Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

20 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], яким просив про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення ним повноліття. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказав, що за припинення сімейних відносини, дитина проживає з ним. Домовленості з відповідачкою про участь останньої в матеріальному забезпеченні сина, який є єдиною дитиною, не досягнуто. Самостійно дружина материнських обов"язків не виконує. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Пояснив, що однією сім"єю з відповідачкою не проживають з 2008 року. З лютого 2014 року їх спільний син [PERSON] постійно проживає з ним. Мати коштів та іншого виду допомоги на його утримання не надає. При цьому, на власні потреби звертає пенсійні платежі, призначені синові по інвалідності. Відповідачка, за належності повідомлення про дату, час та місце розгляду справи публікацією газетного оголошення 06 листопада 2014 року, до суду не з'явилася, про причини неявки не сповістила і заяви про відкладення розгляду справи не надала. Суд, за згоди позивача, ухвалив про розгляд справи заочним порядком у відповідності до глави 8 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебувають у юридично зареєстрованому шлюбі, що підтверджується наданою копією актового запису про одруження №2 від 07 липня 2001 року, складеного виконавчим комітетом Першотравневої сільської ради Снігурівського району Миколаївської області (а.с.20), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (а.с.17-19) та є батьками [PERSON], [INFO], про що суду надано копію актового запису про народження №7 від 18 грудня 2001 року від виконавчого комітету Першотравневої сільської ради Снігурівського району Миколаївської області (а.с.22), витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с.23-25). Дитина проживає з батьком в с.Новий Шлях Снігурівського району Миколаївської області, що вбачається з акту депутата від 14 жовтня 2014 року, довідок виконавчого комітету Горохівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області за №1498 від 26 вересня 2014 року і Горохівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Снігурівської районної ради Миколаївської області (а.с.26-28). За обліками Снігурівського РС УДМС України в Миколаївській області, матір дитини зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.6). Між сторонами по справі мають місце сімейні правовідносини щодо обов'язку батьків на утримання дітей до досягнення ними повноліття, визначеного ст.180 СК України. При судовому розгляді встановлено невиконання відповідачкою такого обов'язку. Згідно ст.181 СК України визначається, що одним із способів виконання батьками обов'язку утримувати дитину є стягнення аліментів за рішенням суду, у тому числі у частці від доходу одного з батьків. Суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Визначаючи розмір стягнення, в порядку ст.182 СК України, суд враховує на стан здоров'я та матеріального становища дитини, яка являється інвалідом по загальному захворюванню, не має власного майна, а лише утримання від батька за рахунок його тимчасових заробітків, становище відповідачки, яка є працездатною, утриманців не має. [PERSON] не повідомила суду про інші обставини, які б могли вплинути на рішення про визначення розміру стягнення. При цьому, суд приходить висновку про обґрунтованість визначення розміру аліментів у частці заробітку (доходу) матері, відповідно положень ст.183 СК України, а саме стягнення 1/4 частки її доходу. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд ухвалює про стягнення судового збору в дохід держави з відповідачки, і з неї ж на користь позивача судових витрат по оплаті газетного оголошення за представленою квитанцією (а.с.33).

Outcome: approved