Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

31.07.2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] . Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що його мама, [PERSON] , була власником Ѕ частини квартири [ADDRESS] . Власником іншої половини вищевказаного майна є [PERSON] . Оригінал свідоцтва про право на спадщину на ім`я його матері [PERSON] на спірне майно (правовстановлюючі документи на Ѕ частину квартири) втрачено. [INFO] його мама померла. На час смерті вона була зареєстрована по [ADDRESS] . Після смерті матері відкрилася спадщина на все належне їй майно в тому числі на Ѕ частину квартири [ADDRESS] . Позивач зазначає, що покійна на випадок своєї смерті не склала заповіт, тому він та його брат [PERSON] є спадкоємцями за законом першої черги. Інших спадкоємців за законом чи заповітом після смерті [PERSON] , які б заявили про свої спадкові права на дане спадкове майно, немає. Він прийняв спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що на час відкриття спадщини постійно проживав із спадкодавцем. Заяву про відмову від спадщини до нотаріальної контори не подавав. Проте, [PERSON] , державний нотаріус Монастириської державної нотаріальної контори Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частину спірної квартири у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спірне нерухоме майно. Рекомендовано звернутися до суду і в судовому порядку вирішити питання про визнання за собою право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . У зв`язку із зазначеним вище і тим, що нотаріус не видав свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, він був вимушений звернутись до суду для захисту своїх прав на спадкове майно. Ухвалою судді від 04.08.2020 року відкрито провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 28.09.2020 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Ухвалою суду від 18.11.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, 30.11.2020 подав до суду заяву, в якій просив справу слухати без його та позивача участі, позов підтримав в повному обсязі. Представник відповідача Тисменицької міської ради в судове засідання не з`явився, 31.08.2020 подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, при вирішенні спору поклався на розсуд суду. Відповідач [PERSON] неодноразово в судове засідання не з`являвся, про день та час слухання справи був повідомлений відповідно до вимог процесуального закону, в тому числі через сайт "Судова влада". Правом на подання відзиву не скористався. Заяви про розгляд справи за його відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавав. За таких\~обставин,\~з урахуванням\~положень ст.\~ 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої\~статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Згідно з ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Судом встановлено,\~що відповідно\~до Свідоцтва\~про смерть\~від 06.07.2005\~серія [NUMBER] \~актовий запис\~№09\~померла [PERSON] \~(а.с.\~7). Згідно з\~Витягом з\~реєстру прав\~власності на\~нерухоме майно\~від 28.10.2004\~серія СВЕ\~№960813\~ [PERSON] була\~власником Ѕ\~частки квартири\~за адресою:[ADDRESS] . [PERSON] , відповідно до свідоцтва про право на спадщину, 3-3226, виданого 26.11.2004р. [PERSON] , державним нотаріусом Тлумацької районної державної нотаріальної контори Івано-Франківської області, була власником Ѕ частини квартири [ADDRESS] , на підставі заповіту посвідченого Тисменицькою районною державною нотаріальною конторою 26.06.1996 по реєстру за №Д-476. Дане право власності зареєстровано в реєстрах речових прав 22.03.2006 року, реєстраційний номер майна 8141657. Власником іншої половини вищевказаного майна є [PERSON] відповідно до договору дарування, посвідченого 22.11.2004 р. [PERSON] , приватним нотаріусом Тисменицького районного нотаріального округу Івано-Франківської області. Як вбачається із матеріалів справи, на даний час оригінал свідоцтва про право на спадщину на ім`я [PERSON] на спірне майно (правовстановлюючі документи на Ѕ частину квартири) втрачено. Спадкоємцями за законом першої черги є позивач [PERSON] та його брат [PERSON] . Позивач вчинив дії, які свідчать про прийняття ним спадщини після смерті матері, від прийняття спадщини не відмовлявся. Інших спадкоємців за законом чи заповітом після смерті [PERSON] , які б заявили про свої спадкові права на дане спадкове майно, немає. Таким чином, встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом, після смерті спадкодавця [PERSON] , який фактично вступив в управління спадковим майном, тобто вчинив дії, які свідчать про прийняття ним спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] . Відповідно до вимог ст.\~1220\~ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи і часом її відкриття є день її смерті. Згідно з положеннями ч. 3 ст.\~1268\~ ЦК\~України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до вимог ч.2 ст.1297\~ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з ст.1218 ЦК України\~визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положеннями ч. 1ст.1296 ЦК України\~визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів, що визначені п. 1 ч.2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Згідно із приписами ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Відповідно до\~ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Положеннями ч.1ст.182\~ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. З матеріалів справи встановлено, що після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, позивач, що є спадкоємцем за законом, звернувся до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину, але таке йому не видано, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. У відповідності до положень п. 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Таким чином, оскільки встановлено, що позивач є єдиними спадкоємцем за законом, який заявив про свої спадкові права на дане майно, але з наведених вище причин нотаріус не може оформити право власності на вказане майно, то за позивачем слід визнати право власності в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця. З урахуванням вищевикладеного позов слід задовольнити повністю.

Outcome: approved