Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

19 грудня 2013 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що 14 червня 1997 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований виконкомом Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області (актовий запис № 7). Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З вересня 2013 року їхні шлюбні відносини фактично припинилися. З цього часу відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей. Відповідач працює старшим рятувальником СДПЧ-12 Жовтневого району м. Кривого Рогу ГУ ДСНС в Дніпропетровській області, має стабільну заробітну плату і в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Позивач має у власності земельну ділянку (пай), але не працює, на обліку в Софіївському районному центрі зайнятості не перебуває, матеріальної допомоги по безробіттю не отримує і їй обдій важко утримувати на орендну плату та підсобне господарство троє дітей, старша з яких навчається в Криворізькому коледжі економіки та управління Державного вищого навчального закладу Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана. Угоди про добровільну сплату аліментів між позивачем та відповідачем не досягнуто, у зв'язку з цим позивач просить стягувати аліменти з відповідача на утримання дітей в розмірі 2/3 частин усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 19.12.2013 року до досягнення дітьми повноліття на свою користь. Позивач [PERSON] в судовому позовні вимоги підтримує, на задоволенні позову наполягає, посилаючись на обставини викладені у поданій до суду позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечує. Розглянувши матеріали справи, дізнавшись думку позивача, відповідача, враховуючи інтереси як учасників так і їх дітей, посилаючись на положення ст. 141 СК України, згідно яких мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, зокрема, утримання дітей, як матір'ю так і батьком суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із таких підстав. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні за матеріалами справи встановлено, що 14 червня 1997 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований виконкомом Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області (актовий запис № 7) (а.с. 3). Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (а.с. 6), [PERSON], [INFO] (а.с. 8), [PERSON], [INFO] (а.с. 9). З вересня 2013 року їхні шлюбні відносини фактично припинилися. З цього часу відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей. Відповідач працює старшим рятувальником СДПЧ-12 Жовтневого району м. Кривого Рогу ГУ ДСНС в Дніпропетровській області, має стабільну заробітну плату (а.с. 23) і в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Позивач має у власності земельну ділянку (пай), але не працює, на обліку в Софіївському районному центрі зайнятості не перебуває, матеріальної допомоги по безробіттю не отримує (а.с. 11) і їй одній важко утримувати на орендну плату та підсобне господарство троє дітей, старша з яких навчається в Криворізькому коледжі економіки та управління Державного вищого навчального закладу Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана (а.с. 22). Угоди про добровільну сплату аліментів між позивачем та відповідачем не досягнуто. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" розмір відрахувань із заробітної плати та інших доходів у разі стягнення аліментів становить 50% заробітної плати боржника. Загальний розмір усіх відрахувань при кожній виплаті заробітної плати не може перевищувати 50% заробітної плати, яка належить до виплати працівникові, в тому числі при відрахуванні за кількома виконавчими документами. За таких обставин, суд вважає, що слід стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з 19.12.2013 року на користь матері дітей [PERSON], так як він не заперечує проти цього. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На цій підставі слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 229,40 грн. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved