Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

17 травня 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач має неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Біологічним батьком дитини є відповідач [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Шлюб із відповідачем не реєструвався. Згідно рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 04.10.2017 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав у відношенні до його малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . На даний час, відповідач [PERSON] не надає допомоги на утримання дитини, у зв`язку із чим позивач вимушена звернутися до суду за захистом її прав. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.05.2019 вказана цивільна справа розподілена судді Радченко Л.А. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21.05.2019 відкрито спрощене позовне провадження по справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 19.09.2019 на підставі розпорядження в. о. керівника Артемівського міськрайонного суду № 723 був здійснений повторний автоматизований розподіл судової справи № 219/5378/19 у зв`язку з відставкою судді Радченко Л.А. згідно рішення ВРП від 16.07.2019, та розподілена судді Шевченко Л.В. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19.09.2019 вказану цивільну справу було прийнято до провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву. В строк, встановлений судом, відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, разом з тим, надала суду заяву (вх. № 31925 від 04.10.2019) про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, він у встановленому законом порядку був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному web-порталі «Судова влада України»). Про причини своєї неявки він суд не сповістив, від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Встановлено, що малолітня дитина - [PERSON] народилася [INFO] , про що 06.11.2012 складено відповідний актовий запис №766. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06.11.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с.5) батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] . Заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 04.10.2017 року [PERSON] , [INFO] , позбавлено батьківських прав відносно його малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Рішення набрало законної сили 07.11.2017 року (а.с.6-8). Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідач, являючись батьком дитини, зобов`язаний згідно ст. 180 СК України утримувати її до досягнення нею повноліття, але матеріальної допомоги на її утримання не надає. В судовому засіданні встановлено, що дитина [PERSON] проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Разом з тим, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ст.179 Сімейного Кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Із наведених доказів вбачається, що сторони проживають окремо, позивач виховує і утримує дитину самостійно. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, проте має можливість утримувати дитину, так як працездатний, аліменти на утримання інших дітей не виплачує, інших обставин, які могли би вплинути на визначення аліментів в іншій частці від заробітку (доходу), аніж просить в своєму позові позивач. А тому позивач довела своє право на стягнення аліментів з відповідача на утримання їх дитини. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, тому на підставі ст. 141 ЦПК України ці витрати підлягають стягненню з відповідача у розмірі 768 грн. 40 коп. на користь держави. Згідно статті 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved