Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

24.09.2018 року Новодофінівська сільська рада звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором №3 про пайову участь у розвитку інфраструктури Новодофінівської сільської ради у розмірі 24690,00 та сплачений судовий збір. В обґрунтування позову зазначивши, що 22.02.2012 року Новодофінівською сільською радою прийнято рішення № 190-У "Про порядок залучення, розрахунку інфраструктури Новодофінівської сільської ради", яким визначено, що розмір пайової участі у розвитку інфраструктури Новодофінівської сільської ради з урахування ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», складає 4% загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта для житлових будинків. Рішенням виконкому Новодофінівської сільської ради №3 «Про залучення забудовників до пайової участі у розвитку інфраструктури Новодофінівської сільської ради Лиманського р-ну Одеської області» від 31.01.2018 року, [PERSON] залучено до участі у створенні і розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури Новодофінівської сільської ради на умовах пайової участі, у зв`язку з будівництвом індивідуального житлового будинку у розмірі 4% загальної кошторисної вартості будівництва, в розмірі 32920 грн. В подальшому між сторонами був укладений договір №3 від 05.02.2018 року про пайову участь та додатком №2 та був встановлений графік розрахунок, яким загальну суму поділили на 8 рівних частин по 4115,00 грн. Після чого [PERSON] , у березні та травні 2018 року, сплатив по 4115,00 грн. за договором, але з червня 2018 року кошти а договором не надходили, у зв`язку з чим позивач надіслав лист вимогу, щодо добровільної сплати, однак відповідач добровільно вимоги договору не виконав, у зв`язку з чим, вони вимушені звернутися до суду. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутність, зазначивши, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився про дату час та місце судового засідання повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, у відповідності до ч.11 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи думку представника позивача, викладену в заяві, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до рішення дванадцятої сесії Новодофінівської сільської ради п`ятого скликання «Про порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури Новодофінівської сільської ради», сільська рада зокрема вирішила, затвердити порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури сільської ради та затверджено типовий договір про пайову участь замовників будівництва у розвитку інфраструктури Новодофінівської сільської ради /а.с.11/. Пунктом 2.2 порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури Новодофінівської сільської ради, визначено розмір пайової участі у розмірі 4 відсотків від загальної кошторисної вартості будівництва об`єктів - для житлових будинків /а.с.12-14/. Рішенням Новодофінівської сільської ради Лиманського р-ну Одеської області №3, залучено [PERSON] до участі у створені і розвитку інженерно - транспортної інфраструктури та соціальної інфраструктури сільської ради, у зв`язку із будівництвом індивідуального житлового будинку з блоком господарських будівель та споруд у розмірі 4% загальної кошторисної вартості будівництва, що складає 32920,00 грн./ а.с.16/. Відповідно до договору №3 від 05.02.2018 року «Про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури Новодофінівської сільської ради, укладеного між сторонами, [PERSON] зобов`язався сплатити кошти пайової участі в сумі 32920,00 грн до 31.12.2018 року в повному обсязі /а.с.20-21/. Згідно розрахунку до договору №3 від 05.02.2018 року, сторони затвердили графік - розрахунок, відповідно до якого грошові кошти сплачуються з травня по грудень в розмірі 4115,00 грн. щомісячно /а.с.23/. З виписок по рахунку, вбачається, що у березні та травні 2018 року, надійшли кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту в розмірі 4115,00 грн. /а.с.24-25/. Відповідно до листа вимоги, [PERSON] , надсилався лист з вимогою про сплату боргу в розмірі 8230,00 грн. у строк до 15.08.2018 року /а.с.26/. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно статті 145 Конституції України права органів самоврядування захищаються в судовому порядку. Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначені правові та організаційні основи містобудівної діяльності, спрямовані на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів. Зокрема, приписами статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» унормовано, що порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі в розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає в перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. До пайової участі в розвитку інфраструктури населеного пункту не залучаються замовники в разі будівництва: 1) об`єктів будь-якого призначення на замовлення державних органів або органів місцевого самоврядування за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів; 2) будівель навчальних закладів, закладів культури, фізичної культури і спорту, медичного і оздоровчого призначення; 3) будинків житлового фонду соціального призначення та доступного житла; 4) індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів, господарських споруд, розташованих на відповідних земельних ділянках; 5) об`єктів комплексної забудови територій, що здійснюється за результатами інвестиційних конкурсів або аукціонів; 6) об`єктів будівництва за умови спорудження на цій земельній ділянці об`єктів соціальної інфраструктури; 7) об`єктів, що споруджуються замість тих, що пошкоджені або зруйновані внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного або природного характеру; 8) об`єктів, передбачених Державною цільовою програмою підготовки та проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу, за рахунок коштів інвесторів; 9) об`єктів інженерної, транспортної інфраструктури, об`єктів енергетики, зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу); 10) об`єктів у межах індустріальних парків на замовлення ініціаторів створення індустріальних парків, керуючих компаній індустріальних парків, учасників індустріальних парків. Частиною 5, 6 ст. 40 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», визначено, що величина пайової участі в розвитку інфраструктури населеного пункту визначається в договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі в розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій. У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності. Встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі в розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі в розвитку інфраструктури населеного пункту. Граничний розмір пайової участі в розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати: 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для житлових будинків. Органам місцевого самоврядування забороняється вимагати від замовника будівництва надання будь-яких послуг, у тому числі здійснення будівництва об`єктів та передачі матеріальних або нематеріальних активів (зокрема житлових та нежитлових приміщень, у тому числі шляхом їх викупу), крім пайової участі в розвитку інфраструктури населеного пункту, передбаченої цією статтею, а також крім випадків, визначених частиною пятою статті 30 цього Закону. Згідно зі статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). За змістом статті 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника, збитками та вини. Задовольняючи позов, суд виходив з того, що позивач правомірно залучив відповідача до пайової участі у розвитку інфраструктури, відповідачем добровільно про сплату пайових внесків та відповідач навіть почав виконувати умови договору, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому, враховуючи, що позов підлягає до задоволення повністю, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати.

Outcome: approved