Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного спільного проживання з його матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини\~ за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви зазначає, що він з квітня 2012 року до смерті спадкодавця постійно проживав разом з нею, доглядав її, вели спільне господарство та мали спільний побут, після смерті спадкодавця здійснив її поховання, розпорядився її особистим майном та фактично прийняв спадщину. Встановлення даного факту необхідно для оформлення ним спадщини земельної ділянки, що розташована на території Хорошівської селищної ради Хорошівського району. Заявник в судовому засіданні свої вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, наведених в заяві. Від заінтересованої особи надійшла заява про проведення розгляду справи без участі представника, не заперечує проти задоволення заяви. Суд, заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.сп.7). Після її смерті залишилося спадкове майно: земельна ділянка площею 6.48 га, кадастровий номер 1821184300:05:001:0047, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Суховільської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, що належала [PERSON] на праві власності, згідно державного акту на земельну ділянку серії ЯА №324289 (а.сп.10). Згідно свідоцтва про народження від 17.05.1968, спадкодавець [PERSON] мати заявника [PERSON] (а.сп.9). Оскільки [PERSON] на час смерті спадкодавця проживав разом з нею, він звернувся до приватного нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на майно [PERSON] в порядку спадкування за законом, однак отримав відмову, так як пропустив 6-ти місячний строк, визначений ст. 1268 Цивільного кодексу України. Нотаріус рекомендував йому звернутись до суду за встановленням факту спільного проживання в спадковому будинку (квартирі) разом із спадкодавцем на час його смерті. Вказане підтверджується листом приватного нотаріуса Хорошівського районного нотаріального округу №132 від 22.01.2019 (а.сп.5). З урахуванням вищенаведеного, заявник звернувся до суду для встановлення факту постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час смерті останньої з метою подальшої реалізації свого права на отримання спадщини. Згідно довідки виконавчого комітету Хорошівської селищної ради №194 від 03.07.2019 [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , була зареєстрована та постійно проживала до дня смерті у будинку за адресою: [ADDRESS] . Разом зі спадкодавцем на день смерті ніхто не був зареєстрований (а.с.11). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що заявник [PERSON] проживав без реєстрації разом зі своєю матір`ю [PERSON] в її будинку за вищевказаною адресою протягом 1.5 років до дня її смерті, доглядав за нею, допомагав по господарству, вони мали спільний побут, після смерті матері здійснив її поховання, розпорядився особистим майном та фактично прийняв спадщину. Крім того, згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, сформованої 25.09.2020, в реєстрі відсутні відомості щодо заведення спадкової справи після смерті [PERSON] , що свідчить про те, що інші особи не звертались за видачею свідоцтва про прийняття спадщини цього спадкодавця. Відповідно до положень ст. 1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1\~статті 1296 ЦК України\~пердбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. Згідно роз`яснень, викладених у п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Відповідно до ч.2\~ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. З огляду на вищевикладене, враховуючи пояснення заявника, покази свідків, письмові докази на підтвердження обставин справи, відсутність заперечень проти задоволення заяви [PERSON] зі сторони заінтересованої особи, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви, оскільки в ході судового розгляду доведено факт постійного спільного проживання [PERSON] з його матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини\~ за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи те, що встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать його майнові права на спадщину, іншої можливості встановити цей факт заявник не має, у суду відсутні відомості щодо можливого порушення прав інших осіб, у зв`язку зі встановленням факту проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] , а тому заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved