Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

30.12.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить в порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON] , померлого [INFO] , право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна» розміром 2,50 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі (на місцевості) (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0232631, зареєстрований 05.06.1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 272). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І. № 493/02-14 від 07.10.2020 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала. Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна» розміром 2,50 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі (на місцевості), на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0232631, зареєстрованого 05.06.1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 272, що підтверджено довідкою Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №316 від 23.09.2020 року. Відповідно до актового запису про смерть №36 від 24.06.1996 року [PERSON] померла [INFO] . За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Після смерті [PERSON] згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна» розміром 2,50 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі (на місцевості), на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0232631, зареєстрованого 05.06.1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 272. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР (1963 рік), діючого на час відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 55660464 від 29.03.2019 року, наданою Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлої [INFO] - відсутня. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР (1963 рік), діючого на час відкриття спадщини, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] став її син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.11.1958 року. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 рік), що був чинний на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, вважається таким, що прийняв спадщину. [PERSON] спадщину після матері [PERSON] прийняв шляхом спільного проживання зі спадкодавцем, що підтверджено довідкою виконавчого комітету Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 08.09.2016 року за №1880. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 23.12.2006 року Багатянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер [INFO] . Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна» розміром 2,50 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі (на місцевості) (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0232631, зареєстрований 05.06.1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 272). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 53202106 від 06.09.2018 року, наданим приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Одеській області Веліксар Т.І., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] - відсутня. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Позивач [PERSON] являється двоюрідним братом спадкодавця [PERSON] , що підтверджується архівними довідками КУ «Ізмаїльський архів» Ізмаїльської міської ради за №№ 14-П, 10-П, 10-П/1 від 12.10.2016 року, свідоцтвами про смерть, свідоцтвами про народження, повними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, смерть, народження, актовим записом про шлюб (а.с. 50-64, 66). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем [PERSON] , що підтверджено рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області №500/4726/17 від 13.06.2018 року, тобто вважається таким, що прийняв спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І. № 493/02-14 від 07.10.2020 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Згідно п. 3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved