Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис реєстраційний № 36320 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» заборгованості за кредитним договором № 024/413525-ФМ від 20.02.2008 р. в розмірі 13\~616,67 грн. та 50,00 грн. за вчинення виконавчого напису. Приватний нотаріус мотивував виконавчий напис, тим, що [PERSON] є боржником за кредитним договором № 024/413525-ФМ від 20.02.2008 року укладеним із АТ «Індустріально-експортний банк». Строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 13.12.2020 по 12.05.2021 р. [PERSON] вважає зазначений виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню у зв`язку із тим, що: - виконавчий напис вчинено на кредитному договорі, який не посвідчений нотаріально; - не направленням ТОВ «Фінпром маркет» на адресу [PERSON] вимоги з розрахунком заборгованості; - вчинення виконавчого напису поза межами строку позовної давності. У зв`язку із чим позивач просив визнати таким що не підлягає виконанню виконавчий напис реєстраційний № 36320 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» заборгованості за кредитним договором № 024/413525. Також позивач просить стягнути на його користь понесені позивачем судові витрати. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 08.09.2021 р. відкрито провадження у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Про час та місце розгляду справи сторони повідомлялись належним чином. 04.10.2021 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси витребувано у ТОВ «Фінпром маркет» та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. копії документів, на підставі яких було вчинено оспорюваний виконавчий напис. У судове засідання позивач не з`явився, представник позивача надав до суду заяву в якій просив провести судове засідання за його відсутністю та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. У судове засідання сторони не з`явилися. Про час та місце розгляду справи сторони повідомлялися належним чином. 01.11.2021 р. на адресу суду надійшла заява позивача [PERSON] в якій він просить розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечував. 23.11.2021 року від ТОВ «Фінпром маркет» надійшла заява про визнання позову та зменшення розміру витрат на правову допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України «Про нотаріат»\~(далі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України\~22 лютого 2012 року № 296/5\~та зареєстрований за\~№ 282/20595 зі змінами та доповненнями на час вчинення виконавчого напису (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена\~Глава 14 Закону\~та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно з частиною першою\~статті 39 Закону України «Про нотаріат»\~(далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом\~та іншими актами законодавства України. Відповідно до\~статті 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону\~визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,\~законом\~встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5\~зі змінами визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, із моменту прийняття цієї\~постанови\~і до 10 грудня 2014 р. була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно (п. 1 Переліку). 10 грудня 2014 р. набула чинності\~постанова Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (п. 2 Переліку). Втім, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною\~Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Таким чином, до спірних правовідносин підлягає застосуванню\~постанова Кабінету міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) та постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 р. по справі № 910/10374/17. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» та підпунктами 3.1, 3.3 п. 3 гл. 16 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 3.4. Порядку строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Відповідно до п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, що була чинною на момент прийняття рішення державним реєстратором) кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 20.02.2008 р. між АТ «Індустріально-експортний банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 024/413525 відповідно до умов якого кредитор надає позичальнику кредитні кошти у сумі 11\~000,00 грн. із строком повернення до 19.02.2011 р. із сплатою 19 відсотків річних. Судом досліджено Кредитний договір № 024/413525 від 20.02.2008 р., який укладено в простій письмовій формі без нотаріального посвідчення, а тому нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис на цьому договорі. За змістом Кредитного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 11\~000,00 (одинадцять тисяч) гривень на строк користування 36 (тридцять шість) місяців. Зазначені кошти зобов`язувався повернути в строк до 19.02.2011 року. Судом досліджено виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 12.05.2021 р. за р. № 36320. За змістом виконавчого напису нотаріус пропонує стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» заборгованість за кредитним договором № 024/413525-ФМ від 20.02.2008 р. в розмірі 13\~616,67 грн. та 50,00 грн. за вчинення виконавчого напису. Приватний нотаріус мотивував виконавчий напис, тим, що [PERSON] є боржником за кредитним договором № 024/413525-ФМ від 20.02.2008 року укладеним із АТ «Індустріально-експортний банк». Строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 13.12.2020 по 12.05.2021 р. Суд звертає увагу на той факт, що виконавчий напис вчинено черес 10 (десять) років та два місяці з моменту виникнення права вимоги за кредитним договором № 024/413525-ФМ від 20.02.2008 року, тобто з порушенням норм ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та пп. 3.1, 3.3 п. 3 гл. 16 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи все вищевикладене, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги [PERSON] та задовольняє їх у повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Інші судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. До матеріалів справи додані докази понесених судових витрат на оплату судового збору в розмірі 908,00 грн. та оплату витрат на правову допомогу, а саме договір про надання правової допомоги від 13.04.2021 р., Додаткова угода до договору від 03.09.2021 р., Акт виконаних робіт від 01.11.2021 р. у відповідності до якого витрати на правову допомогу [PERSON] становили 6\~500,00 грн. Відповідно до ч.2 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. А тому суд стягує з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» на користь [PERSON] понесені останнім 50 відсотків витрат на правову допомогу в сумі 3250,00 грн., що документально підтверджені в судовому засіданні, а також стягує сплачений позивачем за подання позову судовий збір в розмірі в розмірі 454,00 грн. та 227 грн. 00 коп. у відшкодування сплаченого нею судового збору при подачі заяви про забезпечення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved