Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

20 квітня 2015 року [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на частину земельної ділянки в порядку спадкування, обґрунтувавши свої вимоги тим, що після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], залишилось спадкове майно, яке складалося з земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 10,9431 га, кадастрові номери [NUMBER] та [NUMBER], які розташовані КСП "Правда" с. Рідкодуб, Краснолиманського району, Донецької області. Після смерті [PERSON], залишилось п'ять спадкоємців, її дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON].12.03.2015 року позивач, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої [PERSON], звернулася до державного нотаріуса для видачі ім в одній п'ятій частці кожній свідоцтв про право на спадщину, яка залишилася після смерті матері [PERSON], але їм було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки в державному акті серії [NUMBER], виданому Рідкодубівською сільською радою Краснолиманського району 17.11.2004 року і зареєстрованому в Книзі записів державних актів за № 690, є підчистки та дописки. Позивач [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої [PERSON] в судовому засідання підтримала позовні вимоги, навела доводи аналогічні викладеним в позовній заяві. Віповідачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні не заперечували проти заволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи (а.с. 41,47), надав суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм спадкові правовідносини. Судом встановлено, що 26.04.1986 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований Рідкодубівською селищною радою Краснолиманського району після укладення якого [PERSON] було присвоєне призіще [PERSON](свідоцтво про одруження серії [NUMBER], видане 17.10.1991 року Рідкодубівською сільською радою Краснолиманського району, актовий запис № 9 ( а.с. 31 ). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], яке видане 17.06.1988 року Рідкодубівською селищною радою Краснолиманського району Донецької області, батьками позивача [PERSON], яка народилася 05.06.1988 року є [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 32 ). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] яке видане 02.09.2004 року Виконкомом Рідкодувської сільської ради, м. Красний Лиман Донецької області, батьками малолітньої [PERSON], яка народилася [INFO] є [PERSON] та [PERSON] ( а.с.30 ). Факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] доводиться матір'ю відповідачам [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 52, 53, 68). [INFO] в м. Красний Лиман Донецької області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим 18.11.2013 року, актовий запис № 26 (а.с. 20 ). Рішенням Виконавчого комітету Краснолиманської міської ради Донецької області від 25.12.2013 року [PERSON], [INFO] надано статус дитини - сироти. ( а.с. 16 ). Рішенням Виконавчого комітету Краснолиманської міської ради Донецької області від 23.01.2014 року [PERSON] призначено опікуном над малолітньою [PERSON], [INFO] ( а.с. 15). Згідно рішення Рідкодубівської сільської ради від 27.09.2002 року «Про затвердження схем поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) та видачу державних актів на право приватної власності на землю для ведення особистого селянського господарства громадянам, яки виявили бажання вийти із КСП «Правда» (а.с 63) [PERSON] виділена земельна ділянка [NUMBER] загальною площею 10,9431 га в тому числі рілля 6,0304 га та пасовища 4.91127 га (а.с 64). На підставі зазначеного вище рішення 17.11.2004 року Рідкодубівською сільською радою [PERSON] виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] площею 10,9431 га у межах згідно з планом, яка розташована КСП «Правда» с. Рідкодуб Краснолиманського району Донецької області; цільове призначення (використання) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 690. Виділена земельна ділянка складається з двох земельних ділянок, яким присвоєні кадастрові номери: [NUMBER] та [NUMBER] (а.с 21). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 10,9431 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в тому числі рілля 6,0304 га кадастровий номер [NUMBER], пасовища 4,9127 га кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Рідкодубівської сільської ради Краснолиманського району Донецької області. Відповідно до інформації наданої Краснолиманською державною нотаріальною конторою спадкові справи до майна громадянки [PERSON], яка померла [INFO] заводились ( спадкова справа № 47/2015 ), на підставі заяви про прийняття та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.02.2015 року, з іншими заявами про прийняття або про відмову ніхто не звертався. (а.с. 61). При зверненні [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої [PERSON] до Державної нотаріальної контори м. Красний Лиман Донецької області для видачі їм свідоцтв про право на спадщину за законом, яка залишилася після смерті матері [PERSON], постановою від 12.03.2015 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки в державному акті серії [NUMBER], виданому Рідкодубівською сільською радою Краснолиманського району 17.11.2004 року і зареєстрованому в Книзі записів державних актів за № 690, є підчистки та дописки (а.с. 19). Вислухавши пояснення сторін і дослідивши надані докази суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). З урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пункті 10 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Відповідно до п. 4.11 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06 серпня 2009 року за № 735/16751, зі змінами згідно з наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 30 серпня 2010 року № 631, новий державний акт (на ім'я спадкодавця) взамін зіпсованого, втраченого (пошкодженого) видається також спадкоємцю на запит нотаріуса щодо витребовування документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій, Однак зазначений вище наказ, яким затверджена Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку… втратив чинність на підставі Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства № 537 від 09.09.2013 року. Відповідно до п. 35 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868 під час проведення державної реєстрації речових прав заінтересованою особою є власник, інший правонабувач або сторона правочину, відповідно до якого виникли речові права Згідно п. 48 зазначеного Порядку для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, реєстрація якого проведена до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення, у зв'язку із втратою, пошкодженням чи зіпсуванням свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією, державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку заявник повинен вчинити певні дії. З системного аналізу діючого законодавства, суд доходить до висновку про неможливість отримання спадкоємцями дублікату державного акта на право власності на землю або проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, оскільки таким правом наділений лише власник власник. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкритя спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до положень ст. ст. 11, 15 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Способи захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів закріплений в ст. 16 ЦК України. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. На підставі ст. ст. 10 ,60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно положень ст. ст. 57, 64 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які що мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. При досліджені в судовому засіданні оригіналу держаного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] судом встановлено, що план меж земельної ділянки містить виправлення в назві земельних ділянок та їх площі. Разом з тим, витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки від 05.03.2015 року підтверджується факт належності [PERSON] згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого на підставі рішення Рідкодубівської сільської ради від 27.09.2002 року земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: рілля площею 6,0304 га, кадастровий номер [NUMBER] (а.с 22-24); пасовища площею 4,9127 га кадастровий номер [NUMBER] (а.с 25-27). Аналізуючи надані позивачем письмові докази якими є архівна копія рішення Рідкодубівської сільської ради від 27.09.2002 року, архівний витяг з переліку громадян , які мають право на одержання державних актів на право приватної власності на землю; оригінал держаного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]; витяги з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, суд приходить до висновку, що [PERSON] набула право власності на земельну ділянку на законній підставі відповідно до рішення Рідкодубівської сільської ради про розпаювання земель колишнього КСП «Правда». Загальна площа земельної ділянки 10,9431 га, в тому числі площі земельних ділянок 6,0304 га, 4,9127 га, їх цільове призначення, кадастрові номери, розмірі та опис меж повністю співпадають з даними зазначеними в державному акті про право власності на земельну ділянку. Так з опису її меж вбачається, що вона по лініям А-Б межує з землею [PERSON], по лініям Б-В межує з землею [PERSON], по лініям В-Г межує з землею [PERSON], по лініям Г-Д межує з землею [PERSON], по лініям Д-Е межує з землею [PERSON], по лініям Е-Є межує з землею [PERSON], по лініям Є-Ж межує з землею [PERSON], по лініям Ж-З межеє з землею [PERSON], по лініям З-А межує з землею - [PERSON] Актом від 24.03.2015 року, складеним представниками Рідкодуьівської селищної ради підтверджується факт користування спадкодавцем земельною ділянкою площею 10,9431 га та відсутність спору з власниками суміжних земельних ділянок. (а.с 29). Після смерті спадкодавця [PERSON], залишилось п'ять спадкоємців, її дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, протягом шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не заявили про відмову від неї. Тому відповідно до положень ч.3 ст. 1268 ЦК України вони вважаються такими, що прийняли спадщину. При зверненні в Краснолиманську державну нотаріальну контору позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку, оскільки у державному акті на земельну ділянку, площею 10,9431 га , яка розташована на території КСП Правда, с. Рідкодуб, Краснолиманського району Донецької області, маються підистки та виправлення. Суд вважає, що позивач, який діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої особи, позбавлений можливості іншим шляхом, крім визнання права в судовому порядку, захистити свої законні права і інтереси. Враховуючи наявність п'яти спадкоємців за законом, які прийняли спадщину суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] та малолітньою [PERSON], в інтересах якої діє позивач, про визнання в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON] права власності за кожним по 1/5 частині земельної ділянки площею 10,9431 га, в тому числі рілля 6,0304 га, пасовища 4,9127 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,яка розташована на території Рідкодубівської сільської ради Краснолиманського району Донецької області, є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved