Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

[PERSON] (далі - заявник) 23 грудня 2016 року звернувся до Миронівського районного суду Київської області із заявою про встановлення факту народження особи в певний час, посилаючись на те, що він народився [INFO] у Білоцерківському пологовому будинку, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження. Проте із невідомих йому причин батьки державну реєстрацію його народження в органах реєстрації актів цивільного стану не провели, а тому від часу народження і по даний час він не має жодного документа, який би міг засвідчити його особу. На його звернення до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області було повідомлено про відсутність актового запису про його народження за 1997-2016 роки. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області також надав повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану про його народження. Миронівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області повідомив про неможливість видачі свідоцтва про народження у разі відсутності паспорта громадянина, та рекомендував звернутися до суду. Тому заявник просить у судовому порядку встановити факт його народження [INFO] у м. Біла Церква Київської області. У судовому засіданні заявник та його представник заявлені вимоги підтримали з мотивів і підстав, викладених у заяві, просили їх вимоги задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився. У надісланій до суду заяві начальник Миронівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області просить слухати справу у відсутності їх представника. Суд, заслухавши пояснення заявника та його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що згідно медичного свідоцтва про народження №4д-дублікат від 15 червня 2015 року, підтвердженого [PERSON], [INFO] у Білоцерківському пологовому будинку в м. Біла Церква Київської області у громадянки [PERSON] народився хлопчик /а.с.5/. Вказаний факт підтверджується доказами, що містяться у матеріалах справи, а саме: довідкою Карапишівської сільської ради Миронівського району Київської області від 05.12.2014 №02-43-805 /а.с.6/, актом житлово-побутових умов сім'ї згідно особової справи від 12.11.2014 №02-43-708 /а.с.7/, довідкою Антонінської спеціальної загальноосвітньої школи - інтернату від 01.09.2015 №364 /а.с.8/, витягом з протоколу №12 засідання обласної медико-педагогічної комісії від 26.04.2005 року /а.с. 9-10/, шкільною характеристикою за 2013-2014 рік /а.с.11/, листом від 24.01.2017 №31 директора Антонінської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату [PERSON] /а.с.40-41/, особовою справою №с-9 учня Антонінської школи-інтернату [PERSON] /а.с.44-47/, випискою із історії новонародженого /а.с.48/. Також викладене було підтверджено у судовому засіданні показами свідків [PERSON] та [PERSON], які показали, що дійсно [PERSON] є їх рідним сином, народився [INFO] у м. Біла Церква Київської області. На даний час вони всією родиною проживають у [ADDRESS]. Однак вони своєчасно у встановленому порядку не здійснили реєстрацію його народження, а тому на даний час син не має жодного документа, який би міг підтвердити його особу. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства. Держава зобов'язується забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживає всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. З метою реалізації прав дитини, закріплених у зазначеній Конвенції, статтею 144 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до положень ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі, якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. У разі досягнення дитиною шістнадцяти років державна реєстрація її народження може проводитися за її особистою заявою з пред'явленням паспорта громадянина України. Згідно підпунктів 1 та 2 глави 1 розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма N 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за N 1150/13024, що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма N 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за N 1150/13024 (із змінами), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року N 9. У разі подання до органу державної реєстрації актів цивільного стану дубліката медичного свідоцтва про народження державна реєстрація народження здійснюється після перевірки за даними, вказаними в цьому документі, факту проведення державної реєстрації народження за місцем народження дитини, за місцем проживання батьків дитини на момент її народження. Відсутність актового запису про народження підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану за формою, наведеною у додатку 24 до Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 липня 2008 року N 1269/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 липня 2008 року за N 691/15382 (із змінами). Згідно підпункту 3 глави 1 розділу ІІІ Правил державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем народження дитини або за місцем проживання її батьків чи одного з них. При народженні заявника та після його народження реєстрація факту народження не була здійснена, свідоцтво про народження не видавалось, що підтверджено повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану № 00015951745 від 29 жовтня 2015 року /а.с. 16/. За підпунктом 24 глави 1 розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні у разі досягнення дитиною 16 років державна реєстрація її народження може проводитися за її особистою заявою з пред'явленням паспорта та відповідно до законодавства, яке регулює порядок поновлення актових записів цивільного стану. Згідно пунктів 3.6. та 3.7. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, державна реєстрація народження дитини, яка досягла 16 років, але актовий запис про народження не був своєчасно складений, може бути проведена за її письмовою заявою з пред'явленням паспорта. Складений актовий запис про народження із зазначенням після порядкового номера: "Державна реєстрація з пропуском строку" - включається до книги поновлених актових записів про народження. У тих випадках, коли внаслідок перевірки заяви про поновлення актового запису про народження з'ясувалось, що народження заявника не реєструвалось, відділ державної реєстрації актів цивільного стану (дипломатичне представництво чи консульська установа України) проводить державну реєстрацію народження з пропуском строку. При цьому від заявника додаткової заяви не вимагається. У судовому засіданні також встановлено, що заявник, маючи документ про народження, звернувся до Миронівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про повторну видачу свідоцтва про народження за 1997 рік, однак листом начальника Миронівського РВ ДРАЦС Мінюк Н.А. від 16.12.2016 №02.04-33 йому було повідомлено про те, що дійсно актового запису про народження, складеного відносно [PERSON] [INFO] по Миронівському району Київської області не виявлено та одночасно із цим відмовлено у видачі свідоцтва про народження у зв'язку із відсутністю у заявника паспорта та рекомендовано звернутися до суду /а.с.17/. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги повністю обгрунтовані, та підлягають задоволенню.

Outcome: approved