Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

26.12.2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказував, що в 1997 році ним була приватизована земельна ділянка площею 0,08 га, розташована за адресою: [ADDRESS]. В листопаді 2016 року він вирішив продати вказану земельну ділянку. З Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна йому стало відомо, що міститься запис № 61346 від 12.07.2004 року про накладання заборони Бориспільською міською нотаріальною конторою його майна. З Бориспільської міської нотаріальної контори він отримав довідку, з якої встановлено, що в алфавітній книги обліку заборони відчуження жилих будинків і арештів, накладених на жилі будинки знайдено запис від 02.04.1997 року про накладання заборони на його майно, на підставі чого зроблений запис не вказано. 06.12.2016 року він звернувся з письмовою заявою про зняття заборони його нерухомого майна до Бориспільського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції Київської області. На дану заяву він отримав відповідь головного державного виконавця Прус О.М. б/н від 14.12.2016 р., з якої вбачається, що згідно даних Єдиного державного реєстру виконавчих впроваджень, який ведеться з 2005 року на примусовому виконанні у відділі виконавчі документи щодо [PERSON] не перебувають та не перебували. Надати більш детальну інформацію не надається за можливе так, як виконавчі провадження знищені. Таким чином на даний час на належне йому майно безпідставно існує накладання заборони його відчуження, в чому порушуються його права щодо розпорядження своєю законною власністю. У зв'язку з цим просить суд зняти арешт та заборону на відчуження з нерухомого майна, вчинений Бориспільською міською нотаріальною конторою за № 61346 від 12.07.2004 року, виключивши вказаний запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. В судове засідання позивач не з'явився, повідомлений належним чином, про час та місце розгляду справи, до початку розгляду справи через канцелярію суду, надав заяву про розгляду справи у його відсутність без технічної фіксації судового засідання, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, просив суд проводити розгляд справи у його відсутність, у зв'язку з великим навантаженням. При вирішенні питання покладається на думку суду. Треті особи без самостійних вимог Бориспільська місцева прокуратура, Бориспільське відділення Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області в судове засідання не з'явилися, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, причина неявки суду не відома. Клопотань про перенесення розгляду справи не надійшло. Третя особа без самостійних вимог Бориспільське управління Державної казначейської служби України Київській області до суду не з'явилася, через канцелярію суду, представник надав клопотання про розгляду справи у його відсутність. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позову [PERSON] Так, судом встановлено, в 1997 році позивачем була приватизована земельна ділянка площею 0,08 га, розташована за адресою: [ADDRESS]. З Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна вбачається, що містіться запис № 61346 від 12.07.2004 року про накладання заборони Бориспільською міською нотаріальною конторою майна позивача [PERSON] (а.с.8-11). Згідно довідки Бориспільської міської нотаріальної контори №1706/01-16 від 06.12.2016 року, встановлено, що в алфавітній книги обліку заборони відчуження жилих будинків і арештів, накладених на жилі будинки знайдено запис від 02.04.1997 року про накладання заборони на майно позивача, на підставі чого зроблений запис не вказано. Як встановлено з матеріалів справи, 06.12.2016 року позивач звернувся з письмовою заявою про зняття заборони мого нерухомого майна до Бориспільського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції Київської області. Відповідно до відповіді головного державного виконавця Прус О.М. б/н від 14.12.2016 р., вбачається, що згідно даних Єдиного державного реєстру виконавчих впроваджень, який ведеться з 2005 року на примусовому виконанні у відділі виконавчі документи щодо [PERSON] не перебувають та не перебували. Надати більш детальну інформацію не надається за можливе так, як виконавчі провадження знищені (а.с.12). Згідно із ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно із ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно із ч. 5 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", у незавершеному виконавчому провадженні арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи, що [PERSON] є власником вказаного майна, боргові зобов'язання у позивача відсутні, з метою захисту прав позивача, майнових інтересів, суд вважає за необхідне позов задовольнити, зняти арешт та заборону на відчуження з нерухомого майна, вчинений Бориспільською міською нотаріальною конторою за № 61346 від 12.07.2004 року, виключивши вказаний запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Судові витрати за розгляд позовних вимог покласти на позивача, який сплатив їх при поданні позову до суду, за клопотання останнього. Враховуючи зазначене та

Outcome: approved