Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

16 травня 2017 року представник позивачки [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з позовом до Воронівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер [PERSON], який був батьком позивачки. Після його смерті відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) розміром 4,57 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Воронівської сільської ради Білопільського району Сумської області, посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. На даний час позивач має намір прийняти спадщину, що залишилась після смерті батька, але при зверненні до нотаріуса було встановлено, що нею пропущений шестимісячний строк для звернення із заявою про прийняття спадщини. Причиною пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини позивач зазначила скрутне матеріальне становище та відсутність коштів для оформлення спадщини на час відкриття спадщини. Посилаючись на викладене, [PERSON] просила суд визначити їй додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] тривалістю в три місяці. У судове засідання [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися, останній направив суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Воронівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився, сільський голова Мороз Л.В. направила заяву про розгляд справи без участі їх представника, позов визнають повністю. Представник третьої особи - Білопільської державної нотаріальної контори Сумської області в судове засідання не з'явився, завідувач нотаріальної контори Ковальова Л.Б. направила суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а. с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все його майно, зокрема на земельну частку (пай) загальною площею 4,57 га, що розташована на території Воронівської сільської ради Білопільського району Сумської області та належала померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 12 березня 1997 року (а. с. 16). Судом встановлено, що позивачка [PERSON] народилася [INFO] в с. Москаленки Білопільського району Сумської області, що підтверджується копією паспорту серії [NUMBER], виданого Сумським РВ УМВС України в Сумській області 13 березня 2002 року (а. с. 4). Як вбачається зі свідоцтва про народження та свідоцтва про укладення шлюбу позивачки, її батьком був [PERSON], який помер [INFO] (а. с. 10-12). Як вбачається з довідки Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області від 12 травня 2017 року №252, [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав до дня смерті за адресою: [ADDRESS]. Заповіт на майно від імені [PERSON] виконкомом Куянівської сільської ради не посвідчувався (а. с. 14). Із довідки відділу Держгеокадастру в Білопільському районі Сумської області від 14 квітня 2017 року за №0-18-0.21-50/162-17 вбачається, що [PERSON] мав право на земельну частку (пай) розміром 4,57 умовних кадастрових гектарів на території Воронівської сільської ради, АФ ім. Ватутіна, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 12.03.1997, виданого згідно розпорядження Білопільської райдержадміністрації від 17.02.1997 №57. Вказаний сертифікат [PERSON] за життя одержав на руки, про що свідчить підпис у Книзі реєстрації сертифікатів (а. с. 16). Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO], при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. На даний час позивач має намір успадкувати майно, що залишилось після смерті батька [PERSON], однак у зв'язку з тим, що вона пропустила шестимісячний строк для звернення з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, вона зробити цього не може. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2004 року він застосовується до цивільних відносин, які виникли після набранн ним чинності. Щодо цивільних правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки . Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. З довідки Білопільської районної державної нотаріальної контори від 01 червня 2017 року №548/01-16 вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON], який помер [INFO], не заводилася (а. с. 30). Позивач на час відкриття спадщини мала скрутне матеріальне становище, у зв'язку з чим не могла своєчасно подати заяву нотаріусу, яка є платною, тому нею був пропущений шестимісячний строк для звернення з заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Суд вважає причини пропуску шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачкою поважними, а тому їй необхідно визначити додатковий строк тривалістю в три місяці з дня набрання чинності рішенням суду. При цьому суд враховує і те, що відповідач позов визнав повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved