Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на 1/10 частину спадкового майна. В своїй позовній заяві посилається на те, що [INFO] помер його з [PERSON] батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. Вказує, що за життя батько склав заповіт, відповідно до якого все належне йому майно він заповів своїй сестрі [PERSON]. Зазначає, що він є інвалідом третьої групи та має обов'язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту. Рішенням суду від 10 жовтня 2017 року позов [PERSON] задоволено, визнано за нею, право приватної власності на 1/2 частки квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Визнано за [PERSON], право приватної власності на 2/5 частки квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Даним рішенням також зроблено висновок про право позивача на 1/10 обов»язкову частку спірної квартири. У Володимир-Волинській державній нотаріальній конторі йому відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на обов»язкову частку по причині відсутності правовостановлюючих документів. Просить визнати за ним право власності на на 1/10 обов'язкової частки квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. Ухвалою судді від 25.07.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Підготовче судове засідання призначено на 17.07.2018 року. 10.08.2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті та проведення судового засідання на 13.09.2018 року. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що третя група інвалідності вважається працездатною, а тому відсутні підстави для визнання за позивачем 1/10 обов'язкової частки у спірній квартирі. Просила відмовити у задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причину неявки суду не повідомила, відзиву стосовно позову не надала. Заслухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 21.09.1999 року [PERSON], перебуваючи у шлюбі із [PERSON], придбав квартиру [ADDRESS]. Отже, дана квартира являлась спільною сумісною власністю подружжя. З дослідженого судом заповіту від 18.11.2002 року, який посвідчений державним нотаріусом Володимир-Волинської державної нотаріальної контори встановлено, що [PERSON] заповів усе належне йому на день смерті майно [PERSON] Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] помер [INFO]. Таким чином відкрилась спадщина на його частку. Відповідно до ст. 346 ЦК України смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті. Положеннями статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. З дослідженого судом свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено що [PERSON] [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] Згідно рішення Володимир-Волинського міського суду від 10 жовтня 2017 року за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права валсності на спадкове майно визнано за [PERSON], право приватної власності на 1/2 частки квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. За [PERSON] визнано право приватної власності на 2/5 частки квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Судом встановлено, що на підставі рішення від 10.10.2017 року [PERSON] згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 131267667 зареєструвала право власності на 2/5 частини квартири після смерті свого брата, а за [PERSON] згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 133205029 зареєстровано ? частки спірної квартири. Як стверджується матеріалами справи позивач є інвалідом третьої групи. Посилання відповідачки на те, що позивач не має права на обов'язкову частку у зв'язку з тим, що є інвалідом 3 групи і вважається працездатним не заслуговують на увагу з огляду на наступне. Частиною першою статті 1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Цивільним кодексом України визначено обмеження волі заповідача щодо права розпоряджатися власністю (обмеження принципу свободи заповіту) шляхом установлення права окремої категорії осіб на обов'язкову частку у спадщині, де право на обов'язкову частку у спадщині мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки, які спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом ( обов'язкова частка0. Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11 лютого 2014 року в справі № 1-1/2014 в аспекті конституційного звернення щодо положення частини першої статті 1241 Цивільного кодексу України щодо права повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця на обов'язкову частку у спадщині дійшов висновку, що таке право мають, зокрема, повнолітні діти спадкодавця, визнані інвалідами в установленому законом порядку, незалежно від групи інвалідності. Згідно із ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. З матеріалів спадкової справи № 239/2016 вбачається, що позивач [PERSON] в шестимісячний термін звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Згідно постанови державного нотаріуса Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Билень Н.В. позивачу [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/10 частку квартири [ADDRESS] з підстав неподання документів, що підтверджують право власності на нерухоме майно. Відповідно до рішення Володимир-Волинського міського суду від 10.10.2017 року частка [PERSON] визначена з врахуванням того, що [PERSON] після смерті батька [PERSON] має право на обов'язкову частку, а саме: 1/10 частки у спірній квартирі. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином вимоги позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування ґрунтуються на законі, та підлягають до задоволення.

Outcome: approved