Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Мартинівської сільської ради Красноградського району Харківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у с.Добренька Красноградського району Харківської області. Свої вимоги позивач обгрунтовує наступним: [INFO] помер [PERSON] , який народився [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] . За життя [PERSON] не повідомляв, про те, що склав заповіт на користь позивача. Про наявність заповіту [PERSON] стало відомо від секретаря Мартинівської сільської ради Красноградського району Харківської в червні 2020 року після отримання дублікату заповіту. Зі спадкоємцем позивач не перебував у родинних стосунках, і не знав про волевивлення [PERSON] щодо розпорядження своїм майном. Після отримання дублікату заповіту від 19.01.2007 року посвідченого секретарем Мартинівської сільської ради Красноградського району Харківської області, зареєстрованого в реєстрі за №11, позивач звернувся до приватного нотаріуса Красноградського нотаріального округу Харківської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок після смерті [PERSON] . Але йому було відмовлено, оскільки він пропустив встановлений законом строк і запропоновано звернутися до суду. Вважає причину пропуску поважною і просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини 1 місяць. В судове засідання від [PERSON] надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Розгляд справи просив проводити за його відсутності. Представник Мартинівської сільської ради Красноградського району Харківської області до суду не прибув, позовні вимоги визнали в повному обсязі в письмовій заяві. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в підготовчому судовому засіданні з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] в с.Добренька Красноградського району Харківської області помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на території Красноградського району Харківської області. Спадкоємцем за заповітом є [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Красноградського районного нотаріального округу Момот С.В. від 06.07.2020 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини, також вказано, що спадкову справу не заведено. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно із статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Обґрунтовуючи позов про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] [PERSON] посилається на те, що про існування заповіту він дізнався лише у червні 2020 року, після спливу шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Та одразу ж повідомив нотаріуса про бажання оформити свої спадкові права на земельні ділянки. Відповідно до статті 63 Закону України "Про нотаріат" нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 , при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Суд погоджується із доводами позовної заяви щодо того, що позивач до червня 2020 року не був обізнаний про наявність на його ім`я заповіту від [PERSON] . Згідно з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, при вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини необхідно ураховувати свободу заповіту, як фундаментальний принцип спадкового права. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. З огляду на встановлені обставини, враховуючи визнання позову відповідачем, відповідно до вимог про справедливість, добросовісність та розумність застосування цивільного законодавства, ч. 3 ст. 1272 ЦК України, суд вважає, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, тому позов слід задовольнити і визначити [PERSON] додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved