overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

17.02.2016 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому вказала, що 8 грудня 2012 р. між нею та відповідачем [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борівського РУЮ Харківської обл. був зареєстрований шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №61. [INFO]. від спільного проживання у них народився син [PERSON], який на теперішній час проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. З початку лютого 2016 р. сторони проживають окремо один від одного. В зв'язку з матеріальними труднощами позивачка на даний час працює, її мати надає їй допомогу по догляду за дитиною. Але заробітної плати на повноцінне забезпечення дитини всім необхідним не вистачає. Відповідач працює, має постійний заробіток, тому вважає, що він має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини від усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня подачі заяви до суду і до досягнення ним 18 річного віку. В судове засідання позивачка надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову про стягнення з нього аліментів на користь позивачки в розмірі 1/6 частини, так як на його утриманні знаходиться дочка від першого шлюбу [PERSON], [INFO], оскільки його перша дружина [PERSON] померла. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до вимог ст.158 ЦК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В суді встановлено що батьком [PERSON], [INFO], являється [PERSON] (а.с.7). Батьком [PERSON], [INFO], являється [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.20). Відповідно до копії свідоцтва про одруження, [PERSON] та [PERSON] одружились 06.09.2003 р. (а.с.21). [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.24). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 ч.2 СК України "мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим , ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку...". Враховуючи, що на утриманні відповідача перебуває дочка [PERSON], мати якої померла, суд вважає, що аліменти на утримання сина [PERSON] належить стягнути у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів, оскільки це відповідає принципу справедливості та інтересам обох дітей. З урахуванням викладеного, згідно ст. ст. 180, 181 ч.3, 182ч.2 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

17.02.2016 року\~ сторони зареєстрували\~ шлюб у відділі ДРАЦС Летичівського РУЮ у Хмельницькій області, актовий запис № 13, від якого мають сина [PERSON], [INFO] і в свідоцтві про\~ його\~ народження\~ відповідач записаний батьком. \~ \~ \~ \~Посилаючись на різницю у поглядах на життя між ними почали виникати непорозуміння, сварки, що призвело припинення сімейно-шлюбних відносин та окремого проживання з серпня 2018 року, тому [PERSON] звернулась в суд з вищеозначеним позовом про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~В судове\~засідання позивач\~не зявилася,проте подала до суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просить не надавати строк на примирення. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, вимоги визнає, просить їх задовольнити. Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку, передбаченому ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. \~ \~ \~ \~Відповідно до абзацу 3 пункту 24\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~12.06.2009,\~№ 2\~"Про\~застосування норм\~цивільного процесуального\~законодавства при\~розгляді справ\~у суді\~першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. \~ \~ \~ \~ В судовому засіданні не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задовольнити вимоги позивача. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище «Редколіс». \~ \~ \~ \~Спору щодо місця проживання сина [PERSON], [INFO], немає. На підставі наведеного, ст. ст. 105,110 - 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

17.02.2016 р. представник заявника звернувся до суду із заявою щодо зупинення виконавчого провадження ВП № 45243314 щодо виконання рішення Оболонського р/с м. Києва за виконавчим листом № 2/756/2/14, так як у разі задоволення заяви [PERSON] про перегляд справи за нововиявленими обставинами, позивач по справі - «Універсал банк» не зможе повернути майно заявнику у зв'язку із продажем його. Тому просить суд зупинити на час розгляду заяви [PERSON] про перегляд рішення Оболонського р/с м. Києва від 12.03.2014 р. за нововиявленими обставинами виконавче провадження № 45243314 щодо стягнення у рахунок погашення заборгованості із [PERSON] перед ПАТ "Універсал Банк" за генеральним договором про надання кредитних послуг від 31.01.2008 р. у сумі 2992065,98 грн., із зверненням стягнення на предмет іпотеки, а саме: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] шляхом проведення прилюдних торгів, визначивши початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації у сумі 420331 грн. Представник заявника у судовому засіданні дану заяву підтримав у повному об'ємі. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що дана заява не підлягає задоволенню. Згідно ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо їх невжиття може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно ст. 152 ЦПК України позов забезпечується шляхом, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржуєтся боржником у судовому засіданні. Як з'ясовано судом, дійсно у провадженні Оболонського р/с м. Києва перебуває заява [PERSON] про перегляд рішення від 12.03.2014 р. за нововиявленими обставинами за позовом ПАТ «Універсал банк» до [PERSON], 3 особа - [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, за зустрічним позовом [PERSON] до ПАТ «Універсал банк», приватного нотаріуса КМНО Башлай Даря Іванівна, 3 особа - [PERSON] про визнання іпотеки припиненою й зобов'язанням вчинити певні дії за позовом 3 особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору [PERSON] до ПАТ «Універсал банк», приватного нотаріуса КМНО Башлай Даря Іванівна, 3 особа - [PERSON] про визнання договору іпотеки припиненими та зобов'язанням вчинити певні дії. При цьому також у провадженні Оболонського р/с м. Києва перебуває скарга [PERSON] на дії державного виконавця ВДВС Деснянського РУЮ. В м. Києві. Тому зважаючи на встановлене у судовому засіданні, суд зупиняє виконавче провадження № 45243314 щодо стягнення у рахунок погашення заборгованості [PERSON] до прийняття рішення за заявою [PERSON] про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 12.03.2014 р. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

17.03.2014 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], з підстав розбіжності між паспортними даними заявника та даними в договорі купівлі-продажу квартири у написанні по батькові. У судове засідання заявник не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заяву просив задовольнити. Заінтересована особа - нотаріус [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 вересня 2000 року заявник [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS], що підтверджується, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 25.09.2000 р., реєстровий №3390. Даний договір купівлі-продажу квартири був посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] В вище зазначеному договорі купівлі-продажу була допущена описка у написані по батькові заявника [PERSON], по батькові записано як «[PERSON]», замість «[PERSON]». При зверненні заявника до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про видачу дубліката вказаного договору з виправленнями, йому було відмовлено оскільки на момент укладення договору [PERSON] був наданий паспорт громадянина України, де по-батькові він записаний як "[PERSON]". Факт належності договору купівлі-продажу квартири від 25.09.2000р. саме [PERSON] підтверджується тимчасовою посвідкою на постійне проживання серії [NUMBER] від 02.07.2012 року, довідкою відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб від 13.02.2012, довідкою Генерального консульства Грузії в м. Одеса від 08.06.2012 року, копією свідоцтва про народження, де заявник записаний як «[PERSON]». Відповідно до ст. 256 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Тому суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки суд вважає, що при написанні по батькові заявника в договорі купівлі-продажу квартири від 25.09.2000р., саме як «[PERSON]» було помилково вказано як «[PERSON]». На підставі викладенного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

17.03.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12.07.2002 року у Міському відділі реєстрації актів громадського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 1308. В обґрунтування своєї заяви зазначила про те, що від спільного шлюбу у них є двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося, так як у них виявились різні погляди на сімейне життя. Після одруження вони проживали разом, проте з лютого 2014 року вони не підтримують сімейних відносин та проживають окремо, спільного господарства не ведуть, будь-яких взаємних прав та обов"язків між ними немає. Будь-які відносини між ними припинено, їхній шлюб носить лише формальний характер. Сім"я розпалась остаточно примирення між ними неможливе. У судовому засіданні позивач та її представник [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 17.03.2015 року підтримали позовні вимоги та надали пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, що стверджується оголошенням в газеті «Львівська пошта» №41 (1652) від 16.04.2015 року, заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було, а тому, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст.169,224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача та її представника, з'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб - 12.07.2002 року у Міському відділі реєстрації актів громадського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 1308 (а.с.7). Від спільного шлюбу з відповідачем у них є діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.4,6). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства і вже з лютого 2014 року проживають окремо. Сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітніх дітей, що має істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

17.03.2015 року до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, протягом одного року з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, неповнолітня дитина проживатиме з позивачкою, майнового спору між ними немає. Позивачка письмово просила розглянути справу без її участі, позов задовольнити, після розірвання шлюбу вибрала прізвище "[PERSON]" (а.с.11). Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про перенесення розгляду справи не заявляв (а.с.10, 14, 15). Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно протягом одного року, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси, спільно не проживають протягом одного року, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

17.03.2015 року позивач звернулася до суду з позовом про припинення дії договорів страхування життя серія Г № 4154 та серія Г № 4155, які укладено сторонами 17.11.2003 року; стягнення з відповідача викупної суми в розмірі 85% сплачених страхових внесків, зокрема: 886 грн 55 коп. за договором страхування життя серія Г № 4154 та 849 грн 15 коп. за договором страхування життя серія Г № 4155. У судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги підтримали і наполягали на їх задоволенні. Представник позивача пояснив, що підставою для звернення до суду з цим позовом є невиконання відповідачем своїх зобовязань за іншими договорами страхування життя з посиланням на процедуру припинення своєї діяльності. Представник відповідача не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. За згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 17.11.2003 року сторони уклали договори страхування життя серія Г № 4154 та серія Г № 4155 (далі по тексту Договір 1, Договір 2; а. с. 4, 5). Договір 1 набрав чинності 08.01.2005 року та діє довічно; Договір 2 набрав чинності 24.09.2004 року і також діє довічно. Умови обох договорів є однаковими і передбачають страхування відповідачем майнових інтересів, які повязані з життям позивача (Договір 1) та життям [PERSON] (Договір 2). На виконання умов Договору 1 позивач усього сплатила страхові внески на суму 1043 грн, а на виконання умов Договору 2 позивач сплатила страхові внески на суму 999 грн. Відповідно до частини першої статті 997 ЦК України договір страхування припиняється у випадках, встановлених договором або законом. Зокрема, пунктом б розділу Страхувальник має право передбачено право страхувальника припинити дію договору страхування, попередивши про це страховика за 30 днів, і одержати викупну суму у розмірі 85% від суми сплачених страхових внесків. Позивач виконала приписи пункту "б" обох договорів і листом від 13.01.2015 року, який фактично направлено відповідачеві 17.02.2015 року (а. с. 6, 7), попередила останнього про припинення дії договорів. Утім, до цього часу відповідач викупну суму за Договором 1 в розмірі 886 грн 55 коп. (1043 х 85%) і викупну суму за Договором 2 в розмірі 849 грн 15 коп. (999 х 85%) позивачеві не виплатив. Таким чином, усього відповідач заборгував позивачеві 1735 грн 70 коп. Зазначене є підставою для задоволення позову та захисту прав позивача в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

17.03.2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що, відповідач не надає допомоги на утримання їх дитини [PERSON], [INFO], та на її утримання, просить стягнути аліменти на сина в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття та на своє утримання в розмірі 500 грн. до досягнення сином трьохрічного віку. Позивач в судове засідання не з"явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги змінила, просить суд стягнути на утримання сина аліменти в розмірі 350 грн., на своє утримання в розмірі 350 грн.. Відповідач в судове засідання не з"явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав частково, в сумі 350 грн. на дитину та в сумі 300 грн. на дружину. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. [PERSON] являється батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. В порушення вимог ст. ст. 84,180 СК України відповідач не допомагає утримувати свого сина, крім того, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років, відповідач іншим особам аліменти не платить, добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина та дружини, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

17.03.2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин з її матірю [PERSON], яка померла 21.12.2015 року. В судовому засіданні [PERSON] підтримала свою заяву. [PERSON] суду пояснила, що 21.12.2015 року померла її мати [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки. У встановлений законодавством строк вона звернулася до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, з заявою про прийняття спадщини. Під час оформлення документів про прийняття спадщини були виявлені розходження в написанні її прізвища і прізвища її матері. Так в свідоцтві про її народження, виданому 1967 року та в свідоцтві про смерть матері прізвище її матері зазначене "Гетманська", а в свідоцтві про її народження (повторному) «Піскальська». Таким чином, в вищенаведених документах містяться розбіжності в написанні прізвищ її матері. Оскільки факт родинних відносин з померлою [PERSON] підтверджений не був, вона змушена звернутися до суду з вказаною заявою, яку просить задовольнити. [PERSON] також пояснила, що при поданні вищевказаної заяви нею було сплачено судовий збір у розмірі 551 грн. 21 коп., а повинна була сплатити 275 грн. 60 коп. Тому на підставі п.1 ч.1\~ст.7 Закону України «Про судовий збір»\~просить повернути надміру сплачений судовий збір у сумі 275 грн. 61 коп. Представник заінтересованої особи державної нотаріальної контори Южноукраїнського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, вислухавши пояснення [PERSON], свідків [PERSON] та Іваніщевої Л,І., дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] дійсно є дочкою [PERSON], яка померла 21.12.2015 року. Згідно ст. 256 ч. 2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2\~ст. 7 Закону України «Про судовий збір»\~сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. У такому разі судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми. Таким чином, заява [PERSON] про повернення надміру сплаченого судового збору в сумі 275 грн. 61 коп. підлягає задоволенню, оскільки при подачі заяви до суду вона згідно, ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», повинна була сплатити 275 грн. 60 коп., а сплатила 551 грн. 21 коп. Враховуючи те, що оригінал квитанції про сплату судового збору повинен залишатися в матеріалах справи, заявнику в такому випадку надається копія вказаної квитанції.

Outcome: approved