Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

[PERSON] 04.10.2019 року звернувся в суд з позовом до ТОВ «Галицька фінансова компанія», в якому просить скасувати арешт належного йому майна, накладений постановою державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 13.02.2018 року у виконавчому провадженні №52409750. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04.10.2016 року старшим державним виконавцем Залізничного ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області Мацьківим А.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №52409750 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. про стягнення з позивача на користь ПАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ТОВ «Галицька фінансова компанія», заборгованості за кредитним договором №800002822 від 14.12.2007 року в розмірі 37031,42 дол. США. 13.02.2018 року названим державним виконавцем винесено постанову про арешт на все майно боржника, а 23.02.2018 року - постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. 19.07.2019 року рішенням Залізничного районного суду м.Львова виконавчий напис №1444 від 24.07.2016 року визнано таким, що не підлягає виконанню, проте вказаний арешт на даний час не скасований. На звернення позивача від 06.09.2019 року до Залізничного ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області про припинення чинності арештів, накладених в рамках виконавчого провадження № 52409750, йому01.10.2019 року було відмовлено з мотивів того, що підстав для зняття арешту немає. [PERSON] вважає, що за таких обставин йому відмовлено у відновленні права щодо вільного користування та розпорядження майном. Так як наявність обтяження майна позбавляє позивача в повному обсязі реалізувати право власності, позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 28.10.2019 року, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження. Суд, вважав за можливе розглядати справу на підставі наявних матеріалів за відсутності позивача та відповідача, кожен з яких подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК, представник позивача зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю, а представник відповідача - позов визнає. Також суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України, оскільки відповідач в поданій суду заяві підтверджує, що позов визнає. Третя особа - Залізничного ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області, будучи належним чином повідомленим про час, день та місце розгляду справи, не направив в судове засідання свого уповноваженого представника, про причини неявки такого суд не повідомив, не надав письмових пояснень на позовну заяву. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис від 24.07.2016 року, зареєстрований в реєстрі за №14644, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа Банк» заборгованості в розмірі 37031,42 доларів США за кредитним договором №800002822 від 14.12.2007 року (а.с.8). 23.11.2018 року між АТ «Альфа-Банк» і ТОВ «Галицька фінансова компанія» було укладено договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «Галицька фінансова компанія» набуло право грошової вимоги за кредитним договором №800002822 від 14.12.2007 року, укладеного між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] (а.с.19-23). На підставі вказаного виконавчого напису 04.10.2016 року постановою старшого державного виконавця Залізничного ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області Мацьківим А.О. відкрито виконавче провадження №52409750 (а.с.7), та 13.02.2018 року - винесено постанову про арешт всього майна боржника [PERSON] (а.с.9). 23.02.2018 року старшим державним виконавцем Залізничного ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області Мацьківим А.О. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, виконавче провадження закінчено (а.с.10). Відповідно до ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», - у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. При цьому, за положенням ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції Закону №606-XIV від 21.04.1999) арешт на майно боржника не знімається у разі повернення виконавчого документа стягувачу. Отже, суд приходить до висновку, що на час повернення виконавчого документа стягувачу були відсутні підстави для зняття арешту з нерухомого майна позивача. Також встановлено, що 19.07.2019 року Залізничним районним судом м. Львова ухвалено рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до ТОВ «Галицька Фінансова Компанія», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання, згідно якого позов задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 24.07.2014 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., зареєстрований в реєстрі за № 14644. Дане рішення суду набрало законної сили 29.08.2019 року (а.с.14-16). Згідно актуальної інформації про державну реєстрацію обтяжень на арешт нерухомого майна, номер запису про обтяження 24816296, підставою виникнення обтяження є постанова Залізничного ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області про арешт майна боржника, номер запису про обтяження 52409750 (а.с. 11-13). З відповіді Залізничного ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області за вих. №98750 від 01.10.2019 року вбачається, що [PERSON] відмовлено у клопотанні про зняття арешту (а.с.17), з посиланням на відсутність підстав для зняття державним виконавцем арешту на майно боржника (а.с.18). Статтею 41 Конституції України визначено, що кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власнику майна належить право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном за власним розсудом, та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як вбачається зі ст.1 протоколу №11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У відповідності до норм ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченомуп.10 ч.1 ст. 34 цього Закону.У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного участині шостійстатті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;9) підстави, передбаченіпунктом 1-2розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. За таких обставин, враховуючи позицію відповідача - стягувача у виконавчому провадженні про визнання позову та те, що підстави для арешту майна на даний час відсутні - а саме виконавчий напис нотаріуса № 14644 від 24.07.2016 року, щодо виконання кого здійснювалося виконавче провадження № 52409750, в межах якого накладено спірний арешт, на даний час визнаний таким, що не підлягає виконанню, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. З огляду на те, що позивач просив усі судові витрати залишити за ним, суд, виходячи з принципу диспозитивності, закріпленого ст.13 ЦПК України, вважає за можливе не стягувати при задоволення позову з відповідача судові витрати. При цьому, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідачем позов визнано до початку розгляду справи по суті, при поданні позову позивачем сплачено 768,40 грн. судового збору (а.с.1), а тому [PERSON] слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 384,20 грн.

Outcome: approved