Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

28 лютого 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який перебуває на повному утриманні позивача. Відповідач ухиляється від утримання неповнолітнього сина, добровільно коштів на його утримання не надає. Відповідач офіційно не працює, позивач на даний час тимчасово не працює. Позивач вважає, що відповідач повинен сплачувати в її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Крім того позивач просить стягнути з відповідача в її користь 487,20 грн. понесених судових витрат на правову допомогу. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, від її імені дії за довіреністю її представник [PERSON] До проведення судового засідання представник позивача [PERSON] подала до суду письмову заяву про зміну позовних вимог в частині розміру аліментів, просила стягувати аліменти в розмірі по 800,00 грн. щомісяця, просила справу розглядати у її відсутності, змінену позовну заяву підтримує повністю, просить позов задовольнити, не заперечує проти задоволення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення в газеті "Волинь-нова", причину неявки в судове засідання не повідомив. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, зокрема копію паспорта та коду позивача (а.с.3,4), копію свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.5), копію свідоцтва про народження дитини (а.с.6), довідку з місця проживання (а.с.7), суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані брати участь в утриманні дитини до її повноліття. Згідно ст.184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до стаття 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконує свої обов'язки по утриманню неповнолітнього сина, постійного доходу немає, позивач на даний час тимчасово не працює, тому немає можливості сама утримувати сина який потребує матеріальної допомоги, тому суд приходить до висновку про можливість присудження до стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 гривень щомісячно, від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. До стягнення з відповідача в користь позивача підлягають понесені нею судові витрати, а саме 487,20 грн. витрат на правову допомогу, що підтверджується документально (а.с. 9,10). Відповідно до ст.88 ЦПК України з [PERSON] підлягає до стягнення в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved