Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

25.10.2018 до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом звернулась [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. 01.11.2018 судом відкрито провадження даній у справі та з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України та за клопотанням позивача вирішено справу розглянути у порядку спрощеного провадження. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні. Свій позов мотивує тим, що позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.04.2012 року. Вказує, що в період шлюбу в сторін народилось двоє дітей:- син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Зазначає, що позивач з відповідачем проживають окремо, не ведуть спільного господарства, а діти проживають зі позивачем та знаходяться на її утриманні. Вказує, що вона є особою з інвалідністю 3 групи, розмір її пенсії не дозволяє їй повністю забезпечити дітей самотужки, а на її прохання відповідача про матеріальну підтримку дітей він не реагує та добровільно допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає. Зазначає, що відповідач фізично здоровий, офіційно працює у МП «Інвар». Просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином [PERSON] повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, проте надала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у її відсутність, в разі неявки відповідача, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з*явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом установлено, що сторони по справі з 28.04.2012 перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб (а.с.6). В період шлюбу в сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про народження дітей (а.с.7-8). Позивач є особою з інвалідністю третьої групи, про що свідчить копія пенсійного посвідчення (а.с.9), перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради та отримує державну соціальну допомогу, яка з лютого 2018 по липень 2018 становить 8 712 гривень (а.с.10). Діти проживають разом із позивачем, що підтверджується, довідкою, виданою виконавчим комітетом Гавришівської сільської ради Вінницького району від 26.09.2018 № 980 (а.с.11). Застосовуючи норми матеріального і процесуального права суд виходить з наступного. Судом установлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання неповнолітніх дітей. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов'язків утримувати дітей, судом не встановлено. Відповідно до частини 1 ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до положень ст.180 Сімейного Кодексу України на батьків покладений обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи матеріальне становище дітей, які проживають із позивачем та перебувають на її утриманні, позивача, яка є працездатного віку, є особою з інвалідністю 3 групи, також суд враховує матеріальне становище відповідача, зокрема те, що він є фізично здоровою людиною, працездатного віку, зі слів позивача не є особою інвалідністю, працює офіційно, інших осіб на утриманні не має, визнав позовні вимоги, а тому суд вважає , що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Тому, суд дійшов висновку, що позов позивача підлягає задоволенню та стягненню з відповідача, на користь позивача аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття . Крім того, суд звертає увагу сторін у справі, що відповідно до положень ч.1 ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому, аліменти на дітей необхідно стягувати починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 25.10.2018 і до досягнення дитиною повноліття або до зміни матеріального чи сімейного стану сторін. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Також, згідно до ст. 141 ЦПК, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подачу даного позову, він підлягає до стягненню в дохід держави з відповідача у розмірі 704,80 гривень.

Outcome: approved