Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

29.03.2018 року до суду звернулась позивач [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] , у якій заявила вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав відносно їх сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано, у них народився син [PERSON] , [INFO] який проживає з позивачем та вона самостійно без допомоги батька дитини займається його вихованням та утриманням. Відповідач аліменти на утримання дитини не сплачує, має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 49400,00 грн. Відповідач [PERSON] не виявляє бажання спілкуватися з дитиною, приймати участі у його вихованні. Ухвалою від 21.05.2018 року суддею Херсонського міського суду Херсонської області Гавриловим Д .В. відкрито провадження у справі. 01.02.2019 року відповідно до повторного протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказана справа надійшла в провадження судді Єпішина Ю.М. Ухвалою від 19.02.2019 року справу прийнято до провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 24.09.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті та залучено у якості третьої особи службу у справах дітей виконавчого комітету Корабельної районної у м.Херсоні ради. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов до суду не подала. Представник служби у справах дітей Олешківської районної державної адміністрації в судове засідання подав заяву в якій просили розглянути справу без їх участі. Представник служби у справах дітей Корабельної районної у м. Херсоні ради в судове засідання подав заяву в якій просили розглянути справу без їх участі. Ухвалою від 02.04.2020 року постановлено провести заочний розгляд справи. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 21.10.2016 року Олешківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (а.с. 4). Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 05.12.2017 року, шлюб між сторонами було розірвано та відновлено прізвище [PERSON] на дошлюбне [PERSON] (а.с. 5). Згідно п.2, п. 4 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони є хронічними алкоголіками чи наркоманами, а також, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Положення ст.164 Сімейного Кодексу України передбачають підстави для позбавлення батьківських прав батька, матері відносно дитини. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п. 16 цієї ж постанови, особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позивач відповідно до вимог ст. 165 СК України має правові підстави для звернення до суду із вказаним позовом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно з договору про сплату аліментів на дитину від 06.07.2017 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , який посвідчено приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Волкодав В.Г. та зареєстрований в реєстрі за №3230, згідно якого сторони дійшли згоди щодо проживання дитини з позивачем, а також відповідач зобов`язується сплачувати аліменти у розмірі 6000,00 грн. щомісячно, починаючи з липня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.6). 14.12.2017 року Позивач надсилала письмову вимогу відповідачу про сплату аліментів на дитини та пені за порушення строків сплати аліментів (а.с.9-10). З матеріалів справи вбачається що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться про його долю, не створює умов для його утримання, виховання та розвитку, аліменти на утримання сина не сплачує, має заборгованість зі сплати аліментів станом на 14.12.2017 року у розмірі 49400 грн. (а.с.9). Відповідно висновку служби у справах дітей виконавчого комітету Корабельної районної у м.Херсоні ради від 30.03.2020 року №02-14-135-25 є доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Враховуючи наведене, суд знаходить встановленим, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання своїх дітей у зв`язку із чим, її необхідно позбавити батьківських прав. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи із викладеного,

Outcome: approved