overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

16.05.2014р. [PERSON] звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісяця, вказуючи, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON], який проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач проживає окремо та матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча повинен надавати. Позивачка в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач надав заяву, в якій позов визнав в повному обсязі та проти його задоволення не заперечував. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов слідуючого. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 18.10.2012р. відділом ДРАЦС Ананьївського районного управління юстиції Одеської області (а.с. 3). Під час шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с. 2). Судом встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. З довідки про доходи, наданої відповідачем, вбачається, що він працює дорожнім робітником у товаристві з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь" та має постійний стабільний заробіток. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи вище викладене, те, що відповідач визнав позов, на утриманні інших осіб не має, працює та має постійний заробіток, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. В силу ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. в доход держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

16.05.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 23 листопада 2011 року. Від шлюбу дітей не мають. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що у них з відповідачем життя не склалось, подружні стосунки припинені у 2012 році через різні характери, погляди на життя та постійні сварки і непорозуміння, що виникають на ґрунті цього, шлюб існує формально і подальше сумісне проживання та збереження сім'ї стало неможливим, а тому просить суд позов задовольнити. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, але від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Згідно поданої заяви позивач позов підтримує, наполягає на розлученні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про вручення йому судової повістки 25.05.2014 року в судове засідання на 03.06.2014 року. Причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності не надходило. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за правилами ч.2 ст.197 ЦПК України. Вирішуючи спір суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 листопада 2011 року. Від шлюбу дітей не мають а.с.3). Подружні стосунки припинені у 2012 році, позивач наполягає на розлученні, миритись не бажає. Причиною розпаду сім'ї стали сварки та скандали, що виникали через різні характери та погляди на сімейне життя. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.51 Конституції України, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України. Згідно ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і "в разі його розірвання". Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить їх інтересам, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

16.05.2014 року до суду заявлено позов, у якому позивач просить розірвати їх з відповідачкою шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, протягом останніх шести місяців з відповідачкою подружніх стосунків не підтримує. Позивач письмово просив розглянути справу без його участі, вимоги позову визнає, не заперечує проти їх задоволення (а.с.9). Відповідачка письмово просила розглянути справу без її участі, позов задовільнити, після розірвання шлюбу вибрала прізвище "[PERSON]" (а.с.10). Відповідно до положень ч.2 ст.158, ч.2 ст.197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси, спільно не проживають протягом останніх шести місяців, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

16.05.2014 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить суд видати дублікат судового наказу №2-н-165/09 від 10.11.2009 року про стягнення з [PERSON] на користь КС "ТУРБОТА" заборгованості за кредитним договором, ІТЗ та судових витрат. Заява обґрунтована тим, що 10.11.2009 року було видано вищевказаний судовий наказ, який 30.10.2010 року було вилучено співробітника СБУ. 03.12.2013 року судовий наказ повернуто, проте документ знаходиться у стані не придатному для використання (розірваний та потертий). З зазначених підстав, заявник просить видати дублікат виконавчого листа. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 370 ЦПК України в судове засідання були викликані сторони по справі № 2-165/09, проте вони за викликом суду не з'явилися. Заявник надав суду письмове клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Неявка сторін не є перешкодою для розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу судового наказу суд, який видав судовий наказ має право за заявою стягувача видати його дублікат. З матеріалів справи вбачається, що 10.11.2009 року суддею Карлівського районного суду Миронець О.К. було видано судовий наказ стягувачем по якому є заявник. (а.с. 3) Заявник зазначив, що даний виконавчий лист було втрачено, у зв'язку зі слідчими діями проведеними працівниками СБУ (виїмка документів). В матеріалах справи міститься протокол огляду документів складений слідчим СВ УСБУ в Полтавській області 10.09.2010 року, де серед інших оглянутих документів, зазначено і судовий наказ №2-н-165/09 від 10.11.2009 року. (а.с. 7-9) Протокол не є належним доказом по справі, оскільки не підтверджує ні факт виїмки судового наказу, ні факт втрати такого. В матеріалах справи міститься також лист старшого слідчого СВ УСБУ в Полтавській області, згідно якого 30.10.2010 року співробітниками СБУ дійсно було проведено обшук, під час якого вилучено документи на паперових носіях, в тому числі і судові накази. Лист містить прохання забрати вилучені документи 03.12.2013 року. (а.с. 10) З акту складеного 13.01.2014 року працівниками КС «Турбота» вбачається, що судовий наказ №2-н-165/09 є непридатним для подальшого виконання, після вилучення такого співробітниками СБУ та повернення до кредитної спілки. (а.с. 4-6) На підставі викладеного, суд вважає доведеними зазначені у заяві обставини, тому вважає за можливе видати дублікат втраченого судового наказу №2-н-165/09.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

16.05.2014 року позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей до досягнення ними повноліття. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначала, що від шлюбу з відповідачем, який було зареєстровано 21.10.2006 року вона народила: [INFO] сина - [PERSON]; [INFO] сина - [PERSON], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. З відповідачем шлюб розірвано, останній матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, участі в їх виконанні не приймає. Просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей у примусовому порядку в розмірі 13 частки від заробітку відповідача на кожну дитину, але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття, починаючи з моменту звернення в суд з позовом. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги, з урахуванням матеріального стану сторі просила визначити спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, а саме по 400, 00 грн. на кожну дитину. Відповідач у судовому засіданні не заперечував щодо стягнення аліментів у розмірі, визначеному позивачем. Заслухавши думку учасників судового розгляду справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе заявлений позов задовольнити з урахуванням наступних обставин. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі з 21.10.2006 року, який розірвано судом (а.с. 3,6). [PERSON] та [PERSON] є батьками: сина - [PERSON], [INFO]; сина - [PERSON] [INFO] (а.с. 8,9). Неповнолітні діти проживають з матір»ю та знаходяться на її утриманні (а.с.7). Статтями 155,180,181,182,183 СК України передбачено, що батьки зобов"язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а при ухиленні батьків від цього обов"язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку, в розмірі визначеному судом. З урахуванням усіх обставин справи, та згоди сторін, до якої останні дійшли в судовому засіданні, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в розмірі 400, 00 грн. на утримання кожної дитини до їх повноліття, щомісячно з моменту ухвалення рішення суду або ж зміни матеріального стану сторін. Судові витрати за розгляд справи судом необхідно покласти на відповідача за правилами ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

16.05.2014 року представник позивача ПАТ Комерційного банку "Приватбанк" Миська Р.М. звернувся до суду із цим позовом, посилаючись на те, що 08.12.2006 року [PERSON] за кредитним договором отримав у банку 2374.90 гривень, зі сплатою за користування кредитом 12.00% на суму залишку боргу за кредитом на рік. Оскільки умови договору порушені, зобов'язання не виконуються, кредитні кошти не повертаються, то виникла необхідність стягнути з [PERSON] борг та судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явилися, представник ПАТ КБ «ПриватБанк» Миська Р.М. просив справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явився, але це не перешкоджає вирішенню спору в порядку ч.1 ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти цього не заперечує, а відповідач був належно повідомлений про дату, час і місце слухання справи. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню, мотивуючи це наступним: Згідно договору № CGZORX01510011 від 08.12.2006 року (а.с.5-9) [PERSON] отримав у ЗАТ КБ «Приватбанк», який згідно статуту (а.с.14) змінив найменування на ПАТ КБ «ПриватБанк», кредит у розмірі 2374.90 (дві тисячі триста сімдесят чотири) гривні 90 копійок під 12% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно п.5.3 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. У відповідності з розрахунком заборгованості за договором № CGZORX01510011 від 08.12.2006 року (а.с.4) борг [PERSON] перед позивачем складається із заборгованості - 2374.90 по поверненню кредитних коштів; 10110.01 гривень - прострочені відсотки, 418 гривень - по комісії, 13055.72 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а відповідно до п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг штраф - 500 гривень - фіксована частина, 1297.93 гривень - процентна складова, всього 27756.56 гривень. За таких обставин із відповідача в користь позивача слід стягнути всю суму боргу та документально підтверджені судові витрати 277.57 гривень (а.с.1). А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

16.05.2014 р. ПАТ комерційний банк "ПриватБанк" звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № GOXRRX01880045 від 23.12.2007 р. в cyмі 14233 грн. 80 коп. та покласти на відповідача судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. У судове засідання представник позивача не з'явився, у наданому суду клопотанні просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору від 23.12.2007 року [PERSON] 23.12.2007 року отримав кредит у розмірі 2092,80 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в перід сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти ( щомісячно платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інши витрати згідно Умов. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 07.03.2014 року має прострочену заборгованість - 14233,80 грн. Дана заборгованість складається з наступного: заборгованість за кредитом - 1986,67 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 54,76 грн., пеня за несвоєчасність виконання забов'язань за договором - 10679,49 грн., штрафу (фіксована частина) - 500, 00 грн.; штрафу (процентна складова) - 653,99 грн. Відповідно до вимог умов договору та вимог Цивільного Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином. Банк повністю виконав свої обов'язки, надавши грошові кошти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем забов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Суми залишку боргу та прострочених процентів перевірені судом. Суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути суму заборгованості за кредитним договором, а також покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

16.05.2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] яким просить позбавити відповідачів права користування квартирою [ADDRESS]. Вказує що він позбавлений батьківського піклування, є власником зазначеної квартири, відповідач є його дядьком, який з 2000 року не проживає у спірній квартирі, комунальні послуги не сплачує, місце перебування його невідомо. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю, не заперечує на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому Законом порядку. Дослідивши письмові докази, суд вважає що в порядку заочного розгляду справи, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що за позивачем [PERSON], який позбавлений батьківського піклування, закріплена житлова площа - квартири [ADDRESS], згідно рішення Виконкому, а.с.2,6. Згідно акту, а.с.11, відповідач [PERSON], у вказаному житлі не проживає з 2000 р., відповідно Довідки ТОВ "Уют 2011" у спірній квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON], а.с.10. Згідно ст.405 ч.2 ЦК України - члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином сукупністю досліджених доказів судом встановлено, що відповідач не проживає в квартирі понад один рік без поважних причин, та як член сім'ї власника житла, може бути позбавлений правом користування житлом. Оскільки відповідачі визнаються такими що втратили право користування житловим приміщенням; тому згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - орган державної міграційної служби при винесенні такого рішення, зобовязаний самостійно зняти особу з реєстраційного обліку, для цього винесення окремого судового рішення не потрібно. На підставі ст. 405 ч. 2 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

16.05.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 28 грудня 2013 року. Від спільного проживання сторін 15.06.2012 року народився син [PERSON]. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що у них з відповідачем життя не склалось, спільне проживання припинено, шлюб, що існує носить лише формальний характер, а тому просить суд позов задовольнити. Також просить стягнути з відповідача на її користь слачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 551,20 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, наполягала на розлученні. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився по невідомій суду причині, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення йому судових повісток (а.с.16,17). Причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи в його відсутності не надходило. За таких обставин, суд зі згоди позивача [PERSON] ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вирішуючи спір суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 грудня 2013 року. Від спільного проживання сторін у зареєстрованому шлюбі у них 15.06.2012 року народився син [PERSON] (а.с. 4,5). Подружні стосунки припинені, позивач наполягає на розлученні, миритись не бажає. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.51 Конституції України, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України. Згідно ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і "в разі його розірвання". Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить їх інтересам та інтересам їхньої малолітньої дитини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved