Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

19 червня 2020 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначив, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 09 грудня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції у Миколаївській області. Від шлюбу мають спільну дочку - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося через часті сварки, відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги та кохання між ними. Вони фактично припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судові засідання: 01.10.2020 року та 19.10.2020 року не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином 16.07.2020 року та 01.10.2020 року, що підтверджується поштовим повідомленням та розпискою про вручення повісток. 19 жовтня 2020 року відповідач [PERSON] через позивача надав суду заяву, в якій повідомив, що не може прибути до суду через хворобу, надав згоду на розірвання шлюбу, визнавши позовні вимоги. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи думку позивача, зважаючи на обставини справи, суд вважає за можливе розглядати дану справу у відсутність відповідача. Суд, заслухавши вступне слово позивача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 09 грудня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції у Миколаївській області, про що складено відповідний актовий запис № 51 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають спільну дочку - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося через часті сварки, відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги та кохання між ними. Вони фактично припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами розпався, подружні стосунки носять формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя, а тому є підстави для задоволення позову. В судовому засіданні судом не встановлено між сторонами спору щодо спільно нажитого майна та визначення місця проживання дитини. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в судовому засіданні висловила думку про бажання надалі іменуватись прізвищем " [PERSON] ". Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що позивач не просила стягнути з відповідача на свою користь сплачений нею судовий збір, то суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 840,80 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved