Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 квітня 1996 року він з [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 318 зареєстрований Рівненським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області. Від шлюбу з відповідачем дітей не мають. Фактично шлюб припинився, вони більше шести років разом не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. Наміру на поновлення подружнього життя в них немає. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам. Просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] Ухвалою суду від 15 серпня 2018 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 10 годину 11 грудня 2018 року з повідомленням (викликом) сторін, визначено сторонам строк для подання відзиву та заперечень. Позивач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з"явилася, жодних заяв чи клопотань від неї не надходило. Враховуючи, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідач відзив не подала, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з"ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. За приписами ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. За визначенням поняття шлюбу, наведеним у ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно вимог ст. 24 СК закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як слідує з положень ст. 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно із ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 квітня 1996 року Рівненським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 318. Від шлюбу сторони дітей не мають. Суд прийшов до висновку, що сторони на момент розірвання шлюбу фактично припинили шлюбні відносини, не проживають однією сім'єю більше шести років, та не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснили реальних дій щодо збереження родинних стосунків. Сторони не мають наміру зберегти свою сім'ю. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сім'ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них, тому, прийшов до висновку про необхідність шлюб розірвати. На підставі викладеного, ст. ст. 55, 110, 112, 115 СК України,

Outcome: approved