Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

15.01.2016 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, який в ході судового розгляду позивачем неодноразово уточнювався. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 26.07.2003 перебуває у зареєстрованому щлюбі з [PERSON] Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей, синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В 2005 році подружжя [PERSON] за спільні кошти купили автомобіль марки Volkswagen LT-35 . В ході судового розгляду справи про розірвання шлюбу між подружжям, позивач дізналася, що без її відома та згоди, відповідач [PERSON] продав своїй матері [PERSON] їх спільне сумісне майно - автомобіль марки Volkswagen LT-35. Позивач вважає, оскільки в добровільному порядку відповідач [PERSON] не бажає їй сплатити 50 відсотків вартості спірного автомобіля, тому просить в судовому порядку стягнути з [PERSON] 50 відсотків вартості автомобіля марки Volkswagen LT-35 червоного кольору, а саме 23500,00 гривень, а також стягнути на її користь судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON], позовні вимоги підтримали та просила їх задоволити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні заперечили щодо заявлених вимог [PERSON] та пояснили, що автомобіль марки Volkswagen LT-35 державний номерний знак якого АМ7184ВН було продано, коли подружжя [PERSON] проживали в шлюбі, а позивач [PERSON] надавала усну згоду на його продаж. Гроші за проданий автомобіль [PERSON] поклав в "сервант" в квартирі № 47 в будинку №22 А по вул. Мельника в м. Коростені Житомирської області. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечила щодо позовних вимог та пояснила, що гроші за купівлю автомобіля марки Volkswagen LT-35 державний номерний знак якого АМ7184ВН вона віддала «дітям» в своєму будинку, коли ті до неї приїхали. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи та надані суду докази в їх сукупності, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який було зареєстровано 26.07.2003 виконавчим комітетом Малозубівщинської сільської ради Коростенського арйону Житомирскої області за актовим записом № 2 (а.с.6). Як вбачається з повідомлення Коростенського ТСЦ 1843 , автомобіль марки Volkswagen LT-35 державний номерний знак якого АМ7184ВН -03.12.2015 (на обліку) по довідці-рахунку серії ААЄ 904824 від 18.11.2015 був зареєстрований за [PERSON] (вартість вказаного автомобіля становить 47 000,00 гривень) Письмова згода позивача на здійснення угоди купівлі-продажу відсутня. (а.с.32, 87, 88). Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22.12.2015 шлюб між подружжям [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.62). [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу 07.12.2015 (в судовому засіданні досліджено матеріали цивільної справи № 279/12040/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу). Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30.08.2016 встановлено, що [PERSON] «в квартирі [ADDRESS] не проживає з березня 2014 року…» . Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. За приписами ст. 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У п.29 постанови Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства про розгляд справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Доводи відповідачів про відсутність підстав щодо стягнення з [PERSON] на користь позивача компенсації 1/2 частини вартості вказаного автомобіля, оскільки вказаний автомобіль продано сторонами у період шлюбу, а кошти витрачено подружжям на потреби сім'ї, не приймаються судом до уваги, як такі, що спростовані встановленими у судовому засіданні доказами, в тому числі протиріччям в показах щодо факту передачі коштів. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] здійснив відчуження спірного автомобіля 03.12.2015 за 47000,00 грн, а тому отримана ним сума грошових коштів підлягає поділу та на користь позивача необхідно стягнути 1/ 2 частку цієї суми - 23500,00 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає сплачений нею судовий збір в розмірі 900 гривень.

Outcome: approved