Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

15 червня 2020 року заявник звернувся до Дарницького районного суду м.Києва із вказаною заявою, просив суд встановити факт постійного проживання [PERSON] - [INFO] , разом із спадкодавцем [PERSON] - [INFO] , за адресою [ADDRESS] , на час відкриття спадщини, [INFO] . Свою заяву обґрунтовував тим, що [INFO] помер його дід - [PERSON] , [INFO] , який до дня своєї смерті постійно проживав в належній йому, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02.02.1998 р. та свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.06.2011 р. після смерті його дружини [PERSON] , квартирі [ADDRESS] . Заявник зазначає, що разом із дідом, який потребував піклування, в цій квартирі, також постійно проживав він та його дружина. За життя діда вони із дружиною розпочали ремонт квартири, сплачували і продовжують сплачувати комунальні та інші платежі. На даний час заявник проживає в цій квартирі із дружиною та своїми малолітніми дітьми. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] були його діти - батько заявника [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] та дядько заявника [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , які зі спадкодавцем не проживали, на час відкриття спадщини, були зареєстровані за іншими адресами та спадщину не приймали. 25 червня 2020 року ухвалою судді Дарницького районного суду м.Києва Заставенко М.О. матеріали цивільної справи направлені до Броварського міськрайонного суду Київської області. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 жовтня 2020 року справу розподілено головуючій судді Радзівіл А.Г. 15 жовтня 2020 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати у порядку окремого провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 15 березня 2021 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області до розгляду справи залучено як заінтересовану особу Київську міську раду. 14 червня 2021 року протокольною ухвалою Броварський міськрайонний суд Київської області залучив до розгляду справи як заінтересовану особу [PERSON] . В судовому засіданні представник заявника [PERSON] подану заяву підтримав у повному обсязі, пояснення надав аналогічні її змісту, просив зазначені вимоги задовольнити. Представники Київської міської ради, та Дарницької районної в м.Києві державної адміністрації подали до суду листи у яких просили заяву розглянути у їх відсутності на підставі вимог чинного законодавства. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, до суду подав заяву у якій зазначив, що у зв`язку із хворобою не може з`явитись у судове засідання, заяву [PERSON] просив задовольнити у повному обсязі, встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із своїм дідом [PERSON] за адресою [ADDRESS] , станом на день його смерті [INFO] . Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона знайома із [PERSON] з 2010 року. У 2015 році була в гостях [PERSON] за адресою [ADDRESS] , та бачила, що [PERSON] проживав разом із своїм рідним дідом [PERSON] , піклувався про нього. Свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] з 2007 року знає спочатку як колегу по роботі, приблизно із 2010 року він почав проживати разом із своїм дідом по батьківській лінії за адресою [ADDRESS] . Проживав у діда, так як йому було так зручніше добиратися до роботи. Знає всі ці обставини, так як є хрещеним його другої дитини. [PERSON] та його дружина постійно проживали за вказаною адресою, там же у заявника народилося і двоє дітей. Свідок [PERSON] суду пояснив, що до дня смерті у 2016 році його батька [PERSON] , його син [PERSON] приблизно з 2010 року постійно з ним проживав за адресою [ADDRESS] . Мати свідка, а рідна бабуся заявника [PERSON] померла ще задовго до смерті [PERSON] у 2010 році, а оскільки за дідом потрібен був догляд, то син переїхав до нього проживати, зробив там у квартирі ремонт, одружився, і там же в нього народились діти. Свідок також суду пояснив, що в нього є рідний брат [PERSON] , який проживає за адресою [ADDRESS] . Ніким із них спадщина не приймалася. Заслухавши пояснення представника заявника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. У ст. ст. 1216, 1217 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно із ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Суд встановив, що заявник [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданого Руднянською сільрадою народних депутатів Броварского району Київської області 14 травня 1988 року, серії [NUMBER] . Батьком зазначений [PERSON] . Як вбачається із свідоцтва про народження [PERSON] , який народився [INFO] , виданого Руднянським сільським ЗАГС Київської області від 05 червня 1964 року серії [NUMBER] , батьком зазначений [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, про що 15 січня 2016 року складено відповідний актовий запис за № 65, та підтверджується свідоцтвом про смерть виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м.Києві, серії [NUMBER] . [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02 лютого 1998 року належала квартира, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , кожному по Ѕ частині. Як вбачається із листа вих. 13.05.2020 року № 10/01-16 приватного нотаріуса Дроботун О.Л. заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , оскільки заявник зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Згідно витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видачі на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 64997618 від 02 червня 2021 року на померлого [INFO] [PERSON] інформація відсутня. Із пояснень свідків у судовому засіданні встановлено, що дійсно [PERSON] постійно проживав з 2010 року разом із рідним дідом [PERSON] за адресою [ADDRESS] , піклувався про нього, здійснив ремонт у квартирі. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. За змістом ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Пленум Верховного Суду України у п. 21 постанови № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї. За змістом ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Пленум Верховного Суду України в абз. 1 п. 23 у вказаної вище постанови роз`яснив, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, вислухавши свідків, суд вважає доведеним та встановленим факт проживання однією сім`єю [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] - [INFO] , за адресою [ADDRESS] , на час відкриття спадщини, [INFO] . Зазначені факти встановлені судом для надання заявникові [PERSON] можливості оформити свої спадкові права після смерті [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved