Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

[PERSON] 16.07.2015р.звернувся в суд з позовом до [PERSON] про встановлення факту, визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи його тим, що він є сином [PERSON], яка померла 31 січня 1976 року. На момент смерті останній належала 1/3 частина житлового будинку, який розташований за адресою: м. Луцьк, вул. Красноармійська, 21. У звязку із зміною найменування вулиць у місті Луцьку житловий будинок №21, який входить до складу спадкової маси після смерті його матері знаходиться за адресою: Волинська область, місто Луцьк, вул.Героїв УПА,оскільки було проведено зміну найменування вулиці Червоноармійська у місті Луцьку на вул.[PERSON] УПА. Заповіту, у якому б його мати виразила свою волю та розпорядилася подальшою долею спадкового майна немає, а тому, в даному випадку, мало місце спадкування за законом. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] відповідно до ст..529 ЦК , який діяв на той час, є він, як син померлої. З моменту смерті його матері він постійно проживав у [INFO], виконував усі домашні обовязки, підтримував у належному стані будинок та надвірні будівлі і споруди, проводив поточний та капітальний ремонти помешкання, сплачував комунальні послуги, тобто вчиняв усі дії, що свідчать про вступ у фактичне володіння та управління спадковим майном - житловим будинком №21 по вул. Красноармійській у м. Луцьку. 2/3 частки вказаного житлового будинку знаходиться у його власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого 01липня 1959 року Луцьким міським відділом комунального господарства за №143. Інших спадкоємців першої черги після смертійого матері, які б належними чином прийняли спадщину немає. З метою оформлення свого права власності на спадкове майно змушений звернутись до суду з даним позовом. Відповідачем у справі є його дочка - [PERSON], яка проживала разом з ними у житловому будинку, що є спадковим майном та у разі не доведення ним свого права власності на спадкове майно після смерті матері є -потенційним спадкоємцем наступної черги, який належним чином прийняв спадщину.На даний час, у досудовому порядку оформити своїх спадкових прав він не може через помилку у документах, які підтверджують родинні стосунки з спадкодавцем, у свідоцтві про його народження неправильно вказано імя , а саме: замість «Леонід» зазначено «Леон» , в графі батьки : записані [PERSON] та [PERSON]. Крім того, факт того, що він дійсно є сином [PERSON] можуть підтвердити свідки. Посилаючись на наведене, позивач просить суд встановити факт родинних відносин, а саме: те, що [PERSON], яка померла 31 січня 1976 року, є матірю [PERSON]; визнати за ним право власності на 1/3 частину в житловому будинку, який знаходиться у м.Луцьку по вул. Героїв УПА, 21, як на спадкове майно після смерті [PERSON]. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.12.2015р. в якості співвідповідача по справі залучено [PERSON] В судовому засіданні представник позивача заяву підтримав з наведених у ній мотивів. В судовому засіданні відповідач позов визнала, заперечень немає. Відповідач [PERSON] подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнає, щодо його задоволення не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши показання допитаних в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З копії свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 283757 від 02 лютого 1976 року, виданого Луцьким міським відділом ЗАГСу вбачається, що 31 січня 1976 року померла [PERSON] (а.с.4). Судом встановлено, що до складу спадщини, в тому числі, входить 1/3 частина в житловому будинку, який знаходиться у м.Луцьку по вул. Героїв УПА, 21. Як вбачається з матеріалів справи, на момент смерті спадкодавцю [PERSON] належала 1/3 частина житлового будинку, який розташований за адресою: м.Луцьк, вул. Красноармійська, 21, про що свідчить свідоцтво про право власності, видане 01 липня 1959 року Луцьким міським відділом комунального господарства за №143 на імя [PERSON]. (а.с.6) Як встановлено судом, у звязку із перейменуванням вулиць проведено зміну найменування вулиці Червоноармійська у місті Луцьку на вул.[PERSON] УПА. Оскільки спадкодавець [PERSON] померла у 1976 році, це зумовлює необхідність застосування положень Цивільного кодексу України, який діяв момент смерті спадкодавця, а отже й на час відкриття спадщини. У відповідності до ст. 529 ЦК УРСР спадкоємцями першої черги за законом в рівних частках, є діти, дружина та батьки померлого. На випадок своєї смерті спадкодавець [PERSON] заповіту не складала. Отже, спадкування здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] відповідно до ст. 529 ЦК УРСР , є її син - позивач по справі. Згідно ст.549 ЦК УРСР спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. [PERSON], як спадкоємць за законом першої черги, прийняв спадщину шляхом вступу в управління спадковим майном, оскільки, як встановлено судом, і підтвердили допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON], позивач з моменту смерті спадкодавця постійно проживав у житловому будинку №21 по вул. Красноармійській у м. Луцьку. Крім того, допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON], підтвердили, що позивач [PERSON] дійсно є сином спадкодавця [PERSON], яка померла 31 січня 1976 року. Судом встановлено, що інших спадкоємців першої черги після смерті матері позивача [PERSON], які б належним чином прийняли спадщину, на даний час, немає. Однак, оформити своїх спадкових прав позивач не взмозі через допущену помилку у документах, які підтверджують родинні стосунки з спадкодавцем, зокрема, у свідоцтві про його народження неправильно вказано його імя , а саме: замість «Леонід» зазначено «Леон»; у графі батьки: записані [PERSON] та [PERSON]. (а.с.5) Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч.2\~ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені\~\~ факти, від яких залежить\~\~виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку\~\~їх встановлення. Згідно\~\~п.7\~постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.1995р., суд вправі розглядати справи про встановлення\~\~родинних відносин,\~\~коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Як встановлено в судовому засіданні, позивачу підтвердження факту родинних відносин необхідне для отримання свідоцтва про спадщину за законом. З врахуванням викладеного, слід визнати доведеним факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON], яка померла 31 січня 1976 року, є матірю [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже, за таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, встановити факт родинних відносин між померлою та позивачем; та визнати за останнім право власності на 1/3 частину в житловому будинку, що знаходиться у м.Луцьку по вул. Героїв УПА, 21, як на спадкове майно після смерті матері [PERSON], яка померла 31 січня 1976 року.

Outcome: approved