Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

26 вересня 2014 року Публічне акціонерне товариство Миколаївобленерго подало до суду позов про стягнення з відповідача заборгованості оплати за обліково спожиту електричну енергію на суму 115грн.67коп. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що [PERSON] на договірних засадах є побутовим споживачем електроенергії, що постачається філією Снігурівського району, за адресою проживання в [INFO]. У відповідності до умов двостороннього договору та п.20 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ №1357 від 26 липня 1999 року, споживач електроенергії зобов'язаний здійснювати оплату за спожиту електроенергію не пізніше 10 числа наступного за звітним місяця. Згідно даних лицьового рахунку, відповідачем безоплатно спожито електричної енергії на суму 115грн.67коп., заборгованість станом на 24 серпня 2014 року. Провадження у справі було зупинено за ухвалою судді від 03 жовтня 2014 року на час перебування відповідача у складі Збройних Сил України та відновлено 04 листопада 2015 року на підставі повідомлення Снігурівського райвіськомату про демобілізацію [PERSON] У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач позов визнав. Суду пояснив, що заборгованість рахувалася за будинком, який зареєстрований на ім"я його батька, померлого у листопаді 2012 року і належного йому за правом спадкування. 09 листопада 2015 року заборгованість ним сплачено за предствленою суду квитанцією. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, додані до позовної заяви, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідач має реєстрацію за адресою вул.Набережна,34 в с.Юріївка Снігурівського району Миколаївської області. Згідно представленого договору про користування електроенергією побутовим споживачем від 25 квітня 2012 року, [PERSON] прийняв зобов"язання оплати спожитої електроенергії до 10 числа кожного місяця, що слідує за звітним, що вбачається з чинного договору - п.12 (а.с.4). Вказуючи на невідповідність підпису на договорі, відповідач позовних вимог про визнання його недійсним не заявив. За лицьовим рахунком одержувача електроенергії №43450028 сальдо (заборгованість) платежів рівне 115грн.67коп. без обліку планових нарахувань (а.с.3). Борг рахується з серпня 2012 року. На дату подачі позову 26 вересня 2014 року відповідач не виконав прийняте зобов'язання про оплату за діючими тарифами спожитої електроенергії за даними обліку та допустила безоплатне споживання у порушення п.20 Правил користування електричною енергією для населення. Між сторонами мають місце правовідносини, що виникають з зобовязувального права. В силу ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків - ст.611 ЦК України. Відповідач сплатив заборгованість у заявленому розмірі 09 листопада 2015 року. Про таке суду надав квитанцію, датовану 09 листопада 2015 року. З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають залишенню без задоволення, оскільки на час судового розгляду спір відсутній. На підставі ст.88 ЦПК України суд ухвалює про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат по сплаті судового збору на суму 243грн.60коп., яка підтверджується платіжним дорученням №407 від 16 вересня 2014 року (а.с.1), остільки розмір заборгованості сплачено відповідачем після звернення позивача до суду з позовом.

Outcome: approved