overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

[PERSON] в липні 2019 року звернулася до суду з вказаним позовом, ухвалою від 06 серпня 2019 року по справі відкрито загальне позовне провадження. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що вони з відповідачем по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 лютого 1985 року, неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Сімейне життя не склалося через різницю в характерах, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків, протягом тривалого часу сторони разом не проживають та не ведуть спільного господарства, проте відповідач відмовляється розірвати шлюб через органи РАЦСу. Подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, тому вона просить шлюб розірвати через суд. Сторони в судове засідання не з"явилися, від позивача надійшла заяви про розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала, позов підтримала та просила його задовольнити (а.с. 16). Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 15). З урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України та думки позивача щодо заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи. Суд дослідив матеріали справи та встановив, що подружжя перебуває в шлюбі, зареєстрованому сільською радою с.Зарубинці Андрушівського району Житомирської області 09 лютого 1985 року, актовий запис № 2 (а.с. 8), неповнолітніх дітей від цього шлюбу не мають. Сімейне життя не склалося через різницю в характерах, що призвело до того, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони тривалий час разом не проживають та не ведуть спільного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а отже збереження даної сім`ї є недоцільним та неможливим, тому суд приходить до висновку, що даний шлюб підлягає розірванню. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

[PERSON] в листопаді 2015 року звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності йому архівної довідки № 0-503 від 10.09.2015 року, яка видана Старокостянтинівським районним трудовим архівом. В обґрунтування заявник посилається на те, що досягнувши пенсійного віку та маючи достатню кількість трудового стажу, він звернувся до управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі із заявою про оформлення пенсії, для чого подав необхідні документи. Перешкодою для призначення пенсії за віком є те, що у архівній довідці № 0-503 від 10.09.2015 року про трудовий стаж за 1976-2002 роки, яка видана Старокостянтинівським районним трудовим архівом не вказано його по-батькові. Отримання належної довідки із зазначенням його по батькові є неможливим, оскільки сільськогосподарські підприємства, в яких він працював, припинили свою діяльність, а необхідні документи залишилися лише в трудовому архіві. Відсутність по батькові у архівній довідці № 0-503 від 10.09.2015 року про трудовий стаж за 1976-2002 роки, яка видана Старокостянтинівським районним трудовим архівом на імя [PERSON], стала перешкодою в оформленні належної йому пенсії. Заявник звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить заяву задовольнити, справу розглянути без його участі. Представник заінтересованої особи звернувся до суду з заявою про те, що заяву визнає, просить справу розглянути у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить достатньо підстав для встановлення факту, який для заявника має юридичне значення. Судом встановлено, що заявник, досягнувши пенсійного віку та маючи достатню кількість трудового стажу, звернувся до управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі із заявою про оформлення пенсії. Але управлінням Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі повідомлено, що перешкодою для призначення пенсії за віком [PERSON], [INFO] є те, що у архівній довідці № 0-503 від 10.09.2015 року про трудовий стаж за 1976-2002 роки, яка видана Старокостянтинівським районним трудовим архівом на імя [PERSON], без зазначення по-батькові заявника. Згідно паспорта заявник - "Олійник Олександр Михайлович". Також, судом встановлено факт, що має для заявника юридичне значення, а саме, [PERSON], [INFO], належить архівна довідка №0-503 від 10.09.2015 року видана Старокостянтинівським районним трудовим архівом. Дані обставини підтверджуються: даними архівної довідки № 0-503 від 10.09.2015 року про трудовий стаж в СГК «Чапаєва» с.Самчинці за 1976-2002 роки, яка видана Старокостянтинівським районним трудовим архівом, даними паспорта заявника серії НВ 097421 від 06.08.2002р., даними трудової книжки [PERSON] №663 від 21.04.1980 року, даними довідки Управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі Хмельницької області №10398/02 від 29.09.2015р. На підставі викладеного та відповідно до положень ст.ст.256 - 259 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

[PERSON] в листопаді 2016 року заявив позов про визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] Позов мотивований тим, що позивач придбала у відповідачів 2/3 частки квартири вказаної квартири, залишок квартири зареєстрований за її чоловіком [PERSON], який помер [INFO] року, проте відповідачі залишились зареєстрованими за адресою квартири і знятись з реєстрації не можуть через те, що є громадянами США і в силу віку та фінансових можливостей не можуть зявитись до відповідних органів. Наявність реєстрації відповідачів за адресою квартири створює позивачу перешкоди в користуванні та розпорядженні майном. [PERSON] в судовому засіданні на вимогах позову наполягала. Представник відповідачів [PERSON] позов визнав та не заперечував проти задоволення його вимог. Судом встановлено таке. Відповідно до договору купівлі продажу від 10.02.2017 року, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Герасименко Н.М. за реєстровим №412, [PERSON], [PERSON] продали а [PERSON] купила 2/3 частки квартири [ADDRESS]. З договору вбачається, що продавці є громадяннами США, договір від їх імені укладено представником [PERSON] Відомості про набуття [PERSON] права власності на частку квартири внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме, на що вказує відпровідний витяг з реєстру. Разом з тим, з довідки балансоутримувача будинку Комунального концерну "Центр Комунального сервісу" від 08.02.2017р. (ф.3), вбачається що відповідачі залишились зареєстрованими за адресою відчуженої ними квартири. Заяви позивача до Відділу з питань рееєстрації місця проживання Святошинської РДА в м. Києві про зняття відповідачів з реєстрації залишились без задоволення. Наявність реєстрації в квартирі осіб, які в ній не проживають, очевидно тягне для позивача додаткові витрати з оплати комунальних послуг, з обслуговування прибудинкової території, тощо, а також створює перешкоди в розпорядженні власністю. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, в тому числі і шляхом припинення правовідношення (ст. 16 ЦК України). За таких фактів та відповідних їм правовідносин, суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] втратили право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS], а тому позов підлягає задоволенню. Питання перерозподілу судових витрат позивачем не порушувалось. На підставі наведених в рішенні норм закону,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

[PERSON] в листопаді 2016 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, що був укладений нею з [PERSON]. Позивач подала заяву, за якою на вимогах позову наполягала, просила розглянути справу без її участі, проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечувала. Відповідач в суд не з′явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заперечень до позову не надходило. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає за можливе постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Судом встановлено таке. Сторони одружені з 21.02.1998 року, на що вказує свідоцтво про шлюб ( а.с.4). За позовною заявою, шлюб розпався через пиятство відповідача та нехтування ним інтересів сімї, сторони хоч і проживають разом, проте понад два роки шлюбні відносини і ведення спільне господарство не ведуть, підстав для поновлення відносин позивач не вбачає, дитина від шлюбу доросла, майнового спору не має. За таких обставин, відсутності заперечень відповідача, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. У звязку з наведеним рішенням, підлягає задоволенню на підставі ст. 113 СК України клопотання позивача про відновлення дошлюбного прізвища "[PERSON]". Питання про перерозподіл судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

[PERSON] в листопаді 2016 року звернулася до суду із заявою, за якою просила встановити, що її дід [PERSON] помер [INFO] в м. Луганську. Вимоги заяви мотивовані тим, що документи, видані їй на підтвердження факту смерті діда, не визнаються в Україні, що в свою чергу перешкоджає йому реалізувати права повязані зі смертю родича. [PERSON] подала заяву, за якою на вимогах заяви наполягала, просила розглянути справу без її участі. Представник зацікавленої особи в суд не з'явився. Заперечень на заяву не надходило. Дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку про можливість задоволення вимог заяви за таких підстав. Згідно з п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. Статтею 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є: документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. На підтвердження факту смерті [PERSON] заявником подано лікарське свідоцтво про смерть №61, що видане 12 вересня 2016 р. лікарем медичної установи м. Луганськ. Святошинський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві відмовив заявнику у видачі свідоцтва про смерть [PERSON], пославшись на ст. 9 ЗУ "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", а саме, що вказана медична довідка про смерть не відповідає вимогам законодавства України. Разом з тим, дані , що містяться в довідці, щодо дати та місця народження [PERSON], його місця реєстрації повністю збігаються з даними, що зазначені в паспорті. Крім того, заявник сама зареєстрована в м. Луганск, на що вказує штамп в паспорті. Наведене в сукупності, дає суду підстави прийти до однозначного висновку, що [PERSON] дійсно помер [INFO] р. року в м. Луганську у віці 80 років. Належний документ на підтвердження смерті [PERSON], як це вбачається з наведеного, заявник не може отримати, а тому суд погоджується встановити такий факт можна лише в судовому порядку, відповідно і на підставі ст. ст. 256, 257-1 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

[PERSON] в листопаді 2017 року звернувся до суду з вказаним позовом, ухвалою від 08 грудня 2017 року по справі відкрито провадження. В обґрунтування позову зазначив, що вони з відповідачем по справі, [PERSON], перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 липня 2004 року та мають від нього двох неповнолітніх синів - [PERSON], [INFO] та Тімура, [INFO]. Сімейне життя не склалося через різницю в характерах, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків, сторони разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Позивач вважає збереження сім»ї неможливим, просить шлюб розірвати, а неповнолітніх синів залишити на проживання та виховання з матір"ю. Сторони в судове засідання не з"явилися, від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримав (а.с. 15), а відповідач - визнала та просила поновити їй дошлюбне прізвище - [PERSON] (а.с. 16). Суд дослідив матеріали справи та встановив, що подружжя перебуває в шлюбі, зареєстрованому міським відділом РАЦС Житомирського ОУЮ 15 липня 2004 року, актовий запис № 727 (а.с. 4), та мають від нього двох неповнолітніх синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 5,6). Сімейне життя не склалося через різницю в характерах, що призвело до того, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони разом не проживають, наполягають на розірванні шлюбу, а отже збереження даної сім`ї є недоцільним та неможливим, тому суд приходить до висновку, що даний шлюб підлягає розірванню. Відповідно до вимог ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому позовна вимога про відновлення дошлюбного прізвища також підлягає до задоволення. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

[PERSON] в лютому 2016 року звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що вони з відповідачем по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 травня 2003 року та мають від нього неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через різницю в характерах, сторони спільного господарства не ведуть. Позивач вважає збереження сім"ї неможливим, просить шлюб розірвати, а неповнолітню доньку залишити на проживання та виховання з відповідачкою. Сторони в судове засідання не з"явилися, від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримав, а відповідач визнала. Суд дослідив матеріали справи та встановив, що подружжя перебуває в шлюбі, зареєстрованому міським відділом РАЦС Житомирського обласного управління юстиції 10 травня 2003 року, актовий запис № 489 (а.с. 6), та мають від нього неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Сімейне життя не склалося через різницю в характерах, що призвело до того, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони тривалий разом не проживають, спільного господарства не ведуть, наполягають на розірванні шлюбу, а отже збереження даної сім`ї є недоцільним та неможливим, тому суд приходить до висновку, що даний шлюб підлягає розірванню. Враховуючи інтереси неповнолітньої дитини суд вважає за доцільне залишити її на виховання та проживання при матері, [PERSON] На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

[PERSON] в лютому 2016 року звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вони з відповідачем по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02 серпня 2003 року, шлюб зареєстровано Пединківською сільською радою Любарського району Житомирської області, актовий запис № 02. Сторони від даного шлюбу дітей не мають. Сімейне життя не склалося через різницю в характерах та протилежні погляди на шлюб та сім"ю, що призвело до того, що шлюб фактично розпався, кожен з них живе своїм життям, а тому позивач просить суд розірвати вказаний шлюб. В судове засідання сторони не з"явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, при цьому позивач позов підтримав, а відповідач визнала (а.с. 12, 13). Суд дослідив матеріали справи та встановив, що подружжя перебуває в шлюбі з 02 серпня 2003 року, який зареєстровано Пединківською сільською радою Любарського району Житомирської області, актовий запис № 02 (а.с. 7). Сторони від даного шлюбу дітей не мають. Шлюб носить формальний характер, оскільки сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, наполягають на розірванні шлюбу, отже, збереження даної сім`ї є недоцільним та неможливим . А тому суд приходить до висновку, що даний шлюб підлягає розірванню. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

[PERSON] в лютому 2017 року звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вони з відповідачем по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 жовтня 2005 року, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через відсутність почуттів та взаєморозуміння, сторони з липня 2016 року разом не проживають та будь-яких стосунків не підтримують, позивач вказує, що намірів зберегти сім"ю у неї немає, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з"явилися, від них надійшли заяви про розгляд справи без їхньої участі, при цьому позивач позов підтримала, а відповідач - визнав (а.с. 15, 16) . Суд дослідив матеріали справи та встановив, що подружжя перебуває в шлюбі з 29 жовтня 2005 року, шлюб зареєстровано відділом РАЦС реєстраційної служби Житомирського МУЮ в Житомирській області, актовий запис № 2032 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Позивач вказує, що сімейне життя не склалося через втрату почуттів та взаєморозуміння, сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, тому суд приходить до висновку, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

[PERSON] в обґрунтування заяви вказала, що її батьком був [PERSON], який помер 12.12.2003р., його сестрою була [PERSON], яка померла 24.04.2014р. Після смерті рідної тітки заявника - [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок, розташований за адресою вул. Повітрянофлотська, 56, с. Чмирівка Старобільського району Луганської області. Заявниця мала намір прийняти спадщину після смерті тітки. Оскільки є найближчою родичкою померлої, але в нотаріальній конторі їй було відмовлено в поданні заяви про прийняття спадщини, так як вона не може підтвердити родинні відносини, а саме, що її батько [PERSON] був рідним братом [PERSON], оскільки втрачено свідоцтво про народження батька заявника - [PERSON], та немає можливості підтвердити документально, що у них одні батьки. Відновити свідоцтво про народження [PERSON] не можливо, тому заявник просить суд встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] доводиться рідною тіткою [PERSON]. В судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області [PERSON] у судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позов підтримав. Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. В свідоцтві про народження заявника -[PERSON], в графі "батько" значиться [PERSON]. (а.с.8) Судом встановлено, що 12.12.2003р. [PERSON], який є батьком [PERSON], помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.5). 24 квітня 2014 року померла [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.6). Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Повітрянофлотська, 56, с. Чмирівка, Старобільського району Луганської області Як вбачається з копії свідоцтва про народження [PERSON] [PERSON] та [PERSON] , є її батьками (а.с.9). Як встановлено в судовому засіданні, основним документом, який підтверджував би родинні стосунки батька заявника [PERSON] та [PERSON] є свідоцтво про народження [PERSON] , яке втрачено. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що були сусідами з померлою [PERSON], заявнику вона доводилась тіткою, інших родичів у померлої не залишилось. В судовому засіданні свідок [PERSON], пояснив, що він є рідним братом заявниці [PERSON], а померла [PERSON] їх рідна тітка. Таким чином, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження юридичний факт того, що померла 24.04.2014 року [PERSON] є рідною тіткою [PERSON]. На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог [PERSON], як обґрунтованих та доведених у судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

[PERSON] в особі представника по дорученню [PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Бієвецької сільської ради Лубенського району, треті особи Друга Лубенська Державна нотаріальна контора, Лубенська районна державна адміністрація, Управління Держземагенства у Лубенському районі, про визнання права власності на земельну ділянку. В позові вказав, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого згідно розпорядження голови Лубенської районної державної адміністрації 25.06.2002 року № 217 [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 2, 70 га., розташована на території Бієвецької сільської ради Лубенського району Полтавської області. Однак при оформленні спадщини виявилося , що оригінал Державного акту втрачено. Прохає суд постановити рішення яким визнати за ним [PERSON], право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку, яка належала [PERSON], померлій [INFO], розташованої на території Бієвецької сільради Лубенського району площею 2, 70 га., на підставі Державного акту на право на земельну ділянку [NUMBER] від 17.09.2002 року реєстраційним номер 172 виданий на підставі розпорядження голови РДА від 25.06.2002 року № 217 і призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В судове засідання позивачка та її представник не з"явилися, згідно заяви прохали справу слухати у їх відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягають. Відповідачі та треті особи направили суду листи з проханням слухати справу без участі їх та їх представників, проти задоволення позову не заперечують. Суд, дослідивши матеріали справи, докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого згідно розпорядження голови Лубенської районної державної адміністрації 17.09.2002 року № 217 померлій 08.10.2005 року [PERSON] належала земельна ділянка площею 2,70 га., що розташована на території Бієвецької сільської ради Лубенського району Полтавської області. Спадкоємцем спадкового майна є позивач [PERSON], який при оформленні спадщини виявив , що втрачено оригінал Державного акту. З приводу отримання державного акту на право власності на земельну ділянку позивач звертався до Управління Держземагенства у Лубенському районі. Згідно повідомлення Управління Держземагенства у Лубенському районі Полтавської області на ім"я померлої [PERSON]. видавався Державний акт на право власності на земельну ділянку розміром 2, 70 га. , [NUMBER] від 17.09.2002 року, що розташована на території Бієвецької сільської ради Лубенського району Полтавської області. Нормативна грошова оцінка землі становить 75 584, 72 грн. станом на 01.01.2015 року. У відповідності ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах що не заборонені законом.

Outcome: approved