Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

28.08.2020 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , та в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на: - житловий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - земельну ділянку передану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0675 га, кадастровий номер 5110600000:01:015:0004, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфимової Т.І., позивачу було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про справо на спадщину. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою підтримала позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належить: - житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору забудови, посвідченого Ізмаїльською нотаріальною конторою 31.01.1967 року за реєстром № 1-303, що підтверджено довідкою КП «Ізмаїльське МБТІ» №1082 від 21.09.2020 року; - земельна ділянка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0675 га кадастровий номер 5110600000:01:015:0004, що знаходиться в [ADDRESS] , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №513759, виданого 19.03.2010 року. Згідно технічного паспорту на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , вказаний житловий будинок збудовано в 1970 році, є завершений будівництвом. Згідно листа № 12/5 - 126 від 23.03.1999 року Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України об`єкти, які були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року прийняттю в експлуатацію не підлягають. Відповідно до листа Державної архітектурно - будівельної інспекції України від 01.09.2011 року № 40 - 12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року», житлові будинки збудовані до 05.08.1992 року не підлягають прийняттю в експлуатацію. Тому, об`єкт нерухомості, розташований за адресою: [ADDRESS] є житловим будинком з надвірними спорудами завершеного будівництвом та не підлягає до здачі в експлуатацію. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 24.07.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якого входить: житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0675 га кадастровий номер 5110600000:01:015:0004, що знаходиться в [ADDRESS] . Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 61569133 від 08.09.2020 року, наданої приватним нотаріусом Єфимовою Т.І., інформація про заповіт складений [PERSON] , померлим [INFO] , відсутня. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України - внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - дружина [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про одруження (а.с.10); - дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.12) та свідоцтвом про одруження (а.с.13), згідно якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище не « [PERSON] », свідоцтвом про шлюб (а.с.14), згідно якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] »; - онука [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження (а.с.15), свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.16), свідоцтвом про смерть (а.с. 17), свідоцтвом про народження (а.с.18), свідоцтвом про шлюбу (а.с.19). Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину. Крім того, встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 30.06.2016 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. 25.11.2015 року, [PERSON] , склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] , [INFO] . Заповіт було посвідчено приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфимовою Т.І. 25.11.2015 року за № 4978. Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №61569294 від 08.09.2020 року, наданої приватним нотаріусом Єфимовою Т.І., заповіт [PERSON] від 25.11.2015 року, зареєстрований за № 4978 не змінювався та не скасовувався. Встановлено, що 20 жовтня 2016 року [PERSON] подала приватному нотаріусу Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфимовій Т.І. заяву про прийняття спадщини за заповітом, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфимової Т.І. №165/02-14 від 11.04.2017 року, позивачу було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про справо на спадщину. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивачів на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved