Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В позовній заяві зазначив, що йому на підставі договору купівлі-продажу від 19.01.1990 року та виданого на його заміну свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06.12.2012 року, яке зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, належить на праві власності житловий будинок, розташований по [ADDRESS], Скадовського району, Херсонської області. З 29.11.1990 року по 16.05.2011 року він знаходився в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та проживав разом з її двома синами [PERSON] та [PERSON] в належному йому будинку, де були всі зареєстровані. Після розірвання шлюбу вони з дружиною у добровільному порядку розділили спільне сумісне майно і вона переїхала проживати до своїх батьків, зареєструвавши своє місце проживання за місцем проживання своїх батьків. [PERSON] одружився і проживає за місцем проживання своєї дружини за адресою: [ADDRESS], а [PERSON] став проживати разом зі своєю матір'ю. Зараз в належному йому житловому будинку позивач проживає зі своєю новою сім'єю. Відповідачі з незрозумілих причин до сих пір добровільно не знялися з реєстраційного обліку з місця проживання у будинку. Весь цей час позивач вимушений оплачувати комунальні послуги з урахуванням відповідачів. Вважає, що відповідачі втратили право користування житловим приміщенням в його будинку, оскільки без поважних причин відсутні більше 1 року. Просить визнати [PERSON] і [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням в житловому будинку по [ADDRESS], Скадовського району, Херсонської області. В судове засідання позивач та його представник не з'явились, представник позивача звернувся із заявою розглядати справу у його відсутність. Відповідачі належним чином повідомлені про розгляд справи, про що свідчать поштові повідомлення, в судове засідання не з'явилися, причини неявки не повідомили. У відсутності заперечень позивача та його представника, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідачів в порядку заочного провадження на підставі поданих доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. Позивачеві на підставі договору купівлі-продажу від 19.01.1990 року та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06.12.2012 року, яке зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, належить на праві власності житловий будинок, розташований по [ADDRESS], Скадовського району, Херсонської області. Позивач стверджує, що з 29.11.1990 року по 16.05.2011 року він знаходився у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та проживав разом з її двома синами [PERSON] та [PERSON] в зазначеному будинку. Після розірвання шлюбу вони з дружиною у добровільному порядку розділили спільне сумісне майно і вона переїхала проживати до іншого місця. Також в інших місцях стали проживати її сини [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з довідки виконавчого комітету Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області від 25.12.2014 року, за адресою позивача також зареєстровані відповідачі як сини колишньої дружини. Акт депутатської комісії Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області від 17.11.2014 року свідчить про те, що відповідачі не проживають за адресою позивача з 2011 року. Відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права користування житловим приміщенням або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Таким чином, беручи до уваги, що відповідачі не надали судові доказів будь-яких інших домовленостей з позивачем про умови проживання в будинку, більше року там не проживають, їх слід вважати такими, що втратили право на проживання в будинку позивача. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved