Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

16 березня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з указаним позовом, просила стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на період її навчання, у розмірі 1000,00грн. щомісячно, починаючи з 16 березня 2017 року і до закінчення нею навчання, але не більше, як досягнення нею 23 років. Позов обґрунтовано тим, що вона є дочкою [PERSON] та [PERSON], після розірвання шлюбу між якими у лютому 2005 року, вона проживає з матір'ю. На даний час вона є повнолітньою та навчається на контрактній основі на другому курсі Золотоніського технікуму ветеринарної медицини Білоцерківського національного аграрного університету, денна форма навчання, період навчання - до [INFO] року. Оплату за навчання здійснює її мати [PERSON] У зв'язку з навчанням вона не має можливості працювати та потребує матеріальної допомоги на купівлю навчального приладдя, оплату проїзду до місця навчання, харчування, одягу та інших необхідних речей. Відповідач [PERSON] надавав їй матеріальну допомогу нерегулярно, визначаючи суму допомоги на власний розсуд, якої не вистачало на елементарне забезпечення її потреб. Водночас мати [PERSON] змушена самотужки нести всі витрати, пов'язані з її утриманням. Оскільки [PERSON] займається підприємницькою діяльністю та має можливість надавати їй відповідну допомогу, якої вона потребує, з нього у судовому порядку підлягають стягненню аліменти на її утримання, на період її навчання, але не більш як до досягнення двадцятитрирічного віку. У судовому засіданні позивач [PERSON], а також її представник [PERSON] позов підтримали із викладених у позовній заяві підстав. Адвокат відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував. Пояснив, що ст. 199 СК України виходить першочергово із можливості надавати одним із батьків матеріальну допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання, але позивачем не надано доказів щодо доходу відповідача і можливості сплачувати ним аліменти на її утримання до закінчення навчання. Крім того, відповідач також має двох неповнолітніх дітей [INFO] та [INFO] від іншого шлюбу, а також непрацюючу дружину, які перебувають на його утриманні. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача і її представника, а також адвоката відповідача, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання, у зв'язку з чим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримування припиняється у випадку припинення навчання. Право на звертання до суду з позовом про стягнення аліментів мають той з батьків, з ким проживає дочка, син, а так само самі дочка, син, що продовжують навчання. Таким чином, при розгляді вказаної категорії справ суду необхідно встановити сукупність таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 роки; 2) продовження нею навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у відповідача можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, виданого 2 червня 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Соснівської районної Ради народних депутатів м. Черкаси, [PERSON], [INFO], є дочкою [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3). Таким чином, [INFO] року [PERSON] досягла повноліття. Згідно з довідкою, виданою 10 лютого 2017 року за підписом директора Золотоніського технікуму ветеринарної медицини Білоцерківського НАУ, [PERSON] навчається на контрактній основі денного відділення та закінчує навчання [INFO] року (а.с.17). Договір про навчання № 6-11В/2015 [PERSON] у Золотоніському технікуму ветеринарної медицини Білоцерківського національного аграрного університету укладено на [PERSON] (а.с.6) і в судовому засіданні було встановлено, що останній здійснив оплату за перший семестр навчання дочки на початку 2016 року у розмірі 2 500 грн. Матеріали справи свідчать про те, що оплату за навчання позивача [PERSON] за інші періоди помісячно здійснює мати [PERSON] (а.с. 7-12). Із довідки № 8677, виданої 21 березня 2017 року комітетом самоорганізації населення мікрорайону «Зелений», вбачається, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 38). Таким чином, місце її проживання територіально віддалене від місця навчання на стаціонарі у м. Золотоноші. Згідно із наданими позивачем доказами, вартість автобусного квитка за маршрутом «Черкаси-Золотоноша» становить 25 грн (а.с. 40). Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет на 2017 рік" установлено у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2017 року - 1544 гривні, з 1 травня - 1624 гривні, з 1 грудня - 1700 гривень. Навчання [PERSON] в навчальному закладі у м. Золотоноша, який територіально віддалений від місця її проживання, на денній формі без отримання стипендії, а також рівень споживчих цін дає підстави для висновку про те, що вона потребує утримання від батьків на час навчання. Встановлено, що згідно відомостей Золотоніської об'єднаної ДПІ ДФС України в Черкаській області з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утримання податків [PERSON], в період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року ним отримано доходи від СТОВ «Пальміра», а саме: за 1-й квартал 2016 року - 7574,01грн., 2-й квартал 2016 року - 299,69 грн.; 3-й квартал 2016 року - 0,00грн.; 4-й квартал 2016 року - 503,11грн. Суд також звертає увагу на те, що хоча відповідачем, який є фізичною особою-підприємцем, і розпочато процедуру припинення ФОП, але докази про виключення його з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців на час розгляду справи суду не надано. Крім того, за змістом ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», розмір мінімальної заробітної плати в Україні з 1 січня 2017 року становить 3 200 грн. З огляду на викладене, суд робить висновок про те, що відповідач, який є молодою працездатною особою та має доходи, хоча і не стабільні, може надавати утримання своїй повнолітній доці, яка продовжує навчання. При визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у відповідача на утриманні неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (а.с.28), [PERSON], [INFO] (а.с.29) та дружина [PERSON], яка згідно довідки № 911/04-12 від 30 березня 2017 року перебуває на обліку як безробітна (а.с.30). Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи те, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги на період навчання, а відповідач може надавати утримання своїй повнолітній дочці, яка продовжує навчання (що підтверджується матеріалами справи), то суд вважає за можливе стягувати з відповідача такі аліменти у розмірі 650 грн., щомісячно, починаючи з 16 березня 2017 року (дата звернення до суду з цим позовом), і до закінчення нею навчання, але не більше, як до досягнення 23-річного віку. Рішення суду в частині стягнення з відповідача аліментів у межах платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З огляду на те, що позивача звільнено від сплати судового збору і в суду немає відомостей про наявність підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 416,00 грн.

Outcome: approved