Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

29.04.2014 року заявник звернулась до суду з даною заявою, в якій просить суд ухвалити рішення, яким визнати факт народження та постійного проживання [PERSON], [INFO], на території с. Губське, Полтавської області, в період з 1904 по 1937 роки. В своїй заяві посилається на те, що її мати, [PERSON] народилась в с.Губське, Полтавської губернії в 1940 році, де вийшла заміж за [PERSON] та народила шестеро дітей. Заявник стверджує, що в 1937 році її батько був репресований і відправлений в заслання в Амурлаг, у зв'язку з цим її мати разом з дітьми вимушені були виїхати з с. Губське, Полтавської області, до селища Шимановськ, Амурської області Російської Федерації. Заявник вказує на те, що її племінник, [PERSON], народився в с. Чорна річка, Хабаровського району, Хабаровського краю, Російської Федерації [INFO], на даний час є громадянином Російської Федерації і має намір іммігрувати до України та отримати посвідку на постійне проживання, що і стало причиною для звернення до суду з даною заявою. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового засідання сповіщені належним чином у порядку ст.74,76,77 ЦПК України. У судове засідання [PERSON] не з`явилась, надала до суду клопотання, в якому заяву підтримала, просила її задовольнити в повному обсязі та розглянути справу у її відсутності. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник заінтересованої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області у судове засіданні не з`явився, про слухання справи сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає заяву підлягаючою задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в селі Губське, Лазарського району, Полтавської області народилась [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER], де батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Крім заявниці, у подружжя [PERSON] та [PERSON] під час їх проживання в [ADDRESS] народились: [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Вказане підтверджується свідоцтвами про народження Серії [NUMBER] Серії [NUMBER], Серії [NUMBER] (а.с. 6,7,8). Як стверджує заявник, в 1937 році її батько був репресований і відправлений в заслання в Амурлаг, у зв'язку з цим її мати разом з дітьми вимушені були виїхати з с. Губське, Полтавської області, до селища Шимановськ, Амурської області Російської Федерації 10 червня 1959 року в Чорноморському бюро РАЦС Хабаровського району між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що в книзі актів громадянського стану зроблено запис за № 33, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER]. Від даного шлюбу [INFO] в селі Чорна річка, Хабаровського району, Хабаровського краю, РСФСР народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER]. Таким чином [PERSON], громадянин Російської Федерації є племінником заявниці [PERSON], громадянки України. Як вбачається із матеріалів справи, встановлення факту постійного проживання матері заявниці на території с. Губське, Полтавської області, в період з 1904 по 1937 роки пов'язане з наміром [PERSON], громадянина Російської Федерації іммігрувати до України та отримати посвідку на постійне проживання. Право на набуття громадянства України за територіальним походженням передбачене ст. 8 ЗУ «Про громадянство України» відповідно до якої особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», і є іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, реєструється громадянином України. Так метою подання заявницею заяви до суду є отримання дозволу на імміграцію в Україну її племінника [PERSON] з підстав територіального походження, та відповідно отримання посвідки на постійне проживання в Україні. Згідно ч. 4 ст. 4 Закону України «Про імміграцію» дозвіл на імміграцію надається в межах квоти імміграції. Квота імміграції встановлюється Кабінетом Міністрів України у визначеному ним порядку по категоріям іммігрантів: особи, які є повнорідними братом чи сестрою, дідом чи онукою громадян України. Відповідно до ст. 11 даного Закону на підставі отриманого дозволу на імміграцію, орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сері імміграції, видає іммігранту посвідку на постійне проживання Таким чином, для отримання дозволу на імміграцію гр. Російської Федерації [PERSON] та відповідно, посвідки на постійне проживання, необхідно встановити факт народження й проживання матері заявниці [PERSON], а від так, бабусі [PERSON] на території України в с. Губське, Полтавської області. Відповідно до п.44 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень» затвердженого Указом Президента України від 27.03. 2001 року № 215, у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Встановлення факту народження та постійного проживання Змістом ст. 257 ЦПК України встановлено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання, перебування. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявником в своїй заяві доведено свої позовні вимоги в повному обсязі, тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного ст.4 ЗУ «Про імміграцію», ст.8 ЗУ «Про громадянство України» та

Outcome: approved