Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

14 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про переведення права і обовязки забудовника на будинок № 6 по 1 пров. Шевченка у м. Чернігові з [PERSON] на [PERSON] в порядку спадкування. Позов [PERSON] обґрунтовує тим, що 03.12.2015 помер її батько [PERSON], який мешкав до смерті за адресою: м. Чернігів, 1-й пров. Шевченка, буд. 6. Після його смерті відкрилася спадщина. [PERSON] звернулася до нотаріальної контори в встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини. Після закінчення терміну для прийняття спадщини приватним нотаріусом [PERSON] позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований в м. Чернігові, 1-й пров. Шевченка, буд. 6, через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Дід позивача [PERSON] отримав на підставі п. 1.5 рішення виконкому Чернігівської міської ради від 15.03.1955 № 326 земельну ділянку по вул. Революції № 80-г, площею 450 кв.м, для будівництва однокімнатного будинку. Однак, не встиг ввести в експлуатацію та належним чином оформити правовстановлюючі документи на домоволодіння. У судове засідання учасники судового процесу не зявилися, про час та місце розгляду справи оповіщені. Представник позивача у письмовій заяві просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги задовольнити, дав згоду на заочний розгляд справи. Представник відповідача до суду не зявився, про час і місце розгляду справи оповіщений, причин неявки суду не повідомив, у звязку з чим за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на підставі п. 1.5 рішення виконкому Чернігівської міської ради від 15.03.1955 № 326 року «Про виділення земельних ділянок для індивідуального будівництва житлових будинків» [PERSON], трактористу МТС, виділено земельну ділянку по вул. Революції № 80-г, площею 450 кв.м, для будівництва однокімнатного жилого будинку (а.с. 14). 13 квітня 1955 року Комунальний відділ виконкому Чернігівської міської ради депутатів трудящих та [PERSON] уклали договір на право будівництва будинку та безстрокового користування земельною ділянкою. Відповідно до умов даного договору коммунхоз відвів [PERSON] ділянку комунальної землі по вул. Революції № 80-а, площею 450 кв.м, для індивідуального будівництва жилого будинку. Вказана ділянка відводиться забудовнику безкоштовно з обовязком останнього вносити земельну ренту за користування вказаною земельною ділянкою та встановлені законом податки. На відведеній ділянці забудовник зобовязується побудувати жилий одноповерховий деревяний будинок, жилою площею 17,2 кв.м, з кількістю кімнат: дві та кухні, а також сарай розміром 3х4 (а.с. 16-18). Відповідно до інформаційної довідки КП «Чернігівське МБТІ» № 586 від 29.02.2016, станом на 31.12.2012 право власності на обєкти нерухомості по 1-му пров. Шевченка № 6 в м. Чернігові не зареєстровано (а.с. 12). 03 грудня 2010 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЕЛ № 281795 від 28.07.2016 (а.с. 19). Відповідно до довідки Деснянської районної у м. Чернігові ради № 69 від 18.08.2016 дідусь [PERSON] [PERSON], [INFO], народився в с. Івашківка Тупичівського району Чернігівської області, зареєстрований за адресою: м. Чернігів, 1-пров. Шевченка, буд. 6, на день його смерті (03.12.2010) разом з ним були зареєстровані: бабуся [PERSON], [INFO], батько [PERSON], [INFO], та фактично проживали за адресою: м. Чернігів, 1-й пров. Шевченка, буд. 6 (а.с. 13). 03 грудня 2015 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЕЛ № 270476 від 16.01.2016 (а.с. 6). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії ІТ-БП № 335674 від 04.05.1982 батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). 12 листопада 2004 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після реєстрації якого прізвище її стало «Чикіна» (а.с. 11). Постановою приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу від 07.06.2016 № /02-31 [PERSON] позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований в м. Чернігові, 1-й пров. Шевченка, буд. 6, через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Як убачається з матеріалів інвентаризаційної справи №6046, спірне домоволодіння після неодноразових перейменувань вулиці Революції в м. Чернігові та змін його адреси остаточно отримало таку адресу: м. Чернігів, 1-й провулок Шевченка, 6. Відповідно до положень ст. ст. 331, 380 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна), прийняття його в експлуатацію та здійснення його державної реєстрації. До завершення будівництва особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Згідно зі ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив. Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», розяснено, що якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. З Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до п. 216 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2004, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає \~\~реєстрації, \~\~провадиться \~\~нотаріусом \~\~після подання правовстановлюючих документів про належність \~\~цього \~\~майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Як убачається з матеріалів справи, житловий будинок № 6 по 1-му пров. Шевченка в м. Чернігові побудований на відведеній для цього земельній ділянці на законних підставах, але після закінчення будівництва він не був зданий в експлуатацію, а тому до спадкоємиці [PERSON], яка у встановлений законодавством строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, переходить право забудовника на оформлення зазначеного будинку у встановленому законом порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved