Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Оратівського районного суду Вінницької області з позовною заявою до Угарівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом Позивач [PERSON]., будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явився, надавши заяву, щоб справу розглянули без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Угарівської сільської ради Оратівського району Вінницької області Гуляєва Г.В., будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідачі [PERSON], [PERSON], будучи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явилися, надавши заяву про розгляд справи без їх участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України, у зв'язку з чим в силу ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст.174 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із слідуючого. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] [INFO] року в смт. Оратів помер батько позивача - [PERSON]. [PERSON] заповіту не залишив. Спадкоємцями за законом першої черги, крім позивача, відповідно до ст. 1261 ЦК України є його брат - [PERSON], та мати - [PERSON], які від прийняття спадщини відмовились, написавши відповідні заяви. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.08.1969 року [PERSON] народився [INFO] року в с. Осична Іллінецького району Вінницької області батьками якої є: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 4,6476 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Угарівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 26.02.2002 року та квартири [ADDRESS], згідно свідоцтва [NUMBER] про право власності на житло від 14.12.1995 року. Згідно витягу №300 від 23.07.2015 року виданого відділом Держгеокадастру в Оратівському районі Вінницької області з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 46476 кв.м., яка розташована на території Угарівської сільської ради Оратівського району Вінницької області є [PERSON]. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 148480 грн. Грошова оцінка земельної ділянки на день смерті [INFO] становить 148480 грн. Відповідно до витягу №НВ-0503112902015 від 23.07.2015 року з Державного земельного кадастру про земельну ділянку виданого відділом Держгеокадастру в Оратівському районі Вінницької області земельна ділянка площею 4,6476 га, кадастровий номер [NUMBER], для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Угарівської сільської ради Оратівського району Вінницької області належить на праві приватної власності [PERSON]. Відповідно до довідки №122 від 10.06.2015 року виданої виконавчим комітетом Угарівської сільської ради Оратівського району Вінницької області відповідно до запису в погосподарській книзі Угарівської сільської ради за №4, об'єкт погосподарського обліку 0157-1, померлий [PERSON], який народився [INFO] року в с. Шабельня Іллінецького району Вінницької області на день смерті [INFO] року був зареєстрований і постійно проживав в [ADDRESS]. На день смерті [PERSON] за вказаною адресою були зареєстровані та спільно проживали слідуючі особи: дружина - [PERSON]. Малолітніх та неповнолітніх осіб, які б проживали та були зареєстровані спільно з спадкодавцем не значиться. Відповідно до свідоцтва про право власності [NUMBER] виданого 14.12.1995 року виданого Фондом комунального Оратівської районної Ради народних депутатів Оратівського району Вінницької області, яке належним чином не застережено за життя спадкодавця, оскільки у ньому відсутня печатка установи, житлова квартира [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної власності [PERSON], та членам його сім'ї дружині - [PERSON], сину - [PERSON]. Відповідно до розпорядження органу приватизації [NUMBER] від 14.11.1995 року вирішено прохання наймача [PERSON] про приватизацію квартири [ADDRESS] задовольнити і передати вказану квартиру у власність. 23.07.2015 року комунальним підприємством "Гайсинське бюро технічної інвентаризації" виготовлено безіменний технічний паспорт на квартиру [ADDRESS]. Юридично оформити прийняття спадкового майна після смерті [PERSON] позивач [PERSON] позбавлений можливості, оскільки за життя спадкодавця не було виготовлено правовстановлюючі документи на спадкове майно, тому позивач змушена звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Відповідно до ст.1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право на повагу своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. З огляду на положення, які зазначені Європейським судом з прав людини по справі «Кечко проти України» поняття «власності», яке міститься в першій частині статті 1 Протоколу N 1, має автономне значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, наприклад, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як «майнові права» і, таким чином, як «власність» в цілях вказаного положення. Питання, що потребує визначення, полягає в тому, чи мав відповідно до обставин справи, взятих в цілому, заявник право на матеріальний інтерес, захищений статтею 1 Протоколу № 1. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. На підставі ст.ст. 16, 346, 1216, 1218, 1225, 1258, 1261 ЦК України,

Outcome: approved