Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

27 липня 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова кампанія «Омега Фі- нанс» (далі - ТОВ «ФК «Омега Фінанс») в особі свого представника - адвоката Тугая В.С. зверну- лося до суду з позовною заявою, в якій просило стягнути з [PERSON] заборгованість за дого- вором про комплексне банківське обслуговування, посилаючись на наступні обставини. 23.08.2018 р. [PERSON] звернувся до акціонерного товариства «Юнекс банк», правонас- тупником якого є ТОВ «ФК «Омега Фінанс», з заявою про відкриття карткового рахунку та видачу платіжної картки. 29.08.2018 р. йому було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] з вико- ристанням платіжної картки та встановлено кредитний ліміт у розмірі 50000 грн. з процентною ста вкою 48% річних строком до 29.08.2019 р. 31.03.2021 р. між АТ «Юнекс Банк» та ТОВ «ФК «Оме- га Фінанс» укладено договір факторингу за № 31/03-2021, відповідно до якого акціонерне товари- ство «Юнекс Банк» відступило ТОВ «ФК «Омега Фінанс» право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідач, отримавши кредит, належним чином своїх обов`язків за до- говором не виконував, використавши кредитні кошти, не здійснював погашення боргу, сплату про центів та інших обумовлених договором платежів, в результаті чого станом на 31.03.2021 р. утво- рилася заборгованість в розмірі 110333,27 грн., з яких: 50083,27 грн. - заборгованість за кредитом (враховуючи комісійні винагороди); 60250 грн. - заборгованість за відсотками. 15.04.2021 р. пози- вачем на адресу відповідача було направлено повідомлення про відступлення та надано строк для погашення заборгованості за кредитним договором № 26205071591001.UAH. Але вимоги позивача щодо повернення заборгованості не були виконані відповідачем, у зв`язку з чим банк просить стя- гнути з відповідача зазначену заборгованість. . Ухвалою суду від 18.08.2021 р. справу призначено до розгляду у спрощеному позовному прова- дженні відповідно до ст.274 ЦПК України (а.с.82). Представник позивача у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, підтримуючи позовні вимоги (а.с.84-85). Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи за міс- цем реєстрації сповіщалася належним чином - рекомендованим листом з повідомленням, до суду повернувся конверт із поміткою "відмова від отримання" (а.с.83). Відповідно до ч.9 ст.130 ЦПК Ук раїни, у разі відмови адресата одержати судову повістку, особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважа- ється повідомленою. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження, згідно ч.5 ст.279 ЦП К України, за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсу- тності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального техніч- ного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що на підставі анкети-заяви на оформлення Кредитної картки та встановле- ння Кредитного ліміту від 23.08.2018 (а.с.14-16), виписки-повідомлення № 26205071591001.UAN від 29.08.2018 (а.с.16) між АТ «Юнекс Банк» та [PERSON] було укладено Договір про комп- лексне банківське обслуговування фізичних осіб, за умовами якого АТ «Юнекс Банк» надало по- зичальнику [PERSON] кредит у розмірі 50000,00 грн. строком на 12 місяців зі сплатою про- центів за його користування за ставкою 48,00 % річних до 29.08.2019 р. 31.03.2021 р. між АТ «Юнекс Банк» та ТОВ «ФК «Омега Фінанс» було укладено Договір фак- торингу№ 31/03-2021, згідно умов якого АТ «Юнекс Банк» відступило ТОВ «ФК «Омега Фінанс» право вимоги за Кредитним договором від 14.08.2018 р. № 26200063600002.UAN, укладеного між АТ «Юнекс Банк» та [PERSON] (а.с.60-63). Відповідне повідомлення було направлено пози- чальнику [PERSON] за вказаною в договорі адресою місці його реєстрації (а.с56). Згідно наданого банком розрахунку, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним до- говором станом на 31.03.2021 р. становить 110333,27 грн., у тому числі: заборгованість за креди- том - 50083,27 грн., заборгованість за відсотками - 60250 грн. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умо вах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити про- центи. За змістом ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника проце- нтів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержа- ння процентів встановлюється договором… У разі відсутності іншої домовленості сторін процен- ти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як передбачено ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві по зику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кіль- кості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як передбачено ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, вста- новлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої від- мови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; змі- на умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Як передбачено ч.ч.1,3 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язан- ня. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Положеннями ст.ст.1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансу- вання під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який перед- бачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виник- не в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової ви- моги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не виконав зобов`язання у строк, встано- влений договором. Відсутність своєї вини за порушення зобов`язання він не довів, як це передба- чено ч.2 ст.614 ЦК України. За таких обставин, вважає суд, позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за креди- тним договором мають бути задоволені в повному обсязі. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем в сумі 2270 грн., відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України. Також судом було встановлено, що позивачем були понесені судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу у розмірі 3600 гривні, що підтверджено належними та допустимими доказами, а тому вказані витрати слід також стягнути з відповідача. Приймаючи до уваги те, що позивачем підтверджено документально витрати на професійну пра вничу допомогу, а також враховуючи положення ч.4 ст.137 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 3600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved