Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

19 квітня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Межівської районної державної адміністрації в Дніпропетровській області про визнання права на земельну частку (пай) та зобов'язання надати дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом її безоплатної приватизації у розмірі земельної частки (паю). В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що згідно з протоколом звітно-виборчої конференції АТ «Нива» від 08 лютого 1997 року № 1 було затверджено Список членів АТ, які мають право на земельну частку (пай) в кількості 686 чоловік, але Список до цього протоколу не додавався. Згідно з протоколом зборів уповноважених та членів КСП «Нива» від 26 січня 2000 року № 1 затверджено кількість членів КСП «Нива», які були пропущені в Списках на паювання землі у 1997 році і мають право на одержання сертифікатів на земельну частку (пай), чисельністю 29 чоловік. Список до вказаного протоколу не додавався. Відповідно до протоколу уповноважених та членів КСП «Нива» від 18 лютого 2000 року № 2 затверджено додатковий Список осіб, що мають право на земельну частку (пай) у кількості 49 чоловік. Список до вищевказаного протоколу не додається. Він був прийнятий на посаду тракториста в АТ «Нива» 02 січня 1997 року. Звільнений з посади тракториста за власним бажанням 20 травня 2005 року. З невідомих причин його не було включено в жоден з вище зазначених Списків. Про те що він має право на земельну частку (пай) дізнався 15 січня 2016 року згідно листа відділу Держгеокадастру у Межівському районі Дніпропетровської області за № 31-416-99.6-43/0/2-16. Позивач просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) у розмірі 6,2 умовних кадастрових гектарів по КСП «Нива» на території Демуринської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області; зобовязати Межівську районну державну адміністрацію Дніпропетровської області надати йому дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом її безоплатної приватизації у розмірі земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) та встановлення меж в натурі на території Демуринської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області; судові витрати покласти на нього. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача Межівської районної державної адміністрації проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, вислухавши учасників судового процесу, свідка [PERSON], дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно записів у трудовій книжці [PERSON] був прийнятий на посаду тракториста в АТ «Нива» 02 січня 1997 року, а звільнений за власним бажанням 20 травня 2005 року (а.с.15, 16). Державний акт на право колективної власності на землю було видано аграрно-виробничому товариству «Нива» 30 листопада 1994 року серія ДП МЖ № 002. [PERSON] з невідомих йому причин не був внесений до списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства (а.с.17). Так, за змістом ст. ст. 22, 23 Земельного Кодексу України (в редакції 1991 року) та Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: - перебування в членах КСП на час паювання; - включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; - одержання КСП цього акта. Відповідно до цього, право на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі права власності на землю конкретному КСП, членом якого вони є. Відповідно до архівного витягу з протоколу зборів уповноважених членів КСП «Нива» від 23.12.1999 року - архівного відділу Межівської РДА № С-17 від 08.02.2016 року, у пункті 3 міститься, що - вважати датою паювання дату проведення зборів 23 грудня 1999 року (а.с.22). Таким чином суд вважає, що уповноважені члени КСП «Нива», скориставшись своїх правом відповідно до Закону України «Про колективні сільськогосподарські підприємства», та визначились з датою паювання у господарстві 23.12.1999 року. Статтею 1 Закону України «Про колективні сільськогосподарські підприємства» передбачено, що - КСП є добровільним обєднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції, та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування. Статтею 7 цього ж Закону передбачено, що обєктом права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, гроші та майнові внески його членів. Вироблена ними продукція, одержані доходи, майно придбане на законних підставах…. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач зважаючи на дату паювання у господарстві 23.12.1999 року, будучи членом КСП «Нива» мав право на отримання земельної частки (паю) під час паювання земель відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720 /95. 15 січня 2016 року з листа відділу Держгеокадастру у Межівському районі Дніпропетровської області за № 31-416-99.6-43/0/2-16 позивачу стало відомо, що він має право на земельну частку (пай) (а.с.17). Строк позовної давності позивач не пропустив, оскільки його право на земельну частку (пай) протягом 19 років ніхто не порушував і не оспорював. Згідно пункту 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» земельні відносини, субєктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а обєктами землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5 ЗК України). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК України, статтею 152 ЗК України, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування. Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них субєкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства. Згідно довідки, наданої виконкомом Демуринської селищної ради, розмір середньої частки (паю) по КСП «Нива» становить 6,2 умовних кадастрових гектара. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved