Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

[PERSON] Запорізької області діючи в інтересах держави та Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області звернулись до суду з позовом до [PERSON] та Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області про визнання незаконними та скасування розпоряджень Вільнянської районної державної адміністрації, визнання права власності на земельну ділянку. В позовній заяві зазначили, що Вільнянською районною державною адміністрацією Запорізької області 09.12.2013 видано розпорядження № 523 «Про віднесення земель державної власності, за межами населених пунктів Вільнянського району Запорізької області до категорії земель іншого призначення». На підставі вказаного розпорядження усі без виключення категорії земель, розташовані за межами населених пунктів Вільнянського району Запорізької області, в тому числі землі сільськогосподарського призначення державної власності, переведені до земель іншого призначення. У подальшому Вільнянською районною державною адміністрацією Запорізької області на підставі розпорядження голови Вільнянської районної державної адміністрації від 09.12.2013 № 523, видано розпорядження від 16.05.2014 № 198 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення індивідуального дачного будівництва на території Михайлівської сільської ради». Пунктом 1 вказаного розпорядження [PERSON] та ще 37 громадянам надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 3,8 га (по 0,1 га кожному), які розташовані на території Михайлівської сільської ради Вільнянського району за межами населених пунктів зі зміною цільового призначення, із земель державної власності іншого призначення в землі рекреаційного призначення для ведення індивідуального дачного будівництва для подальшої передачі у власність. У подальшому Вільнянською районною державною адміністрацією видано розпорядження від 17.07.2014 № 286 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення індивідуального дачного будівництва на території Михайлівської сільської ради». Пунктом 1 вказаного розпорядження затверджено [PERSON] та ще 37 громадянам проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок (зі зміною цільового призначення) загальною площею 3,8 га ( по 0,1 га кожному), розташованих на території Михайлівської сільської ради, для ведення індивідуального дачного будівництва. Пунктом 3 вказаного розпорядження передано у власність [PERSON] та ще 37 громадян земельні ділянки для індивідуального дачного будівництва загальною площею 3,8 га (по 0,1 га кожному). Безпосередньо [PERSON] передано земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер 232158400:07:002:0148. [PERSON] на підставі розпорядження Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області від 17.07.2014 № 286 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення індивідуального дачного будівництва на території Михайлівської сільської ради» отримав свідоцтво про право власності від 31.07.2014 серії САК № 607330 на земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер 232158400:07:002:0148, цільове призначення для індивідуального дачного будівництва, яка розташована на території Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області. На підставі свідоцтва на право власності від 31.07.2014 серії САК № 607330, державним реєстратором Реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на вищевказану земельну ділянку, про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис про право власності № 6524436. В позові зазначено, що Розпорядження Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області від 16.05.2014 № 198, від 17.07.2014 № 286 видані з порушенням вимог земельного законодавства та підлягають скасуванню судом, оскільки постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 20.11.2015, справа № 808/889/15, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.03.2016, позов заступника прокурора Запорізької області задоволено, визнано протиправним та скасовано Розпорядження Вільнянської районної державної адміністрації від 09.12.2013 № 523 «Про віднесення земель державної власності, за межами населених пунктів Вільнянського району Запорізької області до категорії земель іншого призначення», яким керувалась Вільнянська районна державна адміністрація під час видання оскаржуваних розпоряджень. На момент видання оскаржуваних розпоряджень розпорядником земель сільськогосподарського призначення державної власності було Головне управління Держземагентства у Запорізькій області (на теперішній час Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади».). Разом з тим встановлено, що передані на підставі оскаржуваних розпоряджень Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області земельні ділянки загальною площею 3,8 га фактично належать до земель сільськогосподарського призначення (сільськогосподарські угіддя, пасовища звичайні та пасовища поліпшені). Вказане підтверджується технічним звітом з корегування планового матеріалу зйомок колишніх років підсобного сільського господарства «Андріївка» акціонерного товариства «Мотор-Січ» Михайлівської сільської ради народних депутатів Вільнянського району Запорізької області, який виконаний Запорізьким філіалом інституту землеустрою у 1997 році. Відповідно до контурної експлікації вказаного технічного звіту земельні ділянки, які передані у власність громадян із посиланням на розпорядження від 09.12.2013 № 523 загальною площею 3,8 га розташовані в контурах 203 - пасовища, 206 - пасовища поліпшені, 209 - пасовища, 210 - пасовища поліпшені, 215 - пасовища. У звязку з чим позивачі звернулись до суду з вказаним позовом. Представник Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області надав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника та просив винести рішення за наявними у матеріалах справи доказами (а. с. 29). [PERSON] про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, відповідно до ст. ст. 74, 76 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила, своїх заперечень не надав. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, вислухавши думку прокурора, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає повному задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, Вільнянською районною державною адміністрацією Запорізької області 09.12.2013 видано розпорядження № 523 «Про віднесення земель державної власності, за межами населених пунктів Вільнянського району Запорізької області до категорії земель іншого призначення». На підставі вказаного розпорядження усі без виключення категорії земель, розташовані за межами населених пунктів Вільнянського району Запорізької області, в тому числі землі сільськогосподарського призначення державної власності, переведені до земель іншого призначення. Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 20.11.2015, справа №808/889/15, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.03.2016, визнано протиправним та скасовано Розпорядження Вільнянської районної державної адміністрації від 09.12.2013 № 523 «Про віднесення земель державної власності, за межами населених пунктів Вільнянського району Запорізької області до категорії земель іншого призначення», яким керувалась Вільнянська районна державна адміністрація під час видання оскаржуваних розпоряджень. Відповідно до ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вказані обставини встановлені постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 20.11.2015, справа № 808/889/15, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.03.2016, та не підлягають доказуванню. У подальшому Вільнянською районною державною адміністрацією Запорізької області на підставі розпорядження голови Вільнянської районної державної адміністрації від 09.12.2013 № 523, видано розпорядження від 16.05.2014 № 198 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення індивідуального дачного будівництва на території Михайлівської сільської ради». Пунктом 1 вказаного розпорядження [PERSON] та ще 37 громадянам надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 3,8 га (по 0,1 га кожному), які розташовані на території Михайлівської сільської ради Вільнянського району за межами населених пунктів зі зміною цільового призначення, із земель державної власності іншого призначення в землі рекреаційного призначення для ведення індивідуального дачного будівництва для подальшої передачі у власність. У подальшому Вільнянською районною державною адміністрацією видано розпорядження від 17.07.2014 № 286 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення індивідуального дачного будівництва на території Михайлівської сільської ради», пунктом 1 вказаного розпорядження затверджено [PERSON] та ще 37 громадянам проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок (зі зміною цільового призначення) загальною площею 3,8 га ( по 0,1 га кожному), розташованих на території Михайлівської сільської ради, для ведення індивідуального дачного будівництва, пунктом 3 вказаного розпорядження передано у власність [PERSON] та ще 37 громадян земельні ділянки для індивідуального дачного будівництва загальною площею 3,8 га (по 0,1 га кожному). Безпосередньо [PERSON] передано земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер 232158400:07:002:0148. [PERSON] на підставі розпорядження Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області від 17.07.2014 № 286 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення індивідуального дачного будівництва на території Михайлівської сільської ради» отримала свідоцтво про право власності від 31.07.2014 серії САК № 607330 на земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер 232158400:07:002:0148, цільове призначення для індивідуального дачного будівництва, яка розташована на території Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області та державним реєстратором Реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на вищевказану земельну ділянку, про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис про право власності № 6524436. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 14 Конституції України земля, її надра, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України є обєктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охорони держави. Відповідно до ст. 1 Земельного кодексу України земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності, право власності на землю - це право володіти, користуватися, розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного кодексу України. Частиною 1 статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 122 Земельного кодексу України районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених ч. 4, 8 ст. 122 Кодексу, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: ведення водного господарства; будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району; індивідуального дачного будівництва. З 01.01.2013 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності». Відповідно до п. 7 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону, з дня набрання останнім чинності землі державної та комунальної власності вважаються розмежованими. Згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону з дня набрання чинності цим Законом у державній власності залишаються землі, розташовані за межами населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпункті "а" пункту 3 цього розділу. Відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, передбачених ч. 8 ст. 122 Кодексу, у власність або користування для всіх потреб. Таким чином, органом, уповноваженим державою розпоряджатись землями державної власності сільськогосподарського призначення на території Запорізької області є Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, а не Вільнянська районна державна адміністрація. На момент видання оскаржуваних розпоряджень розпорядником земель сільськогосподарського призначення державної власності було Головне управління Держземагентства у Запорізькій області (на теперішній час Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади»). Судом встановлено, що передані на підставі оскаржуваних розпоряджень Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області земельні ділянки загальною площею 3,8 га фактично належать до земель сільськогосподарського призначення (сільськогосподарські угіддя, пасовища звичайні та пасовища поліпшені). Вказане підтверджується технічним звітом з корегування планового матеріалу зйомок колишніх років підсобного сільського господарства «Андріївка» акціонерного товариства «Мотор-Січ» Михайлівської сільської ради народних депутатів Вільнянського району Запорізької області, який виконаний Запорізьким філіалом інституту землеустрою у 1997 році. Відповідно до контурної експлікації вказаного технічного звіту земельні ділянки, які передані у власність громадян із посиланням на розпорядження від 09.12.2013 № 523 загальною площею 3,8 га розташовані в контурах 203 - пасовища, 206 - пасовища поліпшені, 209 - пасовища, 210 - пасовища поліпшені, 215 - пасовища. Згідно ч. 2 ст. 22 Земельного кодексу України до земель сільськогосподарського призначення належать сільськогосподарські угіддя - рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги. Спірна земельна ділянка на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо розмежування земель державної та комунальної власності» є державною власністю, належить до земель сільськогосподарського призначення та в силу Закону не вибула та перебуває у володінні держави в особі Позивача. Таким чином, всі повноваження власника від імені держави стосовно спірної земельної ділянки повинно здійснювати Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області відповідно до вимог ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України. Таким чином, Вільнянська районна державна адміністрація Запорізької області під час видання розпоряджень від 16.05.2014 № 198, від 17.07.2014 № 286 порушила ч.3, ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України та перевищила надані Законом повноваження. Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до ч. 1 ст. 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Враховуючи викладене, розпорядження Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області від 16.05.2014 № 198 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення індивідуального дачного будівництва на території Михайлівської сільської ради», від 17.07.2014 № 286 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення індивідуального дачного будівництва на території Михайлівської сільської ради» суперечать вимогам чинного законодавства України є незаконними та підлягають скасуванню. Суд вважає, що в даному випадку порушено законні права та інтереси держави щодо володіння, розпорядження та користування належним нерухомим майном, тому позов [PERSON] Запорізької області та Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області підлягає задоволенню.\~\~ Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України на користь позивача\~[PERSON] Запорізької області з відповідачів\~слід стягнути понесені позивачем\~документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 4823,00 грн., виходячи з кількості відповідачів з кожного окремо відповідача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 2411,50 грн. (4823,00 / 2= 2411,50 грн., платіжне доручення а. с. 1).

Outcome: approved