Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Носівської сільської ради про визнання за нею права власності на земельні ділянки площею відповідно 2,1539 га та 0,5102 га, що розташовані на території Носівської сільської ради, Чуднівського району, Житомирської області, які належали її чоловікові [PERSON], який помер 04.11.2014 року, і після смерті якого відкрилась спадщина, яку позивачка прийняла в установленому законом порядку, проживаючи з померлим на час його смерті та подавши заяву в нотаріальну контору, але не може оформити право власності на земельні ділянки, так як у Державному акті на право власності на земельну ділянку зроблено виправлення у написанні кадастрових номерів земельних ділянок, в звязку з чим вона змушена звернутись в суд із позовною заявою як єдина спадкоємниця покійного. У судове засідання сторони не з"явилися, в зв"язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. [PERSON], який помер 04.11.2014 року, за життя набув право власності на земельні ділянки площею відповідно 2,1539 га та 0,5102 га, що розташовані на території Дубищенської сільської ради, але у виданому йому 27.01.2007 року Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 781438, виданого згідно розпорядження голови Чуднівської РДА від 27.12.2006 року за № 618 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 010722400020, було допущене виправлення кадастрових номерів обох земельних ділянок, а відповідно до діючого законодавства будь-які виправлення в державних актах не допускаються, що й зумовило звернення позивачки в суд. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України позивачка є спадкоємцем першої черги згідно закону щодо майна померлого чоловіка. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, подавши заяву у нотаріальну контору, а спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до ст. 1225 ЦК України та згідно п. 10 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Після смерті свого чоловіка позивачка прийняла спадщину в установленому законом порядку відповідно до ст.ст. 1261, 1268 ч. 3 ЦК України, проживаючи з померлим на час його смерті, що підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою Носівської сільської ради від 05.11.2014 року № 378, але в звязку із зробленим виправленням кадастрових номерів у схемі земельних ділянок, що є складовою частиною Державного акта, це не дає позивачці можливості отримати нотаріальне свідоцтво, а тому її право власності на землю в порядку спадкування підлягає розгляду та, враховуючи подані нею належні докази, визнанню судом. Осіб, які оспорювали б право власності покійного, немає. Дані про зміну власника з дня видачі державного акту відсутні. Інші особи з дня смерті спадкодавця на спадкове майно прав не заявляли. На підставі викладеного,

Outcome: approved