Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

20.11.2014 року позивач Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації в інтересах малолітнього [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], третя особа прокуратура Голосіївського району м. Києва, [PERSON] про позбавлення батьківських прав та накладення арешту на житло та майно дитини. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач [PERSON] є одинокою матір'ю [PERSON]. Відомості про батька дитини внесені до свідоцтва про народження дитини і слів матері, на підставі ч.1 ст. 135 СК України. Оскільки відповідач неналежно виконувала свої батьківські обов'язки, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 13.11.2013 року у неї було відібрано дитину без позбавлення батьківських прав, опікуном малолітнього призначено бабусю [PERSON]. Позивач також вказує, що наразі [PERSON] жодним чином не приймає участі у вихованні та матеріальному утриманні сина, від виконання своїх батьківських обов'язків ухиляється, за місцем своєї реєстрації не проживає. Враховуючи, що відповідач не виконує покладені на неї законодавством обов'язки по вихованню дитини, 17.11.2014 року Комісія з питань захисту прав дитини прийняла рішення щодо необхідності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON]. З огляду на таке, позивач просив суд позбавити відповідача батьківських прав відносно сина, а також накласти арешт на житло дитини за адресою [ADDRESS]. Представник позивача надав суду заяву, відповідно до якої зазначив, що позовні вимоги підтримує з огляду на обставини, викладені в поданому раніше Висновку Органу опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києва державної адміністрації. Просив справу слухати за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до законодавства. Представник прокуратури Голосіївського району м. Києва зазначив, що на підставі та з урахуванням документів, поданих до суду позивачем Службою у справах дітей, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Третя особа, [PERSON], надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та вказала, що вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Суд, врахувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, проходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 164 ч.1 п. 2 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються він виконання своїх батьківських обов'язків. У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. В судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON], [INFO], є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 28.11.2012 року. Як установлено з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження згідно з ч.1 ст. 135 СК України №00011420718, відомості про батька [PERSON] внесено до свідоцтва за вказівкою матері. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 13.11.2013 року, яке набрало законної сили 11.12.2013 року, малолітнього [PERSON] відібрано у матері без позбавлення батьківських прав, оскільки остання систематично порушувала покладені на неї обов'язки по вихованню сина, а також стягнуто аліменти, які підлягають сплаті на користь опікуна дитини. З огляду на таке, Розпорядженням Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації №780 від 25.12.2013 року [PERSON] надано статус дитини, що позбавлена батьківського піклування. Як вбачається з позову, відповідач [PERSON] свої батьківські обов'язки щодо сина не виконує, участі в його утриманні не приймає, не дбає про фізичний та духовний розвиток дитини, не спілкується, не дбає про засвоєння загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших цінностей. Зокрема, як вбачається з Листа Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві від 17.07.2014 року за вих.. №2573/10, згідно матеріалів виконавчого провадження з виконання рішення суду від 13.11.2014 року, відомості по сплату аліментів [PERSON] на користь [PERSON] відсутні. Крім того, як встановлено з листа Голосіївського районного в м. Києві Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 30.09.2014 року за вих. №1102, [PERSON] за місцем реєстрації не проживає, місце її фактичного проживання батькам невідомо, на контакт з сином відповідач не йде, не займається його вихованням. Відповідно до листа Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» від 23.10.2014 року за вих.1608, мати малолітнього [PERSON] за місцем реєстрації не проживає з січня 2014 року, про стан та здоров'я сина не турбується, вихованням та утриманням дитини займається бабуся. Як вбачається з Висновку Голосіївської районної в м. Києві адміністрації №100-10552 від 17.11.2014 року, місцезнаходження [PERSON] наразі невідоме, остання за місцем реєстрації не проживає. Своїх обов'язків відносно сина не виконує, участі в його вихованні та матеріальному утриманні жодним чином не приймає, малолітня дитина проживає з бабусею-опікуном. Оскільки [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації прийшов до висновку про необхідність позбавлення останньої батьківських прав відносно [PERSON]. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає доведеним факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків, з огляду на що вбачає необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO]. Приймаючи рішення про накладення заборони на відчуження житла малолітнього [PERSON], [INFO], а саме квартири за адресою [ADDRESS], суд керувався наступним. Відповідно до ст.. 17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Як вбачається з Акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 14.03.2014 року та довідки КП «ЖЕО-110 Голосіївського району» від 25.06.2014 року за вих. №1595, малолітній [PERSON] проживає в квартирі за адресою [ADDRESS]. За таких обставин, враховуючи необхідність забезпечити збереження житла малолітнього [PERSON], суд вбачає підстави для накладення заборони відчуження на вказане житло до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved