Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаною заявою, в якій просила встановити факт смерті [PERSON], який помер [INFO] року в м. Донецьк, який на сьогоднішній день є тимчасово окупованим. В обґрунтування своєї заяви вказала на те, що 10 листопада 1983 року вона уклала шлюб з [PERSON], з яким 1989 року були зареєстровані та проживали за адресою: [ADDRESS] у квартирі, що належить заявниці на праві власності. В жовтні 2014 року, в зв'язку з початком проведення антитерористичної операції на тимчасово окупованої території України, подружжя виїхало з м. Донецьк та переїхали до [ADDRESS], де і зареєстрували своє місце перебування. Декілька місяців тому чоловік заявниці дізнався про те, що він хворий на злоякісну пухлину легенів і що він незабаром може померти. Тому він попросив свою дружину (заявника) звозити його до м. Донецьк, щоб провідати своїх рідних та близьких, а також з'їздити на кладовище до могил своїх батьків, що поховані в м. Донецьк. В зв'язку з чим, 21 вересня 2016 року подружжя поїхало до м. Донецьк, де [INFO] року він помер. Про що, було видано лікарське свідоцтво про смерть № 576, від [INFO] року видане ЦПМСЦ №4 м. Донецьк Донецької Народної Республіки та свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане 11 жовтня 2016 року Київським відділом ЗАЦС м. Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки. Оскільки [PERSON] помер на території, тимчасово непідконтрольній Україні, його смерть не може бути зареєстрована в органах РАЦСу України на підставі документів, виданих установами, які знаходяться на тимчасово окупованій території. Заявниця зверталася до Дзержинського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з заявою про реєстрацію смерті чоловіка, однак їй було надана Відмова у проведенні державної реєстрації смерті від 25 жовтня 2016 року за № 1624/12-62 та запропоновано звернутися до суду для встановлення факту смерті у судовому порядку. Встановлення факту смерті в судовому порядку їй необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України, для подальшого оформлення спадщини після померлого. Заявник [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з'явились, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, вимоги заяви підтримали у повному обсязі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про день та час слухання повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, дослідивши матеріали справи, взявши до уваги заяви заявника та його представника, приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 листопада 1983 року [PERSON], [INFO], уклала шлюб з [PERSON], [INFO], який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Куйбишевського району м. Донецька, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №1184, що підтверджується Свідоцтвом про укладання шлюбу. З 17 листопада 1989 року подружжя було зареєстровано та проживали за адресою: [ADDRESS] про що є відповідні штампи на аркуші №10 у паспортах громадян України у квартирі, що належить заявниці на праві власності. В жовтні 2014 року в зв'язку з початком проведення антитерористичної операції на тимчасово окупованої території України подружжя виїхало з м. Донецьк та переїхали до [ADDRESS], де і зареєстрували своє місце перебування, що підтверджується відповідними довідками від 13.11.2014 року, термін дії яких продовжено до 13.11.2016 року, про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території. Чоловік заявниці дізнався про те, що він хворий на злоякісну пухлину легенів і що він незабаром може померти. Тому він попросив свою дружину [PERSON] звозити його до м. Донецьк щоб провідати своїх рідних та близьких, а також з'їздити на кладовище до могил своїх батьків, що поховані в м. Донецьк. В зв'язку з чим, 21 вересня 2016 року подружжя поїхало до м. Донецьк на свою адресу реєстрації [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] помер. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №576, складеного за формою первинної облікової документації № 106/у, затвердженої Наказом «Міністерства охорони здоров'я» так званої «Донецької народної республіки», яке видано [INFO] року ЦПМСЦ №4 м. Донецьк Донецької Народної Республіки - [PERSON], [INFO], помер [INFO] року вдома за адресою: [ADDRESS] у віці 67 років, причина смерті злоякісне новоутворення лівої легені. Також, факт його смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане 11 жовтня 2016 року Київським відділом РАЦС м. Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, актовий запис про смерть № 1045. Оскільки [PERSON] помер на території, тимчасово непідконтрольній Україні, його смерть не може бути зареєстрована в органах РАЦСу України на підставі документів, виданих установами, які знаходяться на тимчасово окупованій території. Отримати документи, що підтверджують факт смерті за зразками законодавства України, здійснити реєстрацію факту смерті та отримати відповідне свідоцтво про смерть не є можливим. [PERSON] зверталася до Дзержинського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з заявою про реєстрацію смерті чоловіка, однак їй було надана Відмова у проведенні державної реєстрації смерті від 25 жовтня 2016 року за № 1624/12-62 та запропоновано звернутися до суду для встановлення факту смерті у судовому порядку, в зв'язку з тим, що пред'явленні документи підтверджуючі смерть чоловіка, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а тому є недійсними та не створюють правових наслідків. Встановлення факту смерті в судовому порядку [PERSON] необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України, для подальшого оформлення спадщини після померлого. Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5, у зв'язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника. Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5, визначені підстави для державної реєстрації смерті, однією з підстав є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частинами 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №576, складеного за формою первинної облікової документації № 106/у, затвердженої Наказом «Міністерства охорони здоров'я» так званої «Донецької народної республіки», яке видано [INFO] року ЦПМСЦ №4 м. Донецьк Донецької Народної Республіки - [PERSON], [INFO], помер [INFO] року в м. Донецьк ([ADDRESS]) у віці 67 років, причина смерті злоякісне новоутворення лівої легені. При цьому, форма лікарського свідоцтва про смерть, що видається закладами охорони здоров'я або судово-медичною установою та вимоги і підстави його заповнення встановлені Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о), затвердженою Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545. Зокрема, Інструкцією серед іншого встановлено, що: лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і записів у медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результату розтину (пункт 2.2.). Таким чином, діюче законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть встановленого діючим законодавством України зразка , або на підставі рішення суду. Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Місто Донецьк Донецької області, згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року за № 1085-р входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. У зв'язку з тим, що смерть [PERSON] настала на території міста Донецьк Донецької області, на території якої нині жодний орган державної влади України не працює та відбувається антитерористична операція, отримати лікарське свідоцтво про смерть, встановленого зразка і виданого компетентним органом державної влади України - є неможливим. Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 234, ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки. Пунктом 8 частини 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 256 ЦПК України). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст.256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови ПВСУ від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Тобто, свідоцтво про смерть видане Донецькою Народною Республікою, на території тимчасово не підконтрольній Україні, не створює правових наслідків. За таких обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявник не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує факт смерті, що має юридичне значення для послідуючого отримання документів для прийняття спадщини. У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Виходячи з наведеного, суд вважає необхідним встановити факт смерті [PERSON], громадянина України, який народився [INFO] року в ст. Величківка Кагановичського району Краснодарського краю, який помер [INFO] року в м. Донецьк Донецької області України, у віці 67 років, причина смерті злоякісне новоутворення лівої легені. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved