Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

15.05.2018р. МТСБУ звернулось до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди (а.с. № 3-5). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 20.06.2018р. було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням відповідно до ч. 1 ст. 274 , ч. 5 ст. 279 ЦПК України (а.с. № 48). В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 08.05.2017р. [PERSON], керуючи транспортним засобом марки «Hyundai H-1», д/н [NUMBER], скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ» д/н\~[NUMBER] під керування водія [PERSON], під час ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження, завдано матеріальні збитки, постраждалих осіб не має. Постановою АНД районного суду м. Дніпропетровська від 14.06.2017р. у справі №199/3696/17, водія [PERSON] визнано винним в скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. На час ДТП цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] не була застрахована жодним чинним полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Внаслідок ДТП власнику автомобіля «ВАЗ» д.н. [NUMBER] [PERSON] завдано майнову шкоду, яка повинна бути відшкодована заподіювачем шкоди або відповідальною особою. 07.06.2017р. із заявою про виплату страхового відшкодування до МТСБУ звернувся власник автомобіля «ВАЗ». Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу за №4742 складеного 14.06.2017р., вартість відновлюваного ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні складає 26 216,53 грн. (з ПДВ). МТСБУ визначило розмір регламентної виплати потерпілій в сумі 25 307,50 грн., та 12.09.2017р. відповідна сума коштів була перерахована на картковий рахунок власника, зазначеній у заяві на виплату від 07.06.2017р. Відповідно до п.38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ отримало право на відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування у зв'язку із ДТП, що відбулася з вини [PERSON], загальна сума яких складає 26 607, 50 грн., з яких 25 307,50 грн. - сума сплачено відшкодування, 1 300 грн. - сплата послуг суб'єкта оціночної діяльності, які позивач просив стягнути з відповідача, а також понесені ним судові витрати в розмірі 1762 грн. 17.07.2018р. до суду надійшло клопотання представник позивача - Галатенко Є.Є. (діє на підставі довіреності від 28.12.2017р. - а.с. №44), в якому представник зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві та згідно доказів, наявних в матеріалах справи, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. № 53). Відповідач - [PERSON] в судові засідання 17.09.2018р. та 14.11.2018р. двічі поспіль не з'явився, про дату та час слухання повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, згідно відповіді ВОМІ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 14.06.2018р. (а.с. №47). Конверти з судовими повістками на 17.09.2018р. та 14.11.2018р. були повернуті до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. № 51-52, 57-58). Отже, належним чином повідомлений про розгляд справи судом відповідач в судові засідання двічі не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розряду справи до суду не звернувся, а також не скористався правом надання заперечень проти позову. Враховуючи, що відповідач виходячи з положень ч.11 ст.128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, згідно до ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України та ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи 14.11.20178р. здійснювався за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у відповідності до вимог ст.89 ЦПК України, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 08.05.2017р. [PERSON], керуючи транспортним засобом марки «Hyundai H-1», д/н [NUMBER], скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ» д/н\~[NUMBER] під керування водія [PERSON], під час ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження, завдано матеріальні збитки, постраждалих осіб не має. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.06.2017р. у справі №199/3696/17, водія [PERSON] визнано винним в скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. №17). Відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, в результаті даної ДТП, з вини водія [PERSON] був пошкоджений автомобіль марки «ВАЗ» д/н [NUMBER], що на праві власності належить [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була забезпечена договором ОСЦПВ (страховим полісом) серія АК/3975516, страховик ПрАТ СК «Здорово», терміном дії з 14.04.2017р. по 13.04.2018р. (а.с. № 12). На час скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору ОСЦПВ, що підтверджується відомостями Централізованої бази даних з офіційного інтернет-сайту МТСБУ (а.с. № 19). Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу №4742 складеного 14.06.2017р., складеного оцінювачем Крутінь В.І. вартість відновлюваного ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні автомобіля марки «ВАЗ» \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~д/н\~[NUMBER] складає 26 216грн.53коп. (а.с. № 25-28). Завдана шкода особисто винуватцем ДТП потерпілій відшкодована не була. У зв'язку з чим власник пошкодженого автомобіля [PERSON], з метою отримання страхового відшкодування, звернувся до МТСБУ з відповідною заявою від 07.06.2017р. (а.с. №18). У зв'язку з настанням події, передбаченої ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розглянувши заяву власника пошкодженого автомобіля, МТСБУ було прийнято рішення (Наказ № 8255 від 12.09.2017р.-а.с. № 10) про відшкодування шкоди та виплачено власнику автомобіля марки\~ВАЗ» д/н\~[NUMBER] [PERSON] грошові кошти в розмірі 25 307грн.50коп., що підтверджується платіжним дорученням №1259535 від 12.09.2017р. (а.с. №20). Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до п. «а» ч. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Така оцінка проводиться в порядку, передбаченому «Методикою товарознавчою експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003р. №142/5/2092. Тому, для вирішення питання щодо розміру фактично заподіяної позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди, суд приймає до уваги звіт про оцінку №4742 складеного 14.06.2017р. по визначенню вартості матеріального збитку, нанесеного власнику колісного транспортного засобу. Згідно ч. 1 та 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі, володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Як вказує ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування», страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі. Відповідно п. 1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов'язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, та здійснило регламентну виплату в розмірі 25 307 грн.50коп. потерпілій особі - [PERSON] Отже, відповідно до ст.1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону, після проведення виплати потерпілій особі у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача в розмірі понесених витрат, що складає 25 307 грн.50коп., а також послуг суб'єкта оціночної діяльності у розмірі 1 300 грн., сплата яких підтверджується платіжним дорученням № 1259369 від 07.09.2017р. (а.с. № 22). Як зазначено в правовій позиції, висловленої ВСУ у справі №6-2188цс16 від 16.11.2016р.: «Згідно зі статтею 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 цього Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність». Таким чином, до позивача, як до страховика, що виплатив страхове відшкодування в межах сплаченої суми в розмірі 25 307 грн.50коп., а також послуг суб'єкта оціночної діяльності у розмірі 1 300 грн., перейшло право вимоги, яке [PERSON] на підставі ст.ст. 1187, 1188 ЦК України, мав би до відповідача [PERSON], а відтак, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог МТСБУ до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, а отже позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з урахуванням задоволення позовних вимог у повному обсязі, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн., що підтверджується платіжним дорученням (а.с. № 2). На підставі викладеного,

Outcome: approved