Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про зняття арешту з його рухомого майна, накладений на підставі постанови державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Терещук Т.І. про арешт майна боржника від 22.12.2017 в рамках виконавчого провадження № АСВП 55328246 від 07.12.2017 (реєстраційний номер в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 16642139 від 25.12.2017).Свої вимоги позивач мотивує тим, що в лютому 2020 він звернувся до ТСЦ №5348 з метою зняття реєстрації належного йому транспортного засобу, де йому повідомили, що зареєстровано публічне обтяження у вигляді всього його рухомого майна. Також він вказує на те, що він не є особою, що притягалась до адміністративної відповідальності по справі №754/10288/17, відповідно не є також і стороною (учасником) виконавчого провадження № АСВП 55328246 від 07.12.2017, а його РНОКПП помилково зазначений в матеріалах виконавчого провадження як РНОКПП боржника [PERSON] [INFO] . В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав повністю та просив його задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи до суду не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив. Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] є власником автомобіля марки VOLKSWAGEN, модель CADDY державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.5 зворотній бік) Так, 25.12.2017 відносно боржника [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] [ADDRESS] ) зареєстровано публічне обтяження у вигляді арешту рухомого майна на підставі постанови Дніпровського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (а.с.7) Відповідно до листа Деснянського районного суду м. Києва від 06.11.2019 № 5/24/2019 позивачу [PERSON] повідомлено, що згідно автоматизованої системи документообігу суду справа про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] [INFO] , зареєстрованого та проживаючого за адресою: [ADDRESS] в провадження суду не надходила. Одночасно повідомлено, що постановою Деснянського районного суду міста Києва від 31.08.2017 (справа 754/10288/17) було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП [PERSON] , [INFO] (а.с.7 зворотній бік). На підставі вищевказаної постанови № 754/10288/17 Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження № 55328246 відносно [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованого за адресою [ADDRESS] про стягнення штрафу в сумі 10200 грн. Постановою старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Терещук Т.І. від 22.12.2017 виконавчий документ повернуто стягувачеві. У вказаній постанові зазначено, що згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві рухоме майно за боржником не зареєстровано. Згідно листа Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 06.11.2020 №80949-Вих. повідомлено, що виконавче провадження № 55328246 з примусового виконання постанови Деснянського районного суду м. Києва по справі №754/10288/17 про стягнення з [PERSON] на користь Державної судової адміністрації України, щтрафу за адміністративне правопорушення у розмірі 10200 грн., згідно даних АСВП 22.12.2017 завершено згідно п.2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» та знищено за закінченням строків зберігання. Як вбачається з листа Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 15.12.2020 №94138 в автоматизованій системі виконавчого провадження, щодо боржника [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , паспорт серії [NUMBER] мешканця [ADDRESS] , виконавчі провадження станом на 15.12.2020 у відділі не перебувають та не перебували. ( а.с.95 ) Представником позивача, - адвокатом Першеним С.М. було направлено на адресу Дніпровського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві заяву про зняття арешту з майна [PERSON] , [INFO] , як помилково накладений відповідно до ч.3 ст. 59 ЗУ «про виконавче провадження»(а.с.9 зворотній бік).Станом на день подачі позовної заяви до суду, відповідь не надійшла. Згідно ч.3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Відповідно до ч.4 згаданої статті підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду, визначено частиною 5 статті 59 ЗУ «Про виконавче провадження». Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Приймаючи до уваги, що арешт на належне позивачу майно у вигляді транспортного засобу марки VOLKSWAGEN, модель CADDY державний реєстраційний номер [NUMBER] було накладено помилково в межах виконавчого провадження №55328246 щодо [PERSON] , [INFO] , яке на теперішній час завершено, однак арешт на автомобіль позивача не знятий, суд приходить до висновку, що право власності позивача [PERSON] , [INFO] , через існуючий арешт порушено, а тому підлягає судовому захисту шляхом зняття арешту з вищевказаного рухомого майна. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положення ст.ст.141, 142 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved