Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

17.03.2019 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є племінницею тітки - [PERSON], яка померла [INFO], яка постійно проживала за адресою: [ADDRESS]. На день смерті тітки відкрилася спадщина на майно, а саме на 1/5 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належала померлій тітці - [PERSON] на праві власності. Позивач, як спадкоємець третьої черги після смерті тітки, постійно проживала з [PERSON] у квартирі та фактично прийняла спадщину, проте, звернувшись у січні 2019 року до приватного нотаріуса КМНО Зеленської К.А. з заявою про прийняття спадщини після смерті тітки [PERSON], їй було відмовлено в оформленні спадщини по причині того, що не було доведено родинних відносин між нею та померлою тіткою. У зв'язку з відсутністю у неї оригіналу свідоцтва про народження її батька [PERSON], який проживав у Російській Федерації у м. Липецьк, вона не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом. Встановлення факту родинних відносин позивачу необхідно для прийняття спадщини після померлої [PERSON], так як вона являється єдиним спадкоємцем майна покійної, так як батько позивача - [PERSON] помер. Заявник [PERSON] в підготовчому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Оболонського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві в підтовче засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причини неявки до суду невідомі. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Зеленська Каріна Андріївна в підготовче засідання не з'явилася, повідомлена належним чином, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд встановив наступне. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, виданого 14.06.1958 року [NUMBER], батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). [INFO] померла тітка заявника - [PERSON], [INFO], яка постійно з 1988 року по день смерті проживала за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого 23.09.2002 року Відділом реєстрації смерті у м. Києві (а.с. 14-15, 16). На день смерті тітки відкрилася спадщина на майно, а саме на 1/5 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 22.12.1998 року Виконавчим комітетом Мінської районної ради народних депутатів м. Києва (а.с. 17). Заявник [PERSON], як спадкоємець третьої черги після смерті тітки [PERSON], постійно проживала разом з померлою в квартирі [ADDRESS] та фактично прийняла спадщину, але звернувшись у січні 2019 року до приватного нотаріуса КМНО Зеленської К.А. з заявою про прийняття спадщини після смерті тітки [PERSON], їй було відмовлено в оформленні спадщини по причині того, що не було доведено родинних відносин між нею та померлою тіткою (а.с. 18-19). У зв'язку з відсутністю у заявника оригіналу свідоцтва про народження її батька [PERSON], який проживав у Російській Федерації у м. Липецьк, заявник не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом. Однак, факт родинних відноси з покійною тіткою [PERSON] підтверджується актом обстеження житлових умов від 25.03.1971 року, складеного інспектором по охороні прав дітей [PERSON], листом [PERSON], довідкою ЖЕО № 1217 від 15.02.1984 року, листом опікунської ради при виконкомі Подільської райради депутатів трудящих м. Києва (а.с. 20-26). Суд приходить до висновку про встановлення факту родинних відносин заявнику [PERSON], адже це необхідно для прийняття спадщини після померлої [PERSON], так як вона являється єдиною спадкоємицею майна покійної, оскільки, батько заявниці [PERSON] помер. Статтею 293 ЦПК України, визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до п. 7 вищезазначеної Постанови, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що маючих юридичне значення» зазначено, що перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 315 ЦПК і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення з особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення, зокрема встановлення факту родинних відносин тощо. Така правова позиція узгоджується з думкою Пленуму Верховного Суду України, висловленою у п.п. 1, 12 Постанови №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Сторонами у справах окремого провадження є заявники, заінтересовані особи, які є спеціальними суб'єктами цього виду провадження. При визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес. Також, передбачено, що відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За приписами ч.ч. 3, 4 ст. 4 СК України, кожна особа має право на проживання в сім'ї та на повагу до свого сімейного життя. За позицією Верховного Суду України, викладеною п. 20 Постанови Пленуму "Про судову практику у справах про спадкування" за № 7 від 30.05.2008 року, зазначено, що спадкування за законом здійснюється почергово, право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Судом встановлено, що тітка заявника [PERSON] та заявник [PERSON], як спадкоємець третьої черги, постійно проживала з померлою в квартирі [ADDRESS] та фактично прийняла спадщину, так як батько заявника [PERSON] помер. За таких обставин, суд вважає доведеним факт родинних відносин, а саме що померла [PERSON] є тіткою [PERSON]

Outcome: approved