Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

23.06.2017 до Золочівського районного суду Харківської області звернулася [PERSON] з відповідним позовом, в якому просить встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу, визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO], на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 4,8726 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Писарівської сільської ради Золочівського району Харківської області, що належала [PERSON] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], виданого на підставі розпоряджень голови Золочівської райдержадміністрації від 03.07.2003 року №246 та від 07.04.2004 року №135 на ім'я [PERSON]. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке, в тому числі, складається із земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 4,8726 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Писарівської сільської ради Золочівського району Харківської області, що належала [PERSON] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], виданого на підставі розпоряджень голови Золочівської райдержадміністрації від 03.07.2003 року №246 та від 07.04.2004 року №135 на ім'я [PERSON]. На час відкриття спадщини зі спадкодавцем була зареєстрована та постійно проживала позивач по справі, його дочка [PERSON], а тому вважається такою, що спадщину прийняла, так як із заявою про відмову від неї в установленому законом порядку не заявляла. Звернувшись 09.06.2016 до Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області із заявою про прийняття спадщини та про оформлення спадкових прав, постановою державного нотаріуса останній було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом оскільки правовстановлюючі документи нотаріусу не подані, а також факт належності правовстановлюючих документів спадкодавцю не встановлено. На даний час позивач змушена звернутися до суду, оскільки її право не визнається і вона не може розпорядитися своєю власністю. У судове засідання позивач, представники відповідача та третьої особи не з'явилися. Позивач та її представник через канцелярію суду подали заяви, відповідно до яких позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили розгляд справи проводити без їх участі. Від в.о.старости Писарівського старостинського округу Золочівського району Харківської області Гнатишина І.І. надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Від уповноваженого за посадою представника третьої особи - відділу державної реєстрації Золочівської районної державної адміністрації Харківської області, надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень закріплено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Із наданої суду відділом у Золочівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, на виконання ухвали про витребування доказів від 03.08.2017, копії державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON], який проживає в с. Леміщине, на підставі розпоряджень голови Золочівської райдержадміністрації від 03.07.2003 року №246 та від 07.04.2004 року №135, має на праві приватної власності земельну ділянку площею 4,8726 га в межах згідно із планом, що розташована на території Писарівської сільської ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER]. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №463 (а.с.72). Архівним відділом Золочівської районної державної адміністрації Харківської області 09.08.2017 року, на виконання ухвали суду про витребування доказів від 03.08.2017, надано копії розпоряджень голови Золочівської районної державної адміністрації Харківської області Алексейчука В. від 03.07.2003 року за №246, та від 07.04.2004 року за №135 та додано список, відповідно до яких передано у приватну власність громадянам земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель колективної власності реформованого КСП «Перемога» на території Писарівської сільської ради. Дозволено видачу державних актів на право приватної власності на землю зазначеним громадянам. Згідно протоколу №1 (далі російською мовою) «общего собрания владельцев земельных сертификатов КСП «Перемога», заключивших договора аренды с ЧСП «Горизонт» от 16.04.2000 г.» земельна ділянка розташована на полі №2 закріплена за (далі російською мовою) «[PERSON]» (а.с.129). Згідно інформації Писарівського старостинського округу №172 від 02.11.2018 року, та довідки Писарівської сільської ради Золочівського району Харківської області №771 від 07.08.2017 року [PERSON], [INFO], який проживав до моменту смерті [INFO] разом з донькою [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS] та [PERSON] є однією і тією особою, [PERSON] в с. Леміщине ніколи не проживав.(а.с. 9, 64, 148). Відповідно до п.1 та 6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За таких обставин, на підставі досліджених доказів суд доходить висновку, що [PERSON], який помер [INFO], належав Державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], виданий на підставі розпоряджень голови Золочівської райдержадміністрації Харківської області від 03.07.2003 року №246 та від 07.04.2004 року №135 на ім'я [PERSON]. [PERSON], [INFO], є рідною донькою [PERSON], що вбачається із копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 22.03.1979 року Лютівською сільською радою Золочівського району Харківської області. Після реєстрації шлюбу 25.12.2000 року з [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]», що також вбачається із копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], виданого 25.12.2000 року Пришибською сільської радою Балаклійського району Харківської області. Після смерті чоловіка [PERSON] 18.04.2017 вийшла заміж, та обрала прізвище чоловіка «[PERSON]», на підтвердження чого суду надано копії свідоцтва про смерть [PERSON] серія [NUMBER], виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану №4 Харківського обласного управління юстиції, та свідоцтва про одруження серія [NUMBER], виданого Олександрівською сільською радою Золочівського району Харківської області 18.04.2017 року (а.с.6, 7, 84, 98). Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого 27.05.2015 року, [INFO] в селі Леміщине Золочівського району Харківської області помер [PERSON] у віці 56 років, про що 25.01.2006 року виконавчим комітетом Писарівської сільської ради Золочівського району Харківської області зроблено відповідний актовий запис №06 (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. Згідно інформації, наданої на виконання ухвали суду про витребування доказів від 26.06.2017, Золочівською державною нотаріальної конторою Харківської області заведена спадкова справа №57/2016, після померлого [INFO] [PERSON]. Згідно матеріалів вказаної справи 18.03.2016 року до нотаріальної контори надійшла заява про видачу свідоцтва про право на спадщину від [PERSON], яка діяла від імені [PERSON], на підставі довіреності. Її заяву було прийнято, зареєстровано в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за 2016 рік за №105 та заведено спадкову справу №57/2016. Заповіти [PERSON] не посвідчувалися. Більше із заявами при прийняття чи відмову від спадщини ніхто не звертався, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що також вбачається із наданих суду інформаційних довідок зі Спадкового реєстру №48231937 та №48231947 (а.с. 20,21,22). Згідно паспорта громадянина України серія [NUMBER], виданого 13.03.2006 року Золочівським РВ УМВС України в Харківській області [PERSON], зареєстроване місце проживання останньої з 10.09.1995 року значиться: [ADDRESS] (а.с.4). Факт спільного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем за однією адресою на момент відкриття спадщини також підтверджується довідками, виданими виконкомом Писарівської сільської ради Золочівського району Харківської області, в якій вказано, що [PERSON], [INFO], який помер [INFO], на день своєї смерті мешкав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.9, 64). Таким чином [PERSON] являється такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] Державному нотаріусу представником [PERSON] - [PERSON], яка діяла на підставі довіреності, було подано свідоцтво про смерть [PERSON] та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер НВ-6302562132016, виданий відділом Держгеокадастру у Золочівському районі Харківської області від 25.03.2016 року, з якого вбачається, що земельна ділянка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 09.04.2004 серії [NUMBER]. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.06.2016 №911/02-31, винесеною державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області, в порядку виконання обов'язків завідувача Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Борисенко К.В., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 4,8726 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Писарівської сільської ради Золочівського району Харківської області, після померлого [INFO] її батька [PERSON], оскільки правовстановлюючі документи нотаріусу не подані, а також факт належності правовстановлюючих документів спадкодавцю не встановлено (а.с.12). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, а саме земельної ділянки [NUMBER], за параметрами запиту права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження відомості станом на 12.11.2018 року відсутні (а.с.151). Статті 1216, 1217, 1218 ЦК України встановлюють, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статті 1268, 1269 ЦК України обумовлюють порядок прийняття спадщини. Так, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу він не заявив про відмову від неї. Згідно до положень статей 1268, 1269 ЦК України позивач є такою, що прийняла спадщину після смерті батька, так як постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст.125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Стаття 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелічує підстави для державної реєстрації прав, так, зокрема, Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно та ін. За таких обставин, суд доходить висновку, що до позивача перейшло право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 4,8726 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Писарівської сільської ради Золочівського району Харківської області, що належала [PERSON] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], виданого на підставі розпоряджень голови Золочівської райдержадміністрації Харківської області від 03.07.2003 року №246 та від 07.04.2004 року №135 на ім'я [PERSON], одночасно доходить висновку, що позивач, проживаючи з батьком [PERSON] на момент смерті останнього за однією адресою, є такою, що прийняла спадщину, але в зв'язку з відсутністю державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] та допущеною помилкою при здійснення перекладу по батькові спадкодавця з російської на українську мову в зазначеному Державному акті, не має іншої можливості оформити спадщину та захистити право власності. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved