Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

23 червня 2020 року до Веселинівського районного суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (далі - АТ «ТАСКОМБАНК») до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 7941745620 від 24.03.2017 року в сумі 56 563, 82 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 24 березня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі - ТОВ «ФК «ЦФР») і [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання відповідачем заяви про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» та заяви № 7941745620 від 24 березня 2017 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР». За умовами вказаного кредитного договору відповідач отримала кредит у сумі 31 017,00 грн. з цільовим призначенням - на споживчі потреби, на строк 36 місяців, зі сплатою річних процентів у розмірі 12%, щомісячних процентів - 2,50% від суми кредиту, щоденної пені - 0,3% від загальної суми прострочення. Одночасно, 24 березня 2017 року відповідача було письмово повідомлено про те, що права вимоги за кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі договору про відступлення прав вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року. Відповідно до умов цього Договору та Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року, позивач є новим кредитором [PERSON] за кредитним договором № 7941745620 від 24 березня 2017 року з усіма наступними додатками та змінами. ТОВ «ФК «ЦФР» умови договору виконав - надав відповідачу кредит шляхом безготівкового перерахування коштів. [PERSON] не виконала умови кредитного договору, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернула, внаслідок чого станом на 17 січня 2020 року виникла заборгованість у сумі 56 563,82 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена) -20 227, 77 грн, заборгованість по річним процентам (в тому числі прострочена) - 3 441, 31 грн, заборгованість по щомісячним процентам (в тому числі прострочена) - 11806,55 грн, сума пені, нарахованої на суму простроченої заборгованості, - 21 088,19 грн. 17 січня 2020 року позивачем було направлено відповідачу повідомлення-вимогу про дострокове повернення кредиту та погашення заборгованості, однак заборгованість за кредитним договором не було погашено. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з [PERSON] вказану суму заборгованості. Одночасно з пред`явленням позову Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» було подано заяву про забезпечення позову, в задоволенні якої ухвалою Веселинівського районного суду від 16.07.2020 було відмовлено. 16.07.2020 позовну заяву Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості було прийнято до провадження Веселинівського районного суду, відкрито провадження та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином. До суду надійшла заява, згідно якої представник позивача позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вказала, що дійсно 24.03.2017 року отримала кредит в розмірі 31017, 00 грн., згодна лише з розміром заборгованості по тілу кредита в сумі 20 227, 77 грн., решту позовних вимог не визнає. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встанолено, що 24 березня 2017 року між ТОВ «ФК «ЦФР» і [PERSON] було укладено кредитний договір № 7941745620 шляхом підписання відповідачем заяви №7941745620 від 24.03.2017 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» та заяви про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» від 24.03.2017. Підписанням заяви № 7941745620 від 24.03.2017 [PERSON] погодилася, що ця заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та нею як позичальником, а також підтвердила, що ознайомилася з кредитним договором до його укладення і згодна з усіма його умовами. У підписаній відповідачем заяві № 7941745620 від 24.03.2017 на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» було визначено умови надання кредиту: суму кредиту - 31 017,00 грн; строк, на який надається кредит, - 36 місяців; щомісячних процентів - 2,50% від суми кредиту, річних процентів - 12% від суми боргу за договором, щоденної пені - 0,3% від загальної суми прострочення. Відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами та виконати інші грошові зобов`язання у строки і на умовах, передбачених цим договором. Крім того, відповідно до повідомлення про відступлення прав вимог, 24.03.2017 відповідач була письмово повідомлена про те, що права вимоги за кредитним договором № 7941745620 від 24.03.2017, укладеним між нею і ТОВ «ФК «ЦФР», будуть відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016. Згідно умов Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, укладеним між ПАТ «ТАСКОМБАНК» (новим кредитором) і ТОВ ФК «ЦФР» (первісним кредитором), на умовах, встановлених цим договором, первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами, вказаними у відповідних Реєстрах прав вимог. Згідно Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, до АТ «ТАСКОМБАНК» перейшло право вимоги за кредитним договором № 7941745620 від 4.03.2017, укладеним з позичальником [PERSON] . Відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином відповідно до умов кредитного договору не виконувала. Внаслідок порушення договірних зобов`язань у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором, яка згідно розрахунку заборгованості станом на 17.01.2020 року становить 56 563, 82 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена) - 20 227, 77 грн, заборгованість по річним процентам (в тому числі прострочена) - 3441, 31 грн, заборгованість по щомісячним процентам (в тому числі прострочена) - 11 806,55 грн, сума пені, нарахованої на суму простроченої заборгованості, - 21 088,19 грн. 17.01.2020 АТ «ТАСКОМБАНК» направило відповідачу повідомлення-вимогу про дострокове повернення кредитних коштів за договором № 7941745620 від 24.03.2017, укладеним між нею і ТОВ ФК «ЦФР», яке залишилось без виконання Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва. Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися, зокрема неустойкою. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом частини 2 статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи вказані вище обставини справи та законодавство, яке регулює зобов`язальні правовідносини, правовідносини які регулюють позику та кредит, суд вважає, що позов Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" до [PERSON] про стягнення заборгованості слід задовольнити повністю і з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 56 563, 82 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2 102,00 гривень в рахунок відшкодування витрат понесених по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved