Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

22 липня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до Іванівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі рішення Іванівської сільської ради № 11 від 21 січня 1993 року його батькові [PERSON], 30 липня 1993 року було видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,30 га, розташовану на території с. Яселка Іванівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, для ведення особистого підсобного господарства та будівництва будинку. Однак, в порушення ст. 67 Земельного кодексу України в редакції 1992 року, в державному акті невірно вказано цільове призначення земельної ділянки. Крім того, не вказано місце її розташування та опис меж. Посилаючись на те, що у зв'язку з даними порушеннями він не може оформити право власності на земельну ділянку на своє ім'я, позивач просив про задоволення позову. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримую повністю та просить про їх задоволення. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином повісткою. До судового засідання надійшов лист за підписом голови Іванівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області Рачкової Л.О., в якому вона просить розглянути справу у відсутності представника відповідача, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Представник третьої особи - відділу Держземагентства в Очаківському районі Миколаївської області в судове засідання не з'явився. До судового засідання надійшов лист за підписом начальника управління Котик Т.В., в якому вона просить розглянути справу у відсутності представника третьої особи, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов наступного. 30 липня 1993 року Іванівською сільською радою Очаківського району Миколаївської області видано державний акт на право приватної власності на землю за реєстраційним №207, яким посвідчується право приватної власності [PERSON], який проживав в [ADDRESS] на земельну ділянку площею 0,30 гектарів, що розташована в межах села Яселка Іванівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. Оскаржуваний державний акт видано на підставі рішення виконавчого комітету Іванівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області № 11 від 21 січня 1993 року. В акті вказано два призначення земельної ділянки - ведення особистого підсобного господарства та будівництво житлового будинку. Як вбачається з витягу із земельно-кадастрової книги Іванівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, виділена у власність [PERSON] земельна ділянка загальною площею 0,30 га, розташована по [ADDRESS] Згідно ст. 67 Земельного кодексу України в редакції 1992 року, розмір ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у сільських населених пунктах повинен бути не більше 0,25 га. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] помер [INFO] року. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] З копії спадкової справи №76/2014 щодо майна померлого 07 березня 2014 року [PERSON], вбачається, що після смерті останнього з заявою про прийняття спадщини звернулася його донька [PERSON] Також в матеріалах спадкової справи містяться заяви сина [PERSON] та дружини, [PERSON] про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] Судом встановлено, що спірний державний акт не відповідає вимогам "Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі", затвердженої наказом Держкомзему № 43 від 04.05.1999р. та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.06.1999р. за № 354/3647, а саме: у державному акті невірно зазначено цільове призначення земельної ділянки, що позбавляє позивача права оформити право власності на земельну ділянку на своє ім'я. Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що вимоги про визнання державного акту недійсним та скасування його державної реєстрації є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved