Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

18.03.2016 року Чорноморський державний університет імені [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за навчання. Свої вимоги позивач мотивував тим, що наказом № 721с від 23.08.2012 року відповідачка була зарахована на навчання до Чорноморського державного університету імені [PERSON]. 10 серпня 2013 року з нею укладено контракт № 229/15 про надання навчальних послуг по отриманню вищої освіти за програмою денної форми навчання на спеціальність "Українська філологія" протягом 2012-2016 навчальних років з оплатою за весь період навчання 23300 грн. Наказом № 787-с від 15 жовтня 2015 року [PERSON] була відрахована з навчального закладу за власним бажанням. За фактичний період навчання плату нараховано у розмірі 17659 грн., тоді як внесено 16000 грн. Позивач просить стягнути на його користь заборгованість у розмірі 1059 грн. і понесені судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на задоволенні позову. Представник відповідача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнавав, заперечував проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10 серпня 2012 року між Чорноморським державним університетом імені [PERSON], в особі ректора [PERSON], та фізичною особою [PERSON] було укладено контракт №299/15 про надання навчальних послуг. За вказаним, навчальний заклад зобовязався надати навчальні послуги по отриманню вищої освіти за програмою денної форми навчання на спеціальність «Українська філологія» протягом 2012-2016 навчальних років. Згідно п.3.2 контракту відповідачка зобовязалася своєчасно вносити плату за навчальну послугу в розмірах та у строки, що встановлені контрактом. По п.4.1 вартість за надання навчальних послуг визначається на підставі відповідних розрахунків та станом на 10 серпня 2012 року складає 23300грн.: 5000грн. за перший рік навчання, 5500грн. за другий рік навчання, 6100грн. за третій рік навчання, 6700грн. за четвертий рік навчання. Розмір плати встановлюється за весь строк навчання та не може змінюватися - п.4.2. Учасники договору погодили, що за невиконання або неналежне виконання зобовязань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства (п.5.1). За а.4 п.8.1 контракту дія договору припиняється у разі відрахування замовника-фізичної особи з навчального закладу згідно з законодавством. Укладання контракту відповідає положенням ст.73 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 № 1556-VII, згідно якої вищий навчальний заклад відповідно до законодавства та статуту може надавати фізичним та юридичним особам платні послуги за умови забезпечення надання належного рівня освітніх послуг як основного статутного виду діяльності. Розмір плати за весь строк навчання для здобуття відповідного ступеня вищої освіти, підвищення кваліфікації, а також порядок оплати освітньої послуги (разово, щороку, щосеместрово, щомісяця) встановлюються у договорі (контракті), що укладається між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою, яка замовляє платну освітню послугу для себе або для іншої особи, беручи на себе фінансові зобовязання щодо її оплати. Наказом по університету № 721с від 23 серпня 2012 року відповідачку зараховано на навчання з 01 вересня 2013 року за рахунок коштів фізичних осіб. Згідно наказу № 787-с від 15 жовтня 2015 року [PERSON] було відраховано зі складу студентів університету за власним бажанням. Відрахування проведено з підстави, визначеної п.2 ч.1 ст.46 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 № 1556-VII, а саме за власним бажанням. За наданою позивачем довідкою про заборгованість по відрахованому студенту №1/2-52 від 10.02.2016 року, за фактичний термін навчання з 01.09.2012 року по 19.10.2015 року плата за навчання склала 17659 грн., внесено на оплату 16600 грн., заборгованість станом на 10.02.2016 року складає 1059 грн. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Договір є двостороннім, якщо правами та обовязками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. В силу ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 509 ЦК України визначається поняття зобовязання та підстави його виникнення. Так, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі із договорів. По положенню ст.ст. 526,530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, з дотриманням строку (терміну) його виконання, якщо такий встановлено зобовязанням. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). В силу ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків. Статтею 625 ЦК України визначається, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Враховуючи, що відповідачка в односторонньому порядку порушила умови укладеного з позивачем контракту, допустила часткове невнесення плати за фактичний період навчання, заявлені вимоги знайшли своє обґрунтування та підлягають задоволенню. Окрім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн.

Outcome: approved