Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

21 грудня 2018 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом в якому просили визнати за ними право власності по ? частині кожному на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по вул. Травнева, 29, с. Слабин Чернігівського району Чернігівської області, в тому числі за [PERSON], як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька [PERSON], померлого 01.04.2018 року та за [PERSON], як за членом колишнього колгоспного двору, мотивуючи вимоги тим, що будинок належав [PERSON], як голові колгоспного двору відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння. Членом колгоспного двору була його дружина [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на ? частину домоволодіння, спадкоємцем за законом якої є позивач [PERSON]. Хоча свідоцтво про право власності на житловий будинок було видане померлому, як голові колгоспного двору, проте і позивач [PERSON] має право на відповідну частку житлового будинку, як член колгоспного двору. В засідання позивачі не зявились, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, зазначивши про підтримання позовних вимог. \~ \~ \~ \~Відповідач Слабинська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області не забезпечили явку в засідання свого представника, подали заяву про розгляд справи без його участі та зазначили про визнання позовних вимог. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяви про розгляд справи без його участі, зазначивши про підтримання позовних вимог. Третя особа Чернігівська районна державна нотаріальна контора не забезпечили явку свого представника в судове засідання, надали заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Як слідує з положень ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що відповідачем позов визнається, про що надана письмова заява, суд вважає можливим розглянути справу у підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Першотравневій, 29 в с. Слабин Чернігівського району Чернігівської області був колгоспним двором, головою якого був [PERSON], що володів будинком на підставі свідоцтва про право власності від 21.09.1990 року (а.с.18). Членом колгоспного двору була [PERSON], оскільки станом на 21.09.1990 року проживала та була зареєстрована в даному будинку, що підтверджується довідкою Слабинської сільської ради Чернігівського району та області (а.с.20). Рішенням першої сесії сьомого скликання Слабинської сільської ради Чернігівського району та області від 10 листопада 2015 року вулицю Першотравнева перейменовано на вулицю Травнева. Відповідно до Постанови РМ УРСР від 11 березня 1985 року № 105 « Про порядок державного обліку житлового фонду» і відповідно до чинного на той час порядку обліку господарств колгоспних дворів, все майно колгоспного двору обліковувалося за головою колгоспного двору. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року " Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" з наступними змінами, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору. За нормами ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, які діяли до ведення в дію Закону України Про власність, кожен з членів колгоспного двору мали рівне право на майно колгоспного двору. Тобто, після введення в дію Закону України Про власність 15.04.1991 року у всіх членів колгоспного двору виникло право власності на все його майно в рівних частинах, в тому числі і на будинок з господарськими спорудами, які відносилися до цього колгоспного двору, які не втратили право на витребування частки. Таким чином, незважаючи на той факт, що свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок було видане [PERSON], [PERSON] як член колгоспного двору мала рівну частку житлового будинку з господарськими спорудами, а саме по 1/2 частині. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 01 квітня 2018 року, про що 02.04.2018 року Борзнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області складено актовий запис № 54 (а.с.14). Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину житлового будинку по вул. Травнева, 29 в с. Слабин Чернігівського району Чернігівської області, яку у встановлений законом строк прийняв син померлого [PERSON] (а.с.16), звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Інші спадкоємці за законом відмовились від прийняття спадщини на користь [PERSON] Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.11.2018 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями, оскільки в документі, що посвідчує право власності вказано, що житловий будинок належить колгоспному двору, проте вказано лише голову колгоспного двору, а інформація про інших членів колгоспного двору відсутня (а.с.17). Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна. Отже, виходячи з наведеного, оскільки свідоцтво про право власності видано на голову колгоспного двору, позивачі позбавлені можливості відновити свої права у позасудовому порядку, а тому їх права підлягають судовому захисту, шляхом визнання за ними права власності.

Outcome: approved