overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Турчинівської сільської ради про визначення їй додаткового тридцятиденного строку для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини за заповітом після смерті [INFO] [PERSON], так як із-за тривалого перебування за кордоном на заробітках вона не змогла своєчасно подати заяву у вказану вище установу. У судовому засіданні свідок [PERSON] вказав на те, що позивачка з кінця січня 2007 року по серпень 2015 року перебувала на заробітках в Росії. Суд, вислухавши пояснення вказаної особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, подавши у шестимісячний строк заяву у нотаріальну контору. Згідно ст. 1272 ч. 3 цього Кодексу у випадку пропуску строку для прийняття спадщини з поважної причини суд може визначити спадкоємцю додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на належне останньому майно, в т.ч. на належну спадкодавцю земельну ділянку площею 1,5579 га, яа знаходиться на території Турчинівської сільської ради та належала спадкодавцю згвідно виданого на його ім"я Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Відповідно до ст. 1234 ЦК України позивачка є спадкоємницею майна [PERSON] на підставі заповіту покійного, посвідченого Турчинівською сільською радою 25.10.2006 року та зареєстрованого в реєстрі за № 69. Факт тривалого перебування [PERSON] на заробітках у Росії з кінця січня 2007 року по серпень 2015 року підтверджується свідченнями [PERSON], в зв"язку з чим позивачка не мала змоги своєчасно подати заяву у нотаріальну контору про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], а тому суд вважає вказану причину поважною і вважає за можливе визначити позивачці для цього додатковий тридцятиденний строк. Осіб, які оспорювали б право власності покійного, немає. Інші особи з дня смерті спадкодавця на спадкове майно прав не заявляли, що випливає із наявних в матеріалах справи довідок державного нотаріуса Чуднівської ДНК та приватних нотаріусів Чуднівського РНО. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Утішківської сільської Ради Буського району Львівської області про визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно, а саме на житловий будинок в [ADDRESS], який належав її бабусі [PERSON], померлій [INFO] року. Правовстановлюючі документи на будинок за померлою відсутні, а тому вона не може оформити свої спадкові права. Просить про задоволення позовних вимог, оскільки інших спадкоємців немає. В судове засідання позивач не з"явилась, подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити, слухати справу без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву, в якій справу просив слухати у його відсутності, заперечень проти визнання права власності на даний житловий будинок за позивачем немає. За таких обставин на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України прийнято рішення про проведення розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних засобів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Позивач є спадкоємцем до даної спадщини згідно заповіту посвідченого 06 березня 2003 року Утішківською сільською радою Буського району Львівської області від імені [PERSON] на користь онуки [PERSON] Відповідач не заперечує проти визнання за позивачем права власності на вищезазначений житловий будинок. Інших спадкоємців, які могли б претендувати на будинок не має, що стверджується спадковою справою Буської державної нотаріальної контори № 152/2004 року заведеною після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Факт належності померлій [PERSON] житлового будинку [ADDRESS] стверджується довідкою Утішківської сільської Ради Буського району Львівської області від 06.07.2017 року № 465. Як видно з технічного паспорта виготовленого ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 27.06.2017 р. даний житловий будинок побудований в 1990 році, відповідає діючим нормам і правилам забудови та придатний для проживання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Чуднівської міської ради про визнання за нею права власності на земельну ділянку площею 2,1245 га, що розташована на території Чуднівської міської ради, Чуднівського району, Житомирської області, яка належала матері позивачки [PERSON], яка померла 09.06.2008 року, і після смерті якої відкрилась спадщина, яку позивачка прийняла згідно заповіту в установленому законом порядку, подавши заяву в нотаріальну контору, але не може оформити право власності на земельну ділянку, так як у Державному акті на право власності на земельну ділянку зроблена помилка у написанні кадастрового номера, в зв”язку з чим вона змушена звернутись в суд із позовною заявою як єдина спадкоємниця покійної. У судове засідання сторони не з"явилися, в зв"язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. [PERSON], яка померла 09.06.2008 року, за життя набула право власності на земельну ділянку площею 2,1245 га, що розташована на території Чуднівської міської ради, але при видачі їй Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 020742, виданого 08.11.2004 року на підставі розпорядження голови Чуднівської РДА від 18.08.2004 року № 440 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 010422400378, був невірно вказаний кадастровий номер земельної ділянки, який не відповідаєь індексно-кадастровій карті. Допущення вказаної помилки підтверджуються довідкою відділу Держземагенства у Чуднівському районі від 22.10.2014 року № 690, а згідно чинного законодавства будь-які виправлення в державних актах не допускаються, що й зумовило звернення позивачки в суд. Після смерті [PERSON], позивачка прийняла спадщину в установленому законом порядку (відповідно до ст. 1269 ЦК України), подавши відповідну заяву в нотаріальну контору, що підтверджується змістом постанови державного нотаріуса Чуднівської ДНК від 23.10.2014 року № 758/02-31, але в зв”язку із невірно вказаним кадастровим номером у схемі земельних ділянок, що є складовою частиною Державного акта, це не дає позивачці можливості отримати нотаріальне свідоцтво, а тому її право власності на землю в порядку спадкування підлягає розгляду та, враховуючи подані нею належні докази, визнанню судом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов’язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов’язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст.1225 ЦК України встановлює, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Осіб, які оспорювали б право власності покійної, немає. Дані про зміну власниці з дня видачі державного акту відсутні. Інші особи з дня смерті спадкодавиці на спадкове майно прав не заявляли. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом, просить про стягнення з відповідача [PERSON] аліменти на утримання їх доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з дня подання заяви. Позов обгрунтовує тим, що до 15.12.2005 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, після розірвання шлюбу відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не піклується про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини, вона не працює, їй самій важко забезпечувати потреби дитини, а відповідач працює, тому взмозі надавати утримання дитині. В суді [PERSON] позов підтримала з підстав викладених у заяві. Просить позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні про стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення нею повноліття не заперечив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити. За положеннями ст.180, ч.1 ст.181, ст.183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Із пояснень в суді сторін, долучених до справи копії свідоцтва про розірвання шлюбу, копії свідоцтва про народження (а.с. 5, 6) вбачається, що батьками [PERSON], [INFO] є сторони по справі. Із пояснень позивачки, довідок виконавчого комітету Завидовицької сільської ради Городоцького району Львівської області №430 від 13.03.2014р., №496 від 25.03.2014р. (а.с. 7, 18) убачається, що вона не працює, проживає з дитиною у будинку батьків на [ADDRESS] дитина перебуває на її утриманні. Із пояснень відповідача, довідки про доходи №19 від 24.03.2014р. (а.с. 21) видно, що відповідач [PERSON] працює сторожем у Державному підприємстві інженерний центр "Техно-Ресурс". На підставі наведеного, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, який на даний час складає відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» для дітей віком від 6 до 18 років - 1286 грн., те що обов'язок утримувати дитину до досягнення повноліття покладений на обох батьків, доходи відповідача, які підтверджені відповідними довідками, витрати на дитину про які заявила позивачка, інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягувати з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі у якому просить позивачка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із вищевказаною заявою. В заяві вказувала, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Внаслідок смерті батька відкрилась спадщина. Вона є спадкоємцем за законом і прийняла спадщину, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк звернулась в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. В нотаріальній конторі отримала роз`яснення, що для оформлення спадкових прав їй необхідно встановити факт родинних відносин, зокрема те, що вона є дочкою [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки у її свідоцтві про народження, прізвище ім`я та по батькові батька значиться - [PERSON] . Покликаючись на вищезазначене, [PERSON] просила встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , який помер [INFO] є її батьком. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилась. В заяві, адресованій суду, просила провести розгляд справи без її участі і задовольнити її вимоги. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. За приписами ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається з копії свідоцтва про народження, виданого 22.09.1959 року Річицькою сільською радою Зарічненського району, [PERSON] народилась [INFO] . Батьками останньої значаться - [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії повторно свідоцтва про шлюб, виданого 07.11.2017 року Зарічненським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану, 19.02.1982 року [PERSON] одружився з [PERSON] і з часу реєстрації шлюбу, остання носить прізвище - [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого 09.04.2020 року Річицькою сільською радою Зарічненського району, [INFO] помер [PERSON] . Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, 29.07.2020 року за заявою [PERSON] заведено спадкову справу, внаслідок смерті спадкодавця [PERSON] . Розбіжність прізвища, імені та по батькові батька заявниці стверджується копіями наступних документів, які зберегла заявниця [PERSON] . Так, згідно копії посвідчення про нагородження ювілейною медаллю "65 лет Победы в Великой Отечественной войне 1941-1945 гг" - медаль видавалась [INFO] [PERSON] ; медаль за мужність 14.10.1999 року - [PERSON] ; 21.02.2005 року [PERSON] нагороджено медаллю «60 лет Победы в Великой Отечественой войне 1941-1945 гг». Згідно копій інших документів, а саме, посвідчення виданого управлінням праці та соціального захисту населення, посвідчень про нагородженя медалями, військового квитка, вказані документи видавались батьку заявниці на різні прізвища - [PERSON] , [PERSON] , на ім`я - [PERSON] , [PERSON] , по батькові - [PERSON] , [PERSON] . Судом встановлено, що всі вищезазначені документи видавали для однієї і тієї ж особи і належать [PERSON] . А тому, оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд вважає, що [PERSON] є батьком [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із зазначеним позовом, в якому просила шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області 26 березня 2014 року за актовим записом №396 між нею та відповідачем - розірвати; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Зазначені вимоги позивача обґрунтовуються посиланням на те, що вона з 26 березня 2014 року перебуває у шлюбі з відповідачем, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області. Від даного шлюбу дітей не мають. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Під час перебування в шлюбі між ними постійно виникали непорозуміння і сварки. Фактично шлюбні відносини припинились з жовтня 2014 року. Протягом певного періоду часу відповідач її інтересами не цікавиться. Добровільно розірвати шлюб відповідач не бажає. Вважає, що при таких обставинах подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим. Позивач в судове засідання не з'явилась. Від неї надійшла письмова заява у відповідності до якої вона просить зазначену справу розглядати без її участі; свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі . Відповідач в судове засідання не з'явився. Від нього надійшла письмова заява у відповідності до якої він просить зазначену справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 26 березня 2014 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Шлюбні відносини між подружжям припинені з жовтня 2014 року. Після припинення шлюбних відносин сторони проживають окремо один від одного. Ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх в подальшому намірів не мають, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, шлюбні відносини між подружжям припинені з жовтня 2014 року, позивач наполягає на розлученні та небажанні примирення і проживання єдиною сім'єю, суд приходить до висновку про те, що сім'ю [PERSON] зберегти немає можливості, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб за вимогою позивача суд розриває.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із зазначеним позовом, в якому просила шлюб, зареєстрований у Будо-Літківській сільській раді Лугинського району 13 жовтня 2002 року за актовим записом №4 між нею та відповідачем - розірвати; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Зазначені вимоги позивача обґрунтовуються посиланням на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований в Будо-Літківськійй сільській раді Лугинського району 13 жовтня 2012 року за актовим записом №4. Від даного шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку- [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем у їх не склалося, оскільки між ними постійно виникають конфліктні ситуації, стосунки постійно напружені, непорозуміння в спільних життєвих ситуаціях, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим, тому вжиття заходів щодо примирення між ними буде недоцільним. Позивач в судове засідання не з'явилась. Від неї надійшла письмова заява у відповідності до якої вона просить зазначену справу розглядати без її участі. Свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить не надавати термін на примирення та наполягає на розірванні шлюбу, так не проживає з відповідачем з січня 2015 року. Відповідач в судове засідання не з'явився. Від нього надійшла письмова заява у відповідності до якої він просить зазначену справу розглядати без його участі. Позовні вимоги визнає, просить не надавати термін на примирення та наполягає на розірванні шлюбу, так не проживає з позивачем з січня 2015 року. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 13 жовтня 2002 року сторони одружились, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку- [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям припинені з січня 2015 року. Після припинення шлюбних відносин сторони проживають окремо один від одного. Ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх в подальшому намірів не мають, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, шлюбні відносини між подружжям припинені з січня 2015 року, позивач наполягає на розлученні та небажанні примирення і проживання єдиною сім'єю, суд приходить до висновку про те, що сім'ю [PERSON] зберегти немає можливості, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб за вимогою позивача суд розриває.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із зазначеним позовом, в якому просила шлюб, укладений 24 жовтня 2000 року між нею та відповідачем розірвати; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Зазначені вимоги позивача обґрунтовуються посиланням на те, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем, який був зареєстрований 24 жовтня 2000 року відділом РАЦС Лугинського РУЮ. Від даного шлюбу у них дітей немає. Подружнє життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, втрати поваги один до одного. Відповідач зловживає спиртними напоями, постійно вчиняє сварки, що негативно впливає на виховання її сина від першого шлюбу. У січні 2014 року вона змушена була переїхати на проживання в с. Лугинки Лугинського району. Відповідач в добровільному порядку розірвати шлюб не бажає. На примирення вона не згідна. Позивач в судове засідання не з'явилась. Від неї надійшла письмова заява у відповідності до якої вона просить зазначену справу розглядати без її участі, наполягає на розірванні шлюбу; не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча й був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи; про причини неприбуття суд не повідомив, заяв до суду не подавав. За згодою позивача, зважаючи на неявку відповідача, повідомленого належним чином, судовий розгляд проведено у відсутності відповідача на підставі наявних доказів у порядку ст.ст.169,224,225 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 24 жовтня 2000 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини між подружжям припинені з січня 2014 року. Після припинення шлюбних відносин сторони проживають окремо один від одного. Ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх в подальшому намірів не мають, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, шлюбні відносини між подружжям припинені з січня 2014 року, позивач наполягає на розлученні та небажанні примирення і проживання єдиною сім'єю, суд приходить до висновку про те, що сім'ю [PERSON] - [PERSON] зберегти немає можливості, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб за вимогою позивача суд розриває.

Outcome: approved