Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження майном шляхом зняття з нього арешту. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою державного виконавця Смілянського міського відділу ДВС Смілянського міськрайонного управління юстиції АМ №221785 від 04 березня 2011 року накладено арешт на належне майно позивача в межах виконавчого провадження №24702894 щодо примусового виконання виконавчого листа №2-1006 виданого 16 листопада 2010 року Смілянським міськрайонним судом про стягнення з позивача на користь [PERSON] боргу в сумі 10752 грн. 92 коп. Арешт зареєстрований Черкаською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України 21.03.2011. Реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майно 10965430. Згідно листа Смілянського міського відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 05.04.2021 виконавчі провадження №4059109 з примусового виконання виконавчого листа №133-АО виданого 12.08.1996 Смілянським міськрайонним судом про стягнення з позивача на користь [PERSON] аліментів та виконавче провадження №24702894 з примусового виконання виконавчого листа №2-1006 виданого 16.11.2010 Смілянським міськрайонним судом про стягнення з позивача на користь [PERSON] боргу - завершені. Більш детальна інформація по виконавчому провадженню відсутня, оскільки провадження знищене в зв`язку із закінченням трирічного терміну зберігання. Оскільки накладений в межах виконавчого провадження арешт на майно позивача не знято, позивач звернувся до суду з позовом в якому просить зняти арешт та виключити запис з Єдиного реєстру заборон відчужень об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта обтяження: невизначено, все майно, реєстраційний номер обтяження: 10965430, зареєстровано: 21.03.2011 реєстратором Черкаська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава обтяження: постанова про арешт та оголошення заборони на його відчуження АМ №221785, 04.03.2011Смілянський міський відділ державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції. Позивач в судове засідання не з`явився. Представник позивача надав суду заяву в якій розгляд справи просить проводити без його участі та участі позивача, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позов у встановлений судом строк до суду не подав. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Державний виконавець надав суду заяву в якій розгляд справи просить проводити без його участі, рішення по справі просить прийняти на розсуд суду. За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого гл. 11 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] є власником ? частини квартири [ADDRESS] . Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивач є власником квартири [ADDRESS] . Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на майно позивача накладено арешт. Постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчудження АМ №221785, 04.03.2011 Смілянський міський відділ державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції. Як вбачається з листа заступника начальника відділу ДВС виконавчі провадження №4059109 з примусового виконання виконавчого листа №133-АО виданого 12.08.1996 Смілянським міськрайонним судом про стягнення з позивача на користь [PERSON] аліментів та виконавче провадження №24702894 з примусового виконання виконавчого листа №2-1006 виданого 16.11.2010 Смілянським міськрайонним судом про стягнення з позивача на користь [PERSON] боргу, в межах яких було накладено арешт на майно позивача - завершені, а виконавчі провадження знищені у зв`язку із закінченням трьохрічного терміну зберігання. Згідно довідки завідувача Смілянської державної нотаріальної контори, інформація щодо постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження АМ №221785 від 04.03.2011 відсутня. Відповідно до довідки виконуючого обов`язки завідуючого Черкаського обласного державного нотаріального архіву постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АМ №221785 виданої 04 березня 2011 року до обласного нотаріального архіву не надходила. Вказаний арешт перешкоджає позивачу в повному обсязі реалізувати свої права щодо належного йому майна. Статтею 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ прийнято постанову № 5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно з ч. 4 та 5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч.1ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. З абзацу 1 частини 2 цієї статті вбачається, що у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 статті 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Під час розгляду справи судом не встановлено обставин, які б свідчили про правомірність накладення арешту на майно позивача і що потреба у такому накладенні надалі існує. Судом також не встановлено наявності відкритого виконавчого провадження по якому позивач є боржником. У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна. Частиною 1,2,3 та 4ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Жодних доказів, які б спростовували вимоги заявленого позову відповідач не надав. Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи наявність накладеного арешту на майно позивача, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку, позивач в іншій спосіб, крім скасування арешту в судовому порядку захистити своє порушене право на користування та розпоряджання своїм майном не може, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його права шляхом скасування такого арешту, а відтак і про задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 грн.

Outcome: approved