Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Черкаської міської ради, треті особи приватний нотаріус черкаського міського нотаріального округу Корчемна М.В., [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Свій позов обґрунтовує тим, що [INFO] померла його баба [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з майнових прав на частину квартири [ADDRESS]. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла йому вказану квартиру [ADDRESS]. Цю квартиру [PERSON] отримала як член ЖБК під час проживання в зареєстрованому шлюбі з його дідом [PERSON] 16 жовтня 1984 року рішенням Придніпровського районного суду шлюб між бабою та дідом було розірвано. Також в судовому порядку було поділено сплачені пайові внески та встановлено порядок користування квартирою. Так, згідно рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 3 січня 1985 року в справі № 2-80/85 право власності на сплачені пайові внески за громадянкою [PERSON] визнано в розмірі 3194 рублі 42 копійки, за [PERSON] на 1784 рублі 32 копійки. Пропорційно до розміру пайових внесків встановлено порядок користування квартирою. В користування [PERSON] перейшли балкон та дві кімнати площею 12,9 кв.м. та 16,9 кв.м. В користування [PERSON] перейшов балкон та кімната площею 12,4 кв.м. Решта приміщень залишено в спільному користуванні. Згідно довідки б/н від 17 лютого 2015 року, за життя [PERSON] повністю сплатила свої пайові внески, але належним чином право власності на квартиру не оформила, що підтверджується довідкою № 8638 від 31 грудня 2014 року. Відповідно до ч. 3 ст. 384 ЦК України член кооперативу, який повністю сплатив пайові внески, набуває права власності на квартиру. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як ро'яснив Вищий спеціалізований суд України своїм листом від 16 травня 2013 № 24-753/0/4-13 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного, садівницького товариства, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, але свідоцтво про право власності не отримав, квартира в житлово-будівельному кооперативі та житловий будинок у садівницькому товаристві входять до складу спадщини. У встановлений ст. 1270 ЦК України він, як єдиний спадкоємець (спадкоємці, що мають право на обов?язкову частку у спадщині відсутні), звернувся з відповідною заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Корчемної М.В. За його заявою було зареєстровано спадкову справу за № 55174747. Правовстановлюючий документ на нерухоме спадкове майно - свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видається нотаріусом згідно Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого в Міністерстві юстиції 22 лютого2012 року за № 296/2. Відповідно до п. 4.18 глави 10 Порядку якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Зважаючи на те, що за життя його бабуся не зареєструвала своє право власності на вказану вище квартиру, нотаріус відмовила йому в видачі свідоцтва про право на спадкове майно за заповітом та роз?яснила його право звернення до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку. Просив суд визнати за ним право власності на відповідну частку в квартирі [ADDRESS]; з метою визначення розміру частки в праві власності на квартиру [ADDRESS], яка відповідає розміру сплачених громадянкою [PERSON] пайових внесків, призначити судову будівельно-технічну експертизу. В судовому засіданні позивач надав суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив суд визнати за ним право власності на 7/10 частин квартири [ADDRESS]. Представник Черкаської міської ради в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій справу просив розглянути без участі представника Черкаської міської ради. Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Корчемна М.В. в судове засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву, в якій справу просила розглянути у її відсутності. Третя особа [PERSON] та його представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, посилаючись на те, що [PERSON] за життя не набула право власності на частину квартири. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 жовтня 1984 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 3 січня 1985 року визнано за [PERSON] право власності на паєнакопичування в кооперативі №75 м. Черкаси в сумі 1784 руб. 32 коп., а за [PERSON] в сумі 3194 руб. 42 коп. Виділено [PERSON] в квартирі [ADDRESS] кімнату площею 12,4 кв.м., вартістю 1764 руб. 14 коп., балкон - 208 руб., підсобне приміщення вартістю 1596 руб. 50 коп. залишено в загальному користуванні. Виділено [PERSON] в квартирі [ADDRESS] кімнату площею 12,9 кв.м. - 335 руб. 15 коп., кімнату площею 16,9 кв.м. вартістю 2484 руб. 10 коп. балкон - 474 руб., підсобне приміщення вартістю 1596 руб. 50 коп. залишається в загальне користування. Після розірвання шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 2 квітня 1985 року серії [NUMBER]. 26 вересня 2012 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений Корчемною М.В., приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу, яким, спадкоємцем квартири [ADDRESS] вона призначила [PERSON] [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 3 вересня 2013 року. 21 жовтня 2013 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Корчемної М.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі - [PERSON] Постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії від 16 грудня 2014 року нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину та запропонувала звернутися до суду, з позовом про визнання права власності на спадкове майно померлої у порядку спадкування, з подальшою його реєстрацією у відповідних органах на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п.3.1. Роз'яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втирати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно п.23 постанови пленуму Верхового суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 грудня 2014 року нотаріус вказує на те, згідно підпункту 4.14 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час іі місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце м спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщин у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Частиною 1 статті 49 Закону України «Про нотаріат» передбачено перелік підстав, за наявності яких нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії. У зв'язку з цим, приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Корчемна В.М. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину та запропонувала звернутися до суду, з позовом про визнання права власності на спадкове майно померлої у порядку спадкування, з подальшою його реєстрацією у відповідних органах на підставі рішення суду. Як вбачається з довідки КП «ЧООБТІ» від 31 грудня 2014 року №8638о, право власності на квартиру [ADDRESS] станом на 1 січня 2013 року не зареєстроване. Відповідно довідки від 17 лютого 2015 року, яка посвідчена головою ЖБК-75, [PERSON] виплатила свій пай, їй була надана частина квартири площею 41,3 кв.м. (2 кімнати з мансардою) у приватну власність. Відповідно до квадратури їй нараховувалися комунальні послуги за адресою: [ADDRESS]. Друга частина квартири, площею 23,9 кв.м. (одна кімната з лоджією) була у [PERSON] - діда [PERSON] В пункті п.3.3. роз'яснень, що містяться у листі №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначає, що у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв'язку з їх втратою та відсутності реєстрації об'єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім'я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Судам при вирішенні справ цієї категорії необхідно згідно із нормами, що регулюють підстави виникнення права власності на нерухоме майно, та нормами щодо складу спадщини перевіряти, чи належав та на якій правовій підставі об'єкт нерухомості спадкодавцеві. У разі смерті члена житлово-будівельного, садівницького товариства, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, але свідоцтво про право власності не отримав, квартира в житлово-будівельному кооперативі та житловий будинок у садівницькому товаристві входять до складу спадщини. Пунктом 8 постанови пленуму Верхового суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми. Які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Відповідно до ч. 3 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Як вбачається з висновку експерта за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи №4/СЕ-16 від 10 лютого 2016 року, житлова кімната №3 площею 12,4 м2, лоджія, площею 2,6 м2 та відповідно допоміжні приміщення спільного користування складають 3/10 частин квартири [ADDRESS], житлові кімнати №6 площею 13,0 м2, №7 площею 17,2 м2, лоджія 4,5 м2 та відповідно допоміжні приміщення спільного користування складають 7/10 части н квартири [ADDRESS]. Відповідно листа Міністерства юстиції України від 21 травня 2005 року, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Суд вважає необґрунтованим твердження представника третьої особи [PERSON]- [PERSON] про те, що [PERSON] за життя не набула права власності на частину квартиру, оскільки не зареєструвала своє право власності відповідно до вимог Закону України Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" з огляду на наступне. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56,Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Розпорядженням міського голови м. Черкаси №29-р від 22 лютого 2016 року «Про перейменування об'єктів топоніміки м. Черкаси» було затверджено зміну назві вулиць міста. Так, [ADDRESS] було перейменовано на [ADDRESS]. Враховуючи що [PERSON], прийняла спадщину після смерті [PERSON], яка померла [INFO], є спадкоємцем за заповітом, але не може отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно, оскільки [PERSON] за життя не оформила правовстановлюючі документи на свою частину квартири, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на 7/10 частин квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO].. На підставі викладеного, ст.ст. 384, 1218, 1223, 1297 ЦК України,

Outcome: approved