Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

16.09.2015 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Мотивуючи заяву, [PERSON] посилається на те, що 31 грудня 2014 року заявниця була звільнена з посади медичної сестри за власним бажанням відповідно наказу №97-К від 31.12.2014 року по Дочірньому підприємству «Санаторій «Ай-Петрі», ЗАТ «Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ», АР Крим, Міністерство охорони здоров'я АР Крим. Даний факт звільнення був зафіксований у трудовій книжці. Трудовий стаж на останньому місці роботи почався у заявника 20.01.2014 року відповідно переводу на постійну роботу до Дочірнього підприємства «Санаторій «Ай-Петрі», АР Крим, Міністерство охорони здоров'я АР Крим, у відповідності до наказу районного відділу освіти №84-к від 10.09.2003 року та виходячи з вищевикладеного стаж закінчився 30.04.2015 року. Причиною звернення до суду є неналежний запис у трудовій книжці заявника, а саме те, що звільнення проведено згідно Кодексу Законів про Працю Російської Федерації, з прикладенням печатки, що належала українському підприємству. Місто Ялта Автономної Республіки Крим як і уся Автономна Республіка Крим є тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку непередбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним та не створює правових наслідків. Заявниця звертає увагу суду на те, що працівниками відділу кадрового діловодства санаторію було допущено помилку у заповненні моєї трудової книги, а саме, було некоректно внесено запис. Замість причини звільнення: «звільнена з посади за власним бажанням за ст. 38 КзПП України», зазначено: «звільнена за згодою сторін по пункту 1 частини першої 77 Трудового кодексу Російської Федерації, що порушує положення п/п 2.26 п. 2 Інструкції про ведення трудових книжок. Згідно приписів п. 2.26 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993р., днем звільнення вважається останній день роботи. За таких обставин неналежний запис у трудові книжці від 31.12.2014 року, є недійсним та не створює правових наслідків. З огляду вищевикладеного є необхідним встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту звільнення заявника з посади медичної сестри Дочірнього підприємства «Санаторій «АЙ-Петрі». Згідно до ст. 18 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та прав на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території на законних підставах, визначається ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Запис в трудовій книжці, згідно вище наведених приписів не створює правових наслідків на території України. На даний час Дочірнє підприємство «Санаторій «Ай-Петрі» діє за законодавством Російської Федерації, і зробити новий запис до трудової книжки та виправити допущену помилку немає можливості. За заявами громадян України, які переселилися з тимчасово окупованої території України, встановлення факту звільнення, здійснюються за місцем звернення заявника. Таким чином, заявник не має можливості встановити факт звільнення у інший ніж судовий спосіб. За наведених обставин заявник вказує, що наявні підстави для задоволення даної заяви, при цьому у резолютивній частині рішення суду мають бути зазначені описані відомості, тож заявниця просить суд встановити факт її звільнення з посади медичної сестри ДП «Санаторій «Ай-Петрі» ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» та зазначає, що встановлення факту звільнення потрібне для виправлення помилки у трудовій книжці для подальшого вірного обчислення пенсійного стажу. До початку судового розгляду заявниця звернулась до суду з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, вимоги заяви підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. При цьому, в матеріалах справи містяться письмові пояснення заінтересованої особи щодо заяви про встановлення факту зі змісту яких вбачається, що ДП «Санаторій «Ай-Петрі» створене одним засновником Закритим акціонерним товариством лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця». 05.05.2011 року ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» змінило свою назву на Приватне акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця». Відповідно до п. 3.1. Статуту ДП «Санаторій «Ай-Петрі», останнє є юридичною особою, має самостійний баланс, поточні та інші рахунки в установах банку, круглу печатку зі своїм найменуванням та ідентифікаційним кодом, інші атрибути, передбачені законодавством України для юридичних осіб. Директор ДП «Санаторій «Ай-Петрі» не звітує перед ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» щодо трудових відносин з працівниками, тому в апараті ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» відсутні будь-які відомості стосовно прийняття, переведення та звільнення працівників ДП «Санаторій «Ай-Петрі». Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до висновку про те, що вимоги заяви підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Пункт п'ятий частини другої ст. 234 ЦПК України, визначає, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частина 1 ст. 256 ЦПК містить перелік фактів, які можуть бути встановленні судом, при цьому такого факту, як встановлення факту звільнення вказаним переліком не передбачено. Однак відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України. Згідно ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб". Як вбачається з матеріалів справи, заявниця є громадянкою України та тимчасово переміщеною особою, що підтверджується копією паспорту заявника та довідкою №3004010095 від 23.03.2015 року (а.с. 6-8, 15). На даний час заявниця згідно даних її трудової книжки з 09.04.2015 року працює на посаді медичної сестри (палатної) стаціонару у відділенні №1 Територіального медичного об'єднання «Психіатрія» у м. Києві (а.с. 14). Зі змісту записів трудової книжки заявниці вбачається, що 03.05.2013 року вона була прийнята на посаду медичної сестри з масажу по строковому трудовому договору у ДП «Санаторій «Ай-Петрі» ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» (а.с. 12). 20.01.2014 року заявниця була переведена на постійну роботу, 31.12.2014 року згідно наказу №97-к заявницю було звільнено за згодою сторін за п. 1 ч. 1 ст. 77 Трудового кодексу Російської Федерації, при цьому вказаний запис засвідчений печаткою Українського підприємства ДП «Санаторій «Ай-Петрі» ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця». Оцінюючи в сукупності надані докази, встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що обставини, викладені заявником, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, ґрунтуються на вимогах Закону, а тому вимоги заяви підлягають задоволенню в повному обсязі, враховуючи перед усім необхідність захисту трудових прав громадян України, які фактично постраждали від окупаційних дій Російської Федерації та незаконних дій осіб, що залишитись на окупованій території Автономної Республіки Крим і безпідставно вважають себе керівниками підприємств та звільняють працівників за нормами законодавства Російської Федерації. На підставі викладеного,

Outcome: approved