Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

16.07.2020 [PERSON] звернулась до Зміївського районного суду Харківської області із позовом до [PERSON] в якому просить визнати за нею право власності на 1/2 житлового будинку (літера « [ADDRESS] на неприватизованій земельній ділянці площею 0,0557 га, кадастровий номер 6321710100:01:012:0266, з надвірними будівлями: сарай літ. «Б», гараж літ. «В», погріб літ «Г» літній душ літній душ літ. «Е», убиральня літ. «Д», огорожа № 1, 2. Стягнути з [PERSON] вартість сплаченого судового збору у сумі 840 грн 80 коп. В обґрунтування позову зазначила, що 15.02.2013 між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 54. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалось, внаслідок чого шлюбні відносини були припинені і рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 26.02.2020 шлюб розірвано. За час шлюбу подружжям було набуто спільне майно. Так, 28.09.2013 був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку між [PERSON] та відповідачем [PERSON] . Предметом правочину якого було нерухоме майно: житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на неприватизованій земельній ділянці площею 0,0557 га, кадастровий номер - 6321710100:01:012:0266. Житловий будинок з дерева, обкладений цеглою, зазначений в плані під літ. «А-1», житловою площею 61,9 кв.м., загальною площею 92,4 кв.м. та надвірні будівлі: сарай під літ. «Б», гараж під літ «В», погреб під літ «Г», літній душ під літ. «Е», убиральня під літ. «Д», огорожа № 1, 2. Отже, на думку позивача, вказане вище майно є спільною сумісною власністю, незважаючи на те, що зареєстроване на ім`я відповідача [PERSON] , у зв`язку з чим вона звернулась до суду з позовом про визнання права власності на 1/2 частку спільного будинку подружжя. 03.08.2020 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. 28.08.2020 прийнято до провадження зустрічний позов, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом. 24.12.2020 за заявою [PERSON] його позовну заяву про визнання майна особистою приватною власністю залишено без розгляду. 24.12.2020 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Учасники справи будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення судового засідання не з`явились. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] подав заяву про проведення судового засідання у його відсутність. Позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, відзиву на позов не подавав. Підстав для відкладення судового у зв`язку з неявкою відповідача, визначених ст. 223 ЦПК України не встановлено. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: 15.02.2013 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Після укладення шлюбу прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] . 26.02.2020 Зміївським районним судом Харківської області ухвалено рішення по справі № 621/160/20, Пр. 2/621/332/20, яким позовні вимоги [PERSON] - задоволено. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 15.02.2013 Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 54 - розірвано (а. с. 8) З копії договору купівлі-продажу від 28.09.2013, посвідченого приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Лещенко Л.В. (реєстровий № 2506) вбачається, що [PERSON] продав [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , на неприватизованій земельній ділянці площею 0,0557 га, кадастровий номер 6321710100:01:012:0266, з надвірними будівлями: сарай літ. «Б», гараж літ. «В», погріб літ «Г» літній душ літній душ літ. «Е», убиральня літ. «Д», огорожа № 1, 2 (а. с. 11). Право власності на відчужене [PERSON] майно згідно договору купівлі-продажу від 28.09.2013 підтверджується копією витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /індексний номер 1547003/ (а. с. 12). Згідно звіту про оцінку майна на житловий будинок в літ. "А-1" з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , вартість об`єкта становить 141167,00грн. без врахування ПДВ (а. с. 13 - 26). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному із подружжя грошової компенсації замість його частини у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на квартиру, допускається за його згодою, крім випадків передбачених ЦК України. Суд зазначає, що сторонами по справі не спростовано презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що спірний будинок [ADDRESS] , по взаємній згоді сторін по справі був придбаний, коли сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбу за спільні кошти, тому він є спільним сумісним майном подружжя. З огляду на вищенаведені норми права спірне майно належить сторонам в рівних частках, тобто по 1/2 частці кожному. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 2 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 369 ЦК України, розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне поділити майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] та визнати за сторонами право власності на 1/2 ідеальної частки. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позову, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути 840,80 грн.

Outcome: approved