Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

20.03.2018 [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 27.05.2017 року помер [PERSON], який проходився позивачці братом, похоронами якого займалася позивачка. За життя йому належала земельна частка (пай), яка знаходиться на території Іванівської сільської ради площею 7,58 га, та яка належала йому на підставі Державного акту серії КР № 002842. Заповіту за життя [PERSON] складено не було. На сьогоднішній день дана земельна частка знаходиться в користуванні ФГ "МІФ", спадщину після померлого ніхто не оформив, так як крім позивача інших рідних у померлого не має. Таким чином позивачка звернулася до приватного нотаріуса Кропивницького нотаріального округу з заявою видачі свідоцтва про право на спадщину, але їй було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а тому просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельну частку (пай), площею7,58 га умовних кадастрових гектарів, яка належала [PERSON], який помер 27.06.2017 року на підставі Державного акту серії КР № 002842, яка знаходиться на території Іванівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. В судове засідання позивач не з'явилася, подавши до суду заяву в якій просили розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явилися, подали заяву, в якій вказали, що позовні вимоги визнають повністю та просили провести розгляд справи у їх відсутності. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутності сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є рідним братом [PERSON]. 03 листопада 1984 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], після чого її прізвище було змінено на «Мігалаш». Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] помер 27.06.2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОЛ №246218 від 29.06.1997 року виданого Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті [PERSON] територіального управління юстиції у Кіровоградській області (а.с.11). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР №002842 виданого [PERSON] на підставі договору про розподіл спадкового майна від 02.03.2007 р. належить право на земельну частку (пай) у землі, яка розташована на території Іванівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, розміром 7,58 га (а.с. 14). Відповідно до ст.126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядок проставляння відмітки про перехід права власності затверджений постановою КМУ від 06.05.2009 року №439. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та обєднання земельних ділянок» від 05.03.2009 року, передбачено вилучення державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі якого відбувся перехід права власності, із справ нотаріальної контори, проставляння відмітки про перехід права власності, та долучення державного акту на право власності на землю до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності. Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна. Відповідно до ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст.126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З викладеного видно, що позивач є спадкоємцем, тобто власником майна померлих і як єдиний спадкоємець має право успадкувати державний акт на право власності на земельну ділянку, так як відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.122 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких умов суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача про визнання за ним права власності на спадкове майно, не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved