Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

28.09.2018 року позивач звернулася до суду з даним позовом і просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №42 в будинку №17 по вул.Шевченка в м.Корсуні-Шевченківському Черкаської області. В обґрунтування свої вимог позивач вказала, що є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач є колишнім чоловіком, зареєстрований за вказаною адресою, але з січня 2016 року не проживає у квартирі, тому позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування даною квартирою. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги повністю підтримала, надала пояснення аналогічні до змісту позову, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] двічі в судове засідання не зявився, про дату, час, місце розгляду справи був повідомлений в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом опублікування оголошення про його виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки не повідомив (а.с.17, 25). Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи у відсутність їхнього представника. Вислухавши пояснення позивача, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що даний позов підлягає до повного задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] згідно договору дарування від 27.03.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] (а.с.21). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №22584702 від 27.04.2009 року Корсунь-Шевченківського виробничого відділку комунального підприємства «Черкаське обласне обєднання бюро технічної інвентаризації» [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.22). З 28.08.1993 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду від 14.04.2017 року, яке набрало законної сили 03.05.2017 року шлюб між сторонами розірваний (а.с.14-15). Згідно положень ч.2 ст. 114 СК України\~ у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє колишніх членів сімї\~ права користування займаним приміщенням. Таким чином суд встановив, що до 03.05.2017 року відповідач був членом сімї позивача. [PERSON] зареєстрований у квартирі позивача (а.с.4). Згідно акту обстеження від 27.09.2018 року [PERSON] зареєстрований в [INFO], але за місцем реєстрації не проживає з 01.01.2016 року (а.с.7). Вимоги позивача про зняття з реєстрації відповідач ігнорує і у такий спосіб без поважних причин відсутній за місцем реєстрації. Жодних інших домовленостей між відповідачем та позивачем щодо користування квартирою не встановлено. Відповідно до ст.\~41, 55\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 321\~ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391 ЦК України\~передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, приватна власність громадян охороняється законом і її захист здійснюється судом, а тому власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права. Відповідно до приписів ч.2.ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Стаття 7 цього ж Закону передбачає, що однією з підстав для зняття з реєстрації місця проживання є рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, враховуючи, що відповідач з січня 2016 року без поважних причин відсутній у житлі позивача, приймаючи до уваги, що інших домовленостей між сторонами немає, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає до повного задоволення шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням позивача. Суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 704,80 грн відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved