Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

21 жовтня 2015року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], 1997року народження, який продовжує навчання. В обґрунтування вимог позивач зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по 04.04.2001року, від шлюбу сторони мають сина [PERSON], 25.04.1997року народження, на утримання якого відповідач сплачував аліменти до його повноліття. Зазначила також, що на даний час [PERSON] є студентом Іллічівського морського коледжу Одеського національного морського університету денної форми навчання. Посилаючись на те, що позивач не має коштів для самостійного утримання сина, який навчається в іншому місті, і відповідач [PERSON] жодної матеріальної допомоги добровільно не надає, [PERSON] вважала, що є підстави для стягнення з нього аліментів на навчання дитини в судовому порядку. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій підтримала позов та просила його задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, який належним чином поінформований про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився. Про причини неявки суд не повідомив. Заперечення проти позову не надіслав. Суд, у звязку з повторною неявкою відповідача та неповідомленням про причини неявки в судове засідання, зі згоди позивача ухвалює заочне рішення у справі в порядку, визначеному главою 8 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЖД №285159 від 04.04.2001року було розірвано (а.с.4). Зі свідоцтва про народження від 03 липня 1997року серії І-ЖД№117097 слідує, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], 25.04.1997року народження (а.с.23). З довідки Іллічівського морського коледжу Одеського національного морського університету №503 від 04.09.2015року вбачається, що [PERSON] є студентом ІІ курсу денної форми навчання на відділенні «Комерційна діяльність» на бюджетній формі навчання зі встановленим періодом навчання з 01.09.2015року по 31.01.2017року (а.с.3). В судовому засіданні також встановлено, що син проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою виконкому Татарбунарської міської ради Одеської області від 21.10.2015року №2014 (а.с.7). Вирішуючи спір, що виник між сторонами з сімейних правовідносин, суд виходить з такого. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу (далі - СК) України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст.191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. Частиною 1 ст.200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або ) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою сином (ч.2 ст.200 СК). За змістом ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів враховуються стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням того, що на утриманні позивача знаходиться син, який продовжує навчання в м.Іллічівськ Одеської області, що потребує витрат на його переїзд, харчування та проживання, беручи до уваги те, що [PERSON] є батьком дитини та повинен виконувати аліментні зобов'язання, при цьому доказів на підтвердження неможливості надання ним матеріальної допомоги не надано, суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача аліментів у частці від його заробітку на утримання повнолітнього сина до закінчення ним навчання, а саме до 31 січня 2017року. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до ст.79 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються, зокрема, позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. З урахуванням того, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивач у справі звільнена від сплати судового збору, судовий збір у розмірі 487грн.20коп. слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved