Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

20 квітня 2016 року позивач звернулася до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті її бабусі [PERSON], померлої 14 квітня 2014 року. За життя, 28 жовтня 2003 року, [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1-4744, згідно якого все її майно, де ю воно не було і з чого б не складалось заповіла їй [PERSON] Після смерті її бабусі відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Плеханова, 127, який належав [PERSON] на праві власності до 23 травня 1972 року, після чого остання відчужила будинок на користь [PERSON] за договором дарування. 30 березня 2003 року [PERSON] помер, за життя 04\~вересня 2001 року він склав заповіт, посвідчений Новомосковською державною нотаріальною конторою та зареєстрований в реєстрі за № 1-3195, яким все належне йому майно заповідав [PERSON], яка за життя не встигла належним чином оформити на своє ім'я всю правовстановлюючу і технічну документацію на отриманий в спадок житловий будинок, однак фактично прийняла його у спадок, оскільки продовжувала проживати в ньому, виконувати обовязки власника за його утриманням та обслуговуванням. 16 березня 2016 року вона звернулась до державного нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], одна нотаріусом їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки нею пропущений строк на прийняття спадщини. Про необхідність звернення у шестимісячний термін до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини вона не знала, крім того в 2014 році у неї були тяжкі сімейні обставини протягом короткого терміну часу вона втратила двох рідних людей 14\~квітня 2014 року померла її бабуся за батьківською лінією [PERSON], а менш ніж через місяць 08 травня 2014 року померла її бабуся за материнською лінією [PERSON], яка проживала в Воронежській області Російської Федерації, та на поховання останньої, враховуючи складну політичну ситуацію, вона не мала змоги прибути, що завдало їй душевних страждань, та у звязку з чим вона тривалий час перебувала у пригніченому, стресовому стані. На додаток, в кінці листопада 2014\~року вона завагітніла і вся її увага була направлена виключно на повноцінне виношування та народження здорової дитини, в результаті чого вона була вимушена займатись своїм здоров'ям, тому, ані часу, ані сил та грошей на оформлення спадкових прав вона не мала. 17 серпня 2015 року вона народила сина [PERSON] та наразі перебуває у відпустці по догляду за дитиною. У звязку з чим, просила визнати причину пропуску нею строку для прийняття спадщини за заповітом після смерті її бабусі [PERSON], померлої 14 квітня 2014 року поважної та визначити їй додатковий строк у три місяці для прийняття спадщини після смерті останньої. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, одночасно позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с. 55). Відповідач заперечень проти позову не надав, в судове засідання не зявився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив та про розгляд справи за його відсутності не клопотав, на підставі чого з урахуванням письмової згоди представника позивача відповідно до ст.\~224 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Третя особа державний нотаріус Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON], в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 41). На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст.\~197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. 14 квітня 2014 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ № 574192 від 16 квітня 2014\~року (а.с. 11). За життя, 28 жовтня 2003 року, [PERSON] склала заповіт посвідчений державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1-4744, згідно якого все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право заповіла позивачу [PERSON] (а.с. 10). 16 січня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину на зазначений вище житловий будинок, в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлої 14 квітня 2014 року (а.с. 54), однак постановою державного нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] від 16\~березня 2016 року їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з причин пропуску нею строку для прийняття спадщини, встановленого ст. 1270 ЦК України (а.с. 9). Стаття 3 Конституції України\~визначає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст.\~1222, ч. 1 ст.\~1220, ч. 1 ст.\~1270 ЦК України). У відповідності до ч. 1\~ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно зі\~ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Доказів спільного проживання позивача із спадкодавцем станом на час відкриття спадщини матеріали справи не містять. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. За диспозицією вказаної норми закону у разі встановлення поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини, суд визначає додатковий строк спадкоємцю, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24\~ постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008\~року №\~7 "Про судову практику у справах про спадкування"\~ вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Матеріали справи підтверджують поважність причин пропуску позивачем строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини, а саме 18 липня 2014 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], померлої 14 квітня 2014 року (а.с. 12), однак, з невідомих суду причин, зазначену заяву нотаріусом зареєстровано не було та її оригінал повернуто [PERSON] Крім того, суд приймає до уваги, що позивач [PERSON] 17 серпня 2015 року народила сина [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії І-КИ № 561149 від 04 вересня 2015 року (а.с. 35), та у встановлений шестимісячний термін для прийняття спадщини після смерті своєї бабусі, [PERSON] перебувала у стані вагітності. Зазначені обставини на думку суду перешкоджали позивачу звернутися до Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 14 квітня 2014 року, припадають на шестимісячний строк від дня відкриття спадщини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини. Внаслідок викладеного суд вважає, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважних причин і є підстави для застосування ч.\~3\~ст.\~1272\~ЦК України\~до спірних правовідносин із задоволенням позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини терміном три місяці з дня набрання чинності рішенням суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved