Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вимогами до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»і просить визнати недійсним договір кредиту № CNH0RK01500175, укладений 07.10.2004 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та покаласти на відповідача усі судові витрати. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач вказаного правочину не підписував, а отже було відстунє волевиявлення учасника цього правочину. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги піджтримали підтримали, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові, та у висновку проведеної судово-почеркознавчої експертизи. Представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. Суд вислухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, вивчивши письмові докази надані сторонами, прийшов до наступного висновку. Позивач в 2006 році дізнався про те, що між ЗАТ КБ "ПриватБанк" та нібито ним 07.10.2004 року був укладений кредитний договір № CNH0RK01500175. [PERSON] стверджував про те, що він не підписував договір кредиту № CNH0RK01500175, укладений 07.10.2004 року, він ніколи не з'являвся до Банку з приводу оформлення кредиту та не надавав копії своїх документів, 06 грудня 2005 року ним було отримано інший паспорт, у зв'язку із втратою попереднього (а.с. 49-50). Відповідно до повідомлення Чернігівського міського відділу УМВС України в Чернігівській області від 16.04.2014 року, інформація про те: чи звертався [PERSON] з приводу втрати паспорта у 2005 році відсутня, оскільки журнал заяв та повідомлень про злочин і події, що вчинені та готуються за 2005 рік знищено за строком давності відповідно до наказу № 519-02р. Відповідно до повідомлення КЛПЗ Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні від 09.09.2014 року № 24-07/1504, [PERSON] перебував у вказаному закладі на стаціонарному лікуванні з 13.09.2004 року по 12.10.2004 року і в цей період не користувався лікувальними відпустками та не покидав територію Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні (а.с. 98). Згідно статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до частин 1 та 3 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно статті 639 ЦК України якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Відповідно до частини 2 статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Таким чином, факт підписання стороною правочину засвідчує згоду Сторони з умовами правочину та підтверджує внутрішнє волевиявлення особи на досягнення реальних правових наслідків обумовлених правочином. Із висновку експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 915 від 07.11.2014 року вбачається, що підписи в договорі № CNH0RK01500175 від 07.10.2004 року від імені [PERSON] (в графі позичальник на 2 аркуші договору та біля прізвища [PERSON] на 3 аркуші), виконані не [PERSON], а іншою особою (а.с. 113-117). Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.08.2008 року було стягнуто з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості 2225 грн 59 коп. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.12.2013 року з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість в сумі 34826 грн 90 коп. Однак в рамках цих справ не розглядалось питання про те, чи був підписаний договір саме [PERSON] Заперечуючи проти задоволення позову, представник відповідача посилався на пропущення позивачем строків звернення до суду. Відповідно до ч. 5 ст. 267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. [PERSON], [INFO] перебуває на обліку в Чернігівському обласному психоневрологічному диспансері з 06.07.2004 року з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності (а.с. 80). Згідно із повідомленням КЛПЗ Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня від 09.09.2014 року № 24-07/1504 та оригіналами медичних карток стаціонарного хворого № 2571, 3027, 3713, 4444, 5071, 5654, 6438, 6302, 7281, 74, 504, 4236 [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у Чернігівській обласній психоневрологічній лікарні тринадцять разів: з 25.05.2004 року по 21.06.2004 року, з 22.06.2004 року по 01.07.2004 року,03.08.2004 року по 25.08.2004 року, з 13.09.2004 року по 12.10.2004 року, з 18.10.2004 року по 15.11.2004 року, з 16.11.2004 року по 21.12.2004 року, 27.12.2004 року по 11.02.2005 року, з 01.11.2007 року по 24.11.2007 року, 03.12.2007 року по 26.12.2007 року, з 04.01.2008 року по 14.01.2008 року, з 22.01.2008 року по 24.01.2008 року, з 22.07.2012 року по 30.07.2012 року, з 20.05.2014 року по 24.06.2014 року. У зв'язку із тим, що позивач страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, а також тривалість його лікування, суд визнає поважними причини пропущення позовної давності. Відповідно до ст.. 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Виходячи з зазначеного, слід визнати вимоги позивача обгрунтованими, оскільки під час судового розгляду знайшли підтвердження обставини відсутності його підпису у договорі кредиту, а отже встановлено відсутність волевиявлення особи, яка була стороною праввочину. З огляду на те, що вимоги позивача підлягають задоволенню, судові витрати понесені позивачем підлягають відшкодуванню.

Outcome: approved