Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач-1), Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області (далі - Відповідач-2), про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки, в якому вказує, що [INFO] року померла його мати, [PERSON], яка до дня смерті проживала та була зареєстрована у [ADDRESS]. Позивач, є спадкоємцем померлої за законом, та спадщину, яка залишилась після її смерті, прийняв, крім того, оформив свої спадкові права на належний померлій житловий будинок, що розташований за вищевказаною адресою. Крім Позивача, спадкоємцем померлої за законом є його рідний брат, [PERSON] та рідна сестра, [PERSON], яка відмовилась від прийняття спадщини, що залишилась після смерті матері. Інші спадкоємці, відсутні. [PERSON], помер [INFO] року. До складу спадкового майна, що залишилось після смерті матері, ввійшла земельна ділянка, площею 0.33 га, яка розташована у [ADDRESS], цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства. З метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку, Позивач звернувся до нотаріуса, проте, отримав відмову, через відсутність правовстановлюючих документів на неї. [PERSON] безкоштовно у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0.33 га. Проте за життя, [PERSON] не оформила документів, які підтверджують її право власності на вищевказану земельну ділянку. Між спадкоємцями померлої досягнуто домовленість про те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а також присадибна земельна ділянка будуть оформлені Позивачем, а земельна ділянка (пай) на [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, Позивач, просить визнати за [PERSON], [INFO], право на завершення приватизації земельної ділянки, яка розташована у [ADDRESS], цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства, площею 0,33 га в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року. Позивач в судове засідання не з'явився в позовній заяві просив справу слухати у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву посвідчену секретарем Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області 24 листопада 2017 року, в якій просив справу слухати без його участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Представник Відповідача Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу слухати без участі представника селищної ради. Проти задоволення позовних вимог не заперечують. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав до суду листа, в якому просив розгляд справи провести за відсутності представника відділу. Заперечень проти позову не мають. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам роз'яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи визнання Відповідачами позовних вимог, суд, у відповідності до статті 174 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову виходячи з наступного. Згідно копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON], померла [INFO] року, про що Андрушківського сільською радою Попільнянського району Житомирської області складено актовий запис № 8. 15 липня 1962 року [PERSON] одружився з [PERSON], яка після державної реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на «[PERSON]», що підтверджується копією акту про одруження № 21. Як вбачається з копії Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 16 жовтня 2013 року, [PERSON], помер [INFO] року. [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про народження [NUMBER] На день смерті [PERSON], [INFO], уродженки села Бистріївка, Ружинського району Житомирської області, до дня смерті [INFO] року, постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS], разом із нею проживав та був зареєстрований син [PERSON], що підтверджується копією довідки виконавчого комітету Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області від 22 серпня 2013 року № 35. Рішенням №9 виконавчого комітету Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області від 15 лютого 1994 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність», [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0.33 га, яка розташована в [ADDRESS] (довідка виконавчого комітету Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області від 13 листопада 2017 року № 1748). Державний акт на вищевказану земельну ділянку на [PERSON] не видавався, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області від 13 листопада 2017 року № 1747. В Спадковому реєстрі зареєстровано спадкову справу спадкодавцем якої значиться [PERSON] (витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 17 вересня 2013 року). [PERSON] своєю заявою від 30 вересня 2013 року, посвідченою приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу, відмовилась від належної їй частки в спадщині, яка залишилась після смерті [PERSON]. Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 29 вересня 2014 року, визнано за [PERSON], право власності в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 2,8201 га, яка розташована на території Макарівської сільської ради, Попільнянського району, Житомирської області, цільове призначення: ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [PERSON] оформив свої спадкові права на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31 жовтня 2014 року. Як вбачається з листа приватного нотаріуса Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області від 25 травня 2017 року № 720/02-14, [PERSON] відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку, після смерті матері [PERSON], в зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують її право власності на земельну ділянку. Відповідно до довідки приватного нотаріуса Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області від 06 грудня 2013 року № 972/02-14, спадкоємці після смерті [PERSON], які прийняли спадщину за законом є її діти: [PERSON] та [PERSON]. Спадкова справа № 75- 2013. Дочка померлої [PERSON], відмовилась від належної їй частки у спадщині, про, що свідчить її письмова заява. Відповідно до довідки виконавчого комітету Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області від 13 листопада 2017 року № 1747, [PERSON], повідомлено, що виготовлення технічної документації із землеустрою з метою передачі у приватну власність земельної ділянки площею 0.33 га, яка розташована у [ADDRESS] можливе лише після оформлення спадкрвих прав на неї. Згідно статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно пункту 11 частини першої статті 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника, що перешкоджає Позивачу вирішити це питання у позасудовому порядку, тому в даний час Позивач не має можливості виготовити правовстановлюючі документи на ім'я померлої, які необхідні для оформлення свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до статі 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно 4.15 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296\\5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 282\\20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема особисті немайнові права, право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян , якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами. Відповідно до положень земельного законодавства не можуть бути успадковані право особистого земельного сервітуту, право іпотеки земельної ділянки та право постійного землекористування. Правом, що нерозривно пов'язане із особою спадкодавця та не підлягає успадкуванню, є право на приватизацію земельної ділянки, яке належало спадкодавцю, але не було ним реалізовано. У такому випадку спадкоємці мають право звернутися до суду із позовом про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації. Згідно пункту «г» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права (п.1 ч.3ст.152 ЗК України). Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1розділу Х «Перехідні положення» ЗК. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», передбачено, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статті 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. З 01 січня 2013 року, відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» виготовлення та видача державних актів не проводиться, а виникнення права власності на нерухоме майно відбувається в порядку, відповідно до Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703, (видається свідоцтво про право власності). Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійснені державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається фізичним та юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішенням органів державної влади, ради міністрів АРК, органів місцевого самоврядування. Таким чином, право на продовження (завершення) приватизації та отримання даної земельної ділянки у власність, які належали померлій [PERSON] на момент відкриття спадщини не припинилося внаслідок її смерті. Це право в порядку спадкування переходить до її спадкоємця за законом, яким є Позивач у справі [PERSON]. Зазначені обставини у їх системному зв'язку свідчать, що є всі підстави для визнання за Позивачем, права на завершення розпочатої приватизації земельної ділянки.

Outcome: approved