Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

[PERSON] в особі свого представника пред`явила цивільний позов до [PERSON] , Та- тарбунарської міської ради Одеської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог що- до предмета спору, на стороні відповідачів - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , АТ «Одесаобленерго», про виділ спільного майна в натурі, посилаючись на те, що згідно договору купівлі-продажу, укладеного 14.11.1978 р. між [PERSON] та подружжям [PERSON] , останні набули у власність 4/25 частин домоволодіння по [ADDRESS] . Після державної реєстрації за нею та її чоловіком було зареєстровано по 2/25 частки домоволодіння. [INFO] її чоловік - [PERSON] помер, після його смерті вона успадкувала 2/25 частки домоволодіння за зазначеною адресою і стала власником 4/25 часток зазначеного домоволодіння. На теперішній час у неї виникла необхідність виділити в окремий об'- єкт 4/25 часток домоволодіння, щоб вільно в подальшому розпоряджатися своїм майном без згоди інших власників. Рішенням виконкому Татарбунарської міської ради № 179 від 26.12.2018 р. нале- жній їй на праві приватної власності частці домоволодіння, що складається з коридору № 1-1 пло- щею 12.3 кв.м, кімнати № 1-2 площею 17 кв.м, кімнати № 1-3 площею 10.2 кв.м, кімната № 1-4 площею 16,9 кв.м було присвоєно адресу: [ADDRESS] . Після звернення до державного реєстратора для проведення державної реєстрації належній їй на праві приватної власності частки домоволодіння вона отримала відмову у зв`язку з тим, що для де- ржавної реєстрації права власності, що створюється шляхом поділу, виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності та має наслідки припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, паодаються договір про поділ спільного майна, договір про виділ в натурі часткиіз спільного майна або відповідне рішення суду. ВІд інших учасників спільної частко вої власності є в наявності згода на укладення договору про виділ в натурі частки нерухомого ма- йна, але [PERSON] добровільно не бажає провести поділ у нотаріальному порядку, відмовляє- ться іти до нотаріуса, хоча заперечень та претензій майнового характеру до позивача не має. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву, в який просив справу розгля- нути за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача - міської ради у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглянути без його участі, відзив на позов не подав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи за місцем реєстрації сповіщалася належним чином - рекомендованим листом з повідомлен- ням, до суду повернувся конверт із поміткою "адресат відсутня" (а.с.47). Тому її викликано до су- ду шляхом опублікування оголошення на веб-сайті Татарбунарського районного суду на 13.05. 2020 р. на 16.00 год., в яке вона повторно не з`явилася, відзиву на позов не подала. Треті особи - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] також у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви, в яких просили справу розглянути за їх відсу- тності, проти задоволення позову не заперечували. Третя особа - акціонерне товариство «Одесаобленерго» у судове засідання свого представника не направило, хоча про дату, час та місце розгляду справи сповіщалось належним чином. Про при- чини неявки представника не повідомило, заяв та клопотань не надало. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження, у відповідності до ч. 5 ст.279 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного за- собу не здійснюється. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Ко- дексом випадках. Як передбачено ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. З копії паспорту серії [NUMBER] (а.с.4) вбачається, що позивач народилася [INFO] , за- реєстрована з 10.12.1978 р. за адресою: [ADDRESS] . Договором купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Татарбунарської державної нотаріальної контори Вдовенко У.М., укладеного 14.11.1978 р. між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] (копія на а.с.7-8,9), підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] придбали у власність 4/25 часток домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Договір зареєстрований у реєстрі № 1561. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права вла- сності (копія на а.с.13), право по 2/25 часток домоволодіння по [ADDRESS] належало на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON]. Як видно з копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.01.2014 р. (а.с.10), [PERSON] після смерті свого чоловіка отримала у спадщину 2/25 часток домоволодіння [ADDRESS] , що належали померлому на підставі договору ку- півлі-продажу. ТОВ «Татарбунарське РБТІ та РОН» 26.11.2018 р. надано висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомості (копія на а.с.18), згідно якого може бути поділено за технічними по- казниками. Рішенням виконкому Татарбунарської міської ради № 179 від 26.12.2018 р. (а.с.19), відповідно до висновку щодо технічної можливості поділу з об`єкта нерухомого майна, складеного ТОВ «Та- тарбунарське РБТІ та РОН», 2/25 частинам домоволодіння, які належать на праві приватної спіль- ної часткової власності [PERSON] , а саме: коридор № 1-1 площею 12,3 кв.м, кімната № 1-2 жи- тловою площею 17 кв.м, кімната № 1-3 житловою площею 10,2 кв.м, житлова кімната № 1-4 житловою площею 16,9 кв.м присвоєно адресу: [ADDRESS] . З копії технічного паспорту, виготовленого 26.11.2018 р. Татарбунарським районним бюро тех- нічної інвентаризації (а.с.16-17), видно, що на замовлення [PERSON] виготовлено техніч- ний паспорт на квартиру № [ADDRESS] . [PERSON] відмовлено у державній реєстрації права власності, форма власності: приват- на, на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що видно з рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 45234330 від 28. 01.2019 р. (а.с.6). Право власності, згідно ч.1 ст.328 ЦК України, набувається на підставах, що не заборонені за- коном, зокрема із правочинів. За змістом ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. В силу ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування май- ном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його ча- стці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від ін- ших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної ком- пенсації. Згідно ст.361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із ма- йна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це ма- йно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно і у випадку, встановле- ному законом, таке право підлягає державній реєстрації. В судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві приватної часткової власності нале- жить 4/25 часток домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] саме: приміщення під літ. «Д»: коридор № 1-1 площею 12,3 кв.м, кімната № 1-2 житловою площею 17 кв.м, кімната № 1-3 житловою площею 10,2 кв.м, житлова кімната № 1-4 житловою площею 16,9 кв.м. Однак самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності вона не може, оскільки частка у спірному майні в натурі не виділена. Оскільки між сторонами, за виключенням відповідача [PERSON] , узгоджено, які частини спільного майна в натурі відповідають їх часткам у праві спільної часткової власності, суд вважає за необхідне позов задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved