Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

19.06.2020 року [PERSON] , [PERSON] , звернулись до суду з позовом до Воронізької селищної ради про визначення додаткового строку тривалістю в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом після померлої [INFO] [PERSON] . На обґрунтування своїх позовних вимог позивачі зазначили, що [INFO] померла [PERSON] , яка за життя склала заповіт, яким заповіла будинок з земельною ділянкою по [ADDRESS] [PERSON] , а квартиру [ADDRESS] [PERSON] на час відкриття спадщини [PERSON] була зареєстрована та проживала одна, спадкоємці з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались. Причину пропуску звернення до нотаріальної контори позивачі аргументують тим, що установлений законом шестимісячний строк звернення з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори зпівпав з встановленням на всій території України карантинних заходів, пов`язаних з розповсюдженням коронавірусної інфекції і вони були позбавлені можливості звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В судове засідання позивачі не з`явились, надали до суду заяви, в яких просили розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позов визнав. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступні обставини. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Судом встановлено, що [INFO] в смт. Вороніж Шосткинського району Сумської області померла [PERSON] /а.с.7/ Відповідно до даних виконкому Воронізької селищної ради [PERSON] була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] по складу сім`ї одна. 16.04.2019 року від імені [PERSON] Воронізької селищною радою посвідчено заповіт, який зареєстровано в реєстрі під №83./а.с.9/ Згідно заповіту [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким будинок з господарськими будівлями та земельні ділянки, на яких вони розташовані за адресою [ADDRESS] заповіла [PERSON] ; квартиру за адресою: [ADDRESS] заповіла [PERSON] /а.с.8/ Згідно інформації Шосткинської районної державної нотаріальної контори Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилась./а.с.23/ Згідно із ч. 3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1/ у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2/ ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. Верховний Суд України у своїй постанові №61-38298св18 від 26 червня 2019 року зауважив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Як на поважну причину пропуску строку позивачі зазначили, що строк встановлений на прийняття спадщини припав на час запровадження карантинних заходів через початок епідемії коронавірусної інфекції. У відповідності до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Таким чином, на території України з 12 березня 2020 року було обмежено громадян України у праві їх вільного пересування та перебування у громадських місцях, а також обмежена робота державних установ, в тому числі і нотаріальних контор. Міністерство юстиції України рекомендовано нотаріусам обмежити прийом громадян заради уникнення можливого скупчення людей і для продовження здійснення нотаріальних дій, "які життєво необхідні". Діяльність нотаріусів відновлено з 25 травня 2020 року постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2020 року № 392. На підставі вищевказаного суду вважає, що в реалізації юридичних прав позивачів як спадкоємців виникли певні перешкоди, непов`язані з їх волею, тому суд у даному конкретному випадку приймає до уваги пояснення позивачів щодо пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, через запровадження карантинних заходів на всій території України, а тому за своїм внутрішнім переконанням визначає таку причину пропуску поважною в розумінні ст. 1272 ЦК України. Тому, враховуючи, що позивачі через запровадження карантинних заходів пропустили строк на подання заяв про прийняття спадщини, суд дійшов висновку, що позивачі пропустили вищевказаний строк з поважної причини, і оскільки відповідачем позов визнається, то він підлягає задоволенню, відтак позивачам слід визначити додатковий строк терміном в три місяці. На підставі викладеного та

Outcome: approved