Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

30 березня 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду з вищезазначеним позовом, в якому просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на 1/4 частину земельної ділянки площею 9,66 га, що знаходиться на території Клюшниківської сільської ради Миргородського району Полтавської області з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва і належала на підставі Державного акту серія [NUMBER] її брату [PERSON], що помер [INFO] p. Обгрунтовуючи позов посилалася на те, що після смерті [INFO] її рідного брата [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] площею 9,66 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Претендували на спадщину два спадкоємці; - його дочка [PERSON] за заповітом (на 3/4 частки - 7,245 га) та батько [PERSON], який мав обов'язкову частку у спадщині (1/4 частку - 2,415 га). [INFO] року помер [PERSON], який був батьком її та померлого брата, і не встиг свою частку переоформити на своє ім'я. 02 серпня 2013року було відкрито спадкову справу № 354/2013 Першою лубенською державною нотаріальною конторою. (а.с.7). Постановами Першої Лубенської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 02-31/1486, № 02-31/1487 від 29.09.2014 р., [PERSON], та [PERSON], було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину, оскільки був відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку (Державний акт про право приватної власності на землю) на ім'я [PERSON] та [PERSON]. Вважає, що її батько [PERSON] згідно ст.1241 ЦК України мав право на обов'язкову частку у спадковому майні, незалежно від заповіту і подавши до нотаріальної контори заяву - помер, а тому згідно ст. 1276 ЦК України мається перехід права на прийняття спадщини до неї, як спадкоємця. Відповідно до рішення Миргородського міськрайонного суду від 11.02.2015р. в порядку спадкування за заповітом на ? частини земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] площею 9,66 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва було визнано право власності за [PERSON]. Позивачка [PERSON] та її представник згідно довіреності від 27.11.2014р. [PERSON] звернулися до суду із заявою про розгляд справи в їх відсутності, позов підтримали, просили задовольнити його. Відповідачка [PERSON] проти позову не заперечувала, визнала його, направивши до суду заяву, за змістом якої справу просила розглядати у її відсутність. (а.с. 23,55) Відповідач Управління Держземагенства у Миргородському районі Полтавської області в своїй заяві (а.с.31) просили розглянути справу без участі їх представника, при вирішенні справи покладались на розсуд суду. Представники третіх осіб від Першої лубенської державної нотаріальної контори та від виконавчого комітету Клюшниківської сільської ради Миргородського району в судове засідання не прибули. Натомість, від цих учасників процесу подано заяви про розгляд справи у відсутність їх представників. Суд, дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних обґрунтувань. Як встановлено судом, позивачка [PERSON] є дочкою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження ( а.с. 13) та рідною сестрою [PERSON]. Брат позивачки [PERSON] мав у своїй власності земельну ділянку площею 9,66 гектара під кадастровим № [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту серії [NUMBER], розташовану на території земель Клюшниківської сільської ради Миргородського району, підтвердженням чому є копія повідомлення Управління Держземагенства у Миргородському районі Полтавської області № 8577/1 від 28.10.2014 року, що підтверджується листами Управління Держземагенства у Миргородському районі Полтавської області та довідкою СТОВ " Стоколос" ( а.с. 8,11,12). За життя [PERSON] залишив заповіт на все його майно на ім'я дочки [PERSON] ( а.с.4). 28 грудня 2012 року спадкодавець [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть (а.с.5), внаслідок чого відкрилася спадщина. З матеріалів справи вбачається, що спадщину прийняли [PERSON] та [PERSON], який мав право на обов'язкову частку у спадщині відповідно до положень ст. 1241 ЦК України. [INFO] року спадкоємець [PERSON] помер, що підтверджується копією про смерть (а.с.6). Згодом позивачка [PERSON] та відповідачка [PERSON] звернулася до органів нотаріату з наміром оформити та прийняти спадщину після [PERSON] та [PERSON], проте, постановами державного нотаріуса від 29.09.2014 року їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у виді земельної ділянки по причині відсутності на неї правовстановлюючих документів на ім'я [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9,10,36-51). Рішенням Миргородського міськрайонного суду від 11.02.2015р., що набрало законної сили 02.03.2015р. за [PERSON] було визнано право власності в порядку спадкування за заповітом на ? частини земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], площею 9,66 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.16). Згідно вказаного судового рішення встановлено та не потребує доказуванню згідно ст. 61 ЦПК України що спадщину прийняли [PERSON] та дід [PERSON], який мав право на обов'язкову частку у спадщині відповідно до положень ст. 1241 ЦК України. Відповідно до довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки вартість приватизованої земельної ділянки площею 9,66 га з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва складає 276.633,56 грн., то вартість 2,415 га. складає: 69 158, 39 грн. (276.633,56 : 9,66 х 2,415 = 69 158.39 грн.) (а.с.11). Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті Як вбачається зі змісту ст. 1225 ч. 1 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до змісту статті 1241 ч. 1 ЦК України право на обов'язкову частку у спадщині мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Оскільки позивачка є спадкоємцем за законом на частину земельної ділянки померлої особи, з урахуванням обов'язкової частки у спадщині її батька [PERSON] відповідно до положень ст. 1241 ЦК України, вчинила дії по прийняттю такої спадщини після батька, то вона набула право на цю частину земельної ділянки в порядку спадкування, в межах заявлених позовних вимог, виходячи із засад диспозитивності, визначених ст. 11 ЦПК України. Це право ніким не оспорюється, а підстав для визнання спадщини відумерлою немає.

Outcome: approved