Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] в якому просить змінити раніше визначений рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області від 03 червня 2010 року в справі 2-98/2010 розмір аліментів та присудити на користь [PERSON] та стягнути з відповідача [PERSON] кошти (аліменти) на утримання дитини [PERSON], в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму на одну дитину із дня пред'явлення позовної заяви про зміну розміру аліментів до досягнення донькою повноліття відповідно до [INFO] В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що 05 березня 2003 року сторони уклали шлюб, який рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області від 09 грудня 2011 року було розірвано. Під час перебування у шлюбі у сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. Рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області від 03 червня 2010 року з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти в розмірі 300 гривень щомісяця, при цьому в рішенні суду не було зазначено про їх індексацію відповідно до вимог закону. Виходячи з викладеного, [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою про зміну розміру аліментів. Позивач у судове засідання не з'явилась до матеріалів справи додала заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглядати справу без її участі. Відповідачу судове засідання не з'явився до матеріалів справи додав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, просить суд розглядати справу без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 березня 2003 року сторони уклали шлюб, який рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області від 09 грудня 2011 року було розірвано. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим виконкомом Новодофінівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області 08 жовтня 2003 року, під час перебування у шлюбі у сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. Рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області від 03 червня 2010 року з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти в розмірі 300 гривень щомісяця, при цьому в рішенні суду не було зазначено про їх індексацію відповідно до вимог закону. Оскільки у відповідача є ще одна дитина в іншому шлюбі, то позивачка вважає за необхідне стягнути з відповідача 1/6 всіх його доходів, (1/3:2 = 1/6), але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму на одну дитину. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. За заявою одержувача суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Як з'ясовано, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини 300 гривень щомісяця, при цьому в рішенні суду не було зазначено про їх індексацію відповідно до вимог закону. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» визначено, що у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року - 1700 гривень, з 1 липня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1853 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Отже, на час звернення позивача до суду з позовом про зміну розміру аліментів 20 квітня 2018 року та на час розгляду справи мінімальний розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років має становити в місяць не менше 930 грн. (1860 грн., 50%),перевищує розмір аліментів, визначених рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області від 03 червня 2010 року. 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням встановлених обставин, які сторонами визнанні, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до рівності прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. Вказане зумовлено зміною чинного законодавства з метою посилення захисту прав дітей на належне утримання та підвищення мінімального розміру аліментів на одну дитину з 30 відсотків до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що в свою чергу є підставою для зміни розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання їхніх спільних дітей. Відповідно суд приходить до висновку про необхідність змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача у твердій грошовій сумі у розмірі 300 гривень на дитину та враховуючи положення законодавства щодо права того з батьків, з яким проживає дитина, вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму на одну дитину із дня пред'явлення позовної заяви про зміну розміру аліментів до досягнення донькою повноліття тобто до 28 вересня 2021 року, відповідно, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом, тобто з 20 квітня 2018 року. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. Відповідно ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави

Outcome: approved