Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Турчинівської сільської ради, [PERSON] про визнання за нею права власності на земельну ділянку площею 6,2218 га, що розташована на території Турчинівської сільської ради, Чуднівського району, Житомирської області, яка належала заповідачці позивачки [PERSON], яка померла 11.10.2014 року, і після смерті якої відкрилась спадщина, яку позивачка прийняла згідно заповіту в установленому законом порядку, подавши заяву в нотаріальну контору, але не може оформити право власності на земельні ділянки, так як у Державному акті на право власності на земельну ділянку зроблена помилка у написанні кадастрових номерів земельних ділянок, в звязку з чим вона змушена звернутись в суд із позовною заявою як єдина спадкоємиця покійної. У судове засідання сторони не з"явилися, в зв"язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. [PERSON], яка померла 11.10.2014 року, за життя набула право власності на земельну ділянку площею 6,2218 га, що розташована на території Турчинівської сільської ради, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 430659, виданого 12.05.2009 року згідно розпорядження голови Чуднівської РДА від 31.03.2008 року за № 150 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 010922400005, але при посвідченні заповіту відповідальною особою, яка складала заповіт було зроблено помилку в серії державного акта, а саме помилково вказано серію ЖТ, замість правильної ЯЗ, а відповідно до діючого законодавства будь-які виправлення в державних актах не допускаються, що й зумовило звернення позивачки в суд. Допущення вказаної помилки підтверджується витягом із документації із землеустрою, що є в поданих позивачкою матеріалах справи. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1234 ЦК України позивачка є спадкоємцем щодо майна померлої згідно заповіту останньої, посвідченого Турчинівською сільською радою 19.10.2009 року за реєстром № 16. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, подавши заяву у нотаріальну контору, а спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до ст. 1225 ЦК України та згідно п. 10 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Після смерті своєї спадкодавиці позивачка прийняла спадщину в установленому законом порядку відповідно до ст.ст. 1234, 1269 ЦК України, подавши відповідну заяву в нотаріальну контору, що підтверджується наявною у матеріалах справи постановою державного нотаріуса Чуднівської ДНК від 06.06.2015 року № 224/02-31, але в звязку із невірно вказаною серією Державного акта в заповіті, це не дає позивачці можливості отримати нотаріальне свідоцтво, а тому її право власності на землю в порядку спадкування підлягає розгляду та, враховуючи подані нею належні докази, визнанню судом. Осіб, які оспорювали б право власності покійної, немає. Дані про зміну власника з дня видачі державного акту відсутні. Інші особи з дня смерті спадкодавиці на спадкове майно прав не заявляли. На підставі викладеного,

Outcome: approved