Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою, визнавши [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою 157 будинку 30-Б по вулиці Будівельників в місті Рубіжне Луганської області. До початку розгляду справи судом по суті, позивач подала заяву, якою просила суд розглянути справу без її участі, за наявними у справі доказами, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. А відповідач подав заяву про безумовне і добровільне визнання позовних вимог в повному обсязі. Також зазначив, що правові наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі, їх розяснення з боку суду не потребує, а розглянути справу та ухвалити рішення по суті спору просив за його відсутності. За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи здійснювався за відсутності позивача та відповідача, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Обґрунтовуючи необхідність задоволення позову, позивач вказувала на те, що квартира № 157, у будинку № 30-Б, який розташований по вулиці Будівельників у місті Рубіжне Луганської області, належить [PERSON] на підставі договору дарування від 23 жовтня 2015 року. В зазначеній квартирі має зареєстроване місце проживання її син [PERSON], який з травня 2014 року у квартирі не проживає. А оскільки відповідач сам не здійснив зняття з реєстрації у цьому будинку свого місця проживання, це заважає позивачу повною мірою використовувати свої повноваження власника на вільне використання та розпорядження квартирою. Відповідач подав заяву про визнання позову у повному обсязі. Відповідно до положень частини 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Отже, зважаючи на те, що відповідач подав письмову заяву, якою безумовно визнав позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому, оскільки позивач просить суд захистити її порушене право способом, який передбачений законом, зокрема шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 157 у будинку № 30-Б по вулиці Будівельників в місті Рубіжне Луганської області, а він при цьому визнає вказані вимоги, суд вважає, що вони підлягають задоволенню. Отже,

Outcome: approved