Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

28.03.2014 року позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, яку мотивує тим, що має на праві власності 11/16 частин житлового будинку по [ADDRESS], а відповідач є його рідним братом і має у власності 3/16 частин житлового будинку, інша 1/8 частина вказаного житлового будинку належить [PERSON], яка проживала з їх батьком однієї сім'єю без реєстрації шлюбу з 1978 року по день смерті батька [INFO] року. [INFO] року [PERSON] померла, спадкоємці відсутні. З дня смерті [PERSON] позивач добросовісно, відкрито, безперервно користується належною їй 1/8 часткою житлового будинку, розташованого по [ADDRESS]. У зв'язку з цим просить поновити строк на звернення до суду з позовом, та визнати за ним право власності на 1/8 частину жилого будинку загальною житловою площею 40,5 кв.м., з надвірними спорудами у вигляді веранди а, тамбуру аІ, сараю Б, погребу б, сараю прибудови б1, літньої кухні В, літньої кухні Г, сіни г, сараю прибудови - г1, сараю прибудови аІІ, сараю Д, розташованого за адресою [ADDRESS], яка за договором дарування від 14.10.1989 року при житті перейшла у власність [PERSON], яка померла [INFO] року в м. Охтирка Сумської області. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі з вищевикладених підстав і просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, проте надав письмову заяву, якою позов визнає повністю, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Від відповідача Охтирської міської ради та третьої особи Охтирської міської державної нотаріальної контори у матеріалах справи маються заяви, якими просять розглянути справу у відсутність їх представників, не заперечують проти задоволення позову. Суд проаналізував матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, дійшов висновку про необхідність задоволення позовної заяви зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.09.2003 року після смерті їх батька [PERSON] належить по 3/16 частині жилого будинку з прибудовами, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 15). Крім того, позивач [PERSON] має у власності 4/8 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право приватної власності на житловий будинок від 25.01.1981 року (а.с. 26). Решта частки житлового будинку в розмірі 1/8 належить [PERSON] відповідно до нотаріально посвідченого договору дарування від 14 жовтня 1989 року та зареєстрованого в реєстрі за № 3021 (а.с. 13-14). З вказаного договору вбачається, що 1/8 частину житлового будинку [PERSON] подарував [PERSON] [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 31.12.1996 року відділом РАГС Охтирського міськвиконкому Сумської області (а.с. 17). Відповідно до довідки від 01.04.2014 року, наданої Охтирською міською державною нотаріальною конторою відповідно до Спадкового реєстру, після [PERSON], яка померла [INFO] року, спадкова справа не відкривалася. Як вбачається з довідки, наданої Виконавчим комітетом Охтирської міської ради від 07.04.2014 року, [PERSON] з 06 липня 1973 року по даний час зареєстрований і проживає в [ADDRESS]. [PERSON] також була зареєстрована та прописана за вищевказаною адресою з 06 вересня 1978 р., а з [INFO] р., після смерті [PERSON] залишилася проживати однією сім'єю з [PERSON] Починаючи з 02 жовтня 1990 року за даною адресою інші особи не реєструвалися. В судовому засіданні позивач пояснив, що заповіту після смерті [PERSON] не залишилось, спадщина відкрилася за законом, проте спадщину ніхто не прийняв, так як у [PERSON] своїх дітей не було, її близькі родичі померли. [PERSON] з 1978 року проживала у цивільному шлюбі з їх батьком [PERSON] і вважала позивача та відповідача своїми дітьми. [PERSON] постійно проживає у м. Харкові, а він, [PERSON], безперервно та добросовісно користується 1/8 частиною житлового будинку [ADDRESS] Відповідно до ст. 86 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Відносини власності регулюються Законом України "Про власність", Цивільним Кодексом, іншими законодавчими актами. Оскільки [PERSON] померла під час дії Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, який не передбачав в числі спадкоємців осіб, які протягом п'яти років і більше проживали разом однією сім'єю, то позивач позбавлений у встановленому законом порядку успадкувати 1/8 частину житлового будинку після смерті своєї мачухи. Частина 1 ст. 344 Цивільного Кодексу України передбачає, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для набуття права власності на майно за набувальною давністю згідно з правилами ст. 344 ЦК, по-перше, необхідно, щоб заволодіння майном було добросовісним, тобто особа не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Разом з тим, факт обізнаності особи про те, що вона не є власником речі, не виключає добросовісності володіння за умови, що заволодіння майном не відбулося з порушенням норм права. Частиною 4 ст. 344 Цивільного Кодексу України передбачено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Судом встановлено, що позивач з 01.01.2001 року по даний час добросовісно, відкрито і безперервно користується цілим житловим будинком, в якому має право власності на 11/16 частки, в тому числі і 1/8 часткою, належною [PERSON] Отже, позивач як користувач житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] Сумської області, не має іншої можливості, ніж через звернення до суду з позовом, визнати своє право власності на житловий будинок як єдине ціле, тому його права доцільно захистити. На підставі викладеного,

Outcome: approved