Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

26.02.2019 до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до Об'єднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області про визнання права власності на 1/2 частку земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 12.09.2010(а.с.4-7). Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, просить розглянути цивільну справу без його участі та задовольнити позовні вимоги, про що надав до суду відповідну заяву (а.с.64). Відповідач представник Об'єднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області, належним чином повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи, в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутності, рішення прийняти на розсуд суду (а.с.66-67). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані у справі докази, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши письмові докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм цивільні правовідносини. Судом встановлено,\~підтверджується наявними\~у справі\~доказами,\~що 12.09.2010\~ в м. Красний Лиман Донецької області, померла мати позивача [PERSON], що підтверджується копією актового запису про смерть серії І-НО № 493253 від 13.09.2010(а.с.10,12). Згідно статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з: ѕ часток житлового будинку із господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться у м. Лиман Донецької області, вул. Перемоги, буд.3, який належав померлій на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконкомом Краснолиманської міської ради 16.06.1975, зареєстрованого у Слов'янському інвентарбюро 30.06.1975 за № 2269 та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори [PERSON] 08.08.1975 за реєстровим № 1621, зареєстрованого у Слов'янському інвентарбюро 30.09.1975 за № 2269, та Ѕ частки земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за тією ж адресою, площею 0,0653 га, кадастровий номер 1413300000:01:010:0166, яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯИ № 445027, виданого 09.09.2010 Краснолиманською міською радою(а.с.13-14, 17-19). Власником ј частки зазначеного житлового будинку та Ѕ частки зазначеної земельної ділянки є позивач по справі, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори [PERSON] 08.08.1975 за реєстровим № 1621, зареєстрованого у Слов'янському інвентарбюро 30.09.1975 за № 2269 та Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯИ № 445027, виданого 09.09.2010 Краснолиманською міською радою(а.с.14-15, 18-23). 31.01.2019 Державним реєстратором виконкому Лиманської міської ради Донецької області було зареєстровано право власності за позивачем на Ѕ частку зазначеної земельної ділянки(а.с.23). Положеннями статтей 1261, 1268 ч.3 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем першої черги за законом, відповідно до ст. 1261 ЦК України, після смерті спадкодавця [PERSON], є син спадкодавця, позивач по справі- Стороженко [PERSON], який у встановленому законом порядку та строки прийняв спадщину (ст. 1269, 1270 ЦК України). Інших спадкоємців, які реалізували свої спадкові права, немає, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 54839327 від 23.01.2019 та повідомленням Лиманської державної нотаріальної контори від 06.03.2019(а.с.16, 65). Для оформлення своїх спадкових прав у встановленому законом порядку, представник позивача, звернулася до нотаріального органу, однак постановою державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори від 23.01.2019 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частки земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0653 га, кадастровий номер 1413300000:01:010:0166, розташованої у м. Лиман Донецької області, вул. Перемоги, буд.3, з тих підстав, що житловий будинок із господарсько-побутовими\~будівлями та\~спорудами,\~що знаходиться\~у м.\~Лиман Донецької\~області,\~вул.\~Перемоги,\~буд.3,\~належить спадкодавцю\~у ѕ\~частках,\~а земельна\~ділянка в\~Ѕ частці(а.с.57-58). В абз. з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування"від 20.05.2008 № 7 викладена правова позиція суду, що «У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження». Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз.2 п. 7 постанов Пленуму ВСУ від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч. 3 ст. 152 ЗК України шляхом: визнання прав. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статті 81 та 131 ЗК України передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, міни, дарування, ренти, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до частин першої, другої\~статті 78 ЗК України\~ право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі\~Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Перехід права власності на земельну ділянку при переході права власності на будівлю або споруду, які розташовані на ній, визначається на підставі цивільно-правових угод (частина перша\~статті 120 ЗК України). Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. При цьому при застосуванні положень\~статті 120 ЗК України\~у поєднанні з нормою\~статті 125 ЗК України\~слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об'єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об'єкти. Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині першій\~статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. Згідно п.4 ст.120 ЗК України- у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Таким чином, житловий будинок який розташований у м. Лиман Донецької області, вул. Перемоги, буд.3, на теперішній час належить позивачу, а тому право на земельну ділянку повинно визначатися пропорційно до часток у праві власності житлового будинку. Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів такого захисту може бути і визнання права власності. Статтею 41 Конституції України гарантовано кожному право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності визнано непорушним. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частку земельної ділянки в порядку спадкування.

Outcome: approved