Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов'язати ДСП «Чорнобильська АЕС» здійснити нарахування та виплату підвищеної заробітної плати за роботу в зоні відчуження в період часу з 26 квітня 1986 року по 03 серпня 1986 року, а саме нарахувати заробітну плату по підвищеній тарифній ставці (посадовому окладі) п'ятикратному розмірі. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно наказу №163 від 18 травня 1984 року був прийнятий на роботу до ДСП «Чорнобильська АЕС» на посаду слюсар по ремонту устаткування машинних цехів по 4 розряду в цех централізованого ремонту. Згідно наказу №537 від 15 квітня 1986 року його було переведено оператором (черговим) 4 групи в реакторних цех №3. 03 серпня 1986 року згідно наказу №348 позивач був звільнений з роботи згідно п. 5 ст. 36 КЗпП УСРС у зв'язку з переводом на Талінську ТЕЦ. 26 квітня 1986 року на четвертому енергоблоці Чорнобильської АЕС стався вибух, який повністю зруйнував реактор. В результаті аварії стався викид радіоактивних речовин. Ця подія є загальновідомою. У зв'язку з небезпечними для життя умовами праці було прийнято ряд нормативно-правових актів, щодо виплати підвищеної оплати праці особам, які виконували роботи в зоні відчуження. Однак, позивачу не було нарахована підвищена заробітна плата за роботу в зоні відчуження. З метою поновлення порушених прав 30 квітня 2014 року [PERSON] звернувся до керівництва ДСП «Чорнобильська АЕС» із заявою про нарахування йому підвищеної заробітної плати за роботу в зоні відчуження та видачу нової довідки про заробітну плату. Згідно листа №1965/42/03-469 від 16 травня 2014 року [PERSON] було відмовлено в перерахунку заробітної плати та видачі довідки про заробітну плату, що і стало підставою звернення до суду з вказаним позовом. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явились. Представник позивача надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його та позивача відсутності. Представник відповідача до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та заперечення на позовну заяву в яких зазначив, що позивачем не доведений факт безпосередньої участі у роботах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 26 квітня 1986 року по 03 червня 1986 року, у зв'язку з чим вважає що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити в повному обсязі. Виходячи з наведеного, та з того, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач, [PERSON] був прийнятий на роботу до ДСП «Чорнобильська АЕС» на посаду слюсаря по ремонту устаткування машинних цехів по 4 розряду в цех централізованого ремонту, що підтверджується наказом №163 від 18 травня 1984 року та записом у трудовій книжці (а.с.9,14). Згідно наказу №537 від 15 квітня 1986 року [PERSON] було переведено оператором (черговим) 4 групи в реакторних цех №3 (а.с. 72). 03 серпня 1986 року [PERSON] був звільнений з роботи згідно п. 5 ст. 36 КЗпП УСРС у зв'язку з переводом на Талінську ТЕЦ, що підтверджується копією наказу № 348 та записом у трудовій книжці [PERSON] (а.с.10, 25). 26 квітня 1986 року на четвертому енергоблоці Чорнобильської АЕС стався вибух, який повністю зруйнував реактор. В результаті аварії стався викид радіоактивних речовин. Ця подія є загальновідомою, а тому не потребує доведення сторонами. Отже, суд приходить до висновку, що у період часу з 26 квітня 1986 року по 30 серпня 1986 року позивач виконував службові обов'язки на Чорнобильській АЕС. Доказів того, що [PERSON] був відсторонений від виконання службових обов'язків чи не приступав до виконання роботи відповідачем надано не було. Згідно довідки про заробітну плату №18 від 16 січня 2013 року вбачається, що позивачу не нарахована підвищена заробітна плата за роботу на радіоактивно забрудненій території (а.с. 19). 30 квітня 2014 року [PERSON] звернувся до керівництва ДСП «Чорнобильська АЕС» із заявою про нарахування йому підвищеної заробітної плати за роботу в зоні відчуження та видачу нової довідки про заробітну плату Згідно листа №1965/42/03-469 від 16 травня 2014 року [PERSON] було відмовлено в перерахунку заробітної плати та видачі довідки про заробітну плату в зв'язку з тим, що в архіві ДСП ЧАЕС відсутні документи, які підтверджують участь в роботі по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році. В особових рахунках за 1986 рік підвищена заробітна плата [PERSON] не нарахована. Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України надано кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Згідно з ч. 2 ст. 233 КЗпП у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про правонаступництво України» передбачено, що закони та інші нормативні акти відповідних установ СРСР діють на території України, оскільки вони не суперечать законам України, прийнятим після проголошення незалежності України. Отже, на даний час діють нормативно-праві акти, які регулювали порядок оплати праці осіб, що приймали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Згідно ст. 100 КЗпП України (в редакції станом на 27.06.1986 року) на важких роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і на роботах у місцевостях з важкими кліматичними умовами встановлюється підвищена оплата праці. Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України (в редакції станом на 27.06.1986 року) заробітна плата виплачується не рідше як кожні півмісяця. Відповідно до рішення Урядової комісії від 07 серпня 1986 року «Про оплату праці працівників, які виконують роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганню забрудненню оточуючого середовища» встановлено, що оплату праці за травень-липень і з 1 по 15 серпня 1986 року потрібно здійснювати згідно зонами небезпеки встановленими в додатку до цього розпорядження. Згідно додатку до рішення Урядової комісії від 07 серпня 1986 року Чорнобильська АЕС у період часу травень-червень, липень та серпень 1986 року відносилась до ІІІ зони небезпеки. Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 р. N 665-195 "Про оплату праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища" (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 р. N 207-7) оплата праці працівників підприємств, організацій і установ (надалі - підприємств), розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, повинна провадитись з дня аварії в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 р. N 964 - у III, II, I зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах в порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством. За таких обставин суд приходить до висновку, що у період часу з 26 квітня 1986 року по 03 серпня 1986 року [PERSON] працював на Чорнобильській АЕС, яка відносилась до ІІІ зони небезпеки, а тому його праця за цей період повинна бути оплачена у 5 кратному розмірі в порівнянні з нормами встановленими діючим законодавством. Згідно ст.. 49 КЗпП власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати. Відповідно до ч. 3 ст.. 15 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування. В зв'язку з тим, що [PERSON] не було вчасно нарахована підвищена оплата праці за робу на Чорнобильській АЕС, суд вважає за необхідне його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування, зазначено в ч. 2 ст. 61 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved