Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», треті особи - Перший Київський відділ ДВС ОМУЮ, Відділ примусового виконання рішення управління ДВС ГУЮ в Одеській області про визнання права власності на малого та звільнення з-під арешту. Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.12.2008 року між позивачем, [PERSON] та [PERSON], який є власником автомобіля «GREAT WALL HOVER», 2005 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] (далі за текстом - Автомобіль), відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого РЕВ - 1 МРВ ДАІ ГУ-УМВС України в Одеській області 08.09.2006 року, було укладений договір купівлі-продажу за яким Відповідач продав вищевказаний Автомобіль за 5000 доларів США, що еквівалентно - 38250 грн. відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 16.12.2008 року 7,65 грн. до 1 Долара США (Тридцять вісім тисяч двісті п'ятдесят гривень). Однак договір офіційного не оформили, та обмежились видачею генеральної довіреності BMA № 831713 від 16.12.2008 року. Вищевказаний факт підтверджується розпискою відповідача, копією довіреності, а також фактом наявності у позивача технічного паспорту та ключа від автомобіля. Даний автомобіль зберігається позивачем на автостоянці «За рулем» по пр. Добровольського 156 в м. Одесі. В процесі експлуатації автомобіля від працівників ДАІ позивач дізнався, що на автомобіль накладений арешт та оголошено розшук Першим Київським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 40523058 від 01.11.2013 року, яка прийнята заступником начальника відділу Дмитренко О.Ю.. Крім того, арешт на автомобіль накладений відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 32346384 від 27.04.2012 року. ДВС також оголошено в розшук автомобіль, згідно постанови про розшук майна боржника ВП № 32346384 від 16.05.2012 року видані старшим державним виконавцем Хлебников О.В. при примусовому виконанні виконавчого провадження про стягнення з Відповідача на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». На підставі викладеного, позивач просить: 1. Визнати за [PERSON] право власності на автомобіль «GREAT WALL HOVER», 2005 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого РЕВ - 1 МРВ ДАІ ГУ- УМВС України в Одеській області 08.09.2006 року. 2. Арешти накладені постановами: Першим Київським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 40523058 від 01.11.2013 року видана заступником начальника відділу Дмитренко О.Ю.) та від ділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області (постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 32346384 від 27.04.2012 року; постанову про розшук майна боржника ВП № 32346384 від 16.05.2012 року видані старшим державним виконавцем Хлєбников О.В.) на автомобіль «GREAT WALL HOVER», 2005 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого РЕВ - 1 МРВ ДАІ ГУ-УМВС України в Одеській області 08.09.2006 року - скасувати, та звільнити автомобіль з-під арешту. В судове засідання позивач надав заяву, згідно якої просив задовольнити позовні вимоги та справу розглянути у його відсутність. Відповідачі та треті особи в судове засідання не з'явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. За вищевказаних обставин, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутності відповідачів, Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що 16.12.2008 року між позивачем, [PERSON] та [PERSON], який є власником автомобіля «GREAT WALL HOVER», 2005 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] (далі за текстом - Автомобіль), відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого РЕВ - 1 МРВ ДАІ ГУ-УМВС України в Одеській області 08.09.2006 року, було укладений договір купівлі-продажу за яким Відповідач продав вищевказаний Автомобіль за 5000 доларів США, що еквівалентно - 38250 грн. відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 16.12.2008 року 7,65 грн. до 1 Долара США (Тридцять вісім тисяч двісті п'ятдесят гривень). Однак договір офіційного не оформили, та обмежились видачею генеральної довіреності BMA № 831713 від 16.12.2008 року. Вищевказаний факт підтверджується розпискою відповідача, копією довіреності, а також фактом наявності у позивача технічного паспорту та ключа від автомобіля. Крім того, в довіреності від 16.12.2008р., яка була посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу - [PERSON], у реєстрі № 7856 позивач мав право на розпорядженням даним автомобілем. Даний автомобіль зберігається позивачем на автостоянці «За рулем» по пр. Добровольського 156 в м. Одесі. В той же час, сторони не укладали між собою договір купівлі-продажу автомобіля через комісійну організацію, або нотаріально. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Суд вважає, що сторони уклали договір купівлі-продажу, з частковим дотриманням вимог ст.ст. 203, 205, 207, 208 ЦПК України, тобто надана сторонами розписка свідчить про здійснення сторонами правочину. Проте саме форма письмового правочину, не відповідає формі договору купівлі-продажу, оскільки не вказані всі умови договору, проте вищевказаний факт не тягне за собою визнання цього договору недійсним. Крім того, згідно ч. 2 ст. 218 ЦК України якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У відповідності до ч. 1 ст. 334 Цивільного Кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 655 Цивільного Кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ч. 2 ст. 640 Цивільного Кодексу України якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Необхідно відзначити, що розписка відповідача не може бути підставою для реєстрації транспортного засобу в органах ДАІ. Так, згідно «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. N 1388., розписка не є документом, на підставі якого здійснюються реєстрація права власності на автомобіль. В той же час, відповідно до п. 8 цього положення державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі рішення суду про визнання права власності на транспортні засоби за фізичними або юридичними особами. На підставі викладеного, суд вважає, що необхідно визнати за [PERSON] право власності на автомобіль «GREAT WALL HOVER», 2005 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. Відповідно до ст. 391 Цивільного Кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 60 Закону України „Про виконавче провадження" № 606-XIV від 21.04.1999р. особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України „Про виконавче провадження" № 606-XIV від 21.04.1999р. встановлено, що «у … випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, оскільки судом визнається право власності на автомобіль за позивачем, то необхідно зняти арешт з даного автомобіля. Суд також враховує той факт, що відомостей щодо перебування даного автомобіля у заставі банку, або іншої організації суду не надано. Крім того, рішення про стягнення коштів з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було прийнято набагато пізніше, аніж позивач придбав спірний автомобіль. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved