Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

30.05.2016 року до суду надійшла позовна заява відоргану опіки та піклування Березівської районної державної адміністрації до [PERSON], [PERSON], за участю третьої особи: рада опіки та піклування Вікторівської сільської ради Березівського району Одеської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів відносно їх неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Ухвалою суду від 31.05.2016 року було відкрито провадження по справі. 13.07.2016 року від представника органу опіки та піклування Березівської РДА надійшли заяви в яких просять не розглядати позовні вимоги про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів з [PERSON] та [PERSON] щодо їхньої неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що остання відмовилась від позбавлення батьків батьківських прав (а.с.53-54). Представник органу опіки та піклування Березівської районної державної адміністраціїпозовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав підтримала та пояснила, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] Батько дитини через зловживання алкогольними напоями потрапив на примусове лікування у психіатричний заклад, мати - тривалий час не проживає разом з дитиною, її долею не цікавиться, через що [PERSON] з 11.09.2015 року перебувала у притулку для дітей служби у справах дітей Березівської районної державної адміністрації. За час перебування [PERSON] у притулку для дітей, батько провідував її декілька разів, також у нетверезому стані, на даний час долею дочки не цікавиться. Мати взагалі до служби у справах дітей з метою повернення дитини в сім'ю - не зверталась. Позивач зазначив, що неповнолітні [PERSON], [INFO] залишилися без батьківського піклування, але через відсутність встановленого соціально-правового статусу, над нею неможливо встановити опіку та призначити всі державні пільги як дитині, позбавленої батьківського піклування. У зв'язку з вищевказаним позивач просить суд Позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дітей - [PERSON], та стягнути з них солідарно аліменти на утримання дитини у розмірі 650 грн., але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні 13.07.2016 року категорично заперечував на позовних вимогах та вказав, що він є батьком дитини просив залишити доньку разом з ним. Відповідач [PERSON] у судове засідання 13.07.2016 року не з'явилась, хоча була належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.44, 49). Представник третьої особи - ради опіки та піклування Вікторівської сільської ради у судовому засіданні підтримала вимогу щодо позбавлення відповідачів батьківських прав. Пояснила, що неоднарозово проводила бесіди з батьком, однак до позитивних результатів це не призвело. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника третьої особи та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до статті 19 Конвенції про права дитини, держави - учасниці зобов'язані вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Судом встановлено, що відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] є батьком та матір'ю неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 14.09.2001 року (а.с.13). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Березівської РДА від 18.12.2015 року, згідно рішення комісії з питань захисту прав дітей Березівської РДА від 25.12.2015 року, та згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав виданого Вікторівською опікунською радою від 08.12.2015 року - визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.5-8, 14). Згідно з характеристики на [PERSON] від 09.12.2015 року, складеною головою Вікторівської сільської ради (а.с.15) вбачається, що характеризується з посередньої сторони, зловживає алкогольними напоями. Згідно з характеристики на [PERSON] від 09.12.2015 року, складеною головою Вікторівської сільської ради (а.с.16) вбачається, що вона характеризується з позитивної сторони. Відповідно до ухвали Жашківського районного суду Черкаської області від 23.04.2015 року [PERSON] був госпіталізований для лікування у примусовому порядку до психіатричної лікарні (а.с.17-18). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов складеним депутатами Вікторівської сільської ради, за адресою: [ADDRESS], в родині не створені умови для виховання та догляду дітей (а.с.19). Відповідно до довідок виданих Вікторівською сільською радою [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]., та має відповідний склад сім'ї (а.с.20). З довідки виданої Вікторівською сільською радою вбачається, що [PERSON]. зареєстрована за адресою: [ADDRESS]., та має відповідний склад сім'ї (а.с.21). Відповідно до клопотання притулку для дітей служби у справах дітей Березівської РДА від 07.12.2015 року зазначено про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно [PERSON], [INFO] (а.с.22). Згідно протоколу бесіди від 30.10.2015 року [PERSON] було попереджено про виконання батьківських обов'язків (а.с.23). Відповідно до листа Березівського РЦСССДМ від 11.04.2016 року було повідомлено, що родина [PERSON] опинилася в складних життєвих обставинах (а.с.24). Згідно листа служби у справах дітей Одеської міської ради від 28.04.2016 року [PERSON] за адресою: [ADDRESS] - не проживає (а.с.25). У відповідності з частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України зі змінами та доповненнями (далі - СК України) «Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток». Враховуючи те, що відповідачі по справі жодним чином не були позбавлена інформації стосовно міста перебування своєї дитини, не створювалися перешкоди у спілкуванні дітей з ними та прийманні участі в їхньому вихованні, вище викладенні обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно дітей батьківські обов'язки, покладені на них законом. Відповідно до частини другої статті 157 СК України передбачено: «Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні». Нехтування батьківськими обов'язками з боку матері та батька, на думку суду, принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має права матері та батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору. У судовому засіданні допитана [PERSON], [INFO], повідомила, що її мати взагалі не цікавиться її життям, не пам'ятає коли її бачила останній раз. Останні роки проживала разом з бабусею, яка її виховувала та доглядала. Батько завжди був п'яний. Дуже часто ображав, а тому вона сама вирішила від нього піти до притулку. Батько нічим не допомагає, а лише кричить та п'є. Просила та наполягала на позбавленні батьківських прав відносно матері та батька. Зазначила, що їй краще жити у притулку ніж батьками. Як свідчать положення частини 4 статті 155 СК України: «Ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом». Відповідно до статті 164 СК України встановлено: «Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема,… ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини». Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Виходячи зі статті 18 Конвенції з прав дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. В даному випадку, суд вважає, що є всі підстави для позбавлення батьківських прав відповідачів, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. У преамбулі Конвенції ООН про права дитини визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Зазначене положення також закріплено у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», якою сім'я визнається природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і яка несе відповідальність за створення належних умов для цього. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частина друга статті 166 Сімейного кодексу України передбачає, що особа, позбавлена батьківського піклування не звільняється від обов'язку їх утримання. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Оскільки судом позбавлено батьківських прав відносно відповідачів, а тому підлягає задоволенню і вимога щодо стягнення з останніх аліментів на утримання дитини. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Частиною першою статті 191 СК України передбачено: «Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову».

Outcome: approved