Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

16 лютого 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому, враховуючи уточнення позовних вимог, просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначала, що 27 серпня 2010 року сторони уклали шлюб, від цього шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] . 02 вересня 2020 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області у справі № 361/2911/20 шлюб між сторонами розірвано. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина їй не надає. На даний час відносини з відповідачем погіршилися, вона із сином мешкає за адресою реєстрації. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини, такий належний рівень не повинен бути меншим, ніж встановлений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Такий рівень вона не може забезпечити самостійно, тому батько, який є здоровим і працездатним, повинен сплачувати аліменти на рівні ј частки з усіх видів заробітку. Відповідач офіційно не працює, про те це не звільняє його від обов`язку утримувати свого малолітнього сина. Працює [PERSON] у таксі на власному автомобілі, тому має матеріальну можливість сплачувати аліменти на сина. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали, просила суд його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні уточненні позовні вимоги визнав повністю, проти їх задоволення не заперечував та пояснив, що у відзиві на позов відповідач [PERSON] зазначив, що проти стягнення з нього на користь позивача аліментів на малолітнього сина [PERSON] в розмірі ј частки його заробітку (доходу) він не заперечує. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що з 27 серпня 2010 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі. 02 вересня 2020 року даний шлюб між ними розірвано. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Добровільно матеріальної допомоги позивачу на утримання сина відповідач не надає. Домовленості щодо утримання дитини батьком, який проживає окремо, між сторонами не досягнуто, тому позивач звернулася до суду з цим позовом про стягнення аліментів на дитину. У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У ч. 1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що своїх батьківських обов`язків відповідач [PERSON] належним чином не виконує, матеріальної допомоги позивачу на утримання сина [PERSON] не надає, позов визнав, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються. Виходячи з наведеного, із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн. відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved