Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Територіальної громади в особі Покутинецької сільської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: відділ Держземагенства у Віньковецькому районі про визнання частково недійсним державного акту та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позивач просить: - визнати частково недійсним Державний акт серії ЯЗ № 108319 від 16.02.2009 року на право власності на земельну, виданий Віньковецькою райдержадміністрацією на ім'я [PERSON], померлої [INFO] і зареєстрований в Книзі записів реєстрації Державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010974900009, відносно земельної ділянки № [NUMBER] (рілля) площею 1,2233 га з кадастровим номером 6820687000:04:002:0112; - визнати за ним в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], право власності на земельну ділянку № [NUMBER] (рілля) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Покутинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, площею 1,2233 га та конфігурацією за лінійними промірами в точках 1-2 довжиною 121,24 м (межа А-Б землі загального користування), 2-3 - 61,16 м, 3-4 - 118,80 м, 5-6 - 50,75 м та 6-7 - 52,50 м (межа А-Б землі гр. [PERSON]). В обґрунтування позову вказував, що [INFO] померла його мати, [PERSON], яка до дня смерті була зареєстрована в [ADDRESS]. Після смерті матері відкрилась спадщина, в масі якої є житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за вище вказаною адресою. Також за життя померла набула право на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 0,9012 га та 1,2233 га, які знаходяться на території Покутинецької сільської ради, та посвідчені державними актами серії ЯГ № 412369 та серії ЯЗ № 108319. Позивач, на підставі заповіту, посвідченого 8 лютого 2011 року виконавчим комітетом Покутинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, за реєстровим номером 9, є спадкоємцем вище зазначеного майна [PERSON] 18.07.2013 року [PERSON] отримав у нотаріальні конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку згідно державного акту серії ЯГ № 412369 та на домоволодіння. Однак, у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку № [NUMBER] з кадастровим номером 6820687000:04:002:0112, згідно державного акту серії ЯЗ № 108319 нотаріусом було відмовлено в зв'язку з неправильним кадастровим номером даної земельної ділянки, оскільки Державний кадастровий реєстратор відділу Держземагенства у Віньковецькому районі на запит нотаріуса відмовив у наданні витягу з державного земельного кадастру. А саме взамін кадастрової зони 04 та 002 кадастрового кварталу має бути 05 кадастрова зона 004 кадастровий квартал, а зазначена неправильність унеможливлює отримання витягів. Вирішити виниклу проблему в інший спосіб, окрім як звернення до суду, неможливо, оскільки відповідно до вимог Інструкції про порядок заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою затвердженої наказом Держкомітету України із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, зокрема п. 4.4 в разі виявлення у виданому державному акті орфографічних або технічних помилок землевласником (землекористувачем), то такий землевласник (землекористувач) звертається до відповідного територіального органу Держземагенства із заявою (клопотанням) про видачу нового державного акта. На даний час, позивач не вважається а ні власником земельної ділянки, а ні землекористувачем, до того ж з 2013 року державні акти взагалі не видаються. На сьогоднішній день питання, щодо переоформлення спадщини на земельну ділянку, коли державний акт спадкодавця містить помилки є відкритим і неврегульований. Таким чином належне позивачу право власності в порядку спадкування на вище зазначене майно є оспорюванним, відповідно до вимог ст. 392 ЦК України. Отже з метою реалізації своїх спадкових прав [PERSON] вимушений звернутися до суду із позовом про визнання права власності на земельні ділянки. При цьому позивач посилається на ст. ст. 154, 158 ч. 2 ЗК України, Постанову Пленуму ВСУ про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ від 16.04.2004р. № 7, ст. ст. 346, 1218 ЦК України. У судове засідання 10.03.2015 року сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON], будучи належним чином повідомленими про день, час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явились. Представник [PERSON] подала до суду письмову заяву, у якій просила справу розглянути без її участі та задовольнити позовні вимоги [PERSON] Представник відповідача, Покутинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, сільський голова Л.В. Мельник також надала суду письмову заяву, у якій позовні вимоги [PERSON] визнала повністю та просила справу розглянути за відсутності представника сільської ради. Представник співвідповідача, Віньковецької районної державної адміністрації, залучений до участі в розгляді справи ухвалою суду від 04.03.2015 року, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явився. Представник третьої особи, відділу Держземагентства у Віньковецькому районі - начальник відділу В.А. Павлюк надав суду письмову заяву, у якій позовні вимоги [PERSON] визнав та просив справу розглянути за відсутності представника відділу Держземагентства. 10 березня 2015 року справа розглянута у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] у с. Покутинці Віньковецького району Хмельницької області померла мати позивача - [PERSON], яка була власником домоволодіння в [ADDRESS], та земельних ділянок площею 0,9012 га та 1,2233 га які знаходяться на території с. Покутинці Віньковецького району. Після смерті спадкодавця на вказане майно відкрилась спадщина. Позивач [PERSON] є спадкоємцем майна померлої за заповітом. Інших спадкоємців немає. Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.12.2014 року, приватним нотаріусом [PERSON] після вивчення наданих позивачем документів відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 1,2233 га (Державний акт серії ЯЗ 108319) після смерті [PERSON] у зв'язку з відсутністю документів, необхідних для оформлення спадщини. Спадщину позивач прийняв, оскільки на день смерті проживав разом із спадкодавцем, та 18.07.2013 року отримав у нотаріальні конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна після смерті [PERSON], та зокрема житловий будинок з надвірними будівлями за адресою с. Покутинці вул. Садова, 4, та земельну ділянку розміром 0,9012 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Покутинецької сільської ради. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть спадкодавця [PERSON] серії [NUMBER]; копією паспорта позивача; копією свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER], в якому матір'ю записана [PERSON]; копією державного акта серії ЯЗ № 108319; копією заповіту [PERSON] від 08.02.2011 року, який згідно відмітки секретаря виконавчого комітету Покутинецької сільської ради [PERSON] є дійсним; довідкою Покутинецької сільської ради № 267 від 24.12.2014 року; копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом ВТК № 289010 від 18.07.2013 року; копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом ВТК № 289011 від 18.07.2013 року; постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.12.2014 року. Згідно інформаційної довідки відділу Держземагентства у Віньковецькому районі від 26.02.2013 року № 89, кадастровий номер 6820687000:04:002:0112 земельної ділянки не вірний, а саме вказана земельна ділянка знаходиться в 05 кадастровій зоні 004 кадастровому кварталі. Відповідно до повідомлення відділу Держземагентства у Віньковецькому районі від 26.02.2013 року № РВ-6800007522013, державним реєстратором відмовлено [PERSON] у наданні запитуваних відомостей з тих підстав, що документи не відповідають вимогам, встановленим законом. Згідно Інформаційної довідки з проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) по бувшому КСП "Зоря", вартість земельної ділянки площею 1,2233 га, що належала [PERSON], № [NUMBER] (рілля) станом на 01.01.2015 року складає 26701,31 гривень. Згідно довідки Покутинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області № 267 від 24.12.2014 року [PERSON], яка померла [INFO] постійно проживала до дня смерті в [ADDRESS] і склад її сім`ї слідуючий: [PERSON] - син; [PERSON] - невістка; [PERSON] - онук; [PERSON] - онучка. Оцінивши досліджені докази, суд дійшов висновку, що спадкодавець [PERSON] за свого життя набула право власності на земельну ділянку відповідно до закону і зареєструвала своє право власності у встановленому законом порядку, але у зв'язку з допущеними у правовстановлюючому документі на земельну ділянку помилками, позивач позбавлений можливості отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на вказане спадкове майно. Вирішення виниклого спору можливе лише в судовому порядку. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Отже, позивач як спадкоємець померлої за заповітом, має право на вказане спадкове майно в порядку спадкування. Таким чином, враховуючи, що позивач є спадкоємцем усього майна померлої матері [PERSON] за заповітом, та зокрема земельної ділянки площею 1,2233 га, згідно державного акта серії ЯЗ № 108319, спадщину прийняв, суд доходить висновку про набуття ним права на успадкування вказаної земельної ділянки. Крім того, відповідно до ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Вказана норма кореспондується із ст. 152 ЗК України, відповідно до якої, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного суду України від 22 травня 2013 року в справі № 6-33цс13, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. З наведених підстав Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку - серії ЯЗ № 108319, виданий 16 лютого 2009 року на ім'я [PERSON] відділом Держкомзему у Віньковецькому районі на підставі розпорядження Віньковецької РДА № 349/2008-р від 27.10.2008 року, слід визнати недійсним, у зв'язку із допущеними помилками при присвоєні кадастрового номера земельні ділянці. Визнання права власності за [PERSON] на земельну ділянку не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Враховуючи, що позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, він підлягає задоволенню.

Outcome: approved