Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

26.04.2016 позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить ухвалити рішення та розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 28.07.2001 Пішківською сільрадою Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. Від шлюбу є неповнолітня донька [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивача. Свій позов позивач мотивує тим, що їх сім'я розпалася в липні 2015 року за згодою сторін. Подальше спільне життя неможливе, тому і просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зв'явилась, надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність. Позов підтримує, строк на примирення не потрібний, просить відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]», судовий збір з відповідача просить не стягувати. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність. Позов визнає, строк на примирення не потрібний. Суд, розглянувши справу без участі сторін, а тому без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч.2 ст.197 ЦПК України), вивчивши письмові докази, ухвалює рішення про задоволення позову на підставі наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.07.2001, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим Пішківською сільрадою Корсунь-Шевченківського району Черкаської області 28.07.2001, а/з №3 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 28.07.2001 Пішківською сільрадою Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, копію якого додано до позовної заяви (а.с.4). У липні 2015 року сім'я сторін розпалася і з того часу сторони живуть окремо, заперечують проти надання строку на примирення і обоє просять шлюб розірвати, миритися не бажають, що свідчить про розпад їхньої сім'ї. Відповідно до роз'яснень, даних у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей, і з цією метою суд повинен уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу та повно і всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд прийшов до висновку у даній справі, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їх дитини, а тому позов задовольняється і суд розриває шлюб між сторонами. Відповідно до вимог ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд відновлює позивачу її дошлюбне прізвище «[PERSON]» згідно заяви позивача про це. Спору за поділ майна та місце проживання дитини сторони на момент розгляду даної справи не мають. Суд не стягує з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати у справі (сплачений судовий збір) згідно заяви позивача.

Outcome: approved