізації предмета іпотеки будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , які оформлені протоколом № 477397; визнати недійсним електронні торги, проведені 27 квітня 2020 року з примусової реалізації предмета іпотеки - будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , оформлені протоколом № 477397; визнати недійсним акт приватного виконавця Бурхан Крутоус Л.А. від 13.05.2020 р. про реалізацію в межах виконавчого провадження № 61130464 предмета іпотеки будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; скасувати свідоцтва про право власності № [NUMBER] , видане 02.07.2020, приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Кравченко С.Ю., відповідно до якого [PERSON] належить будинок розташований за адресою: [ADDRESS] та рішення про державну реєстрацію права і їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 52927014 від 02.07.2020, номер 37132725. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі та просив суд відмовити в задоволенні позову, зазначив, що в будинку відсутні проживаючі особи та він в аварійному стані. Представники відповідачів Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Бурхан Крутоус Лілії Анатоліївни та Державного підприємства «СЕТАМ» в судове засідання не з`явились, надали суду відзиви на позов, в яких просять суд відмовити в позові, розглядати справу за відсутністю представників.\~\~ Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» Ромашов Ю.В. судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала відзив на позов. Приватний виконавець Бурхан Крутоус Л. А. в судове засідання не з`явилась, надала відзив на позов. Приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Кравченко С. Ю. в судове засідання не з`явилась. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні надали свої пояснення щодо суті справи, а саме: Свідок [PERSON] зазначила, що вона є сусідкою, позивач в будинку не мешкала, тільки приходила, там мешкав чоловік [PERSON] . Свідок [PERSON] зазначила, що вона є близькою подругою позивача, будинок позивач придбала біля парку, проживала там в 2005 2006 році, потім вона переїхала і тільки була в будинку влітку 2020 року. Свідок [PERSON] зазначила, що вона є подругою позивача, вона приходила до будинку там позивач проживала, будинок біля парку. Свідок [PERSON] зазначила, що вона є листоношею, ніяких повідомлень позивачу не приносила, працює з 2016 року. 3. Процесуальні дії по справі. 06 жовтня 2020 року ухвалою відкрито провадження по справі та забезпечено позов. 27 січня 2021 року ухвалою суду від призначено справу до розгляду по суті. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем [PERSON] та Акціонерним комерційним банком «ТАС Комерцбанк» укладений іпотечний договір № 0310/0307/88-082-Z-1, згідно п.2 якого позивач\~ передала в іпотеку будинок по [ADDRESS] (а.с.18,19). Згідно до постанови Приватного виконавця Бурхан Крутоус Лілії Анатоліївни відкрито виконавче провадження, на підставі виконавчого листа № 208/1397/13 виданий 21.07.2014 р.\~ з позивача [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» стягнуто борг у розмірі 163 130, 25 грн. (а.с.23,24), також виконавцем накладений арешт на майно належне боржнику [PERSON] (а.с.25,26). Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до протоколу № 477397 від 27.04.2020 р. переможцем торгів з реалізації будинку за адресою: [ADDRESS] , став [PERSON] , організатором є ДП «СЕТАМ», виконавцем були надані послуги з організації та проведення торгів, загальний розмірі винагороди організатору торгів 1681,15грн. (а.с.46), також позивачем [PERSON] на користь ДП «СЕТАМ» сплачено винагороду (гарантійний внесок)\~ в розмірі 4000 грн. (а.с.45).\~ 5. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Правовідносини з реалізації арештованого майна регулюються Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень та Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом МЮ України 29 вересня 2016р. № 2831/5, зареєстрованого в МЮ України 30 вересня 2016р., за № 1301/29431(далі - Порядок). Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням зазначених норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права; свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Згідно з частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства. Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином. Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону. Відповідач, згідно з п. 1 загальних положень зазначеного Порядку, є лише організатором електронних торгів, який належить до сфери управління Міністерства Юстиції України та уповноважений відповідно до законодавства на здійснення заходів зі створення та супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у цій системі, на організацію та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконанням інших функцій передбачених цим Порядком. Електронні торги, проведені Державним підприємством «СЕТАМ» 27.04.2020 року, оформлені протоколом\~ № 477397, з реалізації будинку за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка загальною площею 0,0392 Га за вказаною адресою, зі стартовою ціною продажу 80 000 грн. відбулися в межах здійснення виконавчого провадження на виконання рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області про стягнення коштів з [PERSON] на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» боргу в розмірі 163 130,25 грн. Відповідно до Протоколу № 477397 про проведення електронних торгів, дата початку яких 27.04.2020р., дата завершення - 27.04.2020 р., відповідача [PERSON] було визнано переможцем і покладено на нього обов`язок сплатити залишкову суму за придбане на електронних торгах майно. Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства,а також інтересам держави і суспільства,його моральним засадам. Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами 1-3,5, та 6 статті 203 цього Кодексу. В пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України). Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Відповідно до постанови від 18 листопада 2015 року (справа № 6-1884цс15) Верховний Суд України зазначив, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав, установлених частиною першою ст. 215 ЦК України. Нерухоме майно передається на реалізацію з прилюдних торгів за ціною та в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», при цьому умови, процедура підготовки та порядок проведення торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а також розрахунків за придбане майно й оформлення результатів торгів визначено Порядком реалізації арештованого майна. Таким чином, дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності правочину. Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2831/5 «Про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» та Порядку №2831/5, з 25 жовтня 2015 року ДП «СЕТАМ» є організатором електронних торгів та уповноважене на забезпечення здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення системи реалізації майна, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, на організацію та проведення електронних торгів, торгів за фіксованою ціною та на виконання інших функцій, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим цим наказом. Так, за змістом ч. 4 ст. 656 ЦК України до договору купівлі - продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж (з урахуванням особливостей їх проведення). Придбання майна з електронних торгів є цілісною процедурою, що включає низку дій з підготовки та проведення торгів і оформлення їх результатів відноситься до договорів купівлі - продажу. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Тому, враховуючи, що відчуження майна з електронних торгів за своєю правовою природою відноситься до договорів купівлі - продажу, такий договір у відповідності до ст. 651 ЦК України, може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених цим змістом зобов`язання. Частиною 2 ст. 653 ЦК України передбачено, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняється. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ст. 693 ЦК України). Як встановлено судом, електронні торги з реалізації лоту за своє правовою природою є договором купівлі - продажу, а позивач є стороною даного договору. Позивач просить визнати недійсними зазначені торги, посилаючись на дію мораторію на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення в іноземній валюті. Згідно до п.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», яка діяла на час примусової реалізації майна, протягом дії цього Закону: 1) не може бути примусово звернено стягнення (відчужене без згоди власника) на майно, що віднесене до об`єктів житлового фонду (далі - нерухоме житлове майно), об`єкт незавершеного житлового будівництва, майнові права на нього, що є предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно/об`єкт незавершеного житлового будівництва/майнові права виступають як забезпечення виконання зобов`язань фізичної особи (позичальника або майнового поручителя) за кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного житлового будівництва, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна; або; таке нерухоме житлове майно придбавалося за кредитні кошти і при цьому умовами кредитного договору передбачена заборона реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою знаходження нерухомого житлового майна, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує 140 квадратних метрів для квартири та 250 квадратних метрів для житлового будинку. Результат аналізу наведеної норми права свідчить, що дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» лише обмежує в часі примусове стягнення майна до моменту втрати ним чинності. Верховний Суд України у постанові від 09 вересня 2015 року в справі № 6-483цс15 виклав правовий висновок, відповідно до якого поняття «мораторій» у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов`язання (пункт 2 частини першої статті 263 ЦК України). Таким чином, установлений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» мораторій не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) в разі невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусове звернення стягнення на майно (відчуження без згоди власника). Крім того, згідно з пунктом 4 цього Закону протягом його дії інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. Зазначений\~ Закон унеможливлює вжиття органами і посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, заходів, спрямованих на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію цього Закону на період його чинності. Відповідно до умов іпотечного договору № 0310/0307/88-082-Z-1 від 01 лютого 2007 року укладеного між Акціонерним комерційний банком «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] ,\~ п.1 на забезпечення виконання основного зобов`язання іпотекодавець передає в іпотеку іпотеко держателю належне йому на праві власності майно: будинок [ADDRESS] та вказане майно належить іпотекодацю на підставі договору дарування житлового будинку від 27 листопада 2004 року, посвідчений 27 листопада 2004 року приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Юрченко Н.В., тобто вказане майно виступало як забезпечення зобов`язань перед Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» за споживчим кредитом, наданим позивачу в іноземній валюті. Як встановлено в судовому засіданні позивач [PERSON] зареєстрована та проживала в будинку [ADDRESS] , який є предметом іпотеки, та відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, домоволодіння за вказаною адресою є єдиним житлом позивача. Так, посилання представника відповідача про наявність у позивача іншого нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , є безпідставним, оскільки відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, вказана квартира відчужена 08 липня 2014 року на підставі договору дарування. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що на час проведення електронних торгів домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , була єдиним та постійним місцем проживання та реєстрації позивача, тому реалізація майна з прилюдних торгів відбулася з порушенням встановленого мораторію, а тому електронні торги та складений державним виконавцем акт не відповідає вимогам закону. Таким чином, домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», не могло бути примусово відчужене. Враховуючи наведене, беручи до уваги той факт, що електронні торги, проведені Державним підприємством «СЕТАМ» 27.04.2020 року, оформлені протоколом № 477397 від 27.04.2020 року, з реалізації будинку, вчинені з порушенням норм чинного законодавства, також відповідачем порушені права позивача, відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України», а тому були відсутні підстави для проведення торгів відповідачем ДП «СЕТАМ», у зв`язку із чим суд приходить до висновку про визнання таких електронних торгів недійсними. Статтею 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Частина 1 статті 216 Цивільного кодексу України передбачає, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. При цьому, слід зазначити, що ст. 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Отже, підставою звернення до суду є наявність порушеного, не визнаного або оспорюваного права та інтересу. В свою чергу положеннями ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як вже встановлено судом, оспорювані електронні торги були проведені з порушенням приписів чинного законодавства України, а тому, приймаючи до уваги наведене, позовні вимоги щодо визнання недійсними електронних торгів та вимоги позивача є належним чином доведеними, документально підтверджені та відповідачами, в порядку статей 12 та 81 ЦПК України, не спростовані, відтак, підлягають задоволенню у повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що позивач дізналась про проведення електронних торгів та порушення своїх прав 04 липня 2020 року, про що підтверджується довідкою з поліції від 05 липня 2020 року та в жовтні 2020 року звернулась до суду із вказаним позовом, тому відповідно до вимог ЦК України строк звернення позивача із зазначеним позовом не є пропущеним. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Судові витрати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 1261,20 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved