Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

28.02.2018 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, яким просив визнати за ним право власності на нежитлову будівлю, що розташована за адресою: Одеська область, м.Болград, вул.25 Серпня,144-Б, загальною площею 119,3кв.м. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він є власником 61 / 100 частини будівлі за адресою: Одеська область, м.Болград вул.25 Серпня,144, згідно свідоцтва про право на власність, та власником 30 / 100 частини цієї ж будівлі на підставі договору купівлі-продажу від 01.11.2006 року, таким чином йому належить цілком вся будівля за вказаною адресою. У 2005 році він вирішив частину цієї будівлі - за вказаною адресою - реконструювати у житлові приміщення після проведення капітального ремонту, що він і зробив. В результаті декларації про готовність обєкту до експлуатації, що видана Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області 29.11.2017 року, вже житловий будинок за адресою: Одеська область, вул.25 Серпня,144-А , був введений в експлуатацію. Рішенням виконкому Болградської міської ради №17 від 12.01.2018 року житловому будинку, що зявився в результаті реконструкції, була присвоєна поштова адреса: м. Болград вул.25 серпня,144-А, а нежитловій будівлі, яка залишилась нереконструйованою, - була присвоєна поштова адреса: м.Болград, вул.25 Серпня,144-Б. Його, позивача, право на житловий будинок було внесено до речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Однак частина будівлі, яка не була реконструйована у житловий будинок і на яку він має окремий технічний паспорт, залишилась не зареєстрованою, оскільки він, звернувшись до реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції Одеської області для реєстрації його права власності на вказану вище нежитлову частину будинку, отримав відмову в реєстрації через те, що в нього відсутній правовстановлюючий документ на неї, у зв'язку з чим він, позивач, за захистом свого права власності змушений звернутися до суду. У судове засідання позивач не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, та, підтримавши заявою свої позовні вимоги, просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради Одеської області до суду також не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечуючи проти задоволення позовних вимог. Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст.12,13,81,84 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає цивільні справи не інакше, ніж за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд, таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги; кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи; письмові докази, як правило, подаються в оригіналі, але якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу; сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. Згідно зі статтею 328 Цивільного кодексу (ЦК) України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового та майнового права та інтересу. Судом були встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: - згідно договору купівлі-продажу часток нежитлової будівлі від 01.11.2006 року, позивачу належить 39 / 100 часток нежитлової будівлі, що розташована за адресою: Одеська область, м.Болград, вул.25 Серпня, №144 (а.с.5); - згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, це право позивача було зареєстровано за №16366136 (а.с.16); - згідно свідоцтва про право власності від 10.10.2004року за №681, позивачу також належить 61 / 100 часток нежитлової будівлі, що розташована за адресою: Одеська область, м.Болград, вул.25 Серпня,144 (а.с.15); - згідно витягу з рішення ВК Болградської міської ради Одеської області від 20.10.2005р. за №475, позивачу дозволено провести реконструкцію частки існуючих приміщень у житловий будинок ( а.с.17); - згідно акту обстеження стану будівлі від 06.10.2005 року з метою встановлення його відповідності технічним вимогам та визнання житлового будинку придатним для проживання, будівлю можливо реконструювати у житлове приміщення і тоді воно буде придатним для проживання (а.с.20); - рішенням ВК Болградської міської ради за №351 від 20.09.2012р., житловому будинку, що зявився в результаті реконструкції, була присвоєна поштова адреса : м.Болград вул.25 Серпня 144-«А» ( а.с. 37); - рішенням ВК Болградської міської ради за №17 від 12.01.2018р., нежитловій частині будинку, що залишилась нереконструйованою, присвоєна поштова адреса: м.Болград, вул.25 Серпня, 144-«Б» ( а.с. 36); - з технічного паспорту на громадський будинок (нежитлова будівля), що розташований на вул.25 Серпня,144б в м.Болград Одеської області, вбачається, що замовником його є позивач [PERSON], а спірне майно складається з нежитлової будівлі літ."А-ІН", загальною площею - 119,3кв.м.(а.с.7-9); - згідно рішення державного реєстратора від 01.02.2018 року №39454854 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, позивачу відмовлено у державний реєстрації права власності на нежитлову будівлю, що розташована за адресою: Одеська область, м.Болград, вул.25 Серпня№144-Б, - з-за відсутності документу, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на цю нежитлову будівлю (а.с.34); - згідно звіту, оціночна вартість (оцінка) спірної нерухомості, що розташована на вул.25 Серпня, 144б в м.Болград, Одеська область, станом на 08.02.2018року, з урахуванням ПДВ, - становить 77545 грн. (а.с.21-33); - відповідно до заяви представника відповідача [PERSON] міської ради Одеської області, він вимоги позивача визнає повністю, не заперечує проти їх задоволенн. Положеннями ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 318 ЦК України встановлено, що усі суб'єкти права власності є рівними перед законом. Частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, одним з способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документу, який засвідчує його право власності. Таким чином, розглянувши спір всебічно, повно та обєктивно на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що право власності позивача підтверджується вищевказаними доказами, дослідженими судом, що узгоджуються між собою, а також іншими матеріалами справи. Відповідач позов визнав, тому обставини, визнані ним, не підлягають доказуванню у відповідності до ст.82 ч.1 ЦПК України. Судом не встановлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси третіх осіб. Тому,

Outcome: approved