Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

28.12.2018 року позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом, яким просять визнати: за кожним з позивачів право власності по 1 / 6 частині житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані на [ADDRESS] , мотивуючи свої вимоги тим, що зареєструвати за собою право власності на свої частки вищезазначеного домоволодіння, що належать їм, як членам колгоспного двору, вони на даний час не можуть через відмову реєстраційною службою Болградського районного управління юстиції Одеської області в реєстрації цього їхнього права - з-за відсутності правовстановлюючого документу. Позивач [PERSON] також просить визнати за ним право власності на ще 1 / 12 частину цього будинку як за спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] і на 1 / 3 частину - як за спадкоємцем за заповітом після смерті бабусі [PERSON] , що померла [INFO] . Також позивач [PERSON] просить визнати за ним право власності: - як за спадкоємцем першої черги за законом на земельну ділянку площею 0,6725га, що становить 1 / 3 частину земельної ділянки розміром 2,0175га та на земельну ділянку площею 0,1269га, що становить 1 / 3 частину земельної ділянки розміром 0,3807га, - які розташовані на території Олександрівської сільської ради Болградського району Одеської області, цільове призначення яких - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, - що належали його батькові [PERSON] , який помер [INFO] ; - як за спадкоємцем за заповітом - на земельну ділянку площею 0,6725 га, що становить 1 / 3 частину земельної ділянки розміром 2,0175га та на земельну ділянку площею 0,1269га, що становить 1 / 3 частину земельної ділянки розміром 0,3807га, які розташовані на території Олександрівської сільської ради Болградського району Одеської області, цільове призначення яких - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і які належали його бабусі [PERSON] , що померла [INFO], і яка прийняла це майно у спадщину після смерті її сина [PERSON] , що помер [INFO] , але не встигла оформити свої спадкові права. Позивач мотивує вимогу тим, що нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за відсутністю належних правовстановлюючих документів на нерухоме майно - вищевказане домоволодіння та земельну ділянку. Позивачі також просять: - встановити факт реєстрації шлюбу 16 жовтня 1952 року (актовий запис №12 виданий ВК Олександрівської сільської ради Болградського району Одеської області) між [PERSON] , що помер [INFO] , та [PERSON] , що померла [INFO] ; - встановити, що батьками [PERSON] , який помер [INFO] , - є [PERSON] , що помер [INFO] та [PERSON] , що померла [INFO] ; - встановити, що [PERSON] , [INFO] - є рідним сином [PERSON] , який помер [INFO] , - стверджуючи, що встановлення вищевказаних юридичних фактів позивачу [PERSON] необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину, У судове засідання позивачі не з`явилися, надавши суду заяву про розгляд справи за їхньою відсутністю, підтримали свої позовні вимоги, просили задовольнити в повному обсязі. Відповідач - Олександрівська сільська рада Болградського району Одеської області, та третя особа - Болградський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області - надіслали суду заяви про те, що вони копії позовної заяви отримали, вимоги позивачів визнають, просять розглянути справу без участі їхніх представників. Розглянувши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: - [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про його смерть серії [NUMBER] , видане повторно 22.11.2018 року ВК Олександрівської сільської ради Болградського району Одеської області, актовий запис №19 (а.с.24); - [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про його смерть серії [NUMBER] , видане 12.07.2007 року Олександрівською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис №16 (а.с.25); - [INFO] померла [PERSON] (свідоцтво про її смерть серії [NUMBER] , видане 10.05.2013 року ВК Олександрівської сільської ради Болградського району Одеської області, актовий запис №13 (а.с.29); - станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок з господарськими будівлями і дворовими спорудами за адресою: [ADDRESS] , на праві власності належав колгоспному двору, до складу двору входили: [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , що померла [INFO] та позивачі: [PERSON] і [PERSON] ; кожному члену цього колгоспного двору на праві власності належало по 1 / 6 частині вищезазначеного житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що підтверджується довідкою Олександрівської сільської ради Болградського району Одеської області від 24.10.2018р. за №1688 (а.с.42); - згідно витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку та кадастровому плану земельної ділянки, спадкодавцю [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,3807 з кадастровим номером [NUMBER] (а.с.43-44); - згідно витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку та кадастровому плану земельної ділянки, спадкодавцю [PERSON] належала земельна ділянка площею 2,0175 з кадастровим номером [NUMBER] (а.с.43-44); - згідно довідки Олександрівської сільської ради Болградського району Одеської області від 06.12.2018р. за №1918, спадкодавець [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; з ним на день його смерті проживали: дружина [PERSON] , син [PERSON] , невістка [PERSON] , та онуки: позивачі [PERSON] і [PERSON] (а.с.382); - згідно довідки Олександрівської сільської ради Болградського району Одеської області від 24.10.2018р. за №1689, спадкодавець [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з ним на день його смерті проживали: мати [PERSON] , дружина [PERSON] , син - позивач [PERSON] (а.с.40); - згідно довідки Олександрівської сільської ради Болградського району Одеської області від 24.10.2018р. за №1688, спадкодавець [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з нею на день її смерті проживали: невістка [PERSON] та онук - позивач [PERSON] (а.с.42); - з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу вбачається, що спадкодавці [PERSON] та [PERSON] є чоловіком та дружиною (а.с.30); - зі свідоцтва про народження спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , його батьками є (російською) « [PERSON] » та « [PERSON] .» (а.с.26), тому він є спадкоємцем за законом їх майна; - згідно свідоцтва про народження позивача [PERSON] ([NUMBER] від 14.07.1988р. а/з 26), його батьком є (російською) " [PERSON] " (а.с.19), тому цей позивач є спадкоємцем за законом першої черги спадкодавця - майна свого батька; - з технічного паспорту на садибний житловий будинок від 06.11.2018р. вбачається, що спірне домогосподарство розташоване на [ADDRESS] (а.с.34-37); - рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно №№44608058, від 14.12.2018 року та №44651573 від 17.12.2018р., позивачам було відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на їх частину вказаного житлового будинку через відсутність правовстановлюючого документу на цей будинок (а.с.49-50); - постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. від 17.01.2019 року за №102/02-31, позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті його бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] - у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкову нерухомість ( а.с.51); - постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. від 17.01.2019 року за №101/02-31, позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] , - у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкову нерухомість ( а.с.52); - постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. від 07.02.2019 року за №255/02-31, позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , - у зв`язку з відсутністю реєстрація права власності на цю земельну ділянку( а.с.53); - постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. від 07.02.2019 року за №256/02-31, позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті його бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] , - у зв`язку з відсутністю реєстрації права власності на цю земельну ділянку (а.с.54); - згідно відповіді приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І на ухвалу суду від 27.03.2019р. за №593/01-16, - спадкова справа щодо майна спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , - заводилася, спадкоємцями її майна за заповітами є: позивач [PERSON] , а також ще [PERSON] і [PERSON] , інших спадкоємців немає; - згідно відповіді нотаріуса від 03.04.2019 року за №1171/01-20, спадкова справа відносно майна [PERSON] , що помер [INFO] , - відсутня, спадкова справа відносно майна [PERSON] , який помер [INFO] , - заводилася, спадкоємцем його майна є позивач [PERSON] , [PERSON] , 1965 року народження, та [PERSON] , 1931 року народження , які вже отримали свідоцтва про право на спадщину законом на частину спадщини (свідоцтво від 31.03.2008 року, зареєстровані у реєстрі за №2715, а.с.31); - відповідно до заяви представника Олександрівської сільської ради Болградського району Одеської області - її голови, - сільська рада вимоги позивачів визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення. Порядок судочинства у справах про встановлення юридичних фактів врегульовано статтями 315-319 ЦПК. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду за таких умов: 1) факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій; 2) для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення; 3) встановлення факту не має бути пов`язано з наступним вирішенням спору про право, підвідомчого суду; 5) заявник не має іншої можливості одержати чи поновити документи, які посвідчують факт, що має юридичні наслідки. Наявність спору про право, не підвідомчого судам, не є перешкодою для судового встановлення юридичного факту. Чинним законодавством не передбачений інший позасудовий порядок встановлення юридичних фактів. Оскільки позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом для захисту свого права на одержання свідоцтва про право на спадщину після смерті батька та бабусі, це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану вирішити неможливо з-за смерті спадкодавців, з матеріалів справи не вбачається, що встановлення факту за даною заявою пов`язане з необхідністю вирішення у судовому порядку спору про право, тому суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з метою захисту цивільного права позивача щодо визнання родинних відносин між спадкодавцями та позивачем. Пленумом Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено щодо правовідносин, що виникли до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність», - застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, що належало колгоспному двору і збереглися після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст.120 ЦК України у редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснювалося за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена колгоспного двору встановлювався з огляду на рівність часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (ч.2 ст.123 ЦК України в редакції 1963 року). Відповідно до ст.ст.1216,1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а відповідно до ст.1268 ч.5 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, - вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Згідно вимог діючого законодавства на час розгляду справи, порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч. 4 ст. 182 ЦК України). Відносини, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості, регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV, із змінами і доповненнями. Відповідно до абзацу другого частини другої статті 15 названого Закону, перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року № 703. За п.26 Порядку для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, необхідними документами є ті, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є укладений в установленому законом порядку договір, свідоцтво про право власності на спадщину, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, державний акт на право власності на земельну ділянку, рішення суду, що набрало законної сили щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також інші документи, визначені пунктом 27 Порядку. Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1ч.2ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути їх визнання. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.200ч.3 ЦПК України, в разі, якщо відповідач позов визнав, суд ухвалює рішення у підготовчому судовому засіданні. За результатом розгляду даної справи судом встановлено, що в даному випадку мають місце обставини, передбачені ст.392 ЦК України, оскільки позивачі, будучи як члени колгоспного двору власниками житлового будинку з господарськими будівлями і дворовими спорудами при ньому за адресом: [ADDRESS] , та не можуть зареєструвати своє право власності на цю нерухомість у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, тому, внаслідок цього порушуються їх права як власників користуватися, володіти та розпоряджатися своїм нерухомим майном, і це порушене їх право потребує захисту у судовому порядку. Відповідно до ст.ст.1216, 1220, 1268ч.5 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, розглянувши спір всебічно, повно та об`єктивно на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що право власності позивачів підтверджується доказами, вказаними судом, а також іншими письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи, що були досліджені судом та ніким й нічим не спростовані. Відомостей того, що задоволенням позовних вимог будуть порушені права третіх осіб, - судом не встановлено.

Outcome: approved