Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

[PERSON] вказує в позовній заяві від 13 квітня 2016 року, що з 10 травня 2011 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюб розірвано на підставі рішення Березнівського районного суду від 11 січня 2011 року (справа № 2-77/11). В шлюбі [INFO] у них народилася донька [PERSON], яку після розірвання шлюбу за рішенням суду залишено проживати з нею. На підставі рішення Березнівського районного суду від 2 грудня 2010 року з відповідача стягуються аліменти на її користь в розмірі 400 гривень щомісячно, які [PERSON] сплачує нерегулярно і має заборгованість в сумі 3 600 гривень. 26 січня 2016 року вона зареєструвала шлюб з громадянином Турецької Республіки [PERSON], який проживає в м. Стамбулі. В даний час виготовляє документи для тимчасового виїзду за кордон, в тому числі проїзний документ для дитини. Має намір під час літніх канікул оздоровити дитину в сприятливих кліматичних умовах у Туреччині, тим більше, що по стану здоров'я дитина потребує дворазового в рік санаторно-курортного лікування, адже проживає в зоні радіоактивного забруднення внаслідок аварії на ЧАЕС. Батько дитини [PERSON] в розмовах по телефону спочатку не заперечував проти тимчасової поїздки дитини за кордон, проте в даний час не дає такої згоди без жодних аргументів. Покликаючись на ст. ст. 151, 154 СК України ст.ст. 1-2,4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» просить суд надати дозвіл на виїзд її доньки [PERSON], [INFO], за кордон до Турецької Республіки у період з дня набрання законної сили рішенням суду і до строку дії проїзного документу дитини, без згоди і супроводу батька [PERSON]. В судовому засіданні свої вимоги позивачка [PERSON] підтримала з наведених у заяві підстав, надала суду на ім'я доньки [PERSON] паспорт громадянина України для виїзду за кордон, який дійсний з 26 квітня 2016 року по 26 квітня 2020 року. Зазначила, що з другим чоловіком мають двохмісячну дитину. Позивачка [PERSON] також пояснила, що органом міграційної служби їй особисто надано право виїзду за кордон на термін три місяці. Вона не в змозі і на даний час не має наміру виїжджати до Туреччини на постійне. проживання Дитина навчається у школі і по закінченні літніх канікул її донька повернеться до школи. Просить її позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] адвокат Удод В.Ф. вимоги позивачки [PERSON] заперечив. Покликається на те, що колишня дружина його довірителя має іншу сім'ю, її чоловік постійно проживає в Туреччині, а тому є небезпека, що дитину залишать там на постійне проживання. Крім цього, позивачкою не надано суду доказів про матеріальне становище її чоловіка та чи зможуть вони забезпечити дитині належні матеріально-побутові умови для її проживання там. Разом з тим доводить, що на день розгляду справи судом відповідач [PERSON] заборгованості по сплаті аліментів перед позивачкою не має, підтверджує вказаний факт довідкою ДВС Березнівського районного управління юстиції № 2047 від 1 червня 2016 року. Звертає увагу на політичну ситуацію в Туреччині та безпеку в її столиці - місті Стамбулі, адже саме туди має намір поїхати позивачка, вказуючи, що там існує небезпека терористичних актів. Насамкінець зазначає, що позивачка [PERSON] не надала доказів того, що орган опіки і піклування не заперечує щодо зміни місця проживання дитини, а його представника не було залучено до участі у справі. Вислухавши пояснення позивачки [PERSON], представника відповідача [PERSON] адвоката Удода В.Ф., дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про задоволення позову. Права і обов'язки відповідача [PERSON] як батька дитини, яка проживає з матір'ю, позивачкою по справі [PERSON], врегульовані сімейним законодавством. У відповідності зі ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. В судовому засіданні з пояснень учасників судового розгляду встановлено, що позивачка [PERSON] таких перешкод [PERSON] не чинила, натомість він не намагався систематично бачитися з донькою. В той же час у відповідності з ч.2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Свідоцтвом про народження малолітньої [PERSON] (а. с. 4.), громадянки України, [INFO], уродженки с. Яцьковичі Березнівського району Рівненської області, стверджується, що вона є донькою сторін по справі. Позивачка по справі [PERSON] уклала шлюб з громадянином Туреччини [PERSON] 28 січня 2016 року (а. с. 6). Надана нею копія паспорта (а. с. 10) свідчить, що зареєстроване місце її проживання - [ADDRESS] Як вбачається з паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії [NUMBER], що виданий її доньці [PERSON], остання має право на виїзд за межі України в період з 26 квітня 2016 року по 26 квітня 2020 року. З рішення Березнівського районного суду від 11 січня 2011 року (а. с. 9) відомо, що шлюб сторін по справі розірвано. При цьому дитину було залишено проживати з матір'ю [PERSON] Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши і давши оцінку наданим ними доказам, суд приходить до висновку, що заперечення, які висуває сторона відповідача в судовому засіданні, та покликання на обставини, які, на думку представника відповідача [PERSON] адвоката Удода В.Ф., перешкоджають тимчасовому виїзду його доньки з матір'ю за кордон, не заслуговують на увагу. Сімейним законодавством наявності жодних додаткових умов при виїзді дитини за кордон, крім передбаченої спеціальним законом згоди того з батьків дитини, хто проживає від неї окремо, не встановлено. Суд оцінює відмову відповідача на виїзд його доньки [PERSON] за кордон з наведених в судовому засіданні причин не мотивованою і безпідставною. Суд вважає, що з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин щодо теперішнього сімейного та матеріального стану позивачки [PERSON], подружжя у змозі подбати про належне матеріальне забезпечення малолітньої [PERSON], належне виховання та безпеку доньки, в тому числі по місцю проживання її чоловіка за кордоном. Не потребує згідно з сімейним законодавством вирішення вказаного питання й участі органу опіки і піклування, в тому числі наявності його письмового висновку та присутності представника цього органу в судовому засіданні. Адже згідно з ч.4 ст. 19 СК України обов'язковою є участь органу опіки та піклування лише при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним. В даному випадку місце проживання дитини не змінюється, а її поїздка з матір'ю за кордон носить тимчасовий характер. Отже, всі доводи і наведені в судовому засіданні факти в якості підстав для відмови в позові [PERSON] щодо тимчасового виїзду малолітньої доньки сторін по справі [PERSON] за кордон, не передбачені сімейним законодавством, а тому при розгляді спору слід виходити з інтересів дитини, які в даному випадку жодним чином не порушуються. На підставі наведеного суд приймає рішення, яким надає дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України до Турецької Республіки у 2016 році в період перебування на літніх канікулах малолітній [PERSON] у супроводі її матері [PERSON] без згоди та супроводу батька [PERSON]

Outcome: approved