Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з вказаною заявою, в якій просить визнати [PERSON], [INFO] безвісно відсутнім. Заявлені вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] з 23 травня 2011 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. В шлюбі подружжя народжений син [PERSON], [INFO]. В грудні 2013 року [PERSON] зібрав свої речі та виїхав на заробітки в Російську Федерацію, та з того часу [PERSON] не знає місцезнаходження свого чоловіка. На теперішній час [PERSON] має правову зацікавленість в визнанні [PERSON] безвісно відсутнім, оскільки в порядку п. 1 ч. 1 ст. 107 СК України може розірвати шлюб з останнім, та саме з цієї причини заявнику необхідне відповідне судове рішення. Заявник [PERSON] у судове засідання не зявилася, надіслала, в порядку ст. 158 ЦПК України, на адресу суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав, наполягала на їх задоволені, просить справу розглянути в її відсутність. Від заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану Марїнського районного управління юстиції Донецької області надійшла заява щодо визнання заявлених вимог, з клопотанням провести розгляд справи в відсутність їх представника. Суд, дослідивши матеріали справи, належно зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до висновку, що заявлені вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. 23 травня 2011 року Каширським відділом реєстрації актів цивільного стану головного управління РАЦС Московської області Російської Федерації зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про укладання шлюбу серії ІІІ-ИК № 521976. 25 серпня 2011 року у подружжя народжений син [PERSON], що підтверджено відповідним свідоцтвом серії І-НО № 417541. Зі змісту заяви вбачається, що [PERSON] в грудні 2013 року уїхав з м. Курахове Марїнського району Донецької області на заробітки за кордон та його місцезнаходження не відомо. Згідно ч. 2 ст. 234 ЦПК України справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою суд розглядає в порядку окремого провадження. Згідно ст. 246 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Враховуючи, що матеріали справи містять відомості про те, що останнім місцем перебування [PERSON] є м. Курахове Марїнського району Донецької області, - заява про визнання його безвісно відсутнім без порушення правил підсудності подана до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області (згідно з Законом України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операці" № 1632-VII від 12.08.2014 р., Розпорядженням Голови ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 22/0/38-15 від 06.04.2015 р.) Згідно ч. 1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Суд перевіряє посилання, докази [PERSON], як підставу для задоволення заявлених вимог. Відповідно до Акту на предмет не проживання від 7 вересня 2015 року, засвідченого депутатом Курахівської міської ради Марїнського району Донецької області вбачається, що за адресою [ADDRESS] заявник [PERSON] в період з травня 2011 року по грудень 2013 року проживала сумісно з сином [PERSON], [INFO] та чоловіком [PERSON], з грудня 2013 року останній в вказаній квартирі не мешкає з причини виїзду на заробітки до Російської Федерації, при цьому здійснено приписи, що місцезнаходження останнього не відомо. Акт підписано депутатом міської ради, сусідами [PERSON], проживаючою за адресою: [INFO] та [PERSON], проживаючою за адресою: [INFO]. За відомостями Марїнського РВ ГУМВС України в Донецькій області [PERSON] у списках осіб, які розшукуються за скоєння правопорушення, безвісно зниклих та померлих не значиться, що підтверджено довідкою № 9033 від 07.09.2015 року. Сумуючи вищевикладене, суд вважає, що наявні всі підстави для визнання [PERSON] безвісно відсутнім, оскільки предмет доказування знайшов своє підтвердження, зокрема доведено: - безвісна відсутність [PERSON], - вживання заявником заходів по його розшуку; - неможливість встановлення його місця знаходження, - наявність правової зацікавленості заявника про його визнання безвісно відсутнім (заявник намір в порядку п. 1 ч. 1 ст. 107 СК України розірвати шлюб). Згідно ч. 2 ст. 43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Оскільки матеріали справи свідчать про те, що останні відомості про [PERSON] були у грудні 2013 року, тому початком його безвісної відсутності слід вважати - 1 січня 2014 року. На підставі вищевикладеного, ст. 43 ЦК України,

Outcome: approved