Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

25 червня 2019 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області звернулася [PERSON] з позовом до Товариства з обмеженою відповідальностю «Дніпро» про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним. Ухвалою суду від 26.06.2019 відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження на 10.07.2019. Позивач вказував, що в зв`язку з тим, що договір купівлі-продажу житлового будинку, укладений між нею та відповідачем не посвідчений нотаріально, а отже не є належним правовстановлюючим документом, то [PERSON] прохала суд визнати заначений договір дійсним. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та прохала задовольнити. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро» - директор Голубицький А. І. надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Суд, розглянувши та перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та спірні правовідносини. Судом установлено, що згідно з договором купівлі-продажу, укладеним між продавцем Колективним сільськогосподарським підприємством «Дніпро» в особі його члена [PERSON] та покупцем [PERSON] , зареєстрованим Комсомольською універсальною товарною біржею від 05 травня 1999 року за номером № 154, остання придбала житловий будинок [ADDRESS] ( а.с.7, 8-10,). Згідно з ст. 227 ЦК Української РСР, який діяв в період укладення договору купівлі-продажу, договір купівлі - продажу жилого приміщення повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недотримання цієї вимоги тягне за собою недійсність договору. Статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» в редакції, що діяла на момент виникнення цих правовідносин, угоди, зареєстровані на біржі не підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. За ч. 3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28.04.1978 "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними згідно з ЦК УРСР", якщо угода потребує нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду її правонаступників вправі визнати угоду дійсною. Сторонами не заявлені вимоги щодо розподілу між ними судових витрат, то їх розподіл відповідно до ст. 141 ЦПК України судом не здійснюється. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч. 4 ст. 268 ЦПК України. Отже, потрібно визнати договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , укладений між продавцем Колективним сільськогосподарським підприємством «Дніпро» та покупцем [PERSON] , зареєстрований Комсомольською універсальною товарною біржею від 05 травня 1999 року за номером № 154, - дійсним.

Outcome: approved