Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-14 00:00:00

19.05.2021 позивач звернулася до Дзержинського районного суд м. Харкова із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 11 липня 2019 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах м. Харкові. Під час шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Позивач послалася на те, що на час звернення до суду разом з чоловіком не мешкає, шлюбні відносини не підтримує. Стосунки з чоловіком розладились, внаслідок протилежних поглядів на сімейне життя, ведення господарства та виховання дитини, зникло взаєморозуміння і взаємоповага. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім`ї неможливе, просить шлюб розірвати. Також зазначила, що майновий спір про поділ майна відсутній. Ухвалою Дзержинського районного суду від 09 червня 2021 відкрито провадження в даній цивільній справі та прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Дзержинського районного суду від 15 липня 2021 року було надано строк на примирення - два місяці. Провадження по справі було зупинено. Ухвалою Дзержинського районного суду від 13 жовтня 2021 року провадження по справі було відновлено. Позивач [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду цивільної справи. В судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи. В судове засідання не з`явився. Надав суду заяву, в якій заперечував проти позовних вимог та просив суд справу розглянути без його участі. На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, доходить висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та[PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 11 липня 2019 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах м. Харкові зроблений відповідний актовий запис № 404. Після реєстрації шлюбу прізвище позивача - " [PERSON] ". Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 11 липня 2019 року. Під час шлюбу у сторін народився син: [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження видане 14 травня 2020 року відділом реєстрації актів цивільного стану в столиці Варшаві. Батьками дітей зазначено: [PERSON] та [PERSON] . Дана обставина підтверджується повною копією свідоцтва про народження перекладеною з польської мови на українську від 14 травня 2020 року, довідковий номер файлу № 1465011/00/AU/2020/417444. Відповідно до статей 21, 24 Сімейного кодексу України (надалі СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Конституцією гарантовано, що кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з положеннями статті 104 СК України однією з підстав припинення шлюбу є його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 3 статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. В статті 112 СК України та пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Згідно з положеннями статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що на момент звернення до суду спільного господарства з відповідачем не веде, не проживає однією сім`єю та не пов`язана з ним спільним побутом. Переконана у відсутності сенсу в підтриманні сімейних відносин, оскільки вважає неможливим подальше спільне проживання з відповідачем. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач мотиви заперечень проти позову не зазначив примирення не можливе, отже, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх малолітньої дитини. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у своїй заяві просить після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідно до частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Щодо питання розподілу судових витрат між сторонами суд зазначає наступне. Позивач [PERSON] при зверненні до суду сплатила судовий збір у розмірі 908,00 грн. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням повного задоволення позовних вимог суд приходить до висновку про необхідність покладення судових витрат на відповідача. Щодо вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу. Суд дослідивши надані заявником документи, інші матеріали справи в їх сукупності суд дійшов висновку про наявність підстав для їх зменшення, зважаючи на наступне. Згідно пункту 4.1 за виконання договору клієнт сплачує адвокату гонорар. Додаток до договору №1 від 28.04.2021 року встановлює, що час написання та подання позовної заяви про розірвання шлюбу до суду склав разом 3 години, одна година оцінюється у 1000 грн., загальна вартість робіт склала 3000 грн. Обидва документи містять підпис адвоката та клієнта, отже сторони дійшли згоди щодо ціни послуг. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні розміру відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності). Тобто, суд оцінює розмір витрат, виходячи з принципу розумності їх обсягу та вартості і співмірності з фактичним обсягом наданої правової допомоги та ціною позову. Отже, суд дослідивши обсяг та співрозмірність з фактичним обсягом наданої правової допомоги приходить до висновку задовольнити стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 1500 грн. На підставі викладеного, ст.ст.24, 104, 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved