Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

27 листопада 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 16 жовтня 2010 року Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 1188. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося в зв'язку з різними поглядами на життя, внаслідок чого виникають постійні суперечки. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, спільно не проживають. Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 27/0/38-14 дана позовна заява підлягає розгляду Дзержинським міським судом Донецької області. Позивач в судове засідання не з'явилася, її інтереси за довіреністю представляла [PERSON], яка також не з'явилася в судове засідання, надавши суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності та позивача, заявлені позовні вимоги підтримує повністю. Повідомлений через розміщення на веб-сторінці Дзержинського міського суду Донецької області у розділі виклик учасників процесу до суду, які знаходяться в зоні АТО 08.02.2016 року відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не подавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи (а.с. 8-9; 10-24), що сторони по справі майже рік спільно не проживають, не підтримують жодних стосунків. Відповідач по справі залишився в м. Донецьку, з ним втрачено будь - який зв'язок. У зв'язку з ситуацією, яка склалася в Донецькій області внаслідок проведенням антитерористичної операції, позивач одразу ж виїхала за кордон, де проживає разом з донькою та своїм другом в орендованій квартирі. Крім того, позивачу запропонована робота, на якій вона може себе реалізувати та буде мати можливість в повній мірі забезпечувати себе та свою доньку. Виходячи з того, що сторони по справі припинили шлюбні відносини, не підтримують їх протягом року, фактичне місцезнаходження відповідача по справі не встановлено, а позивач разом з маленькою дитиною виїхала за кордон, де фактично створила нову сім'ю, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Майнового спору та питань щодо утримання дитини у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сім'ї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сім'ю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Відповідачу залишити прізвище "[PERSON]". Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір, що підтверджено документально: квитанцією № 13145807-1 від 18.11.2015 року (а.с. 1) у розмірі 487 грн. 20 коп., який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved