Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги мотивує тим, [INFO] померла її мати - [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно: у вигляді житлового будинку, земельної ділянки площею 0,078 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та земельної ділянки площею 0,0952 га для ведення садівництва, що розташовується за адресою: [ADDRESS], та яке належало їй на підставі свідоцтва про право на спадщину. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її діти [PERSON], [PERSON] та її чоловік [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] відмовились від спадщини на користь позивачки. У встановлений законом строк позивач звернулася до Другої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак 10.10.2014 року державним нотаріусом була видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкодавиця за життя не оформила належним чином на своє ім'я Державні акти та не зареєструвала житловий будинок. Вказані обставини змусили позивача звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про слухання справи за її відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягає, та просила постановити рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Представник відповідача до суду не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без участі представника Богодухівської міської ради, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа: Друга Харківська державна нотаріальна контора надала заяву про слухання справи за відсутності представника нотаріальної контори, та покладається на розсуд суду. Заперечень проти позову не надала. Треті особи: [PERSON] та [PERSON] надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами прийшов до висновку про обґрунтованість заявленого позову виходячи з наступного: Відповідно до витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованих 03.02.2015 року, право приватної власності на земельні ділянки кадастровий №6320810100:00:002:0239 та кадастровий № 6320810100:00:002:0238, які знаходяться за адресою [ADDRESS], зареєстровано за [PERSON]. Відповідно до довідки №13, виданої 03.02.2015 року КП «Богодухівське БТІ», згідно реєстраційних документів станом на 31.12.2012 року власником житлового будинку за адресою [ADDRESS] є [PERSON]. Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом, 14.12.2012 року державним нотаріусом Богодухівської ДНК посвідчено, що на підставі заповіту спадкоємицею зазначеного в заповіті майна [PERSON], яка померла [INFO] є [PERSON], [INFO]. Спадщина складається з: житлового будинку, загальною площею 50,7 кв.м. за адресою [ADDRESS], який належав спадкодавиці на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Богодухівською Державною нотаріальною конторою 20 листопада 1996 року; земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, земельно-кадастровий № 6320810100:00:002:0238 за адресою [ADDRESS], що належала спадкодавиці на підставі державного акту на прав власності на земельну ділянку серії ЯК №594523, виданого 20 жовтня 2010 року, площею 0,0778 га; земельної ділянки для ведення садівництва, земельно-кадастровий № 6320810100:00:002:0239 за адресою [ADDRESS], що належала спадкодавиці на підставі державного акту на прав власності на земельну ділянку серії ЯК №594524, виданого 20 жовтня 2010 року, площею 0,0952 га. Відповідно до свідоцтва про смерть від 28.01.2014 року серії [NUMBER], виданого Відділом ДРАЦС по місту Харкову РС Харківського міського УЮ, [PERSON] померла [INFO] у віці 59 років у м. Харків. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 01.09.1983 року Палацом новонароджених «Орджонікідзевський» м. Харків, [PERSON] народилась [INFO] та її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі, Другою Харківською державною нотаріальною конторою 24.07.2014 року було зареєстровано спадкову справу у спадковому реєстрі під № 56341748 після смерті [INFO] [PERSON], [INFO]. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, 10.10.2014 року державним нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори Дейніс В.В. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутнє право власності у померлої [PERSON] на житловий будинок та земельні ділянки, розташовані за адресою [ADDRESS], так як Свідоцтва про право на спадщину за заповітом належним чином не буди зареєстровані в органах, які на той час здійснювали державну реєстрацію. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті Згідно вимог ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Ст. 1225 ЦК України встановлює, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. П.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року встановлює, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). В зв'язку з тим, що спадкодавець майна за життя належним чином у встановленому законом не зареєструвала право власності на нього, спадкоємець позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, хоча належність спадкодавцю земельних ділянок та будинку підтверджується наявними та зазначеними вище доказами, крім того, відповідач та треті особи позовні вимоги визнали та не заперечували проти задоволення позову, суд вважає за можливе позов задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved