overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

27.07.2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просила розірвати шлюб між нею, [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 26.03.2004 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського обласного управління юстиції, актовий запис №109. Після реєстрації розірвання шлюбу бажає залишити прізвище " [PERSON] ". Свої вимоги позивач мотивувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з втратою однин до одного почуття любові та поваги, втрати взаєморозуміння. Спільне господарство подружжям не ведеться, сімейні відносини припинені. Ухвалою судді від 06.08.2020 року відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до судового засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони 26.03.2003 року уклали шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 26.03.2004 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського обласного управління юстиції, Україна. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з приписами ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Спільне життя у сторін не склалося у зв`язку з втратою почуття любові та поваги один до одного. Сторони спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Встановлене свідчить, що подальше спільне життя сім`ї неможливе, отже збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя. Тому на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України слід постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

27.08.2014 року до суду звернулась позивачка з даним позовом. Просить стягнути з відповідачів матеріальну та моральну шкоду, завдану злочином у розмірі: 6036 грн. 39 коп. (в т.ч. 4856 грн. 82 коп. - пряма шкода, 1029 грн.. 57 коп. та 150 грн. 00 коп. відсотки та штрафні санкції за користування кредитом) та 5000 грн. моральної шкоди. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідачка [PERSON] з 14.08.2013 року по 23.10.2013 року незаконно зняла з її платіжної карточки гроші на загальну суму 4856,82 грн. Вироком Перемишлянського районного суду Львівської області від 23 червня 2014 року, відповідачку було визнано винною у вчиненні даного злочину. На час розгляду справи відповдіачка коштів не повернула. Крім того, з вини відповідачки [PERSON] за користування даними кошттами позивачці було нараховано банком відсотки та штрафні санкції за несвоєчасне повернення коштів, а саме: 1029 грн.. 57 коп. відсотки за користування кредитом та 150 грн. 00 коп. штрафні санкції. Оскільки, відповідачка є неповнолітньою, - то відповідальність за її дії повина нести її мати [PERSON] Позивачка в судове засідання з"явилась, позов підтримала. Відповідачі в судове засідання з"явились, позов в частині матеріальної шкоди визнали. Проти стягнення моральної шкоди у сумі 5000 грн. заперечували. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи встановив. Вина відповідачки [PERSON] у заподіянні матеріальної шкоди позивачці встановлена Вироком Перемишлянського районного суду Львівської області від 23 червня 2014 року (прямі збитки). Згідно довідки з банку позивачці також були нараховані відсотки та штрафні санкції за кошти, якими заволоділа відповідачка [PERSON] Відповідно до ч.2 ст.1179 КЦ України у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Зважаючи на те, що відповідачі в частині відшкодування матеріальної шкоди позов визнали, то з них слід стягнути 6036 грн. 39 коп. заподіяної матеріальної шкоди (в т.ч. 4856 грн. 82 коп. - пряма шкода, 1029 грн.. 57 коп. та 150 грн. 00 коп. відсотки та штрафні санкції за користування кредитом) В частині відшкодування моральної шкоди суд вважає, що в цій частині позов слід задоволити частково в розмірі 1500 грн. З відповідачів також слід стягнути на користь позивачки судові витрати по справі у розмірі 250 грн. (200 грн. витрат на правову допомогу та 50 грн. сплаченого судового збору за розгляд позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди). Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

27.08.2014 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на дитину в твердому розмірі в якому вказала, що вона з відповідачем з 15.07.2006 р. по 01.11.2011 р. перебували у шлюбі, від якого мають дитину [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач ніяких коштів на утримання дитини не надає, не приймає ніякої участі в її вихованні. Відповідач ніде не працює та не має заробітку. Відповідач не має на утриманні інших дітей та непрацездатних осіб, не страждає тяжкими або хронічними захворюваннями. Середньомісячний заробіток позивачки складає 2000 грн., ніяких інших доходів вона і дитина не мають. У зв"язку з цим позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] у твердому розмірі 50 грн. , починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з"явилася, в своїй заяві просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в твердому розмірі 200 грн. щомісячно, просила суд справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, в своїй заяві позовні вимоги визнав повністю, вказав, що згоден сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 200 грн. щомісячно, просив суд справу розглянути без його участі. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. [PERSON] та [PERSON] з 15.07.2006 р. по 14.11.2011р. перебували у шлюбі, що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15.07.2006 р. та рішення Токмацького районного суду Запорізької області№2-825/2011 від 01.11.2011р., яке набрало законної сили 14.11.2011р. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.04.2008 року підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Довідка комітету мікрорайону «Центральний» від 26.08.2014р. підтверджує, що донька [PERSON], [INFO] проживає з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Ст.180 Сімейного Кодексу України зобов'язує батьків матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Ч.3 ст.183 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дитини аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 200 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 27.08.2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

27.08.2014 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 164 від 27.08.2014 року. Спільних дітей немає. У звязку із різними поглядами на життєві цінності між ними почали виникати конфлікти, що привело до втрати почуття любові і поваги один до одного та припинення сімейно-шлюбних відносин та окремого проживання на протязі 6 місяців, примиреня між ними бути не може, тому [PERSON] просить розірвати шлюб із відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася,проте подала до суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час дату та місце розгляду справи належним чином повідомлена, причини неявки суду не повідомила, заяв не подавав. Справу розглянуто відповідно до змісту ст. 280 ЦПК України, яка передбачає заочне вирішення справи в разі неявки відповідача належним чином повідомленого про дату, час і місце судового засідання, який не повідомив причини неявки, не подав відзив і позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, на підставі наявних у справі доказів. Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ОК № 164798 [PERSON] 27.08.2014 року зареєстрував шлюб із [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 164, і дружині присвоєно прізвище [PERSON] Зясувавши фактичні взаємини подружжя, припинення сімейно-шлюбних відносин, окреме проживання, спільних дітей немає, що вказує на неможливість збереження сімї подружжя [PERSON], тому суд приходить до висновку, що їх шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу відповідачу [PERSON] повернти дошлюбне прізвище "Сенькова". На підставі наведеного, ст. ст. 105,110 - 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

27.08.2014 року ТОВ «Краматорськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу за опалення та підігрів води, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ТОВ "Краматорськтеплоенерго" здійснювало поставку теплової енергії та гарячого водопостачання відповідачам, які є власником квартири [ADDRESS]. Відповідачі не вносили плату за теплову енергію та гаряче водопостачання з 01.01.2012 року і станом на 01.03.2014 року у них утворилася заборгованість по оплаті в розмірі 6481,36грн. До теперішнього часу заборгованість відповідачами не погашена, тому просить її стягнути на користь позивача. Крім того просить стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати в сумі 243,60грн. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав судові заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, на заявлених вимогах наполягав та просив їх задовольнити. Вивчивши всі матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані та постійно мешкають за адресою [ADDRESS], та є власниками. Правовідносини по позову регулюються Законами України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про теплопостачання». Суд бере до уваги саме ці Правила, бо у термін за який позивач заявив позов діяли саме ці Правила. Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені законом. Відповідно до ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/ тарифів та показань засобів обліку або нормами, затвердженими в установлено порядку. Згідно ст.ст.156, 162 Житлового кодексу України, власник зобов'язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги по встановленому у законному порядку тарифам. Згідно з випискою з особового рахунку за період з 01.01.2012 року по 01.03.2014 року заборгованість відповідачів складає 6481,36грн., яка підлягає стягненню у повному обсязі. Крім того, у відповідності зі ст.88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

27.08.2014 року ТОВ «Краматорськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу за опалення та підігрів води, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ТОВ "Краматорськтеплоенерго" здійснювало поставку теплової енергії та гарячого водопостачання відповідачам, які є наймачами квартири [ADDRESS]. Відповідачі не вносили плату за теплову енергію та гаряче водопостачання з 01.11.2012 року і станом на 01.04.2014 року у них утворилася заборгованість по оплаті в розмірі 4692,13грн. До теперішнього часу заборгованість відповідачами не погашена, тому просить її стягнути на користь позивача. Крім того просить стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати в сумі 243,60грн. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав судові заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, на заявлених вимогах наполягав та просив їх задовольнити. Вивчивши всі матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані та постійно мешкають за адресою [ADDRESS], та є наймачами. Правовідносини по позову регулюються Законами України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про теплопостачання». Суд бере до уваги саме ці Правила, бо у термін за який позивач заявив позов діяли саме ці Правила. Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені законом. Відповідно до ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/ тарифів та показань засобів обліку або нормами, затвердженими в установлено порядку. Згідно ст.ст.156, 162 Житлового кодексу України, власник зобов'язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги по встановленому у законному порядку тарифам. Згідно з випискою з особового рахунку за період з 01.11.2012 року по 01.04.2014 року заборгованість відповідачів складає 4692,13грн., яка підлягає стягненню у повному обсязі. Крім того, у відповідності зі ст.88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

27.08.2014 року ТОВ «Краматорськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до відповідачки про стягнення боргу за опалення та підігрів води, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ТОВ "Краматорськтеплоенерго" здійснювало поставку теплової енергії та гарячого водопостачання відповідачці, яка є власником квартири [ADDRESS]. Відповідачка не вносила плату за теплову енергію та гаряче водопостачання з 01.05.2010 року і станом на 01.04.2014 року у неї утворилась заборгованість по оплаті в розмірі 4619,08грн. До теперішнього часу заборгованість відповідачки не погашена, тому просить її стягнути на користь позивача. Крім того просить стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати в сумі 243,60грн. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав судові заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, на заявлених вимогах наполягав та просив їх задовольнити. Вивчивши всі матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідачка зареєстрована та мешкає за адресою [ADDRESS], та є власником. Правовідносини по позову регулюються Законами України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про теплопостачання». Суд бере до уваги саме ці Правила, бо у термін за який позивач заявив позов діяли саме ці Правила. Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені законом. Відповідно до ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/ тарифів та показань засобів обліку або нормами, затвердженими в установлено порядку. Згідно ст.ст.156, 162 Житлового кодексу України, власник зобов'язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги по встановленому у законному порядку тарифам. Згідно з випискою з особового рахунку за період з 01.05.2010 року по 01.04.2014 року заборгованість відповідачки складає 4619,08грн., яка підлягає стягненню у повному обсязі. Крім того, у відповідності зі ст.88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

27.08.2015 р. до Слов'янського міськрайонного суду звернулось з позовом ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" до [PERSON] про стягнення вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електроенергією. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

27.08.2015 року позивачка звернулася до суду з вищевказаними позовними вимогами, які обгрунтувала наступним. Сторони зареєстрували шлюб 27.05.2006 року. Від шлюбу мають одного малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Життя сторін не склалося, оскільки відповідач зловживав спиртними напоями, часто не ночував дома, нехтував сімейними цінностями, ображав та принижував позивачку. Сторони разом не проживають більше шести років, мешкають окремо, не підтримують шлюбних стосунків. Дитина сторін проживає разом з позивачкою у будинку її батьків. За наведених обставин позивачка просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем та стягнути з відповідача на утримання малолітнього сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів доходів відповідача, щомісячно з дня пред'явлення нею позову до суду та до настання повноліття дитини. В судове засідання позивачка не з'явилася, подавши суду заяву про розгляд справи без її участі та одночасно вказавши, що заявлений позов підтримує в повному обсязі. Відповідач подав суду письмову заяву в якій вказує, що обставини наведені в позові [PERSON] відповідають дійсності, він з позивачкою фактично не проживає разом як одна сім'я шість років тому з позовом згідний в повному обсязі, бо збереження їх шлюбу є неможливим. Суд, оцінивши зміст позовних вимог, позиції сторін, дослідивши докази подані позивачкою на ствердження позову, прийшов до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з такого. Пояснення і вимоги позивачки заслуговують на увагу, бо сторони спільно не живуть подружнім життям шість років, мешкають окремо, не підтримують шлюбних стосунків, наполягають на розірванні шлюбу. За цих причин суд не застосовує в даному випадку заходи для примирення сторін, бо таке суперечить їх інтересам та вимогам ст. 24, ст.56 ч.3, ч.4 СК України. У позивачки на утриманні залишилася малолітня дитина, батьком якої є відповідач, що стверджується свідоцтвами про народження [PERSON], [INFO], серії 1-ФМ № 108503. Відповідач добровільно кошти на утримання сина позивачці не надає. Установлене дає підстави застосувати ст.ст. 105, 110, 112, 113, 180-183, 191 СК України., ст. 51 Конституції України. Судові витрати у виді судового збору за позовні вимоги майнового характеру про стягнення аліментів слід стягнути з відповідача в сумі 243,60 грн., за ставками судового збору, які діяли на час звернення з цим позовом до суду [PERSON], тобто станом на 27.08.2015 р., відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, ст.4 ч.1 п. 1 , ст.5 ч.1 п.3 ЗУ "Про судовий збір", ст.22 Конституції України. Рішення в частині стягнення аліментів у межах місячного платежу підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved