Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до [PERSON], в якому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Лебяже, вул. Підгірна, буд. 72, а також зняти його з реєстраційного обліку. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що їй на праві приватної власності належить будинок, який розташований за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Лебяже, вул. Підгірна, буд. 72. Оскільки [PERSON] з 2014 року в будинку не проживає, позивач не може повною мірою реалзіувати своє право на вільне користування будинком, тому вважає відповідача таким, що втратив право користування вказаним будинком. Позивач в судове засідання не з'явилась належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, до канцелярії суду від неї надійшла заява, в якій вона позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, розглянути справу у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщений шляхом направлення повістки на його адресу, про що свідчить повідомлення про її вручення (а.с. 16), про причини неявки суд не сповістив, заяву про розгляд справи без його участі суду не надав. Суд відповідно до ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність нез'явившихся учасників за наявними доказами справи. За згоди позивача суд ухвалює по справі заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Лебяже, вул. Підгірна, буд. 72, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 28.10.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1761, та що зареєстрований в КП «Чугуївському МБТІ» за реєстровим № 466 від 25.12.2008 року (а.с. 3). Згідно довідки, яка видана виконавчим комітетом Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області від 14.01.2019 року за № 24, у вищевказаному будинку зареєстровані: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], з позначкою як чоловік; [PERSON], [INFO], з позначкою як брат. Відповідач з вересня 2014 року та по теперішній час у вказаному житловому будинку фактично не проживає, що підтверджується актом про встановлення фактичного проживання від 18.01.2019 року, виданого депутатом Чкаловської селищної ради, за підписами сусідів позивача (а.с. 7). Відповідач зареєстрований у вказаному житловому будинку, але більше 4 останніх років у будинку не проживає, його речей у вказаному житловому будинку немає; однак на відповідача продовжують нараховуватися комунальні платежі, які позивач вимушений сплачувати самостійно, участі в поліпшенні стану житлового будинку за весь час реєстрації відповідача за вказаною адресою останній не брав, позивач самостійно утримує відповідний житловий будинок в належному стані, здійснює його поточний ремонт. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України, передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 321 ЦК України передбачена непорушність права власності, отже ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Той факт, що за адресою будинку, який належить позивачу, зареєстрована особа, яка фактично за цією адресою не проживає, створює негативні наслідки майнового характеру для позивача, оскільки розмір оплати за комунальні послуги нараховується із розрахунку до кількості осіб, що зареєстровані за певною адресою, і через це позивач повинен сплачувати за більшу кількість послуг, ніж за ту, якою користується фактично. Таким чином, зазначений вище факт безпосередньо впливає на виникнення у позивача певних додаткових (економічно необґрунтованих) майнових обовязків. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону, і втрачають право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Таким чином, оскільки відповідач фактично в житловому будинку позивача не проживає, не здійснює оплату за користування житловим приміщенням і за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового будинку та, враховуючи те, що у позивача з відповідачем не було ніяких письмових домовленостей стосовно проживання у вищевказаному житловому будинку, відповідач вважається таким, що втратив право користування житловим будинком. Відповідно до вимог\~ст.\~7\~Закону України\~"Про\~свободу пересування\~та вільний\~вибір місця\~проживання в\~Україні" визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, запиту органів реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Для зняття відповідачів з реєстрації у відповідності до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» необхідно отримати рішення суду про позбавлення відповідача права користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved