Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між ним та відповідачкою 05 листопада 2016 року Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстрований шлюб, актовий запис №546. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , який проживає з відповідачем. Шлюбні відносини припинили, оскільки в сім`ї не було взаєморозуміння по вирішенню сімейних проблем, постійно виникали сварки, сторони сумісного господарства не ведуть, збереження сім`ї неможливе. Матеріали цієї цивільної справи надійшли з Ленінського районного суду м. Кіровограда 09 липня 2021 року. Ухвалою від 14 липня2021 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, свої вимоги підтримав, просив розірвати шлюб. Відповідач надала відзив на позов, в якому зазначила, що проти розірвання шлюбу не заперечує, однак не погоджується з викладеними в позовній заяві причинами розпаду сім`ї, а саме: вона не розділяла релігійні погляди чоловіка. Останній повністю змінив свій спосіб життя, відвідує богослужіння, приймає участь в релігійних обрядах та церемоніях. Оскільки ніхто не має права нав`язувати іншій людині свою точку зору, примушувати до певного світогляду у релігії, вона намагалась домовитись з чоловіком з цього приводу. Спроби виявились марними. Чоловік відсторонився від вирішення сімейних проблем, від виконання сімейних обов`язків, що призвело до того, що вона втратила почуття поваги, довіри та кохання до нього. Відповідач надала суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно ст.211\~ЦПК України особа яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в шлюбі, зареєстрованому 05 листопада 2016 року Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №546, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження. Відповідно до положень ст.51 Конституції України та ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Згідно до ч.ч.3,4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дитини. Враховуючи те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти позову, не аргументує можливості збереження сім`ї, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" розірвання шлюбу, здійснене судом після набрання чинності цим Законом, не підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану. У таких випадках, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (частина третя статті 115 Сімейного кодексу України). Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи відсутність клопотання відповідача за зміну прізвища на дівоче, суд вважає можливим залишити їй прізвище « [PERSON] ». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved