Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

22.01.2020 позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, який обґрунтовувала тим, що 28.08.2008 зареєструвала шлюб з відповідачем, справа про розірвання якого знаходиться в провадженні Путивльського районного суду Сумської області. Від спільного проживання сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Відповідач у добровільному порядку достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, в той час як позивач самостійно не може утримувати дочку. При цьому відповідач має задовільний стан здоров`я, є працездатною молодою людиною, отримує дохід, працюючи охоронцем в м. Суми, а тому може надавати допомогу на утримання дочки у встановленому законодавством розмірі. Посилаючись на ці обставини, просила стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову та до досягнення дочкою повноліття. В судове засідання позивач не з`явилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій позов підтримала та просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач також не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Дослідивши документи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено судом, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Дитина зареєстрована разом з матір`ю, що підтверджено довідкою виконавчого комітету Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області від 03.01.2020 № 4 (а.с. 6). Відповідач зареєстрований окремо від дочки (а.с. 12). Позивач працює та за період з липня 2019 року по грудень 2019 року отримала дохід за винятком утримань та аліментів у розмірі 52663,58 грн. (а.с. 7). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Оскільки відповідач є здоровою, працездатною людиною, інших утриманців не має та за станом здоров`я спроможний надавати матеріальну допомогу своїй малолітній дитині, яка проживає з матір`ю, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову, що є підставою для задоволення позову. В силу ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, від сплати якого позивач була звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір". На підставі викладеного,

Outcome: approved