Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

20 липня 2018 року [PERSON] пред'явила вказаний позов, посилаючись на наступні обста- вини. 02 липня 2015 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у Татарбунарському районно- му відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юс- тиції в Одеській області. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею, відповідач ухиляється від покладеного на нього обо- в'язку утримувати свою дитину, тому просила стягувати з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частик від заробітку відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мініму- му для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву в якій просила справу розглянути за її ві- дсутності , позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав, відзив на позовну заяву не подав. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження у відповідності із ч.5 ст.279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників спра-ви чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за від- сутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального техні- чного засобу не здійснюється. Як передбачено ч. 4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.2) видно, що відділом реєстрації актів ци- вільного стану реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області 02.07.2015 р. зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], актовий запит № 73. Від вказаного шлюбу у сторін у справі [INFO] народилась дочка [PERSON], що під- тверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Як видно з довідки виконавчого комітету Струмківської сільської ради № 734 від 18.07.2018 р. (а.с.4), [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS], на її утриманні знаходиться дитина - [PERSON], [INFO]. Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою роз- витку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за вихо- вання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навча- ння, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 27 Конвенції «про права дитини» від 20.11.1989 р. (ратифікована Постановою ВР Ук- раїни № 789-ХІІ від 27.02.1991 р.) передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здіб- ностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) при- суджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для за- безпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Пленум Верховного Суду України у п.17 своєї постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. № 3, роз'яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявні- сть в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повноліт- ніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони у справі мають одну неповнолітню дитину, яка знаходяться на утриманні матері, відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на її ут- римання. Тому суд вважає за можливе та необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на утримання до- чки в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожит- кового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину, до досягнення нею повноліття. Як передбачено ст.191 СК України, аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову, тобто у даному випадку з 20.07.2018 р. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в сумі 704,80 грн., відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved