Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

[PERSON] 19 вересня 2018 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки. Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 2 жовтня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відрито провадження у цивільній справі. [PERSON] посилається на те, що позивач перебуває з відповідачем у шлюбі, мають дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач участі у вихованні дитини не бере, проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки- [PERSON], [INFO] в сумі 1500 грн., починаючи з дня подання позову і до досягнення повноліття дитиною, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила стягнути з [PERSON] аліменти у сумі 1500 грн. щомісячно на утримання доньки. Відповідач у судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Судом встановлено, що з 28 липня 2017 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 28 липня 2017 року Виконавчим комітетом Лісовогринівецької сільської ради. Сторони мають доньку - [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Вовковинецької селищної ради Деражнянського району Хмельницької області. [PERSON] проживає з позивачем. Відповідач ухиляється від обов'язку утримувати свою малолітню доньку. Оскільки відповідач визнав ту обставину, що має можливість сплачувати на утримання доньки аліменти у сумі 1500 грн., а суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, суд вважає вказану обставину встановленою та доведеною. Відповідно до ч. 1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 18 Сімейного кодексу України, суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є: примусове виконання добровільно не виконаного обов'язку. Згідно із ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Заслухавши пояснення учасників справи, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також інші обставини, визначені ст. 182 Сімейного кодексу України, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Суд приходить до висновку, що слід стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки у сумі 1500 грн., але не менше 50 % необхідного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред'явлення позовної заяви - 19 вересня 2018 року. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved