Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

25.01.2019 року [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовом, в якому просять визначити, що частки у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] становлять: 2/3 частки за [PERSON] ; 1/3 частки за [PERSON] В обґрунтування позовних вимог, зазначили, позивачам та [PERSON] вище зазначена квартира належала на підставі права спільної сумісної власності. Після смерті [PERSON] , позивач [PERSON] звернулась до суду з метою визначення часток у праві спільної сумісної власності для подальшого спадкування за законом частки, належної померлому батьку. Отримавши рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.10.2004 року по справі №2-6677/2014, яким позовні вимоги було задоволено в повному обсязі та визнано за всіма співвласниками право власності на зазначену квартиру по 1/3 частці за кожним. На підставі даного рішення, [PERSON] було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частки після смерті [PERSON] В подальшому, право власності на вказану квартиру було зареєстровано на 2/3 частки за [PERSON] та на 1/3 частки за [PERSON] . При здійснення позивачами дій направлених на продаж квартири, було з`ясовано що рішення, яким було виділено частки було сфальсифіковано. В подальшому, рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року було скасовано державну реєстрацію на частки даної квартири. Перешкоди у здійсненні позивачами права розпоряджання своїм майном стало підставою для їх звернення до суду з відповідним позовом. Представник позивачів у судове засідання не з`явилась. Надала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила\~\~розглянути\~\~справу за її відсутності. Представник відповідача до судового засідання не з`явилась, надала до суду заяву, якою просила проводити розгляд справи за їх відсутності. Просила прийняти рішення за наявними матеріалами справи. Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 06 січня 1999 року, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] Після смерті батька, [PERSON] звернулася до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори, про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири по [ADDRESS] . В зв`язку з відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, в зв`язку з тим, що квартира належна їм на праві спільної сумісної власності, без визначення частко за кожним, [PERSON] , (яка на той момент діяла від свого імені та імені неповнолітньої [PERSON] ) скористалась послугами адвоката та з його допомогою звернулась з позовом до Заводського районного суду м. Миколаєва з відповідним позовом. Як зазначають позивачі, за результатом розгляду вказаного позову про виділення в натурі частки з майна, що знаходиться в спільній сумісній власності, Заводський районний суд м. Миколаєва прийняв рішення від 29.10.2004р. по справі № 2-6677/2004, яке отримано адвокатом, що представляв їхні інтереси в суді. Після вручення представником вказаного рішення суду, [PERSON] , звернулась до КП "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації" для державної реєстрації рішення суду. Відповідачем на підставі рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.10.2004р. по справі № 2-6677/2004 здійснено державну реєстрацію права власності на спірну в розмірі 1/3 частки за кожним. Після державної реєстрації права власності, 26.04.2005р. державний нотаріус Третьої Миколаївської нотаріальної контори, відповідно до ст. 529 ЦК Української PCP, видала на ім`я [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку даної квартири. Тому, після оформлення спадщини, частки на володіння вищеказаною квартирою становили: за [PERSON] - 2/3 частки, за [PERSON] -1/3 частка. Маючи бажання продати належну позивачам квартиру, вони звернулись до приватного нотаріусу Миколаївського міського нотаріального округу для посвідчення угоди з покупцями. Приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ємельяновою Н.В. зроблено запит до Заводського районного суду м. Миколаєва для підтвердження наявності зазначеного рішення суду у Заводському районному суді м. Миколаєва. 30.08.2018 року Заводським районним судом м. Миколаєва надано відповідь на запит приватного нотаріуса, з якої вбачається, що відповідно до довідки архіваріуса Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.08.2018р цивільна справа №2-6677/2004 за позовом [PERSON] до Заводського відділу Центральної міської міжрайонної державної податкової інспекції в м. Миколаєві про визначення частки у спільній сумісній власності у 2004р. згідно алфавітних покажчиків цивільних справ, не зареєстрована, до архіву суду не передавалась. Під зазначеним номером зареєстрована інша справа. Враховуючи вищенаведене, Рішенням Миколаївського адміністративного окружного суду від 26 грудня 2018 року по справі №400/2601/18 було скасовано державну реєстрацію права власності на частки квартири, що зареєстрованні за [PERSON] (2/З частки), [PERSON] (1/3 частка), яка знаходиться та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що проведена на підставі неіснуючого рішення Заводського районного суду м. Миколаєва по справі №2-6677/2004. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У відповідності до\~ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом, якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Відповідно до ч.1\~ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно\~ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно ч. 2\~ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, суд дійшов висновків, частки співвласників квартири [ADDRESS] становлять: 2/3 частки [PERSON] (з врахування успадкованої 1/3 частки у відповідності до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.042005 року) та 1/3 частки [PERSON] . З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved