Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

17 жовтня 2017 року позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 09 серпня 2008 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Смолигівською сільською радою Луцького району Волинської області, актовий запис № 3. Від шлюбу у них народилось двоє дітей: дочка - [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Понад 2 роки вони з відповідачем разом не проживають. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, участі в їх вихованні не приймає, не цікавиться навчанням дочки. Діти проживають разом з позивачем і знаходяться повністю на її утриманні. На даний час позивач знаходиться у важкому матеріальному становищі. Її заробітної плати не вистачає для належного матеріального забезпечення двох малолітніх дітей, адже діти потребують постійної уваги, турботи та догляду, крім того, часто хворіють і потребують регулярного лікування та оздоровлення. Будь-яких інших виплат на дітей позивач не отримує. Угоди щодо добровільної сплати аліментів з відповідачем не досягнуто. Відповідач є працездатним і може надавати матеріальну допомогу на утримання своїх неповнолітніх дітей. На його утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків немає, стягнення за виконавчими листами з нього не проводиться. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. на кожну дитину, всього 4000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення ними повноліття. 13 листопада 2017 року до суду надійшла заява [PERSON] про уточнення позовних вимог, зокрема, позивач просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на кожну дитину. Просить розгляд справи проводити без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився. Судова повістка про місце, дату і час розгляду справи надіслана відповідачу рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням за його зареєстрованим місцем проживання. Із документів, доданих позивачем до позовної заяви вбачається, що відповідач відповідно до контракту проходить військову службу у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу. Відповідно до ст. 202 ЦПК України суд може зупинити провадження у справі у випадку перебування сторони на строковій військовій службі або альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання. Факт притягнення сторони до виконання державного обов'язку може бути підставою для зупинення провадження у справі, коли така особа не може протягом тривалого часу з'явитися до суду і коли є потреба одержати від такої сторони особисті пояснення. Разом з тим, у вказаній справі позивачем подано достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і потреби щодо необхідності заслухати особисті пояснення відповідача суд не вбачає, а тому, вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі поданих доказів та в порядку ст. 224 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 09 серпня 2008 року між сторонами зареєстровано шлюб, що стверджується копією свідоцтва про шлюб від 09 серпня 2008 року (а.с.4). Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: дочка - [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про їх народження та з яких вбачається, що їх батьком є відповідач [PERSON] (а.с. 5,6). Із довідок Торчинської амбулаторії загальної практики сімейної медицини від 02 жовтня 2017 року вбачається, що діти знаходяться на обліку у лікаря педіатра, часто хворіють, у зв'язку з чим періодично лікуються амбулаторно (а.с.5). Судом встановлено, що відповідач не приймає належної участі в утриманні своїх неповнолітніх дітей. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частинами 1,2 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем не надано жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували його непрацездатність, наявність на утриманні інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також ту обставину, що він неспроможний сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі. Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 1 травня 2017 року становить - 1426 грн., від 6 до 18 років - 1777 грн. Виходячи із норм СК України, обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається рівною мірою на матір і батька. Враховуючи зазначене, а також положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 СК України, відповідно до яких під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення повністю. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. Згідно з п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved