Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

25.11.2013 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача ПАТ «Родовід Банк» про визнання кредитного договору припиненим, в якому зазначила, що між нею та банком було укладено кредитний договір № Д098/АК-244.07.2 від 21.12.2007 року, згідно якого їй було видано кредит у розмірі 29 702 доларів США, з кінцевим терміном повернення 21.12.2014 року, на придбання автомобіля. Вона достроково у липні 2012 р. виконала умови договору відповідно до вимог п.6.2 кредитного договору після отримання розрахунку від відповідача щодо заборгованості по сплаті кредиту та відсотків. Сплата зазначених сум підтверджується квитанціями від 06.07.2012 р. про сплату 17852 доларів США у гривневому еквіваленті 142682,35 грн. та 3322,26 грн., тому вважає виконаними з її боку обов'язки за кредитним договором та договір припиненим. Однак відповідачем не була їй надана довідка про виконання умов договору, а було повідомлено, що станом на 21.10.2013р. у неї існує заборгованість у сумі 238485,76 грн. по несплаченій пені. Вона вважає, що станом на 06.07.2012р. відповідачеві було відомо про наявність пені, однак будь-яких вимог до неї не було заявлено по її сплаті у строк позовної давності, тому у банка немає підстав для стягнення пені, а договір у зв'язку з його повним виконанням вона просить визнати припиненим та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. 27.01.2014 року відповідач ПАТ «Родовід Банк», звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому також зазначив, що 21.12.2007 року між ВАТ «Родовід Банк» з 17.06.2009 року - ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно якого відповідачці [PERSON] було видано кредит у розмірі 29 702 доларів США під 9 % річних з кінцевим терміном повернення 21.12.2014 р. Згідно умов договору відповідачка повинна здійснювати повернення кредитних коштів рівними частками та сплачувати відсотки у розмірах та у строк, які визначені кредитним договором. Відповідачка не виконувала належним чином свої зобов'язання перед банком щодо своєчасної сплати суми кредиту та відсотків за користування кредитом, тому відповідно до умов договору відповідачці була нарахована пеня за прострочення виконання грошових зобов'язань у сумі 238243,63 грн. та 3% річних за прострочення виконання зобов'язань по кредитному договору у сумі 1186,49 грн., а всього 239435,12 грн. Відповідачка [PERSON] своєю заявою від 26.06.2013 року визнала наявність пені за прострочення виконання зобов'язань та зобов'язалася сплатити пеню. В якості забезпечення виконання зобов'язань перед банком по кредитному договору, між банком та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки від 21.12.2007 року № Д098/АК-244.07.2, відповідно до якого поручитель зобов'язався солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне і повне виконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором. Тому позивач по зустрічному позову просить стягнути солідарно з відповідачів на користь банка заборгованість за кредитним договором у розмірі 239435,12 грн. та судовий збір у розмірі 2394,36 грн. Позивачка до суду не з'явилася, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник позивачки за первісним позовом - адвокат [PERSON] у судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги позивачки з підстав, викладених у позові, зазначив, що позивачкою повністю виконані умови кредитного договору, сума кредиту та відсотки були позивачкою сплачені банку достроково у липні 2012 року відповідно до розрахунку наданому банком, тому кредитний договір повинен бути визнаним припиненим, наполягав на задоволені позову. Зустрічний позов не визнав, бо підстав для стягнення пені та 3% річних з позивачки на користь банка немає, позивачкою надана заява про застосування строку позовної давності, яка для стягнення пені законодавцем передбачена у один рік. З липня 2012 року банком таких вимог до позивачки не заявлялося. Заява позивачки до банку від 26.06.2013 року про перерахунок пені не може бути підтвердженням про визнання розміру пені та переривання строку позовної давності, так як у заяві не було наведено точну суму, яку позивачка визнала як зобов'язання по сплаті пені, тому у задоволені зустрічного позову банку просив відмовити. Представник відповідача ПАТ «Родовід Банк» Колодяжна Т.О. позовні вимоги позивачки за первісним позовом не визнала, зазначила, що у позивачки існує заборгованість по кредитному договору по несплаченій пені та 3% річних за прострочення виконання зобов'язань по кредитному договору, тому вона підлягає стягненню у солідарному порядку з відповідачів по зустрічному позову - боржниці [PERSON] та поручителя [PERSON] Відповідачка визнала наявність у неї заборгованості по пені на підставі наданої до банку 26.06.2013 року заяви про зобов'язання сплатити пеню, тому строк позовної давності було перервано та банком своєчасно заявлені позовні вимоги про стягнення пені. Відповідач [PERSON] по зустрічному позову у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позову заперечує. Представник відповідача - адвокат [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив у позові відмовити, зазначив, що позивачкою повністю достроково виконані умови кредитного договору, підстав для стягнення пені та 3% річних з відповідача на користь банка не має, бо позивачкою надана заява про застосування строку позовної давності, яка для стягнення пені законодавцем передбачена у один рік, з липня 2012 року банком таких вимог до позивачки не заявлялося, заява позивачки до банку від 26.06.2013року про перерахунок пені не може бути підтвердженням про визнання розміру пені та переривання строку позовної давності, так як у заяві не було наведено точну суму, яку позивачка визнала як зобов'язання по сплаті пені, тому у задоволені зустрічного позову банку просив відмовити. Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, а зустрічний позов ПАТ «Родовід Банк» задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.12.2007 року між ВАТ «Родовід Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № Д098/АК-244.07.2, згідно якого позивачці було видано кредит у розмірі 29 702 доларів США під 9 % річних з кінцевим терміном повернення 21.12.2014 р. на придбання автомобіля. Згідно умов договору позивачка повинна здійснювати повернення кредитних коштів рівними частками та сплачувати відсотки у розмірах та у строк, які визначені кредитним договором (а.с.11-15). 21.12.2007 року між ВАТ «Родовід Банк» та [PERSON] був укладений договір поруки № Д098/АК-244.07.2, відповідно до якого поручитель зобов'язався солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне і повне виконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором (а.с.68-69). Відповідно до квитанцій № 2854 - 19 від 06.07.2012 р. позивачкою сплачено до банку 17852,03 доларів США, що еквівалентно 142682,35 грн. та № 2854 - 20 від 06.07.2012 року - 3322,26 грн., призначення платежу виконання грошових зобов'язань за кредитним договором (а.с.22,23). За розрахунком, наданим суду відповідачем ПАТ «Родовід Банк», загальна сума відповідальності позивачки за порушення грошового зобов'язання станом на 23.01.2014 року складає 239435,12 грн. ( а.с.48-50). Згідно заяви позивачки [PERSON] на адресу відповідача ПАТ «Родовід Банк» від 26.06.2013 року позивачка просить перерахувати нараховану та несплачену пеню за кредитним договором № Д098/АК-244.07.2 від 21.12.2007 року та зобов'язується сплатити перераховану суму у повному обсязі, сума пені не зазначена (а.с.70). Відповідно до п.1.1. Статуту ПАТ «Родовід Банк», затвердженого 16.05.2012 року, ПАТ «Родовід Банк» є правонаступником ВАТ «Родовід Банк» ( а.с.72-73). Позивачкою суду надана заява про застосування строку позовної давності щодо зустрічних позовних вимог про стягнення пені відповідно до вимог ст.267 ЦК України та зазначено, що згідно п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (пені, штрафів) застосовується спеціальна позовна давність тривалістю в один рік. ПАТ «Родовід Банк» з 06.07.2012 року з моменту погашення заборгованості по кредиту позивачкою до січня 2014 року такі вимоги не заявлялися ( а.с.95-97). Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Згідно із частиною 1 статті 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до частин 1, 3 статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з пунктом 1.1. договору поруки поручитель [PERSON] зобов'язався відповідати перед кредитором за виконання всіх зобов'язань боржника, що виникли за кредитним договором № Д098/АК-244.07.2 від 21.12.2007 року. Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до п. 24 постанови від 30 березня 2012 року № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30 березня 2012 року, пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як встановлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Пунктом 4.1 Договору поруки передбачено, що він діє до повного виконання зобов'язань за Кредитним договором та будь-якими додатковими угодами до нього. Відповідно до п.7.6 Договору кредиту він діє до повного виконання зобов'язань Позичальником. Зі змісту договору поруки вбачається, що строк її припинення не встановлено, тому згідно з вимогами вищевказаних норм матеріального права, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково не пред'явить вимоги до поручителя. Судом встановлено, що позивачка виконала свої зобов'язання по сплаті кредиту та процентів по ньому 06.07.2012 року достроково, відповідно до умов кредитного договору, передбачених п.6.2. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (пені, штрафів) застосовується спеціальна позовна давність тривалістю в один рік. Згідно до вимог ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідач ПАТ «Родовід Банк» звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору 27.01.2014 року, тобто через 1 рік, 6 місяці та 21 день після виконання позивачкою зобов'язань по кредитному договору. До звернення до суду із позовом ПАТ «Родовід Банк» ні до позичальника, ні до поручителя будь-яких вимог не висував. За таких обставин, суд приходить до висновку, що порука [PERSON] за договором № Д098/АК-244.07.2, укладеним між ним та ПАТ «Родовід Банк» 21.12.2007 року, припинилася 06.07.2012 року, а тому він не несе зобов'язань за договором кредиту і сума заборгованості за ним не може бути стягнута з нього на користь Банку. Суд не бере до уваги доводи представника ПАТ «Родовід Банк» про подання позивачкою заяви від 26.06.2013 року про зобов'язання сплатити пеню, як підставу для переривання строку позовної давності, бо у заяві позивачка просить перерахувати їй розмір пені, будь-який розмір пені, яку позивачка визнала та зобов'язується сплатити у заяві не зазначено, тому ця заява не може бути розцінена, як переривання строку позовної давності. Більш того, позивачка не сплатила будь-яку суму перерахованої пені. Тому суд приходить до висновку, що позивачем по зустрічному позову пропущено строк позовної давності для стягнення пені та 3% річних, у зв'язку з чим у позові необхідно відмовити. У зв'язку з тим, що судом встановлено дострокове виконання позивачкою своїх зобов'язань за кредитним договором № Д098/АК-244.07.2, укладеним між нею та ПАТ «Родовід Банк» 21.12.2007 року, то кредитний договір слід визнати припиненим. Задовольняючи позовні вимоги позивачки суд приходить до висновку про стягнення на користь позивачки судових витрат на правову допомогу у сумі 1050 грн., що підтверджується довідкою адвоката та розрахунковою квитанцією від 14.04.2014 року (а.с.90).

Outcome: approved