Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

29.09.2020 року позивач звернулась до Олександрівського районного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. 21.10.2020 року суддею отримана інформація щодо місця реєстрації відповідача та того ж дня відкрито провадження по справі. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з 2018 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем.Від цих стосунків вони мають малолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] . З 2016 року фактичні шлюбні стосунки між ними припинені, відповідач проживає окремо. Дитина проживає разом з нею і повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання і забезпечення дитини не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. В судовому засіданні позивач, підтримала свої позовні вимоги, надала пояснення відповідно викладеним у позові та просила їх задовольнити. Відповідач, в судовому засіданні позовні вимоги визнав, зазначивши, що дійсно проживав однією сім`єю з позивачем та в них є спільна дитина. На данний час вони проживають окремо. Він зареєстрований в м. Авдіївка, але проживає з початком бойових дій в [ADDRESS] . Працює в ТОВ "Маяк", робітником, отримував мінімальну заробітну плату, на руки 3800 грн. Зараз керівництво ТОВ направляє працівників до Центру зайнятості. Суд, вислухавши сторони, дослідивши та оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як встановлено судом в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про народження № [NUMBER] , сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Відповідно до довідки Спасько-Михайлівської сільської ради № 498/02-29 від 15.09.2020 року, позивач проживає в [ADDRESS] , разом з донькою (а.с.7). Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд на підставі ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши письмові докази по справі, за своїм внутрішнім переконанням оцінює їх, як належні, допустимі та достовірні. Дослідженні докази, їх взаємозв`язок у сукупності, є достатнім для вирішення справи по суті. Правовідносини, які склалися між сторонами є сімейними правовідносинами та стосуються стягнення аліментів на утримання дітей. До вказаних правовідносин підлягають застосуванню наступні норми права. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України, передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів, суд відповідно до частини 1 статті 182 СК України, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За вимогами ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до обставин, встановлених в судовому засіданні, суд дійшов до висновку про необхідність задовольнити вимоги позивача, щодо стягнення аліментів на дітей, оскільки діти перебувають на утримані позивача, відповідач має змогу сплачувати аліменти в 1/4 частці від заробітку (доходу). У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі зазначеного, ст.ст. 180-183, 185, 192 СК України, та

Outcome: approved