Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

30 січня 2018 року, заявник [PERSON], звернулася до суду з заявою про оголошення померлою маму - [PERSON], [INFO], уродженку [INFO], мотивуючи тим, що 11 травня 2011 року рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області його мати - [PERSON], 1 була визнана безвісно відсутньою. З того часу минуло більше трьох років, однак ніяких відомостей про місце перебування її так і не надійшло. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №00018736737 від 22 вересня 2017 р актовий запис про смерть щодо [PERSON], 31.03.1976 р народження, відсутній. Відповідно до повідомлення Дунаєвецького відділу поліції за № 15.11.2017 за № 6979/105-2017 місце перебування проведеними розшуковими заходами встановити не вдалося. Визнання матері померлою заявнику необхідно для оформлення спадщини, яка залишилася після неї і не оформлена по теперішнійчас, а тому звернувся з даною заявою до суду. В судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Заінтересована особа: [PERSON] заяву підтримала і просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Дунаєвецького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення заяви не заперечують. Суд, дослідивши матеріали справи та надані заявником докази, заслухавши пояснення заявника та свідків, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився у 1995 році, його батьки : батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Відповідно до рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 11 травня 2011 року матір заявника [PERSON] визнано безвісно відсутньою з 26 березня 2007 року, що підтверджується копією відповідного рішення. Із довідки Дунаєвецької міської ради Хмельницької області №02-20/3012 від 28.09.2017 року, виданої на підставі погосподарської книги по с.Мала Побіянка Дунаєвецького району Хмельницької області №1 за 2011-2015 роки, видно, що [PERSON], [INFO], вибула з с.Мала Побіянка у 2007 році, на даний час місце її перебування не встановлено. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №00018736327 від 22.09.2017 року, виданого на підставі проведеної перевірки по первинних актових записах від 27 квітня 2008 року по 27 квітня 2014 року та по поновлених актових записах з 28 квітня 2011 року по 31 серпня 2017 року, актовий запис про смерть [PERSON], [INFO], відсутній. Згідно довідки Дунаєвецької міської ради Хмельницької області від 28.09.2017 року свідоцтво про смерть [PERSON] не видавалось. Відповідно до повідомлення Дунаєвецького відділу поліції від 15.11.2017 року місце перебування [PERSON] проведеними розшуковими заходами встановити не вдалося. Крім того, свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що є бабусею заявника, та пояснила суду, що в 2007 році її невістка [PERSON] поїхала з села і з того часу зникла безвісти. З цього приводу вона зверталася в органи поліції, де їй дали висновок, що місце знаходження [PERSON] не встановлено, на підставі чого її було визнано безвісно відсутньою. Протягом наступних років неодноразово зверталася в органи поліції з приводу зникнення її невістки, однак безрезультатно. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказав, що добре знає заявника та його сім'ю, а також підтвердив той факт, що мати заявника [PERSON] з 2007 року за місцем свого проживання не з'являлася, ніяких відомостей про місце її перебування немає. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. У відповідності до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст.21 ЦК, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Статтею 306 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути з'ясовано для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою. Так в судовому засіданні встановлено, що метою оголошення [PERSON] померлої є необхідність оформлення заявником спадщини. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що заяву [PERSON] про визнання його матір [PERSON] померлою слід задовольнити.

Outcome: approved