Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

30.08.2016 року до суду звернулися представники Житомирської обласної психіатричної лікарні № 1 Житомирської обласної ради головний лікар [PERSON] та лікар-психіатр [PERSON] про примусову госпіталізацію [PERSON], який рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 08.09.2010 року визнаний недієздатним (а.с. 6) без його усвідомленої згоди. Зазначають, що підставою для висновку про необхідність госпіталізації [PERSON] є направлення лікарем Любарської районної поліклініки Любарської центральної районної лікарні (а.с.7) за зверненням матері-опікуна [PERSON] (а.с. 4) та директора Любарського психоневрологічного інетернату Житомирської обласної ради (а.с. 5). У приймальному відділенні лікарні 29.08.2016 року [PERSON] був оглянутий лікарем - психіатром [PERSON], яка підтвердила висновок про необхідність госпіталізації. Також [PERSON] 29.08.2016 року був оглянутий комісією лікарів - психіатрів, яка підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно з Законом України «Про психіатричну допомогу» та прийшла до висновку, що лікування останньої можливе тільки в умовах стаціонару. У судовому засіданні лікар-психіатр [PERSON] заяву підтримав та пояснив суду, що хворий перебуває в такому важкому стані психічного розладу, що потребує примусового лікування в психіатричному закладі; якщо особі не буде надана психіатрична допомога це може призвести до погіршення психічного стану і спричинити шкоду його здоров'ю та здоров'ю оточуючих. Прокурор вважає, що заява лікаря-психіатра підлягає задоволенню. Особа, щодо якої ставиться питання про примусову госпіталізацію, у судовому засіданні не присутня; з огляду на висновок №303 Психіатричної лікарсько-консультативної комісії від 29.08.2016 року перебування недієздатного [PERSON] у суді є недоцільним (а.с. 2), про що було наголошено представником лікарні у судовому засіданні. Згідно заяви [PERSON] від 26.08.2016 року, яка є матір'ю хворого та була призначена опікуном недієздатного [PERSON] згідно рішення Богунського районного суду м.Житомира від 27.01.2011 року (а.с. 6), остання не має можливості брати участь у судовому засіданні (а.с. 8). Учасники процесу не заперечували щодо проведення судового засідання без зазначених осіб. Вислухавши думку учасників судового розгляду справи, зокрема, лікаря - психіатра, який просить задовольнити заяву, думку прокурора, яка вважає, що є всі підстави для задоволення судом даної заяви, вивчивши матеріали справи у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. При цьому суд бере до уваги: - висновок комісії лікарів-психіатрів від 30.08.2016 року №5988 (а.с. 3), стосовно того, що [PERSON] на даний час перебуває в гострому психотичному стані, виявляє тяжкий психічний розлад (дратівливий, агресивний, поведінку не контролює, почастішали судомні напади), у наслідок чого є безпорадним і не може самостійно контролювати себе та задовольняти свої життєві потреби. У разі ненадання своєчасної психіатричної допомоги може призвести до погіршення психічного стану і надати шкоду його здоров'ю та може бути небезпечним для оточуючих, а тому госпіталізація недієздатного [PERSON] у примусовому порядку комісія лікарів - психіатрів вважає доцільною та обґрунтованою; - діагноз хворого [PERSON]: виражені характерологічні зміни особистості внаслідок епілепсії з помірним інтелектуальним зниженням, поліморфними судомними нападами, дисфоріями. Згідно ст. ст. 14, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження і лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють особу безпосередньо небезпечну для неї та оточуючих. Дане питання розглядається в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved