Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

[PERSON], в особі представника [PERSON], звернувся до суду з позовною заявою до Близнюківської селищної ради Близнюківського району Харківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Просить встановити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті його брата [PERSON], який помер [INFO]. В обґрунтування заяви зазначає, що після смерті його матері [PERSON], яка померла [INFO], відкрилася спадщина, яка складалася з житлового будинку, розташованого за адресою : [ADDRESS]. Після її смерті, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини на вказаний будинок звернувся [PERSON] - рідний брат позивача. Однак [INFO] він помер, та не встиг оформити спадщину після померлої матері. 07 грудня 2016 року позивач звернувся до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини після померлого брата, та нотаріусом йому було повідомлено, що ним пропущений строк для подання такої заяви. Позивач вважає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущений ним з поважних причин. Оскільки позивач знав, про те що його померлий брат - [PERSON], після смерті їх матері, вчасно звернувся з заявою до нотаріальної контори та прийняв вказану спадщину. Однак той факт, що померлий не встиг оформити на себе будинок, [PERSON] був невідомий, в зв'язку з чим він просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [PERSON] У судовому засіданні позивач та його представник вказали, що позовні вимоги підтримують та прохають позов задовольнити. Представник відповідача - голова Близнюківської селищної ради Близнюківського району Харківської області та третя особа - завідувач Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин справа розглянута без участі представника відповідача та третьої особи. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, суд знаходить за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із змісту ч.1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, [PERSON], померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 08 лютого 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Близнюківського районного управління юстиції Харківської області. (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі за № 1153 від 19 жовтня 1982 року, [PERSON] належав на праві особистої власності жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 10). Крім того, згідно запису в домовій книзі для прописки громадян, проживаючих за адресою: [ADDRESS], [PERSON], починаючи з 18 листопада 1981 року та до дня смерті була зареєстрована за вказаною адресою і проживала в цьому будинку. (а.с. 29-33). Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 03 лютого 1963 року в м. Чугуєві Харківської області, та копією свідоцтва серії [NUMBER], виданого 30 липня 1960 року в м. Балаклея Харківської області підтверджується, що [PERSON] була матір'ю [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 6,7). Згідно наданої в судове засідання інформаційної довідки зі спадкового реєстру №46425923 від 14 січня 2017 року, після смерті [PERSON] заводилась спадкова справа № 45272572. (а.с. 50) Вказана спадкова справа була заведена за заявою синів померлої - [PERSON] та [PERSON].(а.с.43). [PERSON] та [PERSON] вчасно прийняли спадщину після померлої матері. Згідно свідоцтва про право на спадщину, [PERSON], отримав спадщину, яка складалася із земельної ділянки, площею 3,8880 га, розташованої на території Близнюківської селищної ради Близнюківського району Харківської області, що належала померлій на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії [NUMBER]. (а.с. 48). В той же час [PERSON] після матері прийняв спадщину на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], однак не встиг оформити спадкові права, оскільки помер [INFO]. Зазначений факт підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 24 жовтня 2012 року виконавчим комітетом Бурбулатівської сільської Близнюківського району Харківської області. (а.с.8). Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України - часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Отже, часом відкриття спадщини є день смерті [PERSON], а саме [INFO], з якого починається строк для прийняття спадщини спадкоємцями. Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 46425929, наданої на запит суду, після померлого [PERSON] спадкова справа не заводилась, із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався. (а.с. 51) Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частинами 1, 2 ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, що визначено ст. 1261 ЦК України. В судовому засіданні позивач вказав, що у померлого [PERSON] дітей та дружини не було. Згідно ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження пояснення позивача стосовно того, що він дійсно звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте нотаріусом йому повідомлено, що він пропустив строк, необхідний для оформлення спадщини після померлого брата, як вбачається з довідки №1434/02-14 від 07 грудня 2016 року (а.с.11). Обставини, на які посилається позивач як на підстави пропуску встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON], а саме той факт, що позивачеві не був відомий той факт, що останній не встиг оформити спадщину після смерті матері, заслуговують на увагу та на думку суду є поважними причинами. Доказів, які спростовують твердження позивача щодо поважності причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини суду не надано. Представником відповідача позов визнано, заперечень він не має. На підставі вивчених доказів, суд приходить до висновку, що позивачем шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлого [PERSON] пропущено з поважних причин. Таким чином, визнання представником відповідача пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, законними, та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved