Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

20 травня 2019 року заявник звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області із вказаною заявою, в якій просив встановити юридичний факт, а саме: що померлою [INFO] особою (відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.02.1990 року) є [PERSON] - чоловік [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , що є матір`ю [PERSON] . В судове засідання заявник не з`явився, однак його представником подано заяву, відповідно до якої представник просив слухати справу за його відсутністю, заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи, Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області, у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. Суд, враховуючи заяви, подані сторонами по справі, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин повноту їх з`ясування і доведеність, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. По справі судом встановлено наступні фактичні обставини. [INFO] померла мати заявника, [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилася відповідна спадщина, за оформленням якої заявник звернувся до приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Капшук Є.В. шляхом подання заяви. Своїм листом від 02.05.2019 року за вих. № 63/02-14 приватний нотаріус повідомила [PERSON] про неможливість встановити факт належності спадкового майна спадкодавцю на праві особистої приватної власності, оскільки ім`я чоловіка померлої (нерідного батька заявника) в різних документах вказується по-різному (в одному випадку [PERSON] , а в іншому [PERSON] ). Тому нотаріусом рекомендовано заявнику звернутися до суду за встановленням відповідного юридичного факту. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 19.05.1956 року, він народився [INFO] . Матір`ю заявника є [PERSON] , а батьком - [PERSON] (з яким у подальшому [PERSON] розірвала шлюб). 06.11.1959 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , що вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 29.12.1984 року (актовий запис № 28), в результаті чого [PERSON] змінила своє прізвище на [PERSON] . [INFO] [PERSON] , чоловік мати заявника, помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (актовий запис № 6) від 09.02.1990р., в якому він вказаний, як [PERSON] . Також до заяви [PERSON] додані такі документи на ім`я [PERSON] , як пенсійне посвідчення № [NUMBER] , посвідчення водія, видане 19.03.1955 року, переселенський квиток [NUMBER] від 24.12.1968 року. Зокрема, із вказаного переселенського квитка вбачається, що він виданий на ім`я [PERSON] , [INFO] із наступним складом сім`ї: [PERSON] 1935 року - дружина, [PERSON] 1955 року - син, [PERSON] 1956 року - син, [PERSON] 1958 року - син, [PERSON] 1960 року - син. Згідно паспорту брата заявника [PERSON] [INFO] та його свідоцтва про народження, батьком вказаний [PERSON] . За таких підстав, з перелічених документів вбачається, що померла [INFO] особа є чоловік мати заявника (спадкодавця) - [PERSON] , а його ім`я [PERSON] було зазначено в деяких документах (зокрема, у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] від 09.02.1990 року) помилково. Таким чином, внаслідок наявності розбіжностей в імені чоловіка мати [PERSON] , які містяться, з одного боку, у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян ( [PERSON] ), а, з іншого боку, в свідоцтві про смерть ( [PERSON] ), заявник не можу реалізувати своє право на одержання свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України, тобто набути права власності на спадкове майно, оскільки нотаріус не може з`ясувати, чи належало спадкове майно матері заявника на момент її смерті на праві особистої приватної власності, чи ні. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік фактів, які встановлює суд, розглядаючи справи в окремому провадженні, визначений в ч.1 ст. 315 ЦК України. Однак цей перелік не є вичерпним. Так, відповідно до ч.2 названої статті ЦК сказано, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення факту того, що померлою [INFO] особою є саме [PERSON] - чоловік [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , що є матір`ю заявника, необхідно для оформлення спадщини, тобто має юридичне значення. Таким чином, суд вважає доведеним юридичний факт, який заявник просить суд встановити.

Outcome: approved