overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

19.06.2014 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 12.08.2002 року вона одружилась із відповідачем - [PERSON]. Шлюб був зареєстрований Великомитницькою сільською радою Хмільницького району Вінницької області, актовий запис № 10. Під час перебування у шлюбі в них народились дочки - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з різними поглядами на життя та ведення справ сім'ї, через байдужість останнього до проблем сім'ї, у зв'язку з чим у них постійно виникали сварки, образи. На даний час між позивачкою та відповідачем склалася взаємна відчуженість, кожен з них живе своїм життям, подружні відносини у них припинилися, вони не проживають разом, а тому спільне подальше проживання та збереження сім'ї і шлюбу є неможливим. Дочки проживають разом із позивачкою. Спору про поділ майна між сторонами немає. Строку для примирення позивачка просить не надавати, оскільки з відповідачем вона вже намагалася примиритись, але нічого у їхніх взаємовідносинах не змінилось, у зв'язку з цим вона вимушена звертатись до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. В судове засідання позивачка не з'явилась, подавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 12 серпня 2002 року Великомитницькою сільською радою, актовий запис №10, розірвати та залишити їй прізвище - "[PERSON]". Відповідач в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву про визнання позовних вимог, проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.3), сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них є народилось двоє дочок - [PERSON], [INFO] (а.с.4), та [PERSON], [INFO] (а.с.5), батьком та матір'ю яких записані сторони по справі. Шлюбні відносини між сторонами припинено, вони не проживають разом, подальше спільне життя є неможливим. Підстав для надання сторонам терміну для примирення не встановлено. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. В зв'язку з викладеним, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити повністю, оскільки доведено, що збереження сім'ї є неможливим, шлюбні відносини припинені, доцільності в наданні сторонам строку для примирення немає. Відповідно до ст. 88 ч.1 ЦПК судові витрати, понесені позивачем, слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

19.06.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що з 07.09.2011 року перебуває з нимю у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені з травня місяця 2014 року, оскільки відповідач не працює, не забезпечує родину. Позивачка вважає, що сім'ю зберегти неможливо, просить шлюб розірвати. До початку судового засідання позивачка надала письмову заяву, згідно якої просить справу розглянути без її участі, на позові наполягає. Після розірвання шлюбу просить суд залишити їй прізвище "[PERSON]". Відповідач викликався до суду рекомендованим листом. З довідки робітника поштового зв*ку про причини повернення рекомендованого листа вбачається, що лист повернутий у зв'язку зі спливом терміну зберігання. Суд вважає, що небажання відповідача отримати рекомендований лист з судовою повісткою на пошті є відмовою останнього одержати судову повістку. Частина 8 ст. 76 ЦПК України передбачає, що у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. В порушення цих вимог, відповідач, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, не повідомив суду причини неявки у судове засідання, тобто не з'явилась в судове засідання без поважних причин. Вивчив письмові пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07.09.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сніжнянського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 192 ( а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] ( а.с.5). Шлюбні відносини між сторонами припинені з травня місяця 2014 року. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, остаточно вважає, що їх подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливе, до цього часу у період припинення сумісного проживання примирення і збереження сім'ї стало неможливим. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено саме такі обставини, а тому необхідно позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

19.06.2015 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) звернулося до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов»язаних з виплатою страхового відшкодування. На обгрунтування заяявлених позовних вимог зазначає, 03.03.2012 року в м. Запоріжжя з боку вул. Воронезька в напрямку вул. Таганрозької з вини водія [PERSON] була скоєна дорожньо-транспортна пригода. Відповідач керував автомобілем [NUMBER], який належав на праві власності [PERSON]. На дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних, транспортних засобів. Вина відповідача у скоєнні вказаного ДТП підтверджується постановою Василівського районного суду Запорізької області №3/802/308/2012 від 09.04.2012 року та матеріалами справи про адміністративне правопорушення. В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль [NUMBER], який належав на праві власності [PERSON] (потерпілій особі). Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб, становить 12266,71 грн., відповідно до Звіту про вартість матеріальної шкоди від 20.03.2012 року №54. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Потерпіла особа, з метою отримання відшкодування, звернулася до [PERSON] (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою. Договірних зобов'язань між Позивачем, Потерпілою особою та Відповідачем не виникало. Нормами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до п. п. а) п. 41.1. ст. 41 Закону Позивач за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст. 22 Закону, Позивач відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП. У зв'язку з настанням події, передбаченої п. п. а) п. 41.1 ст. 41 Закону. Позивач здійснив виплату відшкодування Потерпілій особі платіжним дорученням від 15.06.2012 року №1/1-16997 в розмірі 9791,43грн.,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

19.06.2017 року згідно ухвали Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 30.05.2017 року, справу за заявою [PERSON] про перегляд рішення суду у зв'язку із нововиявленими обставинами передано на розгляд Косівського районного суду Івано-Франківської області. ............................................................................................................................................................... На підставі наведеного та ст.ст. 43, 124 Конституції України, ст.ст.235, 236 КЗпП України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 14, 15, 31, 57-61, 79, 209, 213-218, 361-365 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

19.06.2019 р [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 січня 2014 року в Ізяславському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 4. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала, про що подала письмову заяву до суду. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з вимогами ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом роз`яснено сторонам наслідки визнання позову відповідачкою. Визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб. Тому суд знаходить за необхідне прийняти визнання позову відповідачкою та позов задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону Укрпаїни "Про судовий збір" у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Тому позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 384 грн 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~19.06.2019 р. до суду надійшла заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. \~ \~ \~ \~В заяві зазначає, що вона народилась [INFO] Однак, в свідоцтві про народження було зазначено, що вона народилась [INFO] \~ \~ \~ \~Працювати почала у 1977 р., тоді ж 25.09.1977 р. була оформлена трудова книжка [NUMBER] . При оформленні трудової книжки на першій сторінці вказано, що вона народилась [INFO] \~ \~ \~ \~Декілька років тому стало відомо, що в актовому записі про її народження зазначена вірна дата народження [INFO] , а у виданому свідоцтві про народження допущена помилка та зазначена дата 21.08.1960 р. Тому вона отримала повторно свідоцтво про народження, де зазначена вірна інформація про дату народження 16.08.1960 р. Після цього вона привела у відповідність паспорт та деякі інші документи. \~ \~ \~ \~На цей час заявник майже досягла пенсійного віку, у зв`язку з чим зверталась до УПФУ, де було наголошено на необхідність усунення помилки, встановлення факту належності їй трудової книжки [NUMBER] , виданої 25.09.1977 р. \~ \~ \~ \~За заявою [PERSON] просить встановити факт належності їй трудової книжки [NUMBER] , виданої 25.09.1977 р. \~ \~ \~ \~Ухвалою від 21.06.2019 р. відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду на 17.07.2019 р. \~ \~ \~ \~17.07.2019 р. розгляд справи було відкладено на 25.09.2019 р. через першу неявку заявника на підставі ч.5 ст.223 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує, просить задовольнити. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію заявника, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із п.6 ч. 1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначено в документі, не збігається із прізвищем, ім"ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. \~ \~ \~ \~Викладені [PERSON] \~в заяві\~обставини,\~підтверджені дослідженими\~копіями письмових\~доказів:\~паспорта громадянина\~України [PERSON] ,\~свідоцтва про\~народження [PERSON] \~О [PERSON] ,\~трудової книжки\~ [NUMBER] (а.с.3-7). Аналіз досліджених письмових доказів дають суду підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

19.07.1997 року сторони зареєстрували шлюб у Требуховецькій сільській раді Летичівського району Хмельницької області, актовий запис\~№ 06. У зв`язку із різними поглядами\~на життєві\~цінності між\~ними почали\~виникати непорозуміння,\~що привело\~до припинення\~сімейно-шлюбних\~відносин і окремого проживання з 2017 року, спільних дітей немає, тому [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, проте подала до суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримала і не заперечує проти заочного вирішення справи, просить не надавати строк на примирення, після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] », судові витрати з відповідача не стягувати. Справу розглянуто за наявними у справі матеріалами відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, оскільки відповідач [PERSON] будучи повідомленим про розгляд справи, в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, через офіційний веб-сайт судової влади України Летичівського районного суду Хмельницької області в судове засідання не прибув, причину неприбуття не повідомив, не заявив про розгляд справи за його відсутності, відзиву на позовну заяву не надав, і відповідно до змісту ст. 280 ЦПК України, яка передбачає заочне вирішення справи в разі неявки відповідача належним\~ чином\~ повідомленого\~ про\~ дату, час і місце\~ судового засідання,\~ який не повідомив\~ причини\~ неявки, не подав\~ відзив і позивач не заперечує проти заочного вирішення справи,\~ та в порядку ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до\~свідоцтва про\~шлюб серії\~ [NUMBER] \~виданого 12.05.2005 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували 19.07.1997\~р.\~шлюб у\~ Требуховецькій сільській раді Летичівського району Хмельницької області, актовий запис\~№ 06, і дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, припинення сімейно-шлюбних відносин, окреме проживання з 2017 року, відсутність спільних дітей, що вказує на неможливість збереження сім`ї подружжя « [PERSON] », тому суд приходить до висновку, що їх шлюб необхідно розірвати. Після розірвання\~шлюбу позивачу залишити прізвище " [PERSON] ". На підставі наведеного, ст. ст. 105,110 - 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

19.07.2014 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 19.10.2007 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит в сумі 6200 грн. зі сплатою 36 % річних на суму залишку заборгованості. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 31.05.2014 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 21092,59 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився. При цьому подав письмову заяву про підтримання позову, в якій одночасно клопотав про розгляд цивільної справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, але подав письмові пояснення на позов, в яких зазначив про відсутність в нього можливості сплачувати заборгованість за кредитним договором через наявність на утриманні п'ятьох неповнолітніх дітей, один з яких є інвалідом дитинства. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 19.10.2007 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит з видачею платіжної карти із встановленим кредитним лімітом на той момент в розмірі 500 грн. зі сплатою 36 % річних на суму залишку заборгованості. Обслуговування платіжної картки якої здійснюється за умовами банку. Як вбачається з п. 3.3. Умов та правил надання банківських послуг, відповідач надав позивачу згоду на збільшення кредитного ліміту, що і було зроблено останнім в подальшому до рівня 6200 грн. (а.с. 6-16) Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 31.05.2014 року виникла заборгованість по кредитному договору, яка складається із заборгованості: по кредиту - 5328,89 грн.; по відсоткам за користування кредитом - 11850,37 грн.; по комісії 2432,73 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 980,60 грн. (а.с. 6-9) Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором загальній сумі - 21092 грн. 59 коп., а також судові витрати. При цьому доводи відповідача не спростовують встановлених по справі обставин. Крім того, в силу ст. 625 ч. 1 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

19.07.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в позовній заяві, що 16.11.2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Кобеляцького районного управління юстиції Полтавської області зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне проживання сторони припинили по причині різних поглядів на подружнє життя, на підґрунті яких виникали постійні сварки, що призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного, тому позивач прохала шлюб розірвати та залишити їй після розлучення прізвище "[PERSON]". Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] надав суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без його присутності, позов визнав повністю. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено обставини, що сторони припинили спільне проживання в грудня 2015 року, майновий спір відсутній, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

19.07.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився, про причини своєї неявки суд не повідомила, клопотання про розгляд справи без його участі суду не надав і судом було прийняте рішення справу розглядати в заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки в судовому засіданні встановлено, що: Відповідач по справі є батьком своєї неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] (а.с.7), яка знаходиться на утриманні матері позивача [PERSON], відповідач допомоги на утримання своєї неповнолітньої дитини не надає . Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. З урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на користь позивача у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісяця на утримання своєї неповнолітньої дитини . Неявку відповідача до судового засідання про яке він був повідомлений у передбаченому законом порядку, суд розцінює як небажання відповідача оспорювати пред'явлений до нього позов, оскільки він не надав суду відомостей про причину своєї неявки, та заперечень щодо позову, пред'явленого до нього. Таким чином є всі підстави для задоволення позову у повному обсязі. Крім того згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 640,00 грн., а також на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за 1 місяць.

Outcome: approved