Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до АТ КБ «Приватбанк» за участі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Міщук Тетяни Андріївни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги мотивовано тим, що 06.02.2020 року позивачу стало відомо, що 08.11.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. вчинено виконавчий напис та зареєстровано в реєстрі за № 18925, в якому пропонується звернути стягнення заборгованості на підставі цього виконавчого напису на користь ПАТ КБ «Приватбанк» з [PERSON] не сплачену в строк за кредитним договором б/н від 18.10.2012 року. У виконавчому написі зазначено, що строк за який провадиться стягнення - чотири роки одинадцять місяців дванадцять днів, а саме з 18.10.2012 року по 30.09.2017 року. Сума, що підлягає стягненню складає 78\~033, 91 грн., в тому числі: 194184 грн. заборгованість за тілом кредиту; 66899, 98 грн. заборгованість за відсотками; 5000 грн. заборгованість з пені та комісії; 500 грн. штраф (фіксована частина); 3692, 09 грн. штраф (відсоток від суми заборгованості). ПАТ КБ «Приватбанк» пред`явив на примусове виконання виконавчий напис до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. 15.02.2019 року державним виконавцем Міщук Т. А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 58392271. 27.08.2019 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП № 58392271 відповідно до якої здійснюється відрахування із доходів боржника у розмір 20 % відрахування із заробітної плати. Загальна сума яка підлягає стягненню із боржника складає 87986, 30 грн., з яких 79833, 91 грн. борг, 7983,39 грн. виконавчий збір, 169 витрати виконавчого провадження. Постанову для виконання направлено в ТОВ «Торговий дім «Київхліб». З січня 2020 року проводиться щомісячне стягнення з заробітної плати [PERSON] . Позивач вважає, що вчинення виконавчого напису не відповідає вимогам закону та виконавчий напис не підлягає виконанню з наступних підстав: По-перше, статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. При цьому у виконавчому написі від 08.11.2017 року за реєстр. № 18925 Нотаріус зазначає, що строк по Кредитному договору № б/н від 18 жовтня 2012 року за який провадиться стягнення - чотири роки одинадцять місяців дванадцять днів, а саме: з 18.10.2012 року по 30.09.2017 рік, чим порушив ст. 88 Закону України «Про нотаріат», відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. По-друге, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» про безспірність заборгованості. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, процентів за користування кредитом у виконавчому напису зроблено Відповідачем одноособово без урахування думки та позиції позивача, як сторони за кредитним договором та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Сума, що підлягає стягненню, яка зазначена у оскаржуваному написі складає 78 033 (сімдесят вісім тисяч тридцять три) гривні 91 коп., з яких тіло кредиту 1941,84 грн., а борг за процентами, нарахованими за 4 роки та 11 місяців - 66 899,98 грн., тобто проценти нараховано за ставкою 690 % річних. За словами позивача йому не повідомлялось кредитором про таку надзвичайно високу ставку процентів за користування кредитом. Крім того, оскаржуваним написом стягнуто заборгованість з пені та комісії -5000 грн., при цьому не розділяючи вказані поняття, хоча різними є їх правова природа та строки позовної давності. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення (ч.3ст.549 ЦК України). Комісією є операційних дохід банку за наданими послугами, сума якого обчислюється пропорційно сумі активу чи зобов`язання або є фіксованою. Комісія є платою за надання банком послуг (п. 2.4, глави 2 розділу II Правил бухгалтерського обліку доходів і витрат банків України, затверджених постановою НБУ №255 від 18.06.2003 року. Також, у виконавчому написі зазначено стягнення з боржника 2 штрафів у розмірі 500 грн. (фіксована складова), 3692, 09 грн. штраф (процентна складова), пені та комісії у розмірі 5000 грн. Вважає, що стягнення 3 видів неустойки за порушення умов кредитного договору є неправомірним оскільки прямо суперечить нормам ст. 61 Конституції України, виходячи з наступного: Постановою Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 21.10.2015 року по справі № 6-2003цс15 висловлено наступну правову позицію, щодо одночасного стягнення пені та штрафних санкцій за несвоєчасне виконання зобов`язань по кредитному договору. Просив суд, визнати виконавчий напис від 08.11.2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р. О. та зареєстрованого в реєстрі за № 18925 про стягнення заборгованості на підставі цього виконавчого напису на користь ПАТ КБ «Приватбанк» з [PERSON] не сплачену в строк за кредитним договором № б/н від 18.10.2012 року в сумі 78033,91грн., таким, що не підлягає виконанню, стягнути судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили. 03.04.2020 року на адресу суд надійшли письмові пояснення представника відповідача ПАТ КБ «Приватбанк»,в яких зазначено, що позичальник [PERSON] з кінця 2012 почав користуватися кредитними коштами, певний час сумлінно виконував умови кредитного договору, сплачуючи заборгованість за договором (у тому числі відсотки, пеню та комісії погашення відображені у розрахунку заборгованості в графі «Сума погашення за наданим кредитом»), а отже [PERSON] визнав свої зобов`язання за кредитним договором та розміри встановлених обов`язкових платежів. Крім того, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше 3 років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Представник третьої особи Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. в судове засідання не з`явився, надав суду копії документів на підставі яких був вчинений виконавчий напис № 18925 від 08.11.20177 року. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так,\~в судовому\~засіданні достовірно\~встановлено,\~що 08.11.2017\~року приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Швецем\~Р.О.\~вчинено виконавчий\~напис та\~зареєстровано в\~реєстрі за\~№18925,\~в якому\~пропонується стягнути\~заборгованість на\~підставі цього\~виконавчого напису\~на користь\~ПАТ КБ\~«Приватбанк» з\~ [PERSON] \~не сплачену\~в строк\~за кредитним\~договором б/н від 18.10.2012 року. У виконавчому написі зазначено, що строк за який провадиться стягнення - чотири роки одинадцять місяців дванадцять днів, а саме з 18.10.2012 року по 30.09.2017 року. Сума, що підлягає стягненню складає 78 033, 91 грн., в тому числі: 194184 грн. заборгованість за тілом кредиту; 66899, 98 грн. заборгованість за відсотками; 5000 грн. заборгованість з пені та комісії; 500 грн. штраф (фіксована частина); 3692, 09 грн. штраф (відсоток від суми заборгованості) (а.с.13). 15.02.2019 року державним виконавцем Міщук Т.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 58392271 (а.с.14). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 5 липня 2017 року по справі 6-887цс17 за результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. З доданих до заяви про вчинення виконавчого напису документів вбачається, що відповідач ПАТ КБ "Приватбанк" надав розрахунок заборгованості по договору № б/н від 18.10.2012 р. станом на 30.09.2017 р. замість виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що розрахунок заборгованості не включено до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» належним документом, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення є первинний документ, оформлений відповідно до вимог ст. 9 зазначеного вище Закону. Згідно п. 1.10 розд. 1 Положення про організацію операційної діяльності у банках України, затвердженого постановою НБУ №254 від 18.06.2003 р., особовий рахунок - рахунок аналітичного обліку операцій з клієнтами банку, що здійснюються відповідно до укладених між банком і клієнтами договорів. Обов`язкові реквізити особових рахунків та виписок банку з них встановлені п. 5.5 Положення. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Інформація про стан особових рахунків клієнтів може надаватись їх власникам, уповноваженим власниками рахунків особам та державним органам, які мають право на отримання такої інформації згідно із законодавством України (п.п. 5.6, 5.8 Положення). Оскільки розрахунок заборгованості не є первинним документом, в ньому не фіксується будь-яка господарська операція, безспірність вимог відповідача при вчиненні виконавчого напису не могла бути доведена цим документом. З матеріалів справи вбачається, що строк, за який проводиться стягнення, - більше чотирьох років, а саме з 18 жовтня 2012 року по 30 вересня 2017 року, що значно перевищує загальну позовну давність тривалістю у три роки, встановлену статтею 257 ЦК України. За встановлених обставин оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved