Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до Липовецького районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Свої позовні вимоги позивачка обгрутовує тим, що 08 лютого 2004 року вони з відповідачем уклали шлюб. Від цього шлюбу у них народилась дитина - дочка [PERSON], [INFO], батьком якої записаний відповідач [PERSON]. Відповідач працює таксистом, добровільно сплачувати аліменти відмовляється. Дитина проживає біля позивачки та перебуває повністю на її утриманні, проте самотужки забезпечити достатній рівень утримання дочки вона не може, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, тому вона змушена звернутись до суду про примусове стягнення із відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 14 квітня 2014 року і до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи по суті був повідомлений в установленому законом порядку. Заяви про відкладення розгляду справи, або розгляду справи у його відсутності до суду не направив. Відповідно до ст.169, ч. 1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Правовідносини, що є предметом спору регулюються Главою 15 "Обов'язок батьків утримувати дитину та його виконання" Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що 08 лютого 2004 року сторони зареєстрували шлюб у Турбівській селищній раді Липовецького району Вінницької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.6). Від цього шлюбу сторони мають дитину - дочку [PERSON], [INFO], батьком якої записаний відповідач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с.7). Як вбачається із довідки виданої виконкомом Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області від 11 квітня 2014 року № 798 (а.с.4), [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] разом із дочкою - [PERSON], яка перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. Отже, враховуючи вимоги чинного законодавства, позивачка має право на присудження їй аліментів на утримання малолітньої дитини в частці від заробітку (доходу) батька. Відповідач працює, одержує заробітну плату, тому суд вважає, що він спроможний сплачувати аліменти у запропонованому позивачкою розмірі. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого був звільнений позивач при зверненні до суду. На підставі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання даного рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 181-183, 191 СК України,

Outcome: approved