Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

21.11.2018 року позивач [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , третя особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, служба у справах дітей Білоцерківської міської ради про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження, посилаючись на наступні обставини. У червні 2005 року він, позивач по справі, познайомився з відповідачкою-1 по справі, і у них зав`язалися дружні стосунки, вони почали зустрічатися, тривалий час знаходилися у інтимних відносинах, проживали, як чоловік і жінка разом на орендованій ним квартирі в м. Біла Церква. В той період його життя він був самовпевнений. молодий, дуже ревнивий, створювати сім`ю не планував та дітей також. Неодноразово відповідачці-1 про це наголошував, говорив, що рано заводити сім`ю та дітей, потрібно «нагулятися». Так, в грудні 2005 року вони вирішили зустрічати новий 2006 рік разом, в дружній компанії, де присутніми були відповідач-1 та відповідач-2. Після усіх новорічних свят у них з відповідачкою-1 почалися постійні конфлікти та сварки. Так, після чергової сварки в лютому місяці 2006 року, він виїхав з м. Біла Церква в м. Стаханов, Луганська область, змінив номер телефону та почав будувати інші стосунки. З відповідачкою-1 стосунки припинилися, один одному вони не телефонували та не бачилися. Так, в червні 2007 року, він випадково, від друзів дізнався, що відповідачка-1 та відповідач-2 одружилися і у них народилася дитина. [INFO] року народилася дитина, [PERSON] , про що в книзі реєстрації народжень відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції в Київській області, 06.11.2007 року зроблено відповідний актовий запис № 1714. Батьком дитини, записаний відповідач-2, [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. На момент народження дитини, відповідач-1 (мати дитини) та відповідач-2 (батько дитини) перебували в шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції в Київській області. 10.03.2006 року, актовий запис № 310. Тому, відомості про батька дитини автоматично записані на відповідача-2. Але, даний шлюб тривав не довго, близько одного року, і 21.02.2007 року шлюб між відповідачем-1 та відповідачем-2 розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції в Київській області, 08.04 2008 року. У червні 2008 року, він приїздив у справах до м. Біла Церква і випадково зустрівся з відповідачкою-1 і їхні теплі стосунки оновилися, в них почався бурхливий роман, вони зрозуміли, що один без одного жити не можуть і 24.04.2009 року одружилися, що підтверджується свідоцтвом про одруження, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №60. [INFO] у них народилася донечка, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 230. Але, незважаючи на народження доньки, він завжди вважав та відчував себе батьком сина [PERSON] , відносився до нього, як до своєї власної дитини, і дитина з 3-х років називає його батьком. На підприємстві де він працює усі знали, що у нього двоє дітей син та донька. Він постійно піклується про своїх дітей, виховує та матеріально їх забезпечує. Так, тільки в березні 2018 року, після раптового та несподіваного захворювання його сина [PERSON] , на цукровий діабет, яким хворіє він та його мати, його дружина, відповідачка-1 призналася йому, що він є біологічним батьком [PERSON] . Згідно правил особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Таким чином на даний час, без внесення відповідних змін у свідоцтво про народження [PERSON] , він позбавлений можливості реалізації своїх батьківських прав та обов`язків щодо [PERSON] в повному обсязі. Просив суд визнати його, [PERSON] , [INFO] , батьком дитини, [PERSON] , [INFO] , зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області внести зміни до актового запису № 1714 від 08.04.2008 року про народження дитини [PERSON] , [INFO] та видати нове свідоцтво про народження: виключити з актового запису про народження дитини відомості про батька [PERSON] , як батька дитини, записати батьком дитини [PERSON] , [INFO] , змінити прізвище дитині з « [PERSON] » на « [PERSON] » та по батькові дитині з « [PERSON] » на « [PERSON] », решта відомостей: відомості про матір дитини, ім`я дитини, число, місяць, рік народження дитини залишити без змін ( а. с. 3-7 ). Ухвалою судді від 22.12.2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження ( а. с. 31-32 ). Ухвалою суду від 23.01.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду ( а. с.62-63 ). В судове засідання представник позивача адвокат Лебедовська Л.Ю. не з`явилася, надала до суду заяву, отримана судом 21.05.2019 року за вх. № 18349, в якій просила справу розглядати без участі позивача та представника позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просить суд задовольнити позов повністю. Представник відповідача [PERSON] . - адвокат Ілемська І.М. в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, отримана судом 21.05.2019 року за вх. № 18351, в якій просила розглядати справу без її участі та позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце слухання справи повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи свідчить розписка ( а. с. 81 ). Однак, в судовому засіданні, яке відбувалося 19.03.2019 року ( а. с. 78-80 ) відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача визнала та просила позовні вимоги задовольнити ( а. с. 79 ). Третя особа служба у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області в судове засідання представника не направили, однак 23.01.2019 року за вх. № 3003 судом було отримано лист про розгляд справи за відсутності представника ( а. с. 51 ). Третя особа Білоцерківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану в судове засідання свого представника не направив, однак 25.01.2019 року за вх. № 3267 судом отримано лист про розгляд справи без представника відділу ( а. с. 65-66 ). Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи свідчення сторін, які були надані в судовому засіданні 20.02.2019 року, а також свідчення свідків вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ст. 109 Цивільного процесуального кодексу України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Судом встановлені наступні обставини та спірні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що у червні 2005 року між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] зав`язалися дружні стосунки, останні почали зустрічатися, тривалий час знаходилися у інтимних відносинах, проживали, як чоловік і жінка разом на орендованій квартирі в м. Біла Церква. Встановлено, що згодом вказані сторони розійшлися та відповідачка [PERSON] ( на той час [PERSON] ) одружилася з відповідачем [PERSON] , шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції в Київській області 10.03.2006 року, актовий запис № 310 ( а. с. 13 ). [INFO] року народилася дитина, [PERSON] , про що в книзі реєстрації народжень відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції в Київській області, 06.11.2007 року зроблено відповідний актовий запис № 1714, де батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження ( а. с. 16 ). 21.02.2007 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується копією повторного свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції в Київській області від 08.04 2008 року ( а. с. 14 ). Встановлено, що після тривалою розлуки, позивач та відповідчка знову зустрілися та 24.04.2009 року позивач [PERSON] та [PERSON] одружилися, що підтверджується свідоцтвом про одруження, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №60, де прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] ( а. с. 15 ). [INFO] у подружжя народилася донька, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 230 ( а. с. 17 ). Звертаючись до суду з позовною заявою про визнання батьківства позивач наголошує на тому, що лише в березні 2018 року, після раптового та несподіваного захворювання [PERSON] , [INFO] на цукровий діабет, яким хворіє він та його мати, його дружина [PERSON] призналася йому, що він є біологічним батьком [PERSON] . Відповідно ч.ч.1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частиною 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В судовому засіданні, яке відбувалося 19.03.2019 року ( а. с. 78-80 ) відповідачка [PERSON] визнала позовні вимоги позивача [PERSON] та підтвердила той факт, що дійсно батьком [PERSON] , [INFO] є дійсно позивач по справі. Наголосила на тому, що коли виходила заміж за [PERSON] вже була вагітною, однак останньому про це не розповіла. Також, підтвердила той факт, що ніколи позивачу не казала, що останній є батьком [PERSON] , [INFO] і лише в березні 2018 року вона повідомила позивачу, що той є батьком [PERSON] після раптового та несподіваного захворювання дитини на цукровий діабет. Крім того, сам відповідач [PERSON] у своїх поясненнях направлених на адресу суду ( а. с. 44-45 ) та його представник у судовому засіданні визнали позовні вимоги позивача та вважають, що батьком дитини дійсно є [PERSON] позивач по справі. З заяви, спрямованої компетентним органам від 30.06.2011 року та нотаріально засвідченою вбачається, що [PERSON] підтверджує той факт, що він відмовляється від своїх прав, як батько щодо малолітнього [PERSON] , [INFO] та дає згоду на його подальше усиновлення ( а. с. 46 ). Свідок [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] в судовому засіданні підтвердила той факт, що ще у 2005 році між її донькою та позивачем по справі [PERSON] дійсно були стосунки та останні дійсно деякий час мешкали разом. Згодом вона дізналася від доньки, що справжнім батьком [PERSON] був [PERSON] Свідок [PERSON] , яка є подругою [PERSON] в судовому засіданні підтвердила про стосунки у 2005 році між [PERSON] та [PERSON] ( на той час [PERSON] ). Їй було відомо від подруги, що батьком [PERSON] був [PERSON] , що її подруга [PERSON] вже перебуваючи у шлюбі з позивачем не казала останньому про сина і лише у березні 2018 року розповіла, коли [PERSON] захворів. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того, з експертного висновку біологічного батьківства № MG19-65498 від 05.04.2019 року вбачається, що біологічне батьківство [PERSON] у відношенні до дитини [PERSON] не може бути виключено та імовірність батьківства складає 99,9999%. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 2,3 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. За приписами ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вказано, що при зверненні до суду осіб, які утримують та виховують дитину, до участі у справі повинен бути залучений представник органу опіки та піклування. У пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК України зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Зважаючи на те, що [PERSON] був записаний батьком дитини [PERSON] з огляду на те, що на момент його народження перебував з матір`ю дитини в зареєстрованому шлюбі, а також з огляду на те, що експертним висновком доводиться факт біологічного походження [PERSON] від [PERSON] , суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про визнання права батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд вважає, що таке рішення буде справедливим та цілком сприятиме інтересам дитини. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved