Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

22.06.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] в якому просила стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 усіх видів його заробітку до досягнення дитиною 23-х річного віку за умови, що вона буде продовжувати навчання. 11.09.2018 року позивачем змінено позовні вимоги, шляхом їх зменшення до 1/6 частини всіх видів доходів відповідача, щомісячно, за виключенням двох місяців літніх канікул. Просить розглянути справу без її участі (а.с.132). 11.09.2018 року відповідачем до суду надано заяву відповідно до якої відповідач змінені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Просить розглянути справу без його участі (а.с.131). Ухвалою суду від 11.09.2018 року у справі оголошено перерву. У підготовчому судовому засіданні позивачка відсутня, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В поданій заяві від 11.09.2018 року просить розглянути справу без її участі. У підготовчому судовому засіданні позивач відсутній, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В поданій заяві від 11.09.2018 року просить розглянути справу без його участі. У підготовчому судовому засіданні третя особа відсутня, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач по справі є батьком, а позивач по справі є матір`ю [PERSON] (а.с.9). На даний час [PERSON]\~ досягла повноліття та навчається на денній формі навчання, бюджетного фінансування в Київському національному університеті культури і мистецтв. Термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року (а.с.12). Відповідно до ч. 1\~ст. 199 СК України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину в твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст. 182 СК України. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У зазначеній нормі права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови: дитина досягла повноліття, але на момент звернення до суду з позовом не досягла 23-х років; дитина продовжує навчання у вищому навчальному закладі; у зв'язку з навчанням дитина потребує матеріальної допомоги; батько дитини має можливість надавати матеріальну допомогу. Згідно із ч. 2\~ст. 200 СК України\~при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з частиною третьою\~статті 181 СК\~аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до п.17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб і є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в наслідок чого визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов. Оскільки при зверненні до суду позивач не сплачувала судовий збір у розмірі 704,80 грн., як особа звільнена від його сплати, враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, тому 50% судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved