Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Іваничівського районного суду Волинської області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Позивач в своїй позовній заяві посилається на те, що йому на праві власності належить житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] . У вище зазначеному будинку, за згодою попереднього власника, були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , відповідачі по справі. Однак вони більше десяти років у будинку [PERSON] не проживають. Відповідачі догляду за будинком не здійснюють за комунальні послуги коштів не сплачують, місце проживання відповідачів йому невідоме. Реєстрація відповідачів в його житловому будинку перешкоджає здійсненню ним права власності, користування та розпорядження належним йому майном, а також створює певні незручності матеріального характеру, в частині оплати за комунальні послуги. Просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, житловим будинком [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явився, подав суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, розгляд справи проводити у його відсутність. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про дату та час розгляду справи повідомлялися своєчасно, шляхом направлення судових повісток. Також, відповідачі викликалися до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідно до положень\~ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідачі відзив не подали, наявні всі умови, встановлені\~ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи, при заочному розгляді справи відповідно до положень\~ст. 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно\~ст. 167 ЖК України, у разі вибуття члена сім`ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, він втрачає право користування жилим приміщенням, з дня вибуття. Відповідно до положень ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з договору дарування 1/2 частини житлового будинку, [PERSON] подарувала позивачу 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . (а.с.7-9). Згідно рішення Морозовичівської сільської ради від 27 серпня 2014 року № 24/14, присвоєно нумерацію будинку, що [ADDRESS] таким чином, [PERSON] [ADDRESS] та [PERSON] [ADDRESS] (а.с.15). Копією з будинкової книги та актом обстеження житлового будинку від 05 липня 2019 року № 191 стверджується, що у вище вказаному будинку зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] . Як стверджується матеріалами справи відповідачі в зазначеному будинку не проживають, будь-яких витрат по утриманню будинку не несуть, будь-яких зв`язків з позивачем не підтримують. Відповідно до акту обстеження житлового будинку, відповідачі у будинку позивача більше десяти років не проживають. Згідно статті 317\~ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч. 1\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що відповідачі перешкоджають позивачу у здійсненні права щодо розпорядження житлом, не сплачують комунальних послуг за жиле приміщення, не беруть участі в його утриманні. Оскільки відповідачі в зазначеному будинку не проживають понад рік, за відсутності будь-яких домовленостей із власником та законних підстав на збереження за ними житла, ніяких обов`язків щодо утримання будинку не несуть, вони втратили право користування жилою площею в даному житловому будинку та в порядку ст.\~405\~ч.\~2\~ЦК України підлягають до визнання їх такими, що втратили право користування житлом в судовому порядку. Відповідно до ст.\~7\~Закону України\~"Про\~свободу пересування\~та вільний\~вибір місця\~проживання в\~Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду (позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням), отже, відповідачі підлягають зняттю з реєстраційного обліку.

Outcome: approved