Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до Балтського районного суду Одеської області з позовом до Балтської міської ради Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Свої уточнені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що його дід [PERSON] (батько його батька [PERSON] ) мав право на земельну частку (пай), розміром 5,26 умовних кадастрових гектарів, згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії ОД-03 № 0194721 по КСП «Пасицелівське», розташовану на території Пасицелівської сільської ради Балтського району Одеської області. [INFO] помер його дідусь [PERSON] . Після смерті дідуся він його поховав і відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР як спадкоємець за законом першої черги, прийняв його спадщину, так як на день смерті діда проживав з ним разом і подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які претендують на спадщину його дідуся, не має. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину не представилося можливим, так як у позивача відсутній оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) спадкодавця. Крім того, в копії сертифіката на право на земельну частку (пай) його дідуся помилково вказано його по батькові « [PERSON] », тоді як правильно « [PERSON] ». Представник позивача в судовому засіданні 19.09.2019 року позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Позивач та представник позивача в судове засідання, призначене на 18.11.2019 року не з`явилися, однак представник позивача адвокат Печарський В.Д. надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Представник відповідача - Балтської міської ради Одеської області в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує.(а.с. 40) Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, розглянувши позиції сторін та вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 28.01.1972 року відділом ЗАГСу м. Чернівці (а.с. 6), [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , який в свою чергу, є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 11.07.1959 року Балтським рай бюро ЗАГСу Одеської області (а.с. 7), тобто [PERSON] являється онуком [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 16 від 10.05.1994 року, місце смерті с. Пасицели Балтського району Одеської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого 10.05.1994 року Пасицелівською сільською радою Балтського району Одеської області. (а.с. 9) Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31.03.1995 року (а.с. 10), державний нотаріус Балтської державної нотаріальної контори Смірнова Н.С. засвідчила на підставі заповіту, посвідченого Пасицелівською сільською радою народних депутатів Балтського району Одеської області 28.11.1990 року і зареєстрованого в реєстрі за № 98, спадкоємцями зазначеного в заповіті майна [PERSON] , який помер [INFO] , являється [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] . До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: с. Пасицели, Балтський район, Одеська область на земельній ділянці Пасицелівської сільської ради. Відповідно до довідки відділу Держгеокадастру у Балтському районі Одеської області за вих. № 454/103-19 від 13.05.2019 року (а.с. 19) [PERSON] числиться за № 288 в списках громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства «Пасицелівське» на території Пасицелівської сільської ради Балтського району Одеської області (а.с. 23). Державний акт на право колективної власності на землю серії ОД-03 № 002 по КСП «Пасицелівське» на території Пасицелівської сільської ради Балтського району Одеської області був підписаний 27.10.1995 року. (а.с. 20-21) Відповідно до довідки Балтської міської ради Одеської області за вих.. № 04-25/637 від 10.05.2019 року (а.с. 13) на підставі Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Пасіцели», в якій за № 572 від 09.07.1997 року є запис, що [PERSON] було виписано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД-03 № 0194721 на території Пасицелівської сільської ради Балтського району Одеської області на земельну ділянку загальною площею 5,26 га умовних кадастрових гектарів на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації від 14.03.1997 року № 166 (а.с. 14), але не отримано у зв`язку зі смертю. Оригінал вказаного сертифікату зберігається в Балтській міській раді Одеської області. Після смерті [PERSON] , [INFO] відкрилася спадщина у вигляді вищевказаної земельної частки (пай), яку позивач прийняв у встановленому законом порядку, так як, відповідно до довідки № 137 від 20.02.2019 року, виданої старостою Пасицелівського старостинського округу Балтської міської ради Одеської області Богач В.Д. (а.с. 12), [PERSON] на момент смерті [INFO] був зареєстрований та проживав разом із сином [PERSON] та внуком [PERSON] , згідно погосподарської книги № 4 за 1991-1995 роки облікового запису № 491 та вели спільне господарство. Малолітні, неповнолітні, недієздатні особи зареєстровані не були та не проживали. Однак, документально оформити спадкове майно не представилося можливим по відсутності оригінала сертифіката на земельну частку (пай), про що свідчить довідка приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Пантілєєвої І.П. за вихідним № 1114/01-16 від 02.07.2019 року (а.с. 11). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 58431637 від 22.11.2019 року, наданої приватним нотаріусом Балтського нотаріального округу Смірновою Н.С. у зв`язку зі смертю [PERSON] , який помер [INFO] , у Спадковому реєстрі інформація відсутня.(а.с. 68) Судом були вислухані свідки [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він проживає в с. Пасицели Балтського району Одеської області, працював в сільській раді на посаді землевпорядника з 1993 року по 2002 рік, по 2017 рік сільським головою. Він приймав участь у розпаювання земель КСП «Пасицелівське», в списках значився [PERSON] , притому що такої особи в селі не існувало, а був [PERSON] , на ім`я якого і був виписаний сертифікат на земельну частку (пай). За його твердженням під прізвищем [PERSON] значився [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що його батько [PERSON] був членом КСП «Пасицелівське» з 1947 року. [PERSON] в колгоспі не було. Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов`язані з здійсненням позивачем права на спадкування, вирішуючи які суд виходить з наступного. Відповідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні встановлено факт належності [PERSON] , який помер [INFO] , сертифікат на земельну частку (пай) серії ОД-03 № 0194721 по КСП «Пасицелівське», розміром 5,26 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Пасицелівської сільської ради Балтського району Одеської області, виданий на ім`я [PERSON] . Від встановлення факту належності померлому сертифіката на земельну частку (пай), позивачу залежить виникнення та зміна його майнових та немайнових прав, що пов`язанні з оформленням спадщини, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту належності сертифіката, тому суд вважає, що позовна заява в частині встановлення факту належності [PERSON] , який помер [INFO] сертифіката на земельну частку (пай), який виданий на імя [PERSON] , підлягає задоволенню. Відповідно до положень ПП ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 та листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справх « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01.01.2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Згідно положень ст. 524 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. (ст. 527 ЦК УРСР) Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. [PERSON] , який помер [INFO] , відповідно до заповіту, посвідченого Пасицелівською сільською радою народних депутатів Балтського району Одеської області 28.11.1990 року і зареєстрованого в реєстрі за № 98, все своє майно заповідав своєму онукові [PERSON] . Відповідно до вимог ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Враховуючи вищевказані положення ЦК УРСР та копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31.03.1995 року (а.с. 10), виданого державним нотаріусом Балтської державної нотаріальної контори Смірновою Н.С., [PERSON] вступив у володіння майном спадкодавця, і він вважається таким, що прийняв все спадкове майно, яке передбачалось заповітом, оскільки прийняття спадщини під умовою або з застереженням не допускається Спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. (ст. 553 ЦК УРСР) Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Враховуючи, що син спадкодавця [PERSON] не вчинив жодних дій, що свідчать про прийняття спадщини відповідно д ост. 549 ЦК УРСР, він вважається таким, що її не прийняв. При обґрунтованій відмові нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відмову приватного нотаріуса Балтського нотаріального округу Одеської області Пантілєєвої І.П. у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину суд визнає обґрунтованою. Відповідно до п.п. 4.15, 4.18 Глави 10 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України наказом № 296/5 від 22.02.2012 року, при видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання оригіналів правовстановчих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Враховуючи вищевикладені докази в їх сукупності, відсутність заперечень з боку відповідача, відсутність інших спадкоємців, які претендують на спадщину, суд вважає, що за позивачем належить визнати право на майно спадкодавця. [PERSON] , маючи всі підстави для оформлення спадщини як спадкоємець за заповітом свого дідуся [PERSON] , який помер [INFO] , помилково звернувся до суду з позовною вимогою про визнання за ним права на земельну частку (пай) як спадкоємець за законом першої черги його дідуся [PERSON] , що прямо суперечить закону і не відповідає дійсності, і враховуючи, те, що відповідно до положень ст. 13 ЦПК України, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін, вважає за доцільним та необхідним задовольнити позовні вимоги позивача як за спадкоємцем за заповітом. На підставі викладеного,

Outcome: approved