overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

16.01.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 25.10.2013 року він з відповідачкою зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . З відповідачкою сімейні відносини припинилися, спільного господарства вони не ведуть. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, поновлювати шлюбні відносини не бажає, на примирення не згоден, тому просив суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Виходячи з\~викладеного,\~суд вбачає\~за можливе\~розглянути справу\~по суті\~за відсутності\~належним чином\~повідомлених про\~час та\~місце розгляду\~справи сторін. Дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 25.10.2013 року сторони зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис №826. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З матеріалів справи слідує, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, не бажають примиритись, що свідчить про дійсність їх намірів щодо розірвання шлюбу та дає підстави для задоволення позову. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає за необхідне залишити відповідачці прізвище " [PERSON] ". Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

16.02.2015 року позивач звернувся до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він є власником квартири [ADDRESS] в м. Апостолове Апостолівського району Дніпропетровської області, на підставі договору купівлі - продажу від 02.12.2011 року. Право власності зареєстроване комунальним підприємством «Апостолівське бюро технічної інвентаризації» 06.12.2011 року. 23.01.2014 року з моєї згоди в квартирі зареєстровано співмешканку - відповідачку по справі [PERSON]. Фактично у вказаній квартирі відповідачка проживала з січня 2014 року по травень 2014 року, після чого постійне місце проживання змінила, переїхала до своїх батьків, де і мешкає по теперішній час. Відповідачка не сплачує комунальні платежі, участі в утриманні житла не приймає, даним житловим приміщенням не цікавиться та не користується. Добровільно знятися з реєстрації відповідачка [PERSON] не бажає. Вважає, що відповідачка втратила право користування житловим приміщенням, так як відсутня за місцем реєстрації більше шести місяців. Просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням, так як на протязі більше шести місяців відповідачка не користувалася житлом без поважних причин. Позивач в судове засідання не з»явився, подавши заяву про слухання справи у його відсутність. Представник позивача в судове засідання не з»явився, подавши заяву про слухання справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та дату слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім"ї були відсутні з поважних причин понад шести місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 02.12.2011 року придбав квартиру за адресою: [ADDRESS] Відповідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] 06.12.2011 року КП «АБТІ» (а.с.9) Згідно акту депутатського обстеження від 30.01.2015 року за адресою: [ADDRESS] Дніпропетровської області встановлено, що за даною адресою зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] З травня 2014 року [PERSON] за місцем реєстрації не проживає, фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] м. Апостолове Дніпропетровської області (а.с.10) Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачка не проживає за місцем реєстрації більше ніж шість місяців, тому вона повинна бути визнана такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

16.02.2015 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому зазначила, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 04.10.1997 року. Під час перебування в шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO] В даний час відповідач, добровільно матеріальної допомоги їй не надає. Відповідач працює, утриманців не має, інші аліменти не стягуються з нього. В зв'язку з цим вона просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не з"явились, до початку розгляду справи позивач надала заяву, в якій на позові наполягає, просить суд його задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.10.1997 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO] Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтва про шлюб та свідоцтва про народження дитини. В даний час відповідач добровільної матеріальної допомоги позивачу не надає. Позивач сама не в змозі забезпечити нормальне матеріальне становище сина. У відповідності зі ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 ч.1 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В суді встановлено, що стан здоров я та матеріальне становище відповідача задовільні, у нього відсутні інші діти, непрацездатні дружина, батьки, він працює. Інших обставин, які б впливали на можливість сплати аліментів та їх розмір, не встановлено. Тому, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини, враховуючи вищезазначені обставини, в заявленому розмірі, так як відповідач має можливість та зобов язаний їх сплачувати. З відповідача підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого було звільнено позивача при подачі позову. З урахуванням наведеного, на підставі ст.ст.180-184 СК України, ст.ст.10, 57, 60, 209, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

16.02.2016 року до суду заявлено позов, у якому позивач просить розірвати їх з відповідачкою шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, з серпня 2012 року з відповідачкою подружніх стосунків не підтримує, неповнолітня дитина проживатиме з відповідачкою, майнового спору між ними немає. Позивач письмово просив розглянути справу без його участі, позов задовольнити (а.с.3-4, 14). Відповідачка письмово просила розглянути справу без її участі, вимоги позову визнає, не заперечує проти їх задоволення, після розірвання шлюбу вибрала прізвище "[PERSON]" (а.с.15). Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають з серпня 2012 року, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси, спільно не проживають з серпня 2012 року, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

16.02.2016 року позивач [PERSON] звернувся до відповідача [PERSON] із позовною заявою про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 17 листопада 2009 року Громівською сільською радою Новотроїцького району Херсонської області зареєстровано шлюб між ними , актовий запис №17. Від шлюбу мають сина _ [PERSON], [INFO] року народження, який перебуває на утриманні відповідача та за рахунок аліментів, які він сплачує відповідачу. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного. З моменту укладання шлюбу вони тричі проживали окремо, але все ж таки вирішили розлучитися. Фактично їхня сім»я перестала існувати. Просить розірвати шлюб. Позивач надав до суду заяву в якій просить розглядати справу без його участі, на розірванні шлюбу наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до судового засідання не з»явився, хоча належним чином про час, дату та місце розгляду справи двічі була повідомлена. Надала до суду телефонограму згідно якої позов визнає, просить залишити їй шлюбне прізвище. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані правовідносини відносяться до сімейних правовідносин і регулюються нормами сімейного законодавства: ст.105 ч.3,110 ч.1,112 Сімейного Кодексу України, роз»ясненями Пленуму ВС України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя", ст.51 Конституції України, відповідно до яких сім'я охороняється державою. У судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя не можливе. Сім'я зруйнувалася остаточно і відновити її не можливо, оскільки сторони не проживають разом тривалий час. Отже, слід розірвати шлюб. На підставі зазначеного, ст.105 ч.3,110 ч.1,112 Сімейного Кодексу України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

16.02.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] із позовною заявою про розірвання шлюбу мотивуючи це тим, що 09 лютого 1991 року вони з відповідачкою уклали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження Новотроїцького РВРАЦС Херсонської області зроблено запис за № 3 . Від шлюбу вони мають двох синів [PERSON] та [PERSON] які є повнолітнім. Наразі шлюб розпався, вони 18 років проживають окремо. Просить розірвати шлюб. Позивач надав до суду заяву в якій просить розглядати справу без його участі, на задоволенні заявлених вимог наполягає. Відповідач до суду не з»явилася, надала до суду заяву згідно якої просить слухати спаву без їх участі, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані правовідносини відносяться до сімейних правовідносин і регулюються нормами сімейного законодавства: ст.105 ч.3,110 ч.1,112 Сімейного Кодексу України, роз»ясненнями Пленуму ВС України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику розгляду судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя", ст.51 Конституції України, відповідно до яких сім'я охороняється державою. У судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя не можливе. Сім'я зруйнувалася остаточно і відновити її не можливо, адже подружжя тривалий час , а саме 18 років проживають окремо. На підставі зазначеного, ст.105 ч.3,110 ч.1,112 Сімейного Кодексу України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

16.02.2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 09.07.2015 року помер його батько [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку та 1/2 частку житлового будинку №7 з надвірними будівлями і спорудами, розташованого по вул. Кутузова в с. Олексіївка Маловисківського району Кіровоградської області. При житті на випадок смерті батько залишив заповіт, яким заповів спадкове майно йому та сестрі-Романській [PERSON]. Так як батько за життя хворів, він переїхав до нього проживати, здійснював за ним догляд, після смерті за власний рахунок здійснив його поховання, у зв"язку з чим вважав, що заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори подавати не потрібно. Тобто, в установлений законом строк до нотаріальної контори не звернувся. Просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини в два місяці. Позивач в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав посилаючись на вказані обставини. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву в якій просить справу розглянути у їх відсутність, позов визнають. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. 09.07.2015 року помер [PERSON], відповідно до свідоцтва про смерть, серія І-ОЛ № 211792. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку № 123, площею 5,23 га., що розташована на території Мар"янівської сільської ради Маловисківського району, відповідно до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серія І-КР №017071, та на будинок №7, що розташований по вул. Кутузова в с. Олексіївка Маловисківського району Кіровоградської області . На випадок своєї смерті [PERSON] залишив заповіт, яким заповів [PERSON] належну йому земельну ділянку та будинок № 7, що розташований по вул. Кутузова в с. Олексіївка Маловисківського району Кіровоградської області в рівних частках [PERSON] та [PERSON], що встановлено з заповіту від 04.07.2001 року, зареєстрованого в реєстрі № 99. Позивач є спадкоємцем померлого за заповітом, відповідно до ст.. 1234 ЦК України. З матеріалів справи вбачається, що спадкоємець [PERSON] до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька звернувся 16.02.2016 року, але нотаріус відмовила, посилаючись на пропущення встановленого законом строку для прийняття спадщини. В силу ст.. 1272 ЦК України згідно, якої суд може визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, з урахуванням того, що представник відповідача не заперечує проти задоволення позову, позивач є спадкоємцем за заповітом померлого, який на день смерті проживав біля нього, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

16.03.2015 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про надання їй права на укладення шлюбу з [PERSON]. Свою позицію мотивувала тим, що це обопільне рішення її та [PERSON], проте, коли вони звернулись до Відділу ДРАЦС Деснянського РУЮ в м. Києві з метою подати заяву про реєстрацію шлюбу, представниками Відділу ДРАЦС Деснянського РУЮ в м. Києві їм в цьому було відмовлено, у зв'язку з недосягненням нею шлюбного віку. Зазначила, що реєстрація шлюбу відповідає її інтересам та інтересам [PERSON], оскільки вони кохають один одного, її мати не заперечує проти укладення шлюбу, а також, останні планують вагітність, тому просить задовольнити заяву та надати їй право на шлюб. В судовому засіданні заявник, підтримала заяву та просила суд про її задоволення. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні підтримав заяву з викладених в ній підстав, просив суд про її задоволення. Представник Відділу ДРАЦС Деснянського РУЮ в м. Києві в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлялися судом належним чином, причини неявки суду не відомі. Заслухавши заявника, заінтересовану особа [PERSON], які не заперечували проти розгляду заяви за відсутності представника Відділу ДРАЦС Деснянського РУЮ в м. Києві, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Заявник [PERSON] народилась [INFO] року в м. Києві, що підтверджується даними паспорту останньої серії [NUMBER], виданого Деснянським РВ ГУДМС України в м. Києві 03 лютого 2015 року (а.с. 3). На момент звернення до суду заявнику виповнилось 16 років. З наданих суду пояснень заявника та заінтересованої особи [PERSON] вбачається, що звернення до суду з заявою про надання права на шлюб є взаємним і реєстрація шлюбу відповідає їх інтересам. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Статтею 22 СК України передбачено, що шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Згідно ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" № 11 від 21 грудня 2007 року, зазначено, що головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Тому, враховуючи те, що [PERSON] та [PERSON] бажають зареєструвати шлюб, надання права на шлюб відповідає їхнім інтересам, а тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про надання права на шлюб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

16.03.2015 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що, між сторонами було укладено шлюб, від шлюбу у них [INFO] народилася донька [PERSON], відповідач не надає допомоги на утримання доньки, просить стягнути аліменти на неї в розмірі 475 грн. щомісячно до досягнення донькою повноліття. Позивач в судове засідання не з"явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення. [PERSON] являється батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. В порушення вимог ст. 180 СК України, відповідач не допомагає утримувати свою дитину, іншим особам аліменти не платить, має мінливий дохід, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

16.03.2015 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 20.11.2009 року, шлюбні відносини з відповідачем припинені, через постійні сварки та непорозуміння, подальшого сумісного життя і збереження сім'ї не бажає. Позивач в судове засідання не з"явився, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення. 20.11.2009 року між сторонами було укладено шлюб. Шлюбні відносини припинили 01.03.2015 року, через різні характери, непорозуміння, розірвання шлюбу відповідає інтересам позивача, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved