Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки, посилаючись на те, що 27.09.2002 року між нею та відповідачем укладено шлюб, за час якого у них народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею і знаходяться на її повному утриманні. Зазначає, що відповідач працює та отримує офіційну заробітну плату за кордоном, інших утриманців не має. Просить стягувати з [PERSON] на її користь, на утримання доньки аліменти у твердій грошовій сумі по 1500 гривень щомісяця до повноліття доньки. Позивач \~[PERSON] скерувала суду уточнюючу позовну заяву в якій просить змінити розмір аліментів, що стягуються із [PERSON] на утримання доньки [PERSON] з 600 гривень на 1500 гривень, щомісячно до повноліття доньки. Просила справу розглядати у її відсутність. Змінені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявилася, хоча завчасно та належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, причини неявки суду не повідомив. У звязку із чим, через засоби масової інформації, газету «Буковина» № 42(2552) від 13.10.2017 року [PERSON] викликався як відповідач в даній справі на 18.10.2017 року. Статтею 224 ЦПК України передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, відповідно до ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку. Відповідно до ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Статтею 180 Сімейного Кодексу України визначено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Ч.2ст.182 СК України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму ВС України від 15.05.2006 р. №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Дослідивши письмові докази у справі, а саме копію свідоцтва про народження серії 1-МИ № 077971 від 03.10.2008 року [PERSON], яка народилась 18 вересня 2008 року, з якого вбачається що [PERSON] є батьком дитини, а [PERSON] матірю (а.с.2); Із рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 04.01.2012 року вбачається, що із відповідача стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO] в сумі по 600 гривень, щомісячно до її повноліття. Довідкою №1188 від 14.09.2017 року виконавчого комітету Неполоковецької селищної ради Кіцманського району Чернівецької області, підтверджується те, що дійсно дочка [PERSON], [INFO] проживає із матір`ю [PERSON] та перебуває на її утриманні (а.с. 4). Таким чином, судом встановлено, що неповнолітня дочка сторін [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю позивачкою [PERSON] в [ADDRESS] перебуває на її повному утриманні (а.с.4) та що відповідач несе витрати на утримання дочки [PERSON] в розмірі по 600 грн. щомісячно, що на сьогоднішній день не забезпечує мінімальний рівень життя для дитини відповідного віку. В судовому засіданні встановлено також, що відповідач являється собою молодого віку, працездатний, забезпечений, хоча й не працевлаштований, на утриманні, крім дочки [PERSON] утриманців не має. Факт відсутності у батька можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обовязку по утриманню дитини. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище обох батьків, їх однакову міру відповідальності за виховання і розвиток дочки, стан здоровя дитини та відповідача. Суд також виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дитину від 6 років на момент ухвалення рішення судом, що становить 1777 гривень, а тому кожен із батьків повинен у рівних частках забезпечувати потреби дитини, які не можуть бути меншими ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. При цьому визначальним при вирішенні спору суд визнає гарантоване Конституцією за законами України право дитини на належне повноцінне її утримання, мінімального рівня якого наразі обєктивно не може забезпечити розмір стягуваних із батька, відповідача у справі [PERSON] аліментів в розмірі по 600гривень щомісячно до повноліття дитини. З огляду на це, суд визнає необхідним змінити розмір аліментів стягуваних із [PERSON] на користь позивача на утримання дочки [PERSON] з 600 гривень щомісячно на аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі по 1500 гривень щомісячно на користь позивача на утримання дочки [PERSON], [INFO] з моменту набранням рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Стягнення проводити з дня набрання рішенням законної сили, оскільки відбувається зміна розміру аліментів, котрі вже були рішенням суду присуджені. При цьому із відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави. Враховуючи наведене, ст.ст. 180, 182, 184, 192 Сімейного кодексу України, суд,- \~

Outcome: approved