overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

24 вересня 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що між нею та відповідачем [PERSON] 20 грудня 2002 року був зареєстрований шлюб у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, за актовим записом №2844. Позивач вказує, що спільне життя та збереження сім`ї стали неможливими, сторони проживають окремо, між ними зникло порозуміння, мають різні погляди на сімейне життя, відносини подружжя фактично припинені та носять формальний характер, а тому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Просила залишити їй після розірвання шлюбу прізвище " [PERSON] ". Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що 20 грудня 2002 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] зареєстрований шлюб у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, за актовим записом №2844. Від шлюбу сторони дітей не мають. Сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. За таких обставин суд приходить до висновку про розірвання шлюбу. За клопотанням позивача судові витрати залишаються за ним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

24 вересня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волочиського районного управління юстиції у Хмельницькій області 01 жовтня 2011 року, актовий запис № 214, посилаючись на те, що шлюбні відносини припиненні, збереження сім`ї неможливе у зв`язку з протилежними поглядами на життя, втратою почуття любові та поваги. Від даного шлюбу є неповнолітня дитина: син [PERSON] , [INFO] . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд не надавати їм з відповідачем строк для примирення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю, примирення не бажає. Дослідивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За змістом ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого є неповнолітня дитина: син [PERSON] , [INFO] . Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, про надання строку для примирення клопотання не подали. Дані обставини підтверджуються даними паспортів сторін, свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження, даними домової книги, і не оспорюються сторонами. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась, їх подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави, оскільки відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір"позивачка звільнена від сплати судового збору як особа, що постраждала від Чорнобильської катастрофи І категорії.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

24 грудня 2013 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 03 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, за актовим записом № 182. Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося в зв'язку з різними поглядами на життя, внаслідок чого виникають постійні суперечки. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, так як відповідач припинив будь - які відносини з нею, у неї є достатньо підстав вважати, що він не збирається зберігати сім'ю. Крім цього позивач просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не подавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Вислухавши пояснення позивача по справі, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, не бажає зберегти шлюб, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Майнового спору та питань щодо утримання дитини у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сім'ї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сім'ю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Судом також з'ясовано той факт, що позивач має намір залишити прізвище, яке їй було присвоєно після реєстрації шлюбу з відповідачем по справі "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

24 грудня 2013 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 6 червня 2009 року, актовий запис № 145, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З березня 2013 року сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено в зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, постійно виникаючими сварками з побутових причин. Позивачка вважає неможливим примирення і подальше збереження сім'ї, тому просила розірвати шлюб з відповідачем. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовні заяві. Відповідач у судове засідання не з*явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позов визнав, не заперечуючи проти часу та мотивів припинення сімейних відносин та спільного проживання з позивачкою по справі (а.с. 22). Заслухавши позивача, з*ясувавши думку відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 6 червня 2009 року зареєстрували шлюб (а.с. 9), від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 8), який проживає з позивачкою згідно довідки КП "Служби єдиного замовника" №5331 від 17 грудня 2013 року (а.с. 7). З березня 2013 року шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено в зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, постійно виникаючими сварками з побутових причин. Спору про спільне майно між сторонами немає. Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім'ї [PERSON] суперечить інтересам сторін, інтересам їхньої дитини, які мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

24 грудня 2014 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду позовом до [PERSON] ( далі відповідачка) про розірвання шлюбу , де зазначив, що 16 травня 2009 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Брусилівського районного управління юстиції в Житомирській області, актовий запис № 14. Спільних дітей від шлюбу немає. Відповідачка зареєстрована за адресою де він постійно мешкає, але починаючи з 2012 року вони не живуть разом. Сімейні відносини між ними не підтримуються, тому що відповідачка переїхала жити до Києва, там вона постійно перебуває та працює. З тих пір відповідачка жодного разу не з'являлася у будинку, де позивач проживає, тому наміру продовжувати шлюбні відносини в нього немає, також можливості подати заяву до відділу реєстрації актів цивільного стану Брусилівського районного управління юстиції Житомирської області про розірвання шлюбу, разом із відповідачкою не має. Позивач вважає, що за таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя з відповідачем суперечить його інтересам, просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], укладений 16 травня 2009 року В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити і шлюб розірвати без надання строку на примирення. Відповідачка [PERSON], яка була належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з'явилася вдруге. Відповідачка в повістці вказала, що ніяких претензій по позову не має. Дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що зареєструвавши шлюб 16 травня 2009 року в подальшому між сторонами склалися неприязні відносини, тривалий час сторони спільно не проживають,про що свідчить довідка з Хомутецької сільської ради Брусилівського району Житомирської області , сімейних стосунків не підтримують і це дає суду підстави зробити висновок про те, що сім'я повністю розпалась і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 8 ст.235 ЦПК України, у рішенні суду зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Встановлено, що під час реєстрації шлюбу 16 травня 2009 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Брусилівського районного управління юстиції в Житомирській області, актовий запис № 14, прізвище змінила відповідачка (дошлюбне прізвище "[PERSON]" ). Відповідачка не подавала до суду заяви про бажання змінити прізвище після розірвання шлюбу, тому суд вважає можливим зазначити про залишення відповідачці після розірвання шлюбу прізвища [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

24 грудня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В позовній заяві позивач вказує, що вона з [PERSON] перебувала в шлюбі, який 12 липня 2007 року розірвано рішенням Дубенського міськрайонного суду. В шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO]. На даний час син навчається в Рівненському автотранспортному коледжі на платній формі навчання. Відповідач добровільно кошти на утримання дитини не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в зв'язку з продовженням навчання в розмірі 500 гривень щомісячно. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в зв'язку з продовженням ним навчання в розмірі 500 гривень щомісячно до закінчення навчання. В судовому засіданні відповідач позов визнав частково та пояснив, що згідний сплачувати аліменти на утримання сина, але в меншому розмірі, оскільки він на даний час не працевлаштований та не має змоги сплачувати аліменти у вказаному позивачем розмірі. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який 12 липня 2007 року розірвано, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.2) В свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], [PERSON] та [PERSON] вказані батьками (а.с.3) [PERSON] навчається на четвертому курсі денного відділення Рівненського автотранспортного коледжу НУВГП І рівня акредитації на платній формі навчання та дата закінчення навчання 30 червня 2015 року, що стверджується довідкою№04-2/602 від 23 грудня 2014 року (а.с.4) Відповідно до ст.198 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги. Якщо повнолітній дочка, син продовжують навчання у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до Закону України "Про державний бюджет на 2015 рік" розмір прожиткового мінімуму з 01 січня 2015 року визначено в розмірі 1176 гривень. При визначенні розміру аліментів, судом враховано матеріальне становище відповідача, наявність на його утриманні інших непрацездатних осіб та інші обставини, що мають істотне значення, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання понов літньої дитини, яка продовжує навчання. Оцінивши докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення та з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання сина, який продовжує навчання в твердій грошовій сумі, в саме в розмірі 500 гривень, що становить менше половини встановленого прожиткового мінімуму щомісячно до припинення навчання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

24\~грудня \~2014\~ \~року \~ [PERSON]\~\~ \~отримала у \~позивача \~кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. АТ комерційний\~банк «Приватбанк»\~подав до\~суду позов\~до [PERSON]\~\~ \~з вимогою стягнути з відповідача \~заборгованість \~за кредитом в сумі 12444,33 грн., судові витрати в сумі 1762, 00 грн. В позові вказано, що [PERSON]\~\~ \~зобов»язання по договору не виконала. Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, клопотань про розгляд справи в порядку загального позовного провадження до суду не надійшло. Дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, якими сторони обгрунтовують свої вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 24 грудня 2014 року [PERSON]\~\~ \~ отримала у \~позивача \~кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок . Вказана угода являє собою заяву, яка була підписана відповідачем [PERSON] і витяг з правил надання банківських послуг. Як вказує позивач у своєму позові у зв'язку з порушенням боржником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором виникла заборгованість, яка за розрахунком банку, становить 12444, 33 грн. Як встановлено судом, відповідачем було порушено вимоги Умов та правил надання банківських послуг, тобто укладеного сторонами договору, та ст.ст.\~1049,\~1054 ЦК України, а саме: прострочено повернення заборгованості по кредиту, в зв'язку з чим, позивач має право вимагати погашення наданого відповідачу кредиту, відсотків та пені. Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає заявлені позовні вимоги позивача частково обґрунтованими, виходячи з наступного. Згідно зі\~ст.525 ЦК України\~одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст.526 ч.1 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі\~ст.530 ч.1 ЦК України\~- якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно\~ст.1054 ч.1 ч.2 ЦК України\~- за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи встановлені судом обставини та виниклі відповідно до них спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що слід стягнути з [PERSON]Г на користь публічного акціонерного товариства\~ комерційний банк " Приватбанк"\~ заборгованість по кредиту в\~ розмірі\~\~\~\~\~\~ 12444,33 гривень\~\~ Відповідно\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача з на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

24 грудня 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON], в якому зазначила, що їх неповнолітній син [PERSON], [INFO], проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач, який є батьком дитини, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча працює та має таку можливість. Вона самостійно забезпечити належні умови утримання їх сина не може, через що була змушена звернутися до суду із цим позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання їх дитини в розмірі 1/ 3 частини усіх видів його доходу до повноліття сина. Позивачка [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] також звернувся до суду із заявою, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив справу розглянути ха його відсутності. Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до відомостей Українківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, неповнолітній [PERSON], [INFO] мешкає із матір'ю [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 та ч. 1 і ст.183 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджуються в частині від доходу її батька, матері або у твердій грошовій сумі. Враховуючи вимоги ст.ст.180, 182, 191 СК України, матеріальне становище дитини та позивачки, обставини, на які посилається позивачка з приводу підстав звернення до суду із цим позовом, обов'язок обох батьків по утриманню дитини, матеріальне становище відповідача, який до того ж позовні вимоги визнав, суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на утримання його неповнолітнього сина [PERSON], 2013 року народження, в розмірі 1/ 3 частини усіх видів його доходу до досягнення дитиною повноліття. Окрім цього, згідно зі ст. 79, ст. 88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

24 грудня 2014 року представник Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Індіго» звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне. 24.12.2012 року о 18 год. 35 хв. в м. Києві на вул. Лугова, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Міцубісі» д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON] та транспортного засобу «Сітроєн» д.н.з. [NUMBER], керування яким здійснювала [PERSON] В результаті автомобіль «Міцубісі» д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 31.01.2013 року [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу. 18.07.2008 року між ТДВ «СК «Індіго» (страховик) та [PERSON] (страхувальник) було укладено договір страхування наземного транспортного насобу № 206-12805-08/1 згідно якого позивач прийняв на себе зобов'язання відшкодувати Ійитки, що може зазнати страхувальник у результаті пошкодження, знищення або втрати транспортного засобу "Міцубісі" д. н. [NUMBER]. 26.12.2012 року страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодуванні й надав всі необхідні документи. ТДВ «СК «Індіго» на виконання умов договору страхування, на підставі Страхового акту № 16751/206 від 26.04.2013 року, Звіту про оцінку майна № 111 від 22.01.2013 року, та розрахунку суми страхового відшкодування,

Outcome: approved