Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 14 грудня 2013 року. Шлюб був зареєстрований Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів головного управління юстиції в м.Києві, актовий запис № 2390. Від даного шлюбу у них [INFO] року народилась донька [PERSON]. Вказує на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося, шлюбні відносини припинені, протягом трьох місяців сторони проживають окремо, шлюб існує формально. Просить даний шлюб розірвати. До початку судового засідання позивач подав суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнає, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 14 грудня 2013 року Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 2390 (а.с. 3). Від даного шлюбу у них [INFO] року народилась донька [PERSON] (а.с.4), яка проживає з відповідачкою. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю" встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач тривалий час подружніх стосунків не підтримують, більше трьох місяців проживають окремо, не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально. Крім того, судом також встановлено, що сторони дійшли спільної згоди щодо місця проживання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] року, а саме щодо його проживання з матір'ю - [PERSON] Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім'ї, та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення сторонами щодо збереження сім'ї, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved