Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з даним позовом до ВАТ «Новоайдарська птахофабрика» в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Єгоренкова Кирила Олеговича про зняття заборони на майно. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] в смт Новоайдар померла її мати - [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Даний будинок належить [PERSON] на підставі Договору дарування, посвідченого 01.02.1992 року державним нотаріусом Новоайдарської державної нотаріальної контори Сумцовою А.Я. за реєстром № 104. Позивач прийняла спадщину після смерті матері, подавши заяву про прийняття спадщини приватному нотаріусу Новоайдарського районного нотаріального округу Луганської області Кузьменко М.С., заява подана 12.11.2018 року за № 292, спадкова справа № 119/2018. Крім позивача, більше ніхто спадщину [PERSON] не приймав. На даний час позивач має намір оформити права на вказаний будинок і з цього приводу звернулася до нотаріуса. Перед посвідченням будь-яких дій щодо нерухомого майна нотаріус має перевірити дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів на наявність обмежень чи обтяжень щодо цього майна. Так, при перевірці даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, виявилося, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є запис про заборону на будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належить [PERSON] . Вказана заборона зареєстрована 07.12.2005 року за № 2667585 Новоайдарською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення без номера Новоайдарської птахофабрики, додаткові дані: архівна дата - 20.08.2001, дата виникнення - 19.07.1983 p., № реєстра - 30; внутр. № 3901063529F248304522, про що свідчить інформаційна довідка про перевірку даних вказаних реєстрів щодо об`єкта нерухомого майна. До теперішнього часу позивачу не було відомо про існування такої заборони. Більш того, як свідчить запис у вищезгаданому правовстановлюючому документі (Договорі дарування від 01.02.1992 року), при посвідченні цього договору нотаріус перевірила відсутність заборони на житловий будинок (пункт 4 Договору). Вказана обставина свідчить про те, що у 1992 році вказана заборона була вже знята, але з невідомих причин це не було зафіксовано належним чином. Крім того, як випливає з тексту договору дарування, дарувальником за цим договором був [PERSON] , який став власником будинку на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого Старобільською ДНК 17.10.1990 року за реєстром № 1399. Будь-які відомості про [PERSON] та причини накладення заборони на будинок позивачу невідомі. Нотаріус Кузьменко М.С. своїм листом від 26.03.2019 року за № 161/02-31 повідомила позивачу, що через існування заборони на нерухоме майно вона не може видати свідоцтво про право на спадщину. Згідно роз`яснень нотаріуса, зняти заборону, накладену на майно, можна лише за заявою особи, за повідомленням якої цю заборону було накладено. Юридична особа - Новоайдарська птахофабрика знаходиться в стадії банкрутства, а фактичне місцезнаходження особи, яка є ліквідатором цього підприємства - арбітражного керуючого Єгоренкова К.О., позивачу невідоме. Існування заборони на спадковий будинок перешкоджає позивачу у реалізації права на спадщину, у зв`язку з чим [PERSON] вимушена звернутися до суду з даним позовом про зняття заборони на майно, за захистом своїх прав. Представник позивача - адвокат Лободюк Н.І. (а.с.24а), яка діє в інтересах [PERSON] на підставі ордеру на надання правової допомоги серії ЛГ №005757 (а.с.24), в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Представник відповідача ВАТ «Новоайдарська птахофабрика» - арбітражний керуючий Єгоренков К.О в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, а також зазначив, що згідно ст. 42 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» до складу ліквідаційної маси житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , не включено (а.с.60). Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Заслухавши пояснення представника позивача - адвоката Лободюк Н.І., дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] в смт Новоайдар померла мати позивача - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.4). Факт того, що позивач [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] , підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.17), свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.18), свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.19) та свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.20). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Даний будинок належить [PERSON] на підставі Договору дарування, посвідченого 01.02.1992 року державним нотаріусом Новоайдарської державної нотаріальної контори Сумцовою А.Я. (а.с.5-6). Згідно копії довідки - характеристики на об`єкт нерухомого майна з матеріалів інвентаризаційної справи Новоайдарського РКПТІ №60 від 20.03.2019 року (а.с.7) житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований на праві приватної власності на підставі Договору дарування, посвідченого Новоайдарською ДНК від 01.02.1992 року, за [PERSON] . Позивач прийняла спадщину після смерті матері, подавши заяву про прийняття спадщини приватному нотаріусу Новоайдарського районного нотаріального округу Луганської області Кузьменко М.С., заява подана 12.11.2018 року за № 292, спадкова справа № 119/2018 (а.с.10). [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №54036393 від 12.11.2018 року (а.с.11), та інформаційною довідкою, наданою 26.03.2019 року приватним нотаріусом Новоайдарського районного нотаріального округу Кузьменко М.С. (а.с.12). На даний час позивач має намір оформити права на вказаний будинок і з цього приводу звернулася до нотаріуса. При перевірці даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, нотаріусом було виявлено, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с.13 - зворотна сторона) є запис про заборону на будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належить [PERSON] . Вказана заборона зареєстрована 07.12.2005 року за № 2667585 Новоайдарською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення без номера Новоайдарської птахофабрики, додаткові дані: архівний номер 2790835LUGANSK20 , архівна дата - 20.08.2001, дата виникнення - 19.07.1983 p., № реєстра - 30; внутр. № 3901063529F248304522. Судом встановлено, що відповідно до пункту 4 Договору дарування від 01.02.1992 року, при посвідченні даного договору нотаріус перевірила відсутність заборони на вказаний житловий будинок. Приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу Кузьменко М.С. своїм листом від 26.03.2019 року за № 161/02-31 (а.с.14) повідомила позивачу, що існування заборони на нерухоме майно унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину. З відомостей, витребуваних судом від державного нотаріуса Новоайдарської ДНК Харченко О.С., за вих. №279/01-16 від 19.07.2019 року (а.с.66) вбачається, що справа ІІ-3 «Розпорядження по накладенню і зняттю заборон відчуження» за 1983 рік, постійного строку зберігання, передана до Луганського обласного державного нотаріального архіву, який знаходиться на тимчасово окупованій території, а саме: [ADDRESS], у зв`язку з чим можливість надання копії архівного запису (повідомлення б/н Новоайдарської птахофабрики) відсутня. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Також статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплений принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обтяженням є заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена законом або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору. Статтею 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON] , яка є власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , та є добросовісним набувачем вищевказаного будинку за договором дарування, в позасудовому порядку можливість вирішити даний спір відсутня, а представник відповідача заперечень проти задоволення позову не надав, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позову. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 16, 321, 391 ЦК України,

Outcome: approved