Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

17.03.2016 року позивач [PERSON] звернулась до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, у якому, з урахуванням уточнених вимог, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] 1/3 частини з усіх видів доходів, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з дня подання позовної заяви до його повноліття, крім того просить стягнути додаткові витрати у сумі 1250 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з вони з 01.12.2007 року перебувають в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і повністю знаходяться на її утриманні. Також вона виховує доньку від першого шлюбу [PERSON], [INFO]. Відповідач проживає окремо в м. Києві, матеріальної допомоги не надає, у вихованні і в розвитку дитини участі не приймає. Сама ж вона приділяє багато уваги розвитку та здоровю дитини. Також позивачка вказує, що їх син третирується у спортивному клубі, добре навчається у школі, вивчає іноземну мову з репетитором, все це потребує додаткових фінансових затрат. Їй відомо, що відповідач працює у спортивному клубі «MEGA GYM» в м. Києві на посаді тренера і має дохід у розмірі 10\~000 грн., інших утриманців у нього немає. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримав у повному обсязі та просить його задовольнити. Не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що сторони з 01.12.2007 року перебувають в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. (а.с. 7) Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. (а.с. 8) Відповідно до абзацу 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з копій свідоцтв про народження дитини відповідач [PERSON] дійсно є батьком [PERSON]. (а.с. 8) Виходячи з цього, відповідач, як батько, зобовязаний брати участь у виховані та утримані своєї дитини наряду з позивачем. При цьому, відповідно до абзацу 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Як вбачається з відповіді на запит ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві від 02.12.20136 відповідач [PERSON] офіційно отримує доход. Приймаючи до уваги, що прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років, який на даний час, згідно Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік" з 01.12.2016 року становить 1355 грн., від шести до вісімнадцяти років становить 1689 грн., суд, з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища відповідача, вважає, що аліменти у розмірі 1/2 частини зі всіх видів заробітку буде достатнім для задоволення розумних матеріальних потреб дитини.. Відповідно до ст. 185 Сімейного Кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Судом встановлено, що відповідно до довідки СПД ФЛ «[PERSON]Л.» № 11/16 від 11.03.2016 спільна дитина сторін по справі [PERSON] з 15.09.2015 відвідує заняття по самообороні у спортивному клубі «Олімп». (а.с. 18) Як вбачається з копій квитанцій та товарного чеку було сплачено за абонементи у тренажерний зал та абонемент на заняття брейк денсом. (а.с.28, 29) Виходячи з цього, суд вважає, що з відповідача [PERSON] підлягає стягненню додаткові витрати на дитину у сумі 1250 гривень. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України судові витрати у розмірі 551,20 грн. підлягають стягненню в дохід держави з відповідача, так як позивачка, на користь якої ухвалено рішення, звільнена від сплати судового збору..

Outcome: approved