Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

28.01.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 800 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з подальшою індексацією грошової суми аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилається на те, що вона знаходилась у шлюбі з відповідачем, який 16.08.2013 року розірвано рішенням Чугуївського міського суду Харківської області. Від даного шлюбу [INFO] народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. На даний час спільна донька сторін проживає разом із позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні, що підтверджується відповідною довідкою. Відповідач не цікавиться вихованням доньки, не надає матеріальної допомоги на її утримання, ухиляється від виконання своїх обов'язків, незважаючи на те, що має гарний стан здоров'я, отримує досить високий дохід, хоча офіційно не працевлаштований, інших осіб на своєму утриманні не має. На підставі вищевикладеного, у зв'язку із тим, що позивачці не вдалося домовитися із [PERSON] про сплату аліментів у добровільному порядку, [PERSON] і звернулась до суду із даним позовом. Позивачка надала суду заяву, в якій заявлені нею вимоги підтримала повністю та просила суд їх задовольнити, справу розглянути за її відсутність. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак у судове засідання повторно не з'явився, причину неявки суду не доповідав, заяви про розгляд справи у його відсутність не надавав. За таких обставин, відповідно до ст. ст. 169 ч. 4, 224 ч. 1 ЦПК України, суд визнає причину неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, - неповажною, і вирішує справу у відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності зі ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 11 того ж Кодексу вказує на те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Зі ст. 61 ЦПК України слідує, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі статті 181 СК України слідує, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як роз'яснено в п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Частиною 2 ст.18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 16.08.2013 року (а.с.7). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить копія Свідоцтва про народження серії [NUMBER], видане Коробочкинською сільською радою Чугуївського району Харківської області 16.01.2008 року (а.с.8). Згідно копії довідки від 22.01.2016 року, наданої головою вуличного комітету за місцем проживання позивача, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом з чоловіком [PERSON], донькою [PERSON] та іншими дітьми (а.с.9). Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Стаття 183 СК України зазначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - розмiр алiментiв на одну дитину не може бути меншим, нiж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Що ж до максимального розмiру алiментiв, якi стягуються з боржника, то вiдповiдно до ч. 3 ст. 70 ЗУ вiд 21.04.1999 р. №606-XIV «Про виконавче провадження» - вiн не повинен перевищувати 50 % заробiтної плати цiєї особи. Частина 2 ст. 182 СК України зазначає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зі змісту вище приведеного та аналізу зазначених статей слідує, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Розмір аліментів у разі спору у всіх випадках встановлюється судом, при цьому статтею 182 СК України передбачений перелік найбільш вагомих обставин, які мають братися до уваги при визначенні розміру аліментів на дитину. А саме, зокрема - матеріальне становище дитини та загальний матеріальний стан того з батьків, з якого будуть стягуватися аліменти, свідченням чого є величина витрат на утримання себе та членів своєї родини. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону, передбачено статтею 184 СК України. Зі змісту цієї статті слідує, що вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі може заявити не лише стягувач аліментів, а й платник. При цьому підставами для присудження таких аліментів можуть бути нерегулярний та мінливий дохід платника аліментів, а саме: отримання доходу декілька разів на рік, тобто нерегулярно; розмір доходу має велику амплітуду коливань тощо. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд враховує, що відповідно до вимог ЗУ "Про Державний бюджет України на 2016 рік" - з 01 січня 2016 року встановлений прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років - 1 455,00 грн. Обидва батьки повинні нести відповідальність з утримання дитини. Відповідач інших утриманців не має, працездатний та, на думку суду, в рівних частках із позивачкою повинен нести матеріальну відповідальність, а тому відповідно до конституційного принципу верховенства права, з урахуванням потреб дитини та можливостей батька, суд вважає за необхідне присудити з нього аліменти в розмірі 800,00 грн. щомісячно. Крім того, суд вважає за необхідне роз'яснити, сторонам ст. 192 СК України, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в дохід держави в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved