Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

27.04.2018 року Козельщинська районна державна адміністрація Полтавської області як орган опіки та піклування в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], звернулась до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON], в якій прохала позбавити батьківських прав відповідача, встановити піклування над дитиною та стягнути аліменти на її утримання. При цьому зазначала, що [PERSON] має неповнолітню доньку [PERSON], яку залишив у 2002 році та переїхав в селище Липова Долина Сумської області і, з якою не проживає по цей час та на яку аліменти не сплачує. Після смерті матері дівчинки [PERSON], [INFO], яка перебувала у шлюбі з [PERSON] з 11 лютого 2003 року, неповнолітня [PERSON] залишилася проживати з вітчимом [PERSON], [INFO], за адресою [ADDRESS], який опікувався неповнолітньою і фактично виконуючи батьківські обов»язки. Відповідач з 2003 року не бере участі у вихованні та утриманні доньки [PERSON], не спілкувався з нею жодними засобами зв»язку, не зустрічався. Дівчинка знає що [PERSON] є її біологічним батьком, однак не пам»ятає його і батьком називає [PERSON] Причиною невиконання батьківських обов"язків стосовно доньки відповідач зазначає заборону її матері та вітчима спілкуватися з нею, проте доказів вжиття заходів щодо усунення вищевказаної перешкоди не надав. Окрім того, після смерті [PERSON] [PERSON] не виявив бажання забрати доньку до себе, не спілкувався з нею, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Судом встановлено наступне. Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим Відділом РАЦС Козельщинського РУЮ 05.09.2003 року. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] 11.02.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER], відиним Чапаєвською сільською радою Козельщинського району Полтавської області 11.02.2003 року. Відповідно до довідки Мальцівської сілької ради № 147/14-19 від 18.04.2018 року [PERSON] не проживає в селі Мальці з 2003 року. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим Мальцівською сільською радю Козельщинського району Полтавської області 14.02.2018 року. Рішення органу опіки та піклування Козельщинської РДА Полтавської області від 26.04.2018 року визнана доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], так як [PERSON] самоусунувся від виховання доньки, матеріально її не забезпечує, не спілкується, відмовився взяти дитину до себе після смерті матері, не має наміру змінити своє ставлення до виконання батьківських обов»язків, що вважає проявом ухилення від виконання батьківських обов»язків та підставою для позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернувся до позивача із заявою про призначення його піклувальником неповнолітньої [PERSON] 19.02.2018 року і з 19 квітня 2018 року перебуває на обліку потенційних опікунів, піклувальників у службі у справах дітей Козельщинської райдержадміністрації за № 34. Неповнолітня [PERSON] заявою висловила свою згоду на призначення її піклувальником [PERSON], якого вважає своїм батьком, що підтвердила в судовому засіданні. За висновком служби у справах дітей Козельщинської РДА Полтавської області від 19.04.2018 року № Т-20/14-21 [PERSON] може бути призначений піклувальником над неповнолітньою [PERSON] Зазначені докази свідчать про те, що відповідач не забезпечує необхідного харчування та іншого матеріального забезпечення, медичного догляду доньки, не спілкуються з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі. [PERSON] з раннього віку і по даний час піклується про [PERSON] як батько, яка, в свою чергу, ставиться до нього як донька. За місцем проживання [PERSON] характеризується позитивно. [PERSON] виявила бажання щоб вітчим був її піклувальником. [PERSON] з 19 квітня 2018 року перебуває на обліку потенційних опікунів, піклувальником у службі у справах дітей Козельщинської райдержадміністрації. Козельщинська райдержадміністрація вважає що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов»язків стосовно доньки [PERSON] і дійшла до висновку про доцільність позбавлення його батьківських прав, стягнення аліментів на утримання доньки та призначення піклувальником дитини [PERSON]. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР № 789-XII від 27.02.1991 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР № 789-XII від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину. Згідно ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківств прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських права є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне викання ними своїх батьківських обов»язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов»язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов»язками. В п.15 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов»язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного , всебічного, об»єктивного з»ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п.16 вищезазначеної Постанови ухилення батьків від виконання батьківських обов»язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином, ухилення від виконання батьківського обов»язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Сімейний кодекс України детально регулює питання застосування такого засобу захисту дитини, її прав та інтересів від посягань з боку її власних батьків як позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. У відповідності до ч.1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Суд неодноразово в своїх рішеннях акцентував увагу, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров»ю чи розвитку дитини. Згідно із ст. 19 СК України - при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Козельщинської РДА. про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], який затверджено висновком органу опіки та піклування Козельщинської РДА Полтавської області від 26.04.2018 року за №23/119, органу опіки та піклування Козельщинської РДА Полтавської області, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету органу опіки та піклування Козельщинської РДА Полтавської області, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. З вищезазначеного висновку також вбачається, що питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, на яке батько дитини не з»явився, висловививши згоду на позбавлення його батьківських прав. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При обґрунтуванні відзиву на позову заяву відповідач посилається на те, що виконанню його батьківських обов»язків чинились перепони з боку матері дівчинки, при цьому останнім суду не надано жодного доказу на підтвердження вказаних тверджень, а тому суд останні до уваги не приймає. Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, а також те, що як достовірно встановлено в судовому засіданні, відповідач ухиляється та фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків відносно доньки [PERSON], [INFO], оскільки фактично протягом всього життя [PERSON] не займається її вихованням, матеріально не забезпечує, не проявляє до неї батьківської уваги та турботи, то суд приходить до висновку, що наявні підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, а тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а у разі не виконання цього обов»язку за рішенням суду сплачувати аліменти на утримання дитини. Суд вважає доведеним акт ухилення відповідача від надання матеріальної допомоги своїй доньці, а тому прийшов до висновку про необхідність задоволення вимоги органу опіки щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] у мінімальному розмірі, передбаченому ст. 182 СК України. При цьому враховує матеріальний стан відповідача. Також суд вважає, що неповнолітній [PERSON] необхідно призначити піклувальником [PERSON], яких виховує дівчинку, турбується за неї, матеріально забезпечує, фактично виконуючи обов»язки батька. Разом з тим суд роз»яснює право на поновлення батьківських прав, передбачене ст. 169 Сімейного Кодексу України в разі стійкої зміни поведінки відповідача та відношення до доньки. Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, від сплати яких звільнений позивач. На підставі викладеного,

Outcome: approved