Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

15 липня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 29.09.1998 року померла його тітка [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, що складається з земельної частки (паю) розміром 6,47 в умовних кадастрових гектарах, яка належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №0214836. На даний час позивач виявив намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті , оскільки являється спадкоємцем за законом, однак в нотаріальному порядку прийняти спадщину позбавлений можливості, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, тобто оригінал Сертифікату на право на земельну частку (пай), тому [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та прохає суд: поновити йому строк для звернення до суду з позовом, та визнати за ним право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.\~ В відкритому судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та прохав їх задовольнити. Представник відповідача Краснокутської районної державної адміністрації в судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника відповідача, проти заявлених позовних вимог не заперечував. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. 29 вересня 1998 року померла [PERSON], що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00015687857 від 12 серпня 2015 року.. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної частки (паю), що належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №0214836, виданого на підставі рішення Краснокутської районної державної адміністрації від 19 вересня 1997 року. За життя сертифікат отриманий не був та його державна реєстрація відбулась 20 листопада 2009 року, тобто після смерті спадкодавці. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 N7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК (2768-14). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК ( 435-15 ), у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). [PERSON] являється спадкоємцем за законом. Факт того що [PERSON] являвся племінником померлої [PERSON] підтверджується поясненнями свідків, допитаними в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON], котрі пояснили суду та підтвердили той факт що померла [PERSON] за життя була тіткою позивача, оскільки вони на протязі багатьох років знаходились в дружніх добрих стосунках с родиною померлої, також підтвердили той факт, що [PERSON] до дня смерті проживала разом із позивачем, який доглядав за нею та поховав її. Позивач має намір успадкувати майно. Інші особи, які б мали право на звернення за отриманням спадщини, у встановлені законом строки до уповноважених державних органів не звернулись, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру від 20.08.2014 року виданою Харківським обласним державним нотаріальним архівом. Відповідно до\~ст. 524 ЦК Української РСР\~(в ред. 1963 року)\~\~спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до правил статті 530 Цивільного Кодексу України 1963 року право на успадкування прав та обов`язків після смерті [PERSON], як спадкоємець другої черги має позивач. Відповідно до ч.1\~ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. На підставі вищевикладеного, повно та всебічно зясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки [PERSON] надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, [PERSON] пропустив строк для звернення з позовною заявою до суду і просить його поновити. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що відповідно до ст.73 ЦПК України пропущений строк необхідно поновити в зв`язку з тим, що позивач є особою похилого віку. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved