Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

21 грудня 2017 року позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач [PERSON] як на підставу позову вказує, що з 04 жовтня 1995 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], зареєстрованим зареєстрований Гришковецькою селищною радою, Бердичівського району, Житомирської області. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], 26 листопада 2011 року. Тривалий час, проживають окремо, припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Зазначає, що діти проживають разом з нею, перебувають на її повному утриманні, відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей, участі у вихованні не приймає. Також зазначає, що на даний час сину [PERSON] виповнилося 18 років, що звільняє відповідача від його подальшого утримання, а тому просить винести рішення, яким розірвати шлюб укладений 04.10.1995 року між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований Гришковецькою селищною радою, Бердичівського району, Житомирської області та стягнути з [PERSON], [INFO], мешканця [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 05.04.2018 року позовну вимогу про розірвання шлюбу залишено без розгляду, у зв'язку з тим, що у Бердичівському міськрайонному суді Житомирської області перебуває справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони в судове засідання не з'явились, будучи належним чином повідомленими про час, день та місце судового засідання. Позивач в канцелярію суду подала заяву, у якій вказала, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, справу розглядати у її відсутності. Відповідач [PERSON] на адресу суду надіслав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] визнає частково. Та зазначає, що утримує маму похилого віку [INFO], офіційно не працює, має не регулярний, не стабільний дохід, тому визнає позов щодо стягнення аліментів у розмірі 1000 гривень щомісячно, з проведенням індексації відповідно до закону, і до досягнення дитиною повноліття. За викладених обставин, суд провів розгляд справи на підставі наявних в ній доказів, в порядку, передбаченому ч.2\~ст.247 ЦПК України,\~без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно із ч.3 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~\~\~ Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ТП № 005360 від 04 жовтня 1995 року, виданого Гришковецькою селищною радою, Бердичівського району, Житомирської області, актовий запис № 19, судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 1995 року. Під час перебування в шлюбі, у сторін народилосянародилося двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ТП № 100737 від 20 травня 1999 року), який на даний час є повнолітнім,та донька [PERSON], 26 листопада 2011 року (свідоцтво про народження серії І-ТП № 158480 від 02 грудня 2011 року). Згідно з даними свідоцтв про народження дітей, батьками записані сторони, а саме, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON]. Частиною другоюстатті 51 Конституції України визначено обов'язок батьків утримувати своїх дітей до їх повноліття. Статтею 180 Сімейного кодексу України\~також передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У поданому суду відзиву на позовну заяву відповідач вказав, що не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. На підставі доводів відзиву на позовну заяву відповідача, письмових заяв позивача та досліджених судом доказів, за відсутності інших заперечень з боку відповідача, зважаючи на позицію сторін та визнання відповідачем позову частково та доказів, судом встановлено, що останній ухиляється від обов'язку утримання дитини та добровільно ніякої допомоги, в тому числі і матеріальної, дитині не надає. Відповідно до змісту ст.181 СК Українита п.17\~постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року"Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Як вбачається з акту обстеження проживаючих осіб в житловому будинку на території Неліпинської сільської ради від 20.12.2017 року, складеного комісією виконавчого комітету Неліпинської сільської ради, позивач [PERSON] разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] проживає за адресою [INFO], разом з батьками. За відсутності доказів протилежного, матеріалами справи підтверджено, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть, а неповнолітня дитина сторін проживає разом з позивачем окремо від відповідача. Та встановлено, що відповідач офіційно не працевлаштований, має не регулярний дохід, утримує маму похилого віку. Наведене свідчить, що позивач має право на звернення до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів, та вправі обрати спосіб стягнення аліментів, який слід визначити у рішенні суду. Суд, при визначені розміру та способу стягнення аліментів на дитину, враховує обставини, що передбачені ч. 1\~ст.182 СК України, а також ч. 2 ст. 182 СК УКраїни, відповідно до якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Тобто, право на звернення із заявою про визначення аліментів у твердій грошовій сумі має лише одержувач аліментів. Відповідно до\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до положень\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналіз доданих до справи доказів та позиція позивача, відповідача вказують на те, що останній є особою працездатного віку, офіційно не працевлаштований, має не постійний дохід, інші аліментні зобов'язання відсутні, а відтак суд вважає обґрунтованими доводи позивача як підставу для стягнення з відповідача аліментів у частці заробітку (доходу). Згідно з ч.4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. \~\~\~ Таким чином, з'ясовані по справі обставини свідчать, що визнання відповідачем пред'явленого позову частково не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому, вирішуючи питання про розмір аліментів, які слід стягувати на утримання дітей, суд виходить з принципу добросовісності, справедливості та розумності, крім того, враховує обов'язок щодо участі в утриманні дітей обох батьків, матеріальне становище відповідача та, враховуючи законодавчо встановлений розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, доходить висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі 1/4 частин всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного вікудо досягнення дитиною повноліття. Такий визначений розмір аліментів буде достатнім для задоволення розумних потреб дитини і буде повністю забезпечувати її нормальні матеріальні та побутові потреби. Відповідно до ч.1\~ст.191 СК України, аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує вимоги ч.6\~ст.141 ЦПК України, та доходить висновку що з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених вимог, а саме в розмірі 704, 80 грн. судового збору, враховуючи що позов задоволено повністю. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, суд роз'яснює сторонам положення\~статті 192 СК України, яка передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Outcome: approved