Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Херсонської міської ради про визнання права власності в порядку набувальної давності, посилаючись на те, що на підставі ордера № 8 від 01.12.1987 р.,виданого Херсонським філіалом ВАТ «Свемон-Південь» його батькові [PERSON] та членам його сім?ї у складі дружини [PERSON] , сина [PERSON] та дочки [PERSON] була надана квартира [ADDRESS] . З 1987 року вказана квартира була єдиним місце проживання [PERSON] , він сплачував комунальні послуги, здійснював нагляд за технічним станом квартири, проводив поточний ремонт. Підприємство, що видало ордер, на сьогоднішній день ліквідоване, а будинок, в якому знаходиться спірна квартира на баланс комунальної власності міста непереданий, балансоутримувача не має, він є безхазяйним. Херсонською міською радою було відмовлено в реєстрації права власності на безхазяйне нерухоме майно, а саме будинок [ADDRESS] , оскільки рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні від 20.01.2014 року відмовлено у взятті на облік безхазяйного нерухомого майна на підставі п.88 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно. Оскільки право власності на багатоквартирний будинок не зареєстровано, позивач позбавлений можливості скористатися своїм правом на приватизацію житла та в подальшому на вільне володіння та розпорядження ним. Разом із тим, з 1987 року, тобто більше 10 роківПасічник [PERSON] добросовісно, відкрито та безперервно проживав в своїй квартирі. У зв`язку з чим на підставі\~ст. 344 ЦК України\~просив суд визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку набувальної давності. Представник відповідача Херсонської міської ради надав до суду відзив, згідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Вважає позовні вимоги не аргументованими та такими, що не підлягають задоволенню. Позивач вселився до квартири, яка є предметом спору, згідно ордеру №8від 01.12.1987 року, виданого Херсонською філією ВАТ «Свемон-Південь», яким, позивачу, надано право на вселення та користування житловим приміщенням. Тож, на момент заволодіння майном, позивач знав, що власником квартири є інша особа, а тому і підстав набуття права власності на квартиру у нього не може бути. Так, добросовісність позивача на зазначений ним як початковий момент заволодіння квартирою була відсутня, оскільки він знав, що власником житлового будинку є ВАТ «Свемон-Південь». Крім того, ВАТ «Свемон-Південь» припинило свою діяльність лише 21.07.2016 року, про що свідчить інформація з державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Таким чином, квартира вибула з власності підприємства тільки у 2016 році. Тобто на думку представника відповідача подача даної позовної заяви є передчасною, оскільки добросовісне користування позивачем квартирою триває лише неповних 3 роки. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 31.01.2019 р. відкрито провадження у справі за правилами загального провадження. УхвалоюХерсонського міського суду Херсонської області від 04.07.2019 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.06.2020 р. провадження у справі було зупинено у зв`язку зі смертю позивача [PERSON] , який помер [INFO] , до вступу у справу правонаступників. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.12.2020 р. провадження у справі було поновлено. Залучено до участі у справі правонаступника позивача [PERSON] [PERSON] , який є батьком померлого. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Вимоги про стягнення з відповідача судових витрат не підтримала. Представник Херсонської міської ради позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, але при вирішенні справи покладалася на розсуд суду. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно до статей\~2,\~4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя суд, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 1\~ст. 344 ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно(набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 344 ЦК України особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Відповідно до ч. 3 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 9 постанови № 5 від 07 лютого 2014року «Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Враховуючи положення статей\~335,\~344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей\~15,16 ЦК, а також частини четвертої\~статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісномуволодільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови) Виходячи зі змісту частини першої\~статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови) Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на підставі ордеру № 8, виданого Херсонською філією ВАТ «Семон-Південь» 01.12.1987 року [PERSON] та членам його сім?ї [PERSON] (дружина), [PERSON] (син) та [PERSON] (дочка) надана квартира [ADDRESS] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 15.07.2013 р. [PERSON] з 05.09.2003 р. зареєстрована та проживає за іншою адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою «КП «Дніпровський» № 1458 від 19.07.2018 р. Позивач був зареєстрований та проживав у спірній квартирі з 09.12.1987 р., що підтверджується копією його паспорта. 15.02.2008 року адміністрація Херсонської філії ВАТ «Семон-Південь» звернулася до Херсонської міської ради з клопотанням про прийняття у власність житлових будинків [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] з ціллю подальшої приватизації мешканцями своїх квартир. Із листа виконавчого комітету Херсонської міської ради № 9-9Б-18/12 від 15.02.2010 р. вбачається, що за результатами розгляду вказаного клопотання 18.02.2009 р. Херсонська міська рада прийняла рішення № 1017 «Про надання згоди на підготовку документів щодо прийняття до комунальної власності територіальної громади м.Херсона житлових будинків [ADDRESS] , 1/4, [ADDRESS] », та просили підтвердити ВАТ «Свемон-Південь» свої наміри щодо передачі згаданих будинків до комунальної власності міста Херсона та направити свого представника для з`ясування проведення цієї процедури. ВАТ «Семон-Південь» 01.03.2010 року повідомило Херсонській міській раді, що житлових будинків № 1/1, 1/2, 1/3, 1/4 ,1/5 по [ADDRESS] балансі підприємства не знаходяться. Вже у 2015 році ОСББ «Схід» звернулося до виконавчого комітету Херсонської міської ради із заявою щодо визначення правового статусу об`єктів, розташованих за адресами [ADDRESS] , Ѕ, [ADDRESS] . Своїм листом від 27.05.2015 р. Херсонська міська рада повідомила, що з метою оформлення права комунальної власності Херсонська міська рада звернулася до Реєстраційної служби Дніпровського району м.Херсона із заявою про взяття вищевказаних об`єктів на облік, як безхазяйних. За результатами розгляду заяви щодобудинку, розташованого за [ADDRESS] службою винесенерішення № 10085956 від 20.01.2014 р. про відмову у взяттійого на облік, як безхазяйногоу зв`язку з тим, щозаявлене право вжезареєстровано на квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] по вищевказанійадресі. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано. З акту ОСН\~БК\~«Каховська 1/5» від 18.01.2019 р. вбачається, що [PERSON] особисто приймав участь у будівництві будинку [ADDRESS] та квартири [ADDRESS] у вказаному будинку за власні кошти. В 2005 році позивач встановив лічильники на воду та електроенергію. В 2012 році позивач провів капітальний ремонт криші та над частиною під`їзду, За всі роки проживання позивач підтримував жилий стан квартири, та загальними зусиллями із сусідами підтримують під`їзд у належному стані. Обставини відкритого, добросовісного та безперервного володіння позивачем спірною квартирою підтверджуються копіями абонентських книжок на сплату комунальних послуг, актом від 28.01.2019 р., засвідченим будинковим комітетом «Каховська, 1/5», договором від 12.03.2008 р. про користування електричною енергією, нарядом на зміну електролічильника 05.03.2008 р., рахункам від 28.02.2008 р. прибутковими касовими ордерами від 28.02.2008 р. з оплати за повторне підключення до лічильника, актом приймання електрообліку в побутового споживача від 12.03.2008 р. актів про опломбування та збереження пломб від 30.08.2016 та 18.11.2016 р. Факт проживання в квартирі, догляду за нею, сплатакомунальнихпослугсвідчать про відкритість та безперервністьволодінняпозивачемзазначеною квартирою більше десяти років.\~\~ Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що спірна квартира була єдиним і постійним місцем проживання позивачаз 1987 року, та що з того часу і на момент розгляду справи судом позивач постійно, відкрито, безперервно володів та користувався вказаною квартирою. Суд вважає, що зазначені ознаки набувальної давності в даному випадку наявні, оскільки судом встановлено, що позивач [PERSON] з 1987 року, тобто понад 33 роки відкрито, безперервно та добросовісно володів квартирою [ADDRESS] . 21.05.2020 р. позивач у справі [PERSON] помер у м.Севастополь АР Крим, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 22.05.2020 р. відділом запису актів цивільного стану Ленінського району м.Севастополь Управління РАЦС м.Севастополя, актовий запис по смерть 170209920000400520001. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 24.06.2020 р. по справі № 766/9654/20 встановлено факт смерті [PERSON] . Єдиним спадкоємцем за законом всього майна після смерті [PERSON] є його батько [PERSON] , що підтверджується довідкою Першої Херсонської державної нотаріальної контори від 23.11.2020 року № 4799/02-14, та відповідно останній є правонаступником позивача, залученим судом. У судовому засіданні представник позивача пояснила, що по теперішній час [PERSON] володіє та користується спірною квартирою, здійснює її утримання, що підтвердили і допитані по справі свідки, та у відповідності до положень ч. 2 ст. 344 ЦК України особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Іншого способу захисту в межах спірних правовідносин чинним законодавством не передбачено. Суд погоджується із вказаними твердженнями представника позивача. На підставі викладеного, з урахуванням положень вищевказаних правових норм, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання за [PERSON] , як правонаступником [PERSON] , право власності на квартиру [ADDRESS] . На підставівикладеного, ст.ст.\~2,\~4,\~15,\~16,\~344 ЦК України,

Outcome: approved