Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

\~\~ [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених позовних вимог, зазначає, що 25.07.2017 року ним була отримана постанова Красноградського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області про відкриття виконавчого провадження від 19.07.2017 року за №22434 про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до наданого документа 13.03.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис за реєстровим номером НМА 007326, за яким стягнуто з нього на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 06.10.2011 року, укладеним між ФОП [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» в сумі 42542,99 грн., з яких: 6651,05 грн. - заборгованість за кредитом, 12156,64 грн.- заборгованість за процентами; 4481,72 грн. - комісія; 17227,72 грн. - пеня; 2085,86 грн. - штраф. Заборгованість стягнута станом за період з 06.10.2011 року по 08.02.2017 року. Позивач зазначає, що виконавчий напис є незаконним та таким, що не підлягає виконанню у звязку з тим, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Але нотаріус не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, здійснивши напис за відсутності оригіналу кредитного договору, на підставі розрахунку заборгованості Банком, яка є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків, з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Тобто нотаріус вчинила виконавчий напис з порушенням норм Закону України «Про нотаріат», а саме без належного дослідження документів, що були подані відповідачем, а саме розміру заборгованості, і з порушенням строку давності виникнення права вимоги. Відповідач надав заперечення на позов, в яких зазначив, що у звязку з порушеннями ФОП [PERSON] зобовязань за кредитним договором від 06.10.2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» скористався своїм правом на позасудовий спосіб захисту і звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Безспірність заборгованості підтверджується документами, передбаченими Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженим Кабінетом Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172. Нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Крім того наявність виконавчого напису нотаріуса не свідчить про припинення договірних відносин між сторонами і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобовязання. У звязку з тим, що договір на розрахункове-касове обслуговування між ФОП [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» від 06.10.2011 р. розірвано чи визнано недійсним в судовому порядку не було, то договір є чинним, тож виконавчий напис нотаріуса було здійснено в межах строку. Від третьої особи приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] надійшли пояснення на позов, в яких вона зазначила, що нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Безспірністю боргу є не доведеність боргу, а факт існування між кредитором і боржником правовідносин, при яких вважається (презумується) наявність боргу, а документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, не письмові докази наявності боргу, а докази наявності згаданих вище правовідносин. Та обставина, що сума заборгованості за кредитом більша ніж у повідомленні, не свідчить про наявність спору і аналогічна позиція відображена у Висновку науково-правової експертизи з питання визначення нотаріусом під час вчинення виконавчого напису безспірності заборгованості, початку перебігу строку вчинення виконавчого напису та способу і субєктного складу справи щодо його оскарження в суді, виконаного Інститутом держави і права ім. В.М. Корецького НАН України № 126/581 від 12.12.2016 р. \~\~ У судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. \~\~ Представник відповідача та третя особа в судове засідання не зявились, просили розглянути справу без їх участі із врахуванням наданих письмових заперечень. \~\~ Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. \~\~ Згідно з положеннями ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, відповідно до якого нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно гл. 16 Порядку\~\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником, нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені:\~\~відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.\~\~Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису в разі порушення умов кредитного договору, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих боржнику повідомлень. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в кредитному договорі адресу. Відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. N 1172, для одержання виконавчого напису по кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. \~\~\~\~ За приписами ст. 87 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. В матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження того, що позивач отримав від банку досудову вимогу про усунення порушення із зазначенням у ній стислого змісту порушених зобов'язань, тим самим боржник був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ПАТ КБ «Приватбанк», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред'явленої до стягнення. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Як визначено у п.п. 3.3., 3.4. глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5, якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Згідно з вимогами ст.ст. 256-258 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Аналогічна правова позиція щодо застосування положень ст. ст. 257, 261 ЦК України висловлена Верховним судом України у справах № 6-95цс14 та № 6-127цс14. Як видно з оспореного виконавчого напису стягнення суми в розмірі 42542,99 грн. складається із: залишку заборгованості за кредитом -6651,05 грн., залишку заборгованості за відсотками-12156,64 грн., комісії-4481,72 грн., пені-17227,72 грн., штрафу-2025,86 грн., здійснюється за період з 06.10.2011 р. по 08.02.2017 р. (а.с.4). \~\~\~\~ Із розрахунку заборгованості, який був наданий Банком приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису, вбачається, що пеня за порушення строків розрахунків почала нараховуватись із 01.11.2013 р. і тоді ж у Банку виникло право вимоги. Відповідність розрахунків заборгованості, з урахування строків позовної давності, нотаріусом не перевірялася. Виконавчий напис видано саме на суму, яка була вказана стягувачем. Перебіг строку, протягом якого може бути вчинено виконавчий напис, починається з наступного дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу, тобто з наступного дня після прострочення виконання зобовязання \~\~\~\~ Однак, виконавчий напис вчинено нотаріусом 13.03.2017 р., тобто поза межами строку, передбаченого ст. 88 Закону України "Про нотаріат". При цьому слід зауважити, що відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП [PERSON] припинив підприємницьку діяльність 31.10.2014 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved