Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

[PERSON], 07.12.2017р. звернувся в суд з позовом до [PERSON] районної державної адміністрації Львівської області, [PERSON], просив поновити строк на звернення до суду, визнати недійсним та скасувати розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації №34 від 11.01.2012р. "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку для ведення садівництва [PERSON]В.", визнати право користування земельною ділянкою площею 0,0607 га під №98, що на території Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області в садівничому товаристві «Маяк» та право на її приватизацію, а також визнати недійсним та скасувати Державний акт ЯА 153867 виданий [PERSON] Вимоги мотивує тим, що йому, як члену садівничого товариства «Маяк», у 1991р. рішенням правління товариства була виділена та надана в користування земельна ділянка під №98 площею 0,0607га, в листопаді 2015р. він звернувся в Бартатівську сільську раду Городоцького району Львівської області із заявою про передачу йому у власність означену ділянку, рішенням 2 сесії 7 скликання Бартатівської сільської ради «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва» №14 від 19.11.2015р., його заяву задоволено, надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0607 га для ведення садівництва, між тим, у травні 2017р., під час виготовлення технічної документації йому стало відомо, що означену ділянку передано у власність [PERSON] та видано Державний акт на право приватної власності, відтак вважає, що розпорядженням голови [PERSON] районної державної адміністрації №34 від 11.01.2012р. порушено його право на користування та приватизацію спірної земельної ділянки. Просив позов задоволити. Позивач в судовому засіданні вимоги підтримав, уточнив, просить визнати незаконним і скасувати розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації №34 від 11.01.2012р. «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку для ведення садівництва гр. [PERSON]В.» та визнати недійсним Державний акт ЯА №153867 з кадастровим номером 4620980800:11:000:0417 на право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0607 га, що на території Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області, СТ «Маяк», цільове призначення ведення садівництва. Окрім цього пояснив, що розпорядженням голови [PERSON] районної державної адміністрації «Про затвердження матеріалів інвентаризації та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки членам КСТ «Маяк» №780 від 08.11.2005р. та додатку до нього йому передано у приватну власність спірну земельну ділянку. Просить позов задоволити. Представник позивача в суді позов підтримала з підстав викладених у заяві. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Львівської області та відповідач [PERSON], які належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, повторно у судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили (а.с. 40, 70). Оскільки відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, до суду не зявились, причин неявки не повідомили та не подали відзив на позов, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд з огляду на положення ст. 280 ЦПК України доходить висновку про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи садівничого товариства «Маяк», який належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив (а.с. 25, 26). Представник Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області у заяві від 02.03.2018р. просив про розгляд справи за його відсутності, при вирішенні спору по суті покладається на розсуд суду (а.с. 71). Заслухавши позивача, його представника, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд задоволює позов. За положеннями ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. [PERSON] сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Із пояснень позивача в суді, із копій довідки КТС «Маяк» №21 від 05.05.2017р., №12 від 19.10.2015р. убачається, що [PERSON] значиться членом садівничого товариства «Маяк» і з 1991р. користується земельною ділянкою площею 0,0607 га під №98 (а.с. 4, 33). Розпорядженням голови [PERSON] районної державної адміністрації «Про затвердження матеріалів інвентаризації та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки членам КСТ «Маяк» №780 від 08.11.2005р. та доданого до нього списку членам товариства, в тому числі і [PERSON], вирішено передати у приватну власність земельні ділянки для ведення садівництва і видати на них Державні акти (а.с.72-75). За наслідками розгляду заяви гр. [PERSON], 19.11.2015р. на 2 сесії 7 скликання Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області прийнято рішення №14 «Про надання дозволу на розробку землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва», за яким [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0607га для ведення садівництва, з земель сільськогосподарського призначення, що в СТ «Маяк» на території Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області (а.с.28-30). Означене рішення Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області чинне, ніким не оспорювалося, не скасовувалося та недійсним в установленому законом порядку не визнавалося. Між тим, як убачається із копій листа Управління Держкомзему у [PERSON] районі Львівської області №3527 від 27.12.2017р., повідомлення ПП «Науково-виробниче підприємство «Центр землеустрою» від 23.12.2011р., розпорядженням голови [PERSON] районної державної адміністрації «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку для ведення садівництва гр. [PERSON]В.» №34, 11.01.2012р. прийнято рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0607га для ведення садівництва гр. [PERSON], що в СТ «Маяк» на території Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області та видачу останньому Державного акту на право приватної власності на означену земельну ділянку (а.с.44-46). Із пояснень позивача в суді, змісту ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 07.11.2017р. убачається, що [PERSON] видано Державний акт ЯА 153867 та зареєстровано за ним право приватної власності на спірну земельну ділянку. Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права спірній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 4620980800:11:000:0417 (а.с.9-10). [PERSON] в суді просить скасувати розпорядження голови райдержадміністрації про надання дозволу на виготовлення техдокументації із землеустрою та про затвердження техдокументації із землеустрою щодо складання Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку для ведення садівництва [PERSON], як таке, що прийняте незаконно та позбавило його права на земельну ділянку, якою він тривало, правомірно користувався і продовжує користуватися. Відповідно до\~ ст. 17 ЗК України, до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить: а) розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом; б) участь у розробленні та забезпеченні виконання загальнодержавних і регіональних (республіканських) програм з питань використання та охорони земель; в) координація здійснення землеустрою та державного контролю за використанням та охороною земель; г) підготовка висновків щодо надання або вилучення (викупу) земельних ділянок; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб у межах, визначених законом; д) підготовка висновків щодо встановлення та зміни меж сіл, селищ, районів, районів у містах та міст; е) здійснення контролю за використанням коштів, що надходять у порядку відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, пов'язаних із вилученням (викупом) земельних ділянок; є) координація діяльності державних органів земельних ресурсів; є-1) внесення до Кабінету Міністрів України пропозицій щодо встановлення та зміни меж районів, міст у порядку, визначеному законом; ж) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (ст. 152 ЗК України). Статтею 141 ЗК України визначено, що підставами припинення\~права користування земельною ділянкою\~є: а)\~добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б)\~вилучення земельної ділянки\~у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності\~релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання\~земельної ділянки\~способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за\~цільовим призначенням; д) систематична несплата\~земельного податку\~або\~орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам\~охорони культурної спадщини. Відповідно до положень ст. 149 ЗК України,\~земельні ділянки, надані у постійне користування із\~земель державної\~та\~комунальної власності, можуть вилучатися для\~суспільних\~та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом. Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень. Районні державні адміністрації на їх території вилучають\~земельні ділянки державної власності\~(крім випадків, визначених частиною дев'ятою цієї статті), які перебувають у\~постійному користуванні, в\~межах сіл, селищ, міст\~районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання; б)\~ведення водного господарства; в)\~будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів\~територіальної громади\~району (шкіл, лікарень, підприємств торгівлі, інфраструктури\~оптових ринків сільськогосподарської продукції\~тощо) з урахуванням вимог частини восьмої цієї статті. У разі незгоди землекористувача з вилученням\~земельної ділянки\~питання вирішується в\~судовому порядку. Судом встановлено, що під час видачі головою [PERSON] районної державної адміністрації оскаржуваного розпорядження № 34 від 11.01.2012р., розпорядження №780 від 08.11.2005р. «Про затвердження матеріалів інвентаризації та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки членам КСТ «Маяк» - не змінювалось та не відмінялось.\~ Інших даних чи нормативних актів згідно яких уповноваженим органом держави приймалось рішення про припинення права користування землею садівничим товариством «Маяк», або ж припинення права\~ користування\~ [PERSON] земельною ділянкою площею 0,0607га під №98 в СТ «Маяк», що на території Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області чи вилучення такої ділянки у позивача у встановленому законом порядку - у справі немає, судом не здобуто. За таких обставин, райдержадміністрація не мала повноважень видавати розпорядження № 34 від 11.01.2012р. на підставі якого [PERSON] передано у власність земельну ділянку №98 площею 0,0607га, що в СТ «Маяк» на території Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області. У п. 8\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7\~ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зазначено, що при припиненні права власності на земельну ділянку чи право користування нею, суди повинні враховувати, що орган виконавчої влади чи місцевого самоврядування має право прийняти рішення про це лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених\~статтями 140 - 149 ЗК України. У випадках, визначених цими нормами, припинення права власності на землю чи права користування проводиться за позовом відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування в судовому порядку, недодержання якого є підставою для визнання рішення цього органу та виданих державних актів недійсними. За наведеного, суд доходить висновку про підставність вимог [PERSON] про визнання незаконним і скасування розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації №34 від 11.01.2012р. «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку для ведення садівництва гр. [PERSON]В.» та визнання недійсним Державного акту ЯА №153867 з кадастровим номером 4620980800:11:000:0417 на право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0607 га, що на території Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області, в СТ «Маяк», цільове призначення ведення садівництва. Суд не входить в обговорення питання поновлення [PERSON] строку на звернення до суду з позовом, оскільки сторонами у спорі, до винесення судом рішення, не заявлено про сплив строку позовної давності. Судові витрати у справі складають 1344 грн. 80 коп. (а.с.1, 50) та у відповідності до положень ст.ст. 139, 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. За наведеного та

Outcome: approved