Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Кривоозерської селищної ради Миколаївської області про визнання дійсним договору №2658 купівлі-продажу нерухомого майна укладеного 08 квітня 1998 року, посвідченого Первомайською філією Південної товарної біржі Миколаївської області, за яким він набув право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Посилаючись, що житловим будинком розпорядитися не може, так як йому стало відомо, що угода купівлі-продажу житлового будинку повинна бути посвідчена в нотаріальному порядку, що стало неможливо внаслідок смерті продавця, позивач просить задовольнити позовні вимоги. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надіслав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача - Кривоозерської селищної ради надіслав до суду клопотання, згідно якого просив розглянути справу без його участі, рішення просив прийняти згідно чинного законодавства. Відповідно до положень ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. З урахуванням положень ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу в без участі сторін, на підставі наявних у справі матеріалів, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду спору. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 08 квітня 1998 року в Первомайській філії Південної товарної біржі Миколаївської області було посвідчено договір №2658 про купівлю-продаж житлового будинку [ADDRESS] , який укладено між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] . На підставі вказаного договору, право власності на житловий будинок [ADDRESS] , зареєстроване за [PERSON] в Первомайському міжміському бюро технічної інвентаризації 24 червня 1998 року в реєстровій книзі за №3, стор.88, за реєстровим №344, про що свідчить відповідне реєстраційне посвідчення. Миколаївська обласна Рада народних депутатів рішенням від 26 квітня 1991 року внесла в адміністративно - територіальний устрій окремих районів такі зміни: зокрема у Кривоозерському районі відновила село Криве Озеро Друге, раніше включене в межі селища міського типу Криве Озеро. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №719-р від 12 червня 2020 року «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Миколаївської області», створена Кривоозерська селищна територіальна громада Кривоозерського району Миколаївської області шляхом об`єднання територій та населених пунктів Кривоозерської селищної та Багачівської, Берізківської, Бурилівської, Великомечетнянської, Гойдаївської, Красненьківської, Кривоозерської, Куряче-Лозівської, Луканівської, Мазурівської, Маломечетнянської, Ониськівської, Очеретнянської, Секретарської, Тридубівської сільських рад Кривоозерського району Миколаївської області. На підставі постанови Верховної ради України №807-ІХ від 17 липня 2020 року "Про утворення та ліквідацію районів" у Миколаївській області утворено Первомайський район у складі, зокрема, території Кривоозерської селищної територіальної громади. Тобто предметом спірного договору купівлі - продажу є житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . Норми про державну реєстрацію правочинів, щодо відчуження нерухомості, введені тільки з набранням чинності ЦК України 2003 року. До цього часу, в тому числі і на час укладення спірної угоди (1998 рік) норми, щодо реєстрації правочинів не були чинними. На той час діяли норми, які передбачали тільки реєстрацію нерухомого майна. Як вбачається з матеріалів справи вимоги щодо реєстрації нерухомого майна позивачем на момент укладання спірної угоди виконано. Відповідно до положень ст.227 Цивільного кодексу України (1963 року), договір купівлі-продажу житлового будинку, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, повинен бути нотаріально посвідчений. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Судом встановлено, що, сторони відповідно до вищезазначеного договору свої зобов`язання виконали. Позивач сплатив [PERSON] обумовлену договором вартість будинку, зареєстрував право власності в БТІ, заселився до будинку, де проживає до теперішнього часу, а [PERSON] прийняв кошти за будинок та передав будинок у власність позивача. Виконати вимоги закону щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку неможливо, так як в Первомайському міжміському бюро технічної інвентаризації право власності зареєстровано за позивачем 24 червня 1998 року, продавець будинку [PERSON] помер [INFO] , що підтверджуються даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Кривоозерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 24 листопада 2017 року. Згідно положень ст.153 ЦК України (1963 року), договір є укладеним, якщо між сторонами досягнуто згоди за всіма істотними умовами. За приписами ч.2 ст.47 ЦК України (1963 року), яка діяла на момент укладення угоди, визначено, що якщо відбулося повне або часткове виконання угоди, що потребує нотаріального посвідчення, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати таку угоду дійсною. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення угоди не вимагається. Враховуючи те, що угода купівлі-продажу фактично відбулася, сторони всі свої зобов`язання за договором купівлі-продажу виконали, нерухоме майно на час укладання угоди було належним чином зареєстроване, нотаріальне посвідчення спірної угоди в нотаріальному порядку не можливо в зв`язку із смертю однієї із сторін, то суд вважає за можливе визнати вищезазначену угоду дійсною.

Outcome: approved