Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

[PERSON] 09 червня 2015 року звернулася до суду з позовною заявою до Рябоконівської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) розміром 6,72 умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Рябоконівської сільської ради, КСП «Промінь». В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 24 лютого 1999 року помер її брат [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з права на земельну частку (пай) членів КСП «Промінь» в розмірі 6,72 умовних кадастрових гектар. Позивач являється спадкоємицею другої черги за законом відповідно до ст. 530 ЦК (в ред.1963 року). За життя [PERSON] був складений заповіт, згідно якого все своє майно він заповів своєму синові [PERSON], однак останній 28 лютого 2000 помер, не прийнявши спадщину. Інших спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку майна немає. На час відкриття спадщини [PERSON] не мав у власності нерухоме майно, про його право на земельну частку (пай) членів КСП «Промінь» позивач не знала, а дізналася лише в 2014 році від односельців, та з довідки Рябоконівської сільської ради від 15 жовтня 2014 року. На даний час позивач виявила намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті [PERSON], оскільки являється спадкоємцем за законом, в звязку з чим звернулася до суду з даним позовом та прохає поновити їй строк для звернення до суду та визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування. У відкрите судове засідання позивач не зявилася, однак надала суду заяву про підтримання позовних вимог та про слухання справи у її відсутність. Представник відповідача - Рябоконівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, в відкрите судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечує та просить суд слухати справу у відсутність представника. Представник третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області в відкрите судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечує та просить суд слухати справу у відсутність представника. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] помер 24 лютого 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №145858, виданого Краснокутським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області. Указом Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначено, що право на земельний пай мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. 24 квітня 1997 року на підставі розпорядження Краснокутської РДА №343 було видано Державний акт про право власності на землю КСП «Промінь» серії ХР 18- 00000702. Як вбачається з уточнених списків членів КСП «Промінь», які мають право на земельну частку (пай) на території Рябоконівської сільської ради, затверджених розпорядженням Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області від 27 червня 2003 року №186, [PERSON] включений до вказаного списку, однак сертифікату не отримав, що підтверджується відповіддю відділу Держземагенства у Краснокутському районі Харківської області від 04.11.2014 року №31-04-2906/2-14. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від -16.04.2004 року № 7 « Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК ( 2768-14 ). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК ( 435-15 ), у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до ст.524 ЦК України (в ред.1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. По Рябоконівській сільській раді Краснокутського району Харківської області зареєстрований заповіт від 16 червня 1992 року, згідно якого [PERSON] все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом він матиме право заповів своєму сину [PERSON]. Вказаний заповіт на день смерті заповідача [PERSON] не відмінений та не скасований. 28 лютого 2000 року [PERSON] помер, про що свідчить Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть від 03 лютого 2015 року, так і не прийнявши спадщину після смерті свого батька [PERSON], про що свідчить відповідь Харківського обласного державного архіву від 16.07.2015 року № 1803/01-21 та Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину). Відповідно до ст.530 ЦК України (в ред.1963 року) при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Факт, що спадкодавець [PERSON] є рідним братом позивача [PERSON] підтверджується рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 29 липня 2015 року. Інших спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку майна немає. Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будьякі фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Також суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача щодо поновлення їй строку на звернення до суду з позовною заявою, оскільки суд вважає, що зазначені позивачем причини пропуску строку звернення до суду з позовною заявою є поважними. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач [PERSON], як спадкоємець після смерті спадкодавця [PERSON] має законне право на земельну частку (пай) в порядку спадкування. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved