Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

27 лютого 2019 року представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за позивачем [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] її батька [PERSON] на 1/3 земельної частки (паю) колишнього КСП ім.Чкалова Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, що належала [PERSON] на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії КР №0191278 , зареєстрованого 12 травня 1997 року , розміром 6,83 га в умовних кадастрових гектарах та на 1/3 житлового будинку [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті батька [PERSON] позивачка звернулась на нотаріальної контори з заявою про прийняття його спадщини, однак постановою нотаріуса від 29 січня 2019 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи це тим, що нею не надані правовстановлюючі документи на спадкове майно. Надати нотаріусу правовстановлюючі документи на земельну частку(пай) у вигляді сертифікату на земельну частку(пай) серії КР №0191278 та житловий будинок у вигляді свідоцтва про право власності , виданого Новостародубською сільською радою 30 грудня 1991 року, які належали спадкодавцю, не представляється можливим, оскільки про їх існування позивачці нічого не відомо, а тому представник позивачки просить суд визнати за нею право власності на зазначене спадкове майно. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, крім того подав до суду письмову заяву, якою просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 768 гривень 40 копійок сплаченого судового збору та 5000 гривень сплачених кошів за надання правничої допомоги. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив посилаючись на те, що позовна заява не містить посилань на те, яким чином та в який спосіб відповідач [PERSON] порушив, не визнав або оспорив права позивачки. З приводу предмету позову, а саме вимог позивача зазначив, що обраний спосіб захисту не відповідає способам захисту, визначеним статтею 16 ЦК України. Нормами діючого законодавства не передбачено «визнання права власності на майно в порядку спадкування». Як роз`яснено в п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року №7 суди розглядають «вимоги про право на спадщину», а не вимоги про визнання права власності на спадкове майно. Крім того зазначає, що вимогу позивача про визнання права власності на земельну частку пай, посвідчену сертифікатом, взагалі не можливо виконати, оскільки сертифікатом посвідчується майнове право, а не право власності на майно чи річ, тому для вирішення питання про виникнення права власності на майно спочатку вирішується питання виникнення права на спадщину. Однією із підстав, якою обгрунтовується позовна заява, є наявність постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії через ненадання позивачем правовстановлювальних документів. Між тим, в постанові нотаріуса відсутні відомості про те, що позивач взагалі є спадкоємцем [PERSON] і що вона у встановлений законом спосіб прийняла спадщину після його смерті. Як вбачається із копій документів, наданих до позовної заяви нотаріусу, були надані відомості щодо майнових прав спадкодавця [PERSON] на земельну частку (пай) та права власності на будинок, що в разі наявності усіх інших підстав для здійснення права на спадкування дає всі підстави нотаріусу оформити право на спадщину. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши документи справи вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Новостародубською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області 19 травня 2000 року ( а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну часку (пай), що підтверджується інформацією відділу у Петрівському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 10 грудня 2018 року № 574/120-18, де зазначено, що на ім`я [PERSON] видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КР №0191278 , та зареєстровано 12 травня 1997 року за № 278 в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Державний акт на право власності на землю (земельну ділянку), розташовану на території Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, не виготовлявся (а.с.11). Вартість земельної частки (паю) по колишньому КСП ім. Чкалова Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області складає 24861,00 гривень, що підтверджується інформацією відділу у Петрівському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 12 грудня 2018 року № 606/120-18 (а.с.12). До складу спадщини також входить житловий будинок № [ADDRESS] (переадресовано адресу з № 84, згідно рішення виконкому Новостародубської сільської ради № 70 від 05 листопада 2018 року), що розташований по [ADDRESS] , який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності, виданого Новостародубською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області 30 грудня 1991 року, на підставі рішення Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області № 65 від 25 лютого 1991 року, що підтверджується Архівною довідкою, яка видана Комунальним підприємством «Олександрійське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 28 листопада 2018 року за № 1354 (а.с.13, 14). Після смерті [PERSON] позивачка у встановлений законом строк звернулася до Петрівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак постановою державного нотаріуса Петрівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області Каліушко О.Ю. №37/02-31 від 29 січня 2019 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну частку (пай) після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.15). Позивачка являється донькою померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14 травня 1969 року, свідоцтвами про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 23 серпня 1986 року та серії [NUMBER] від 25 січня 1992 року (а.с.8-9), однак в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна померлому [PERSON] , позбавлена можливості оформити свої права на спадкове майно після смерті батька в нотаріальному порядку. Відповідно до довідки Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області №583 від 06 лютого 2019 року, [PERSON] , 1945 року народження, який помер [INFO] , до дня своєї смерті постійно проживав, та був зареєстрований по [ADDRESS] ; з 24 листопада 1999 року по теперішній час за вищевказаною адресою разом з покійним були зареєстровані наступні особи: дружина - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] ; громадянка [PERSON] , [INFO] , громадянин [PERSON] , [INFO] ; зять - [PERSON] , [INFO] , онука - [PERSON] , [INFO] ; за даними сільської ради, крім вказаних осіб, спадкоємцем є донька померлого - [PERSON] , [INFO] ; Новостародубською сільської радою Петрівського району Кіровоградської області заповіт спадкодавця не посвідчувався (а.с.10). Таким чином в судовому засіданні встановлено, що спадкоємцями за законом першої черги є донька спадкодавця - [PERSON] , син спадкодавця - [PERSON] та дружина - [PERSON] , яка померла [INFO] . З копії спадкової справи №89, заведеної Петрівською районною державною нотаріальної конторою Кіровоградської області 19 травня 2000 року до майна померлого [INFO] [PERSON] , вбачається, що з заявою про прийняття спадщини звернулась донька померлого - [PERSON] ; будь-яких відомостей щодо звернення [PERSON] в матеріалах спадкової справи немає (а.с.41). Згідно ст.549 ЦК УРСР, чинного на період відкриття спадщини визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи подав нотаріальному органові за місцем відкриття спадщини заяву про відкриття спадщини. В той же час, згідно ст.548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. На це наголошується також у п.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», де зазначається що у випадку, якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини не залежно від оформлення права на спадщину. Згідно ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Таким чином спадкоємцям за законом першої черги після смерті [PERSON] належить по 1/3 частці його спадкового майна. Відповідно до п.2 ч.1 ст.81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Як зазначено у п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року ( 2768-14 ) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Крім цього як роз`яснено у вищезазначеному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ в порядку спадкування" від 16 травня 2013 року (п. 3.5), у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Таким чином, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку. Причиною звернення позивача до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно стала неможливість оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку, що підтверджено постановою державного нотаріусаПетрівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області від 29 січня 2019 року про відмову у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок та вищевказану земельну частку (пай), з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно. За таких обставин звернення [PERSON] до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно є ефективним та законним способом захисту прав позивача, а тому позов необхідно задовольнити в повному обсязі. Що стосується заперечень відповідача [PERSON] , що він є неналежним відповідачем по справі, так як ніяким чином не порушив, не визнав або оспорив право позивачки на спадкове майно, то суд відноситься до них критично, оскільки як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у справі про спадкування є спадкоємці, які прийняли спадщину. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України. Таким чином у зв`язку з тим, що позов задоволено в повному обсязі, з відповідача необхідно стягнути понесені позивачем судові витрати у справі: судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок, крім того суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 5000 гривень в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат на правничу допомогу (а.с.76-77). На підставі ст.ст.529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.81 ЗК України та

Outcome: approved