Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Парафіївської селищної ради Ічнянського району Чернігівської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування, вказуючи на те, що після смерті [PERSON] [INFO] відкрилась спадщина на земельну ділянку, розташовану на території Парафіївської селищної ради Ічнянського району Чернігівської області (колишньої Іваницької сільської ради Ічнянського району Чернігівської області), надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,4476 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН № 039618 за реєстраційним № 900 від 29 січня 2003 року. Як спадкоємці за законом, своєчасно прийняли спадщину після смерті батька та чоловіка [PERSON] , але не можуть її належним чином оформити, оскільки відсутній належний правовстановлюючий документ на земельну ділянку, який би підтверджував право власності померлого на дане спадкове майно. Просять визнати за ними право власності на вищевказане майно в порядку спадкування в рівних частинах. В судове засідання позивачі не з`явилися, але надали суду заяви, в яких просять суд справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник Парафіївської селищної ради Ічнянського району Чернігівської області в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні [INFO] помер батько та чоловік позивачів [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9), копіями свідоцтв про народження (а.с.13-14) та копією свідоцтва про шлюб (а.с.14). Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, розташовану на території Парафіївської селищної ради Ічнянського району Чернігівської області (колишньої Іваницької сільської ради Ічнянського району Чернігівської області), надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,4476 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН № 039618 за реєстраційним № 900 від 29 січня 2003 року, що належала [PERSON] (а.с.10-11). Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. При цьому, слід враховувати, що норми п.5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, згідно з якими цей ЦК України застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.ст. 529 - 531 ЦК УРСР. Згідно зі ст.524 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. За правилами ст.ст.548,549 ЦК УРСР в редакції 1963 року для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст.ст. 529,530 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] являються позивачі по справі. Як вбачається із повідомлення Прилуцької міської державної нотаріальної контори від 18 липня 2019 року № 826/02-14 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтв про право власності на спадкове майно - земельну ділянку, так як ними не подано правовстановлюючих документів на спадкове майно, необхідних для вчинення нотаріальних дій (а.с.16). Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Позивачі, як спадкоємиці за законом, своєчасно прийняли спадщину після смерті [PERSON] , оскільки вони фактично вступили в управління та розпорядження спадковим майном, провели поховання спадкодавця, що підтверджується довідкою Парафіївської селищної ради Ічнянського району Чернігівської області № 2-688 від 11 листопада 2019 року (а.с.41), а також на день смерті останнього були зареєстровані та проживали разом з ним за однією адресою, що підтверджується копією довідки виконавчого комітету Парафіївської селищної ради Ічнянського району Чернігівської області від 21 травня 2018 року № 2-331 (а.с.12). Крім того, [PERSON] звернулась до Прилуцької міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи № 129/2019 (а.с.15,47-52), інші спадкоємці відсутні, на даний час позивачі користуються та розпоряджаються даним майном, але юридично не можуть оформити свої спадкові права, оскільки відсутній належний правовстановлюючий документ на земельну ділянку, який би підтверджував право власності померлого на спадкове майно, а тому суд вважає, що позивачі правомірно набули право власності на дане спадкове майно, в зв`язку з чим за ними слід визнати право власності на земельну ділянку в порядку спадкування в рівних частинах.

Outcome: approved