Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

26.10.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] та просила виділити 2/11 частки житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , та припинити спільну часткову власність між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] на житловий будинок з господарським будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що їй на підставі договору дарування належить 2/11 частин вказаного житлового будинку з надвірними спорудами, власниками іншої частини є відповідачі. Користуючись своїми правами власника, просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.12.2017 року замінено відповідача [PERSON] на належного [PERSON] (а.с.74).. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися у відповідності до ст.128 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомили та не подали відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов може бути задоволено, з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] належить: - [PERSON] - 2/11 частки на підставі договору дарування частки житлового будинку, реєстровий № 1578, посвідчений приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфіменко М.Д. від 16.06.2016 року (а.с.7-8, 10); - [PERSON] - 3/11 частки на підставі договору купівлі-продажу, реєстровий № 1-1560, виданий 28.05.1986 року, видавник Ізмаїльська державна нотаріальна контора (а.с. 10); - [PERSON] - 3/11 частки , як правонаступник померлого [PERSON] . За положеннями\~ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до п.1 ч.2\~ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Виходячи зі\~змісту загальних\~засад регулювання\~права власності,\~що встановлені ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ч.ч.1,2\~ст.355 ЦК України\~майно, що перебуває в власності двох і більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної сумісної власності. У відповідності до ч.1\~ст.364 ЦК України\~співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.6,7,12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991р. (з подальшими змінами і доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту\~ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до ст.119 ЦК\~ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст.364 ЦК України\~право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст.181 ЦК України\~та п. 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року № 1117 "Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них". Відповідно до висновку експерта № 143/2018 судової будівельно-технічної експертизи від 05.11.2018 року, експерт пропонує виділити належні [PERSON] 2/11 частки житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] , в окремий об`єкт нерухомості, до складу яких входять: -частина житлового будинку літ. «А», у складі наступних приміщень: № 1 коридор, площею 1,2 кв.м.; № 2 коридор, площею 4,4 кв.м.; № 3 передпокій, площею 12,4 кв.м.; № 4 житлова, площею 16,5 кв.м.; № 5 передпокій, площею 10,2 кв.м.; № 6 санвузол, площею 3,7 кв.м.; № 7 кухня, площею 6,6 кв.м.; № 8 топкова, площею 4,9 кв.м.; № 9 комора, площею 0,9 кв.м., загальною площею 60,8 кв.м., у т.ч. житловою 16,5 кв.м.; -літня кухня літ. «К», площею забудови 17,4 кв.м.; -сарай літ «И», площею забудови 23,4 кв.м. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе виділити позивачу належні частини об`єкту нерухомості, відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 143/2018 від 05.11.2018 року.

Outcome: approved