Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

24 лютого 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій, з урахуванням уточнення позовних вимог, прохав зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 01.08.2013 року, на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], з 1/4 частини до 1/5 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Мотивував свої позовні вимоги тим, що спільно з відповідачем мають на утриманні неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 01.08.2013 року з позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно. Вважає, що визначений за вищезгаданим рішенням суду розмір аліментів підлягає зменшенню в порядку ст. 223 ЦПК України, ст. 192 Сімейного кодексу України, у зв'язку зі зміною обставин, що впливають на визначення розміру аліментів, а саме: посилаючись на зміну його сімейного стану та погіршення матеріального стану. До судового засідання позивач [PERSON] направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, змінені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] направила до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, проти задоволення позову заперечень не мала. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вирішив за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено в судовому засіданні, 01.10.2011 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Землянківської сільської ради Глобинського району Полтавської області. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. 30.07.2013 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Глобинського районного суду від 01 серпня 2013 року стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця села Дем»янівка, Семенівського району Полтавської області, на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 18.07.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі виконавчого листа № 527/1897/13-ц, виданого Глобинським районним судом 01 серпня 2013 року, з [PERSON] на користь [PERSON]. ( нині [PERSON]) стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання сина [PERSON], [INFO] року народження. Період стягнення визначено з 18.07.2013 року до повноліття дитини. Відповідно до частини 4 статті 223 ЦПК України якщо після набрання рішення суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Між сторонами склалися аліментні правовідносини, які регулюються СК України. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 ЗУ "Про охорону дитинства" встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ч. 3 ст. 11 вказаного вище Закону батько та мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів свої дитини. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Крім того, відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 р. вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] надав докази про те, що 04.10.2014 року зареєстрував шлюб із [PERSON], а [INFO] року у них народилася спільна дитина - [PERSON]. Сім'я позивача на даний час складається із трьох осіб: його, дружини - [PERSON], яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, їх спільного сина [PERSON]. З довідки управління праці та соціального захисту населення Семенівської державної районної адміністратрації від 16.02.2015 року № 298 вбачається, що позивач отримує державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства 3 групи по 949 гривень в місяць; з довідки УПФ в Семенівському районі Полтавської області позивач отримує пенсію в разі втрати годувальника, померлого внаслідок загального захворювання на 1-го утриманця по 1049,00 гривень в місяць. Таким чином, загальний дохід позивача складає 1998 грн. Враховуючи наведене, з матеріалів справи слідує, що позивачем доведено суду наявність обставин, визначених положеннями ст. 192 СК України для зменшення розміру аліментів, стягнутих за рішеннями суду, оскільки після присудження аліментів його сімейне та матеріальне становище змінилося та не дозволяє йому надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1\\4 частини від усіх видів його заробітку (доходів), а тому розмір аліментів підлягає зменшенню з 1\\4 частини до 1\\5 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved