Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

26.12.2018 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, які заявою від 12.01.2021 року уточнила та просить: встановити факт прийняття спадщини [PERSON] , за законом після матері [PERSON] , померлої [INFO] , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, яке розташовано за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , право на земельну частку (пай) розміром 3,32 в умовних кадастрових гектарах у КСП «Зоря» села Муравлівка Ізмаїльського району Одеської області (сертифікат серії ОД № 0063016, виданий Ізмаїльською райдержадміністрацією Одеської області на підставі рішення Ізмаїльської райдержадміністрації Одеської області № 54-96 від 12.02.1996 року, зареєстрований 29.01.1998 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну ділянку частку (пай) за № 662). Позовні вимоги вмотивовані тим, що письмовою відповіддю нотаріуса позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, наполягає на задоволенні уточнених позовних вимог. Представник Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської областів судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення уточнених позовних вимог не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю. Дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В судовому засіданні встановлено, що право на земельну частку (пай) розміром 3,32 в умовних кадастрових гектарах у КСП «Зоря» села Муравлівка Ізмаїльського району Одеської області належить [PERSON] на підставі сертифікату серії ОД № 0063016, виданого Ізмаїльською райдержадміністрацією Одеської області на підставі рішення Ізмаїльської райдержадміністрації Одеської області № 54-96 від 12.02.1996 року, зареєстрованого 29.01.1998 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну ділянку частку (пай) за № 662. Відповідно до актового запису про смерть №24 від 18.10.1996 року, складеного виконавчим комітетом Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла [INFO] . За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Після смерті [PERSON] згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить право на земельну частку (пай) розміром 3,32 в умовних кадастрових гектарах у КСП «Зоря» села Муравлівка Ізмаїльського району Одеської області (сертифікат серії ОД № 0063016, виданий Ізмаїльською райдержадміністрацією Одеської області на підставі рішення Ізмаїльської райдержадміністрації Одеської області № 54-96 від 12.02.1996 року, зареєстрований 29.01.1998 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну ділянку частку (пай) за № 662). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 55464281 від 14.03.2019 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлої [INFO] - відсутня. Згідно ч. 1. ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Таким чином, спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР після смерті [PERSON] являється: - дочка [PERSON] , що підтверджено копією запису від 10.09.1930 року №50 у реєстраційній книзі про народження Примарії села Муравлівка Ізмаїльського повіту. Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.549 ЦК УРСР (1963 року) - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України N18/5 від 14.06.1994 р., яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. В судовому засіданні встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] , за законом після матері [PERSON] , померлої [INFO] , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, яке розташовано за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено показами допитаних в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] . Письмовою відповіддю нотаріуса, позивачу було роз`яснено про неможливість видати свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved