Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про усиновлення, заінтересована особа: [PERSON] ,Управління освіти та з гуманітарних питань Очаківської міської ради, Очаківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, заявник [PERSON] посилався на те, що він знаходиться у зареєстрованому шлюбі з заінтересованою особою [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] . У заяві [PERSON] вказує на те, що з донькою дружини [PERSON] в нього склалися дуже гарні стосунки, дитина вважає його батьком. Також заявник посилається на те, що він дуже любить дитину, турбується та піклується про неї, створює всі належні умови для її розвитку, утримує та виховує. Також заявник зазначив, що він має всі необхідні умови для усиновлення та повноцінного виховання дитини. Працює та має прибуток, необхідний для утримання всієї сім`ї. Водночас у заяві [PERSON] зазначив, що він не притягувався до кримінальної відповідальності, не знятої чи не погашеної судимості не має, в розшуку не перебуває. Згідно з висновками про стан здоров`я, не має жодних протипоказань щодо усиновлення дитини. Посилаючись на вказані вище обставини, заявник просить суд задовольнити заявлені ним вимоги про усиновлення. У судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Неповнолітня [PERSON] , у судовому засіданні, в присутності законного представника - матері, заінтересованої особи у справі, [PERSON] надала згоду на її усиновлення заявником [PERSON] , а також згоду про зміну прізвища та по батькові. У судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник Управління освіти та з гуманітарних питань Очаківської міської ради у судове засідання не з`явився,при цьому подав заяву про розгляд справи без його участі. Представник Очаківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у судове засідання не з`явився,при цьому подав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N 58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до положень ст. 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. У відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 за № 789-XII) та ч. ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) усі дії щодо дітей та регулювання сімейних відносин мають здійснюватися з урахуванням інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі «6» проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. На суспільство і на органи публічної влади повинен лежати обов`язок здійснювати особливе турбування про дітей, немаючих сім`ї та про дітей немаючих достатніх засобів до існування. Статтею 51 Конституції України закріплений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Також вказаною статтею Конституції України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" (далі - Закон) кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 11 Закону сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в м.Кременчук Полтавської області. Батьком дитини у свідоцтві про народження записаний [PERSON] ; матір`ю дитини у свідоцтві про народження записана [PERSON] . Вказані відомості підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного тану Крюківського районного управління юстиції м.Кременчука Полтавської області. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] у віці 40 років,про що 24.09.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького районного управління юстиції Полтавської області складено відповідний актовий запис № 3. З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області слідує, що 30.12.2015року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінено прізвище « [PERSON] ». В матеріалах справи міститься копія заяви [PERSON] , засвідчена 20.08.2021року Остащенко Н.О. , приватним нотаріусом Очаківського міського нотаріального округу Миколаївської області, у якій [PERSON] дала згоду своєму чоловікові [PERSON] на усиновлення [PERSON] . Згідно з положеннями ст. 310 Цивільного процесуального кодексу України заява про усиновлення дитини або повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування, подається до суду за місцем їх проживання. Відповідно до ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 211 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. За змістом ч. 1 ст. 212 СК України не можуть бути усиновлювачами особи, які: обмежені у дієздатності; визнані недієздатними; позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; були засуджені за злочини проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150 - 1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів; за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; є особами без громадянства; перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 218 СК України усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Згідно з положеннями п. 5) ч. 1 ст. 219 СК України усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім`ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Згідно з положеннями ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину. Суд, постановляючи рішення про усиновлення повнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення. Заявник [PERSON] , [INFO] , є громадянином України, народився в селі Лебедин Шполянського району Черкаської області (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ; паспорт серія [NUMBER] ), зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до висновку про стан здоров`я [PERSON] . [INFO] , від 06.08.2021року, протипоказань до усиновлення не має. Згідно з довідкою Міністерства внутрішніх справ України Департаменту інформаційних технологій серії ІІА № 2528755, [PERSON] , [INFO] , уродженець с.Лебедин Шполянського району Черкаської області,Україна, на території України, станом на 06.08.2021року до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває . Відповідно до висновку від 27.08.2021року виконавчий комітет Очаківської міської ради про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дитини громадянином [PERSON] неповнолітньої [PERSON] вважає за доцільне дозволити усиновити дитину. Судом встановлено, що заявник здоровий, працездатний, не судимий, має постійне місце роботи та проживання, матеріально забезпечений. Виконавчий комітет Очаківської міської ради вважає за доцільне усиновлення дитини заявником [PERSON] . Таким чином, перешкод, визначених статтею 212 СК України, для усиновлення заявником у судовому засіданні не встановлено. Відповідно до положень ст. 225 СК України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. З огляду на викладене вище, зважаючи на відсутність перешкод для усиновлення заявником неповнолітньої [PERSON] , а також враховуючи найвищі інтереси дитини, суд вважає вимогу заявника про усиновлення дитини обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Крім цього, з аналізу статтей 229 - 233 СК України слідує, що при усиновленні, особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини, а також змінити відомості про місце народження та дату народження дитини, зміни прізвища та по батькові дитини. Такі зміни вносяться до актового запису про народження дитини, яка усиновлена. З моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З огляду на викладене вище, суд вважає можливим також задовольнити вимогу заявника про зміну прізвища та по батькові дитини, а також запису про батька та внесення відомостей про заявника, як батька усиновленої дитини. Відповідно до положень ч. 4 ст. 314 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявників.

Outcome: approved