Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

28.09.2018 року позивач звернулася до суду з даним позовом і просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком №62 по вул.О.Щербака (Менжинського) в м.Корсуні-Шевченківському Черкаської області. В обґрунтування\~свої вимог\~позивач вказала,\~що є\~власником житлового\~будинку №62\~по вул.О.Щербака\~(Менжинського)\~в м.Корсуні-Шевченківському\~Черкаської області.\~Відповідачі зареєстровані за вказаною адресою, але не проживають у будинку з 2009 року, тому позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування даним житловим будинком. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні до змісту позову, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діє від власного імені та від імені та в інтересах малолітньої дитини [PERSON] в судове засідання не зявилися, про дату, час, місце розгляду справи були повідомлені в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки не повідомили. Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися, до суду надійшла заява про розгляд справи у їхню відсутність. Свідок [PERSON], який є сином позивача, показав, що з 2009 року відповідачі не проживають у будинку матері. [PERSON] це його колишня дружина, [PERSON] та [PERSON] це його діти, а [PERSON] це його внук. Відповідачі періодично проживають в [INFO] або м.Київ. Свідок [PERSON], яка є рідною сестрою позивача та проживає по вул.О.Щербака (Менжинського) в м.Корсуні-Шевченківському Черкаської області, показала, що відповідачі з 2009 року не проживають у будинку позивача. [PERSON] це її колишня невістка, [PERSON] та [PERSON] це її внуки, а [PERSON] це її правнук. Відповідачі жодним чином не підтримують звязок з позивачем. Вислухавши пояснення позивача, показання свідків, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що даний позов підлягає до повного задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 22.05.1966 року, що підтверджується відміткою у паспорті позивача (а.с.7). [PERSON] є власником житлового будинку №62 по вул.О.Щербака (Менжинського) в м.Корсуні-Шевченківському Черкаської області згідно свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 22.08.2018 року після смерті чоловіка [PERSON], померлого 16.12.2016 року (а.с.8). З вказаного свідоцтва вбачається, що житловий будинок належав померлому на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 06.05.1975 року. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом житловий будинок №62 по вул.О.Щербака (Менжинського) в м.Корсуні-Шевченківському Черкаської області зареєстровано за [PERSON] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №135309728 від 22.08.2018 року (а.с.10). 09.01.1988 року син [PERSON] та\~ [PERSON] [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], яка була вселена у вказаний будинок в якості члена сімї та зареєстрована за вказаною адресою з 10.10.1989 року. 16.10.1989 року у сина позивача та відповідача [PERSON] народився син [PERSON], місце проживання якого було зареєстровано 28.11.1989 року у будинку №62 по вул.О.Щербака (Менжинського) в м.Корсуні-Шевченківському Черкаської області. 14.10.1992 року у сина позивача та відповідача [PERSON] народилася [PERSON] (нині [PERSON]) [PERSON], місце проживання якої було зареєстровано 26.01.1993 року у будинку №62 по вул.О.Щербака (Менжинського) в м.Корсуні-Шевченківському Черкаської області. Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду від 09.07.2014 року, яке набрало законної сили 21.07.2014 року розірвано шлюб між [PERSON] [PERSON] [PERSON] (а.с.11). Тому [PERSON], [PERSON], [PERSON] виселилися з будинку №62 по вул.О.Щербака (Менжинського) в м.Корсуні-Шевченківському Черкаської області і не проживають в ньому по даний час, а знята з реєстрації місця проживання була лише [PERSON] (нині [PERSON]) [PERSON]. Але в 2010 році онука позивача знову була зареєстрована за вище вказаною адресою. 12.06.2013 року [PERSON] народила сина [PERSON], який також був зареєстрований в [INFO] (Менжинського) в м.Корсуні-Шевченківському Черкаської області, але за вказаною адресою ніколи не проживав. Із записів будинкової книги вбачається, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані в [INFO] (Менжинського) в м.Корсуні-Шевченківському Черкаської області (а.с.13-19). Вказане також підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Корсунь-Шевченківської міської ради 19.09.2018 року (а.с.20). Згідно довідки, виданої КП «ВЖ РЕУ» 19.09.2018 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані в [INFO] (Менжинського) в м.Корсуні-Шевченківському Черкаської області, але не проживають з 2009 року (а.с.21). Жодних інших домовленостей між відповідачами та позивачем щодо користування спірним будинком не встановлено. Відповідно до ст.\~41, 55\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 321\~ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391 ЦК України\~передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, приватна власність громадян охороняється законом і її захист здійснюється судом, а тому власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права. Відповідно до приписів ч.2.ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Стаття 7 цього ж Закону передбачає, що однією з підстав для зняття з реєстрації місця проживання є рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, враховуючи, що відповідачі у строк понад один рік без поважних причин відсутні у житлі позивача, приймаючи до уваги, що інших домовленостей між сторонами немає, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає до повного задоволення шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням позивача.

Outcome: approved