Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

27 травня 2016 року до Вінницького районного суду Вінницької області звернувся Військовий прокурор Харківського гарнізону в інтересах держави, уповноваженим органом якого є Міністерство внутрішніх справ України, Національна академія Національної гвардії України, до [PERSON] про стягнення суми витрат, пов'язаних з утриманням у вищому навчальному закладі. Позов мотивовано тим, що громадянин [PERSON] проходив навчання та військову службу у Національній академії Національної гвардії України у період з 21.08.2014 року по 12.12.2014 року на посаді курсанта. 12.12.2014 року контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством внутрішніх справ України, в особі начальника академії і відповідачем був достроково розірваний, а відповідач був виключений із списків особового складу академії наказом начальника академії від 12.12.2014 року №144. Академією були розраховані фактичні витрати, пов'язані з утриманням відповідача в академії з дня його зарахування до академії по день виключення зі списків особового складу, загальна сума яких склала 14 980 грн. 86 коп.Відповідачем було самостійно погашено частину боргу в сумі 9000 грн. та на сьогоднішній день сума боргу складає 5 980,86 гривень. Просить суд, стягнути з [PERSON] на користь Національної академії Національної гвардії України суму у розмірі 5 980 грн., 86 коп. в якості відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням у вищому навчальному закладі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечив з приводу задоволення позовної заяви. Заслухавши пояснення сторін по справі, вивчивши позов та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12.12.2014 року між Міністерством внутрішніх справ України, в особі начальника Національної академії Національної гвардії України і відповідачем було укладено контракт про проходження військової служби (навчання) (а.с.10). 21.08.2014 року наказом №169 начальника Національної академії Національної гвардії України, [PERSON] було зараховано та призначено з 21 серпня 2014 року курсантом першого курсу денної форми навчання за напрямками підготовки: солдата [PERSON] (а.с.8), витягом з наказу від 12.12.2014 року виключено зі списків особового складу курсанта [PERSON] (а.с.9). Тобто, [PERSON] проходив навчання та військову службу у Національній академії Національної гвардії України у період з 21.08.2014 року по 12.12.2014 року на посаді курсанта. З копії рапорту курсанта [PERSON] від 10.10.2014 року вбачається, що він добровільно просив відрахувати його від подальшого навчання (а.с. 11). Позивачами були розраховані фактичні витрати, пов'язані з утриманням [PERSON] в академії з дня його зарахування до академії по день виключення зі списків особового складу, загальна сума яких склала 14 980 грн. 86 коп., що підтверджуєтья зведеним розрахунком фактичних видатків державного бюджету (а.с.7). З позовної заяви вбачається, та не заперечується сторонами, що відповідачем [PERSON] було самостійно погашено частину боргу в сумі 9000 грн., тому сума боргу складає 5 980,86 гривень. Застосовую норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного: Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Ч. 10 ст. 25 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу" визначено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006р. № 964 був затверджений «Порядок відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», який визначає механізм відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту на проходження військової служби (навчання) у зв'язку з небажанням продовжувати навчання або порушенням дисципліни, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу. Відповідно до пункту 3 та 4 вказаного порядку відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв, розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом. Оскільки, відповідач до суду не надав жодного доказу на підтвердження того, що ним було повністю сплачено витрати за навчання, таким чином, з відповідача [PERSON] на користь Національної академії Національної гвардії України підлягає стягненню вартість витрат пов'язаних з утриманням у навчальному закладі у сумі 5 980, 86 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому в зв'язку з повним задоволенням позовних вимог з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved