Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

[PERSON] 27.05.2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, в якому зазначає, що рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 03.03.2014 року розірвано шлюб між нею та відповідачем. Від спільного подружнього життя у них народилися діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть, відповідач матеріально не забезпечує дітей, які проживають спільно з нею та перебувають на її утриманні та вихованні. Просить стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей: синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], щомісячно, у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але неменше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, дала пояснення, аналогічні, викладеним у позові, а також додатково пояснила, що відповідач може працювати, але не хоче, інших утриманців немає, не хворіє. Відповідач [PERSON] в судове засідання вдруге не з"явився, хоч про день та місце слухання справи був належно повідомлений. Письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються до суду не надіслав, не повідомив про причини неявки до суду, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не поступало. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що: сторони з 14.01.2004 року по 03.03.2014 року перебували у шлюбі (а.с.4), від якого мають сина - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.5-6); діти проживають з позивачкою і перебувають на її утриманні (а.с.7); позивач одна виховує синів, відповідач не бере участі у вихованні дітей та не допомагає матеріально. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.183 цього ж Кодексу частка заробітку/доходу/, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом та ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що сторони проживають окремими сім"ями в різних населених пунктах, позивачка виховує і утримує дітей, відповідач добровільно не дає кошти на утримання дітей, а таку можливість має, так як може працювати, оскільки не є похилого віку, будь-яких доказів про його непрацездатність суду ним не представлено, інших утриманців немає, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться, а тому позивач доказала своє право на стягнення аліментів із відповідача на їхні діти. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки з позовом позивач звернулася 27.05.2014 року, аліменти на утримання дітей підлягають стягненню з цієї дати. Таким чином, позовні вимоги позивачки ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню. В порядку, визначеному ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в сумі 243.60 гривень. А тому,

Outcome: approved