Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

25 жовтня 2019 року до суду надійшла позовна заява від [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, в якій позивачка просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом та заповітом на майно її батьків [PERSON] , [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що після смерті її батьків [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилася спадщина на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,25 га, вартістю 213350 гривень, що знаходиться в [ADDRESS] , однак свідоцтво про право власності на вищевказану земельну ділянку видано без визначення часток кожного із співвласників, у зв`язку з чим вона не може оформити спадкових прав в нотаріальному порядку, а тому змушена звернутися до суду. Позивачка [PERSON] у підготовчому судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить суд їх задоволити. Відповідачка [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала письмову заяву, в якій просить суд справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] , дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.08.1965 року, свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 03.06.1984 року позивачка є спадкоємицею першої черги за законом після смерті [INFO] згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.11.2015 року її матері [PERSON] та після смерті [INFO] згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.12.2018 року її батька [PERSON] . Позивачка також є спадкоємицею за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , оскільки за життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 07.05.2012 року секретарем виконкому Литячівської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області та зареєстрований в реєстрі за № 17, згідно якого на випадок смерті земельну ділянку для сілськогосподарського виробництва, площею 1,15 га, згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ № 022371, виданого 28 квітня 2006 року, заповіла [PERSON] , [INFO] , а все інше своє майно заповіла позивачці. Даний заповіт ніким не змінювався та не скасовувався. Позивачка є спадкоємицею за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , оскільки за життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 26.10.2010 року секретарем виконкому Литячівської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області та зареєстрований в реєстрі за № 26, згідно якого на випадок смерті земельну ділянку для сілськогосподарського виробництва, площею 1,19 га, згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ № 022373, виданого 28 квітня 2006 року, заповів [PERSON] , [INFO] , а все інше своє майно заповів позивачці. Даний заповіт ніким не змінювався та не скасовувався. Спадкове майно після смерті [PERSON] та [PERSON] складається із земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,25 га, вартістю 213350 гривень, що знаходиться в [ADDRESS] , кадастровий номер 6122085600:02:001:0165, яка належала [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САМ № 018333 від 27.11.2014 року. Статею 1218 ЦПК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України визначено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] , [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,25 га, вартістю 213350 гривень, що знаходиться в [ADDRESS] , право на спадкування якої за законом належить позивачці у справі. Однак, листом приватного нотаріуса Заліщицького районного нотаріального округу Лучків І.В. № 322/01-16 та листом приватного нотаріуса Заліщицького районного нотаріального округу Ткачука С.О. № 266/01-16 від 03.10.2019 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно у зв`язку з тим, що свідоцтво про право власності на вищевказану земельну ділянку видано без визначення часток кожного із співвласників, а тому вона не може оформити спадкових прав в нотаріальному порядку. Позивачці рекомендовано звернутися до суду. Постанова Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" п.23 передбачає, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності судовому розгляду не підлягають. У разі відмови в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явитипозов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Вирішуючи дані позовні вимоги, суд виходить із того, що дані правовідносини є спадковими, а позивачка позбавлена права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, тому його право підлягає захисту в судовому порядку, шляхом його визнання відповідно до вимог положень п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно матеріалів справи у ній відсутні дані, які б вказували, що визнання позову відповідачкою [PERSON] суперечить вимогам закону. За встановлених обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємиці при оформленні своїх спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки позивачка в порядку спадкування має право на земельну ділянку, що належала спадкодавцям [PERSON] , [PERSON] . Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Outcome: approved