Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

[PERSON], 2001 року народження, звернувся до суду з заявою про надання права на шлюб з [PERSON], 1999 року народження. Свої вимоги мотивує тим, що він є неповнолітнім. З [PERSON] у них склалися теплі та щирі стосунки, взаємне почуття любові та поваги. На даний час [PERSON] вагітна 5-6 тижнів. Після цього вони вирішили одружитися, однак не можуть зареєструвати шлюб, оскільки заявник не досяг шлюбного віку, встановленого ч.1 ст. 22 СК України, у зв'язку з чим змушений звернутися до суду. Батьки заявника не заперечують проти їх шлюбу. В судовому засіданні заявник просив слухати справу без фіксації судового процесу. Заінтересована особа подала письмову заяву з проханням слухати справу у відсутності свого представника. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] народився [INFO] і на час розгляду справи в суді досяг віку 17 років. Відповідно до роз'яснень п.2 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб (ст. 23 СК України) повинна розглядатися судом в окремому провадженні. При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. За змістом ч.3 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно зі ст. 22 СК України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Як вбачається з довідки пологового будинку № 7 від 24.10.2018 року, [PERSON], 1999 року народження знаходиться на обліку в жіночій консультації, вагітність 5-6 тижнів. Право на шлюб чоловіка та жінки, які досягли шлюбного віку, закріплено у статті 12 Конвенції про захист прав людини і основних свобод. Відповідно до ч. 1 ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Таким чином, судом не встановлено будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявника, та приходить до висновку, що надання права на шлюб заявнику відповідає його інтересам, беручи до уваги, що він має намір укласти шлюб для створення повноцінної сім'ї, суд вважає, що надання права на шлюб відповідає правам та законним інтересам заявника.

Outcome: approved