Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

16.04.2018 позивач звернулася до суду з позовом до відповідача та просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON],[INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що позивач з 16.09.2000 по 10.10.2013 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO]. Посилається на ту обставину, що після розірвання шлюбу у жовтні 2013 відповідач не приймає жодної участі у вихованні дитини. Зазначає, що відповідач проживає поряд з позивачем та після розірвання шлюбу лише декілька разів приходив до сина в стані наркотичного сп'яніння. При цьому, ні разу не поцікався життям сина, його захопленнями та навчанням, здоров'ям, фізичним та духовним розвитком дитини. Посилається, що вихованням та утриманням неповнолітнього сина займається позивач. Враховуючи вищенаведене, позивач вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно неповнолітнього сина [PERSON] , а тому просила суд задовольнити позов у повному обсязі. 16.04.2018 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою суду від 21.04.2018 провадження у справі було відкрито та призначено в підготовчому судовому засіданні на 06.09.2018 о 14-00 год. Ухвалою суду від 06.09.2018 підготовче засідання було закрито, а справу призначено до судового розгляду на 21.11.2018 о 16.30 год. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Позивач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, представник позивача просить справу слухати у відсутність позивача та у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України. Про причину неявки суд до відома не поставив. Судова повістка, що направлялась на його адресу за зареєстрованим місцем проживання, не була отримана відповідачем. Відповідно до ч. 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, проте на адресу суду направили листа про слухання справи у відсутності їх представника. Також на адресу суду надано висновок № 108-13159 від 21.08.2018 про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Просять ухвалити рішення виходячи з інтересів дитини. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування не здійснюється. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд проходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З матеріалів справи встановлено, що позивач та відповідач з 16.09.2000 по 10.10.2013 перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO] ( а.с. 6-7). З матеріалів справи вбачається, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO], оскільки не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя. Dстановлено, що утриманням та вихованням дитини займається позивач, оскільки батько дитини самоусунувся від виконання обов'язку по утриманню дитини. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Солом'янської районної у м.Києві державної адміністрації за №108-13159 від 21.08.2018, орган опіки та піклування Солом'янської районної у м.Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно характеристики, наданої 15.08.2018 спеціалізованою школою №64 м.Києва вбачається, що [PERSON] навчався з 2008 по 2016 р.р., батько дитини шкільні заходи та батьківські збори не відвідував.. Відповідно до характеристики наданої 09.08.2018 Бердичівським загальноосвітнім навчально-виховним комплексом №4 Житомирської області, [PERSON] навчався з 2016 до 2017 р.р., батько жодного разу не відвідував заклад. Не цікавився навчанням сина, з педагогами не спілкувався. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] з 2017 року навчається у приватному вищому навчальному закладі «Фінансово - правовий коледж», оплату за навчання здійснює позивач по справі. 14.08.2018 під час обстеження умов проживання неповнолітнього [PERSON] за адресою: [ADDRESS] вбачається, що дитина проживає разом з матір'ю, де створені належні умови для навчання, відпочинку та розвитку Як вбачається з матеріалів справи, під час бесіди з співробітниками служби у справах дітей та сім'ї Солом'янської районної у м.Києві державної адміністрації, неповнолітній [PERSON] повідомив, що не заперечує проти позбавлення батьківських прав його батька, про що надав відповідну заяву. Відповідно до психологічного висновку №177 від 04.09.2018 вбачається, що позбавлення батьківських прав [PERSON] не матиме травматичного впливу на психічний розвиток дитини [PERSON] Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, суд вважає встановленим факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків відносно неповнолітнього сина [PERSON]. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст. 16 ЦК України. Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість поданого позову, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved