Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

16.03.2015 року [PERSON] звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON], [PERSON] про позбавлення права користування жилим приміщенням. Позов мотивований тим, що [PERSON] є власником житлової квартири по [ADDRESS]. Окрім позивача у квартирі зареєстровані: [PERSON] та [PERSON], яким до 15.08.2014 року належали частки в даній квартирі та які протягом останніх 14 років в ній не проживають. Позивач зазначає, що будь-якої домовленості між нею та відповідачами з приводу збереження за останніми житлової площі, за період їх відсутності, не існує. Реєстрація відповідачів у належній їй квартирі перешкоджає у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин позивач просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловою квартирою по [ADDRESS]. У судове засідання позивач, представник позивача не з'явились, представник позивача надав заяву, в якій з посиланням на ст. 391, 405 ЦК України, ст. 72, 156 ЖК України просив позбавити [PERSON] та [PERSON] права користування житловим приміщенням, а також розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача. [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, відповідно до письмової заяви від 23.03.2015 року відповідачі позовні вимоги визнали повністю, проти їх задоволення не заперечували. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 31.07.2014 року (а.с.8), а також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.08.2014 року (а.с.9) підтверджено, що [PERSON] набула, а [PERSON] та [PERSON] втратили право власності на житлову квартири по [ADDRESS]. Згідно довідки КП Хмільницька ЖЕК №273 від 10.03.2015 року (а.с.13) встановлено, що до складу сім'ї позивача входять: дочка [PERSON], [INFO], сестра [PERSON], [INFO], та племінник [PERSON], [INFO] Довідкою голови вуличного комітету №1256 від 13.03.2015 року (а.с.14) підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] протягом 14 років не проживають у квартирі по [ADDRESS]. Згідно ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 31.07.2014 року (а.с.8), а також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.08.2014 року (а.с.9) підтверджено, що у відповідачів припинилось право власності на частку квартири [ADDRESS], отже припинилось і право користування даним жилим приміщенням. Разом з тим залишились прописаними в даній квартирі, що позбавляє позивача, як єдиного власника квартири, того обсягу прав, що визначені в ст. ст. 317, 319 ЦК України. Окрім цього, відповідно до спільної заяви відповідачів від 23.03.2015 року відповідачі визнали позов повністю. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12 червня 2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України. Судові витрати залишити за сторонами.

Outcome: approved