Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, де просить змінити розмір аліментів, призначених за рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 23.05.2010 року, які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], зменшивши їх розмір з ? частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку до 1/6 частини усіх видів (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 23 травня 2010 року з нього на користь відповідача на утримання доньки [PERSON], [INFO], стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття останньої. Однак, 18 червня 2015 року між ним та [PERSON] зареєстровано шлюб. При цьому вони являються батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. На даний час він працює, проте сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] у визначеній раніше судом частці, не має можливості, оскільки нинішня дружина не працює, знаходячись у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-х років. Таким чином, його матеріальний та сімейний стан змінився у зв'язку із укладанням шлюбу та обов'язком утримувати, окрім неповнолітньої доньки [PERSON], іншу малолітню дитину та дружину, зайняту доглядом за малолітньою дитиною. За викладених обставин просить позов задовольнити. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі пославшись на доводи викладені у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, пославшись на доводи викладені в письмовому запереченні. При цьому зазначила, що коштів які стягуються із позивача на її користь на утримання донькт [PERSON] не вистачає, оскільки дитина страждає на хронічне захворювання, потребує регулярного обстеження та лікування в медичних закладах на які потрібні додаткові кошти. У задоволенні позову просить відмовити. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.8). Рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 23 травня 2010 року із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до її повноліття, починаючи з 19 квітня 2011 року (а.с.11). Згідно довідки про доходи №290101771, виданої ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод», позивач працює з 30.05.2017 року на постійній основі станочником широкого профіля, загальна сума доходу за період травень 2017 року становить 360,39 грн.(а.с.12). Відповідно копії свідоцтва про шлюб 18 червня 2015 року виконавчим комітетом Богдано - Надеждівської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровськоїї області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що складено відповідний актовий запис №3 (а.с.13). Копія свідоцтва про народження [PERSON], який народився [INFO] року, свідчить про те, що батьком останнього є позивач [PERSON].(а.с.14). Згідно довідки ТОВ "Юнайтед Табако" відповідач працює займаючи посаду комірника складу готової продукції і отримує постійний дохід (а.с. 39). З наданих відповідачем копій медичних протоколів обстеження неповнолітньої [PERSON] виданих дитячою лікарнею міста Дніпродзержинськ вбачається, що остання має незадовільний стан здоров'я та потребує проходження періодичного лікування (а.с.40-49) Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини, що прийнята 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При цьому, обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним із головних конституційних обов'язків (ч.2 ст. 51 Конституції України). За змістом ст.ст. 180, 182 СК України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до змін у ч. 2 ст. 182 СК України, які набрали чинності 08.07.2017 року мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Аналогічне роз'яснення надане і Пленумом Верховного Суду України і п. 23 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3. При цьому, з аналізу статті 192 й наданих Пленумом Верховного Суду України роз'яснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов'язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову. Згідно вимог ст. 214 ЦПК України суд під час ухвалення рішення про зміну розміру аліментів повинен вирішити, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи вищевикладене те, що позивач працює і сплачує аліменти за рішенням суду на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, приймаючи до уваги проблеми зі здоров'ям останньої, однак у зв'язку з тим, що змінилось сімейне становище позивача, який вдруге одружився, і на утриманні останнього перебуває також малолітній син та дружина, суд вважає, що розмір стягуваних за рішенням суду аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] повинен бути зменшений до 1/6 частини усіх видів (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що: «у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набранння рішенням законної сили». Судові витрати віднести за рахунок позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved