Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

14 листопада 2017 року до суду звернувся представник Житомирської обласної психіатричної лікарні № 1 Житомирської обласної ради головний лікар [PERSON] із заявою про госпіталізацію [PERSON] в примусовому порядку. Зазначив, що 13 листопада 2017 року особу, стосовно якої вирішується питання про примусове лікування, було госпіталізовано в Житомирську обласну психіатричну лікарню № 1. Направлення на госпіталізацію було видане лікарем-психіатром [PERSON], який після особистого огляду пацієнта зробив висновок про необхідність госпіталізації в психіатричний стаціонар у звязку з наявністю тяжкого психічного розладу (а.с. 7). У приймальному відділенні лікарні особу, стосовно якої вирішується питання про примусове лікування, було оглянуто лікарем-психіатром [PERSON], яка підтвердила висновок про необхідність госпіталізації. Також пацієнта було оглянуто комісією лікарів-психіатрів, яка теж підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію відповідно до Закону України «Про психіатричну допомогу» та дійшла висновку, що лікування можливе тільки в умовах стаціонару. У судовому засіданні лікарем-психіатром заяву підтримано; зазначив, що дане поступлення пацієнта до медичного закладу є третім. Прокурор також вважає, що заява лікаря-психіатра має бути задоволена. Опікуном особи, стосовно якої вирішується питання про примусове лікування, подано до суду заяву, у якій просить проводити засідання без її участі (а.с. 11). Згідно з висновком № 1782 Психіатричної лікарсько-консультативної комісії від 14 листопада 2017 року перебування пацієнта в суді є недоцільним (а.с. 3). Особи, які беруть участь у справі, не заперечували щодо проведення судового засідання без участі особи, стосовно якої вирішується питання про примусове лікування, з огляду на його стан здоровя, та без участі опікуна. За умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку розглядається судом за місцезнаходженням зазначеного закладу (ч. 1 ст. 279 ЦПК України) протягом 24 годин (ч. 1 ст. 281 ЦПК України) в порядку окремого провадження (п. 9 ч. 2 ст. 234 ЦПК України). Судом встановлено, що рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 24 жовтня 2008 року особу, стосовно якої вирішується питання про примусове лікування, було визнано недієздатним та призначено опікуном останнього [PERSON] (а.с. 4). Згідно з Висновком комісії лікарів-психіатрів № 6473 від 14 листопада 2017 року діагноз пацієнта: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаційний синдром на фоні вираженого апато-дисоціатнвного дефекту (а.с. 2). З даного висновку також вбачається, що пацієнт знаходиться в стані гострого психічного розладу (мають місце галюцинаційні хвилювання,внутрішньо тривожний, напружений, має місце агресія до оточуючих і аутоагресія, поглинений в свої хворобливі переживання, неспроможний самостійно задовольнити основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність). Пацієнт потребує лікування в умовах Житомирської обласної психіатричної лікарні № 1 в порядку примусової госпіталізації. Згідно зі статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження й лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, унаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють особу безпосередньо небезпечну для неї та оточуючих або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] має бути задоволена. З огляду на наведене,

Outcome: approved