overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

28.03.2016 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що15 жовтня 2004 року в першому відділі реєстрації актів цивільного стану Суворівського районного управління юстиції м. Одеса зареєстрували шлюб з відповідачем, актовий запис № 796. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Вже більше семи років як їх сім'я розпалася так, як вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. Донька проживає разом з позивачкою. На теперішній час позивачка та відповідач створили інші сім'ї, тому примирення між ними неможливо. На підставі вищевикладеного, позивачка просила суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]», стягнути з відповідача на її користь судовий збір в сумі 551 гривня 20 копійок та 400 гривень за надання їй юридичної допомоги. У судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про день та час слухання справи, до суду не з'явився, надіслав заяву, посвідчену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фадєєвою Н.О., відповідно до якої з позовними вимогами згоден, не заперечував проти задоволення позову, просив розглянути справу у його відсутності (а.с. 14). Заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд вважає, що між сторонами склались правовідносини, які виникають із сімейного законодавства і пов'язані з розірванням шлюбу, тому необхідно керуватися Сімейним кодексом України. Згідно до ст. 24, ч. 3 ст. 105, ст. 112 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них... Як видно із копії свідоцтва про шлюб сторони дійсно знаходяться у шлюбі з 15 жовтня 2004 року, актовий запис № 796 (а.с. 6). Від спільного подружнього життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с. 7). Враховуючи характер сімейних відносин сторін, суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 113, 114 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін - "[PERSON]". На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає можливим задовольнити клопотання позивачки, стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір в сумі 551 гривня 20 копійок та 400 гривень за надання їй юридичної допомоги. . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

28.03.2019 року позивач звернувся до суду з даним позовом та просив розірвати шлюб з [PERSON] . Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 21.09.1975 року. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Сторони мають різні погляди на права та обов`язки подружжя. Конфлікти та суперечки стали нестерпними, що вони втратили один до одного почуття любові та поваги і вирішили проживати окремо. Вважає, що за таких обставин шлюб припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. В судове засідання позивач не з`явився. Подав заяву, в якій просив справу розглядати без його присутності. Наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з`явилась. Надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає повністю. Просить після розірвання шлюбу зберегти прізвище " [PERSON] ". Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, судом встановлено наступне. Сторони 21.09.1975 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Удрицької сільської ради Дубровицького району Рівненської області, актовий запис № 18, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї. Позивач в своїй заяві наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Сторонам за клопотанням відповідача надавався строк для примирення, однак вони не змогли примиритись. Тому суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (Далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідач, відповідно до положень ст. 113 СК України, має право після розірвання шлюбу зберегти прізвище, тому суд вважає обґрунтованим її бажання зберегти прізвище « [PERSON] ». Відтак встановлені підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

28.04.2014 року Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання зазначаючи, що відповідач проживає за адресою: [ADDRESS]. Квартира приєднана до централізованої мережі теплопостачання. Станом на 01.09.2013 року відповідач має заборгованість за теплопостачання в сумі 2743 грн. 89 коп. Просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги та витрати, повьязані зі сплатою судового збору. В судове засідання представник ІКПТМ не з"явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з"явився без поважних причин, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив слідуючі факти і відповідні їм правовідносини: Відповідно до довідки Адресно довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області відповідач по справі значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] з 08.06.1999 року.(аркуш справи 14) Позивач надававвідповідачеві послуги з теплопостачання. Відповідач надані послуги не оплачує, хоча зобов'язаний був щомісячно проводити оплату послуг, що надаються їй . Згідно довідки заборгованість станом на 01.09.2013 року становить 2743,89грн (дві тисячи сімсот сорок сорок три гривні 89 копійки). (аркуш справи 5) В зв'язку з тим, що відповідачем не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що ним належним чином виконувалися обов'язки по сплаті за послуги теплопостачання, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості є обґрунтованими. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Заборгованість підлягає стягненню з відповідача в сумі 2743,89 грн. Судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. стягується з відповідача на рахунок позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

28.04.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, який підтримав повністю, просив його задовольнити, в судове засідання не з"явився, просив справу розглянути у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з"явився, але був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, просив позов задовольнити, а справу розглянути у відсутності його представників. Судом встановлено, що 14.05.2013 року державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори Донецької області по реєстру №1464 було посвідчено заповіт, яким [PERSON] на випадок своєї смерті все належне їй майно заповідала позивачу(а.с.13). [INFO] у м. Красний Лиман Донецької області [PERSON] померла(а.с.9). Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 7,3948 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Рідкодубівської селищної ради м. Красний Лиман Донецької області, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 030534, виданого Рідкодубівською селищною радою 26.08.2004 року(а.с.10). Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є її син - позивач (а.с.8). Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Стаття 1270 ЦК України вказує, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців. Позивач своєчасно не звернувся до нотаріальної контори у звязку з тим, що в середині липня 2013 року, був змушений виїхати на заробітки в Московську область, Російська Федерація, у зв'язку з важким матеріальним становищем і неможливістю працевлаштуватися, щоб гідно утримувати сім'ю. На початку лютого місяця 2014 року повернувся додому, за місцем свого проживання, цей факт підтверджується актом вуличнного комітету( а.с. 16 ). У зв'язку з цим позивач пропустив строк для прийняття спадщини, в результаті чого постановою державного нотаріуса Краснолиманської державної нотаріальної контори від 14.03.2014 року йому було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини(а.с.14). Частина 3 статті 1272 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що в судовому засіданні добуто достатньо доказів тому, що позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин, проти чого не заперечують відповідачі. З наведених підстав суд знаходить позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

28.04.2014 року ТОВ «Краматорськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу за опалення та підігрів води, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ТОВ "Краматорськтеплоенерго" здійснювало поставку теплової енергії та гарячого водопостачання відповідачам, які є власниками квартири [ADDRESS]. Відповідачі не вносили плату за теплову енергію та гаряче водопостачання з 01.05.2010 року і станом на 01.12.2012 року у них утворилася заборгованість по оплаті в розмірі 3100,38грн. До теперішнього часу заборгованість відповідачами не погашена, тому просить її стягнути на користь позивача. Крім того просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача судові витрати в сумі 243,60грн. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав судові заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, на заявлених вимогах наполягав та просив їх задовольнити. Вивчивши всі матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані та мешкають за адресою [ADDRESS], та є власниками. Правовідносини по позову регулюються Законами України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про теплопостачання». Суд бере до уваги саме ці Правила, бо у термін за який позивач заявив позов діяли саме ці Правила. Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені законом. Відповідно до ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/ тарифів та показань засобів обліку або нормами, затвердженими в установлено порядку. Згідно ст.ст.156, 162 Житлового кодексу України, власник зобов'язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги по встановленому у законному порядку тарифам. Згідно з випискою з особового рахунку за період з 01.05.2010 року по 01.12.2012 року заборгованість відповідачів складає 3100,38грн., яка підлягає стягненню у повному обсязі. Крім того, у відповідності зі ст.88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

28.04.2014 року ТОВ «Краматорськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу за опалення та підігрів води, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ТОВ "Краматорськтеплоенерго" здійснювало поставку теплової енергії та гарячого водопостачання відповідачам, які є наймачами квартири [ADDRESS]. Відповідачі не вносили плату за теплову енергію та гаряче водопостачання з 01.02.2012 року і станом на 01.02.2014 року у них утворилася заборгованість по оплаті в розмірі 6185,41грн. До теперішнього часу заборгованість відповідачами не погашена, тому просить її стягнути на користь позивача. Крім того просить стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати в сумі 243,60грн. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав судові заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, на заявлених вимогах наполягав та просив їх задовольнити. Вивчивши всі матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані та постійно мешкають за адресою [ADDRESS], та є наймачами. Правовідносини по позову регулюються Законами України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про теплопостачання». Суд бере до уваги саме ці Правила, бо у термін за який позивач заявив позов діяли саме ці Правила. Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені законом. Відповідно до ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/ тарифів та показань засобів обліку або нормами, затвердженими в установлено порядку. Згідно ст.ст.156, 162 Житлового кодексу України, власник зобов'язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги по встановленому у законному порядку тарифам. Згідно з випискою з особового рахунку за період з 01.02.2012 року по 01.02.2014 року заборгованість відповідачів складає 6185,41грн., яка підлягає стягненню у повному обсязі. Крім того, у відповідності зі ст.88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

28.04.2015 року [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом до [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 19 липня 2003 року у Болеславчицькій сільській раді Первомайського району Миколаївської області було зареєстровано їх шлюб, актовий запис № 3. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON],[INFO], доньку- [PERSON],[INFO]. Шлюбні стосунки з відповідачем були припинені з лютого 2014 року, в зв'язку несумісністю характерів та відсутністю взаємопорозуміння.Посилаючись на викладені обставини, просила задовольнити позов. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, після розірвання шлюбу просила зазначити прізвище "[PERSON]". Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19 липня 2003 року, актовий запис № 3, що підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 19.07.2003 року, виданого Болеславчицькою сільською радою Первомайського району Миколаївської області. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON],[INFO], доньку- [PERSON],[INFO]. Сторони шлюбних стосунків не підтримують з лютого 2014 року, вважають, що їх сім'я розпалася остаточно, а шлюб носить формальний характер. На примирення не згодні. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не протирічить закону, не порушує прав та інтересів третіх осіб, тому відповідно до положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України, може бути прийнято судом. За таких обставин суд дійшов висновку, що зберегти сім'ю неможливо, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Після розірвання шлюбу, прізвище позивачці залишити - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

28.04.2015 року позивач звернувся з даним позовом до суду. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03.08.2007 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Локачинського РУЮ, актовий запис № 27. Від спільного шлюбу в них є дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з тим, що у них протилежні погляди на подружнє життя. Відтак, у них часто виникали конфлікти та непорозуміння. Відповідач систематично влаштовує сварки. Ситуація ускладнюється тим, що двоє дорослих синів відповідача, які проживають з ними та її мати, яка проживає в с. Привітне постійно погрожують йому фізичною розправою. 20.03.2015 року в ході чергового конфлікту син відповідача наніс йому тілесні ушкодження. У зв'язку з наведеним вони постійно знаходяться в стані взаємної нетерпимості. Вважає, що за таких умов збереження сім'ї є неможливим. Просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві та пояснив, що термін для примирення пройшов марно вони з відповідачем не примирились і він не бажає продовжувати сімейні стосунки. Просить розірвати шлюб. Більше терміну на примирення не надавати. Відповідач у судове засідання не з'явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду справи. Клопотань про відкладення справи від неї не надходило. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається із ст.ст. 111, 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з 03.08.2007 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.2). Від спільного шлюбу в них є дочка [PERSON] (а.с. 6). Подружнє життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги. Налагодити подружні стосунки позивач не бажає. Вжиті судом заходи для примирення подружжя позитивних наслідків не дали. Вищенаведені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам позивача, а отже заяву необхідно задовольнити. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до ЗУ "Про судовий збір", а рішення ухвалено на його користь, тому судовий збір слід стягнути з відповідача в користь держави згідно із ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

28.04.2016р. [PERSON] звернулася до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], обґрунтувавши свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 вересня 1997 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалося по причині відносно різних поглядів на шлюб та сім'ю. Дитина проживає з нею. Спору про розділ спільного майна подружжя між нею та відповідачем не має, оскільки вважає, що буде вирішений ними добровільно. Позивач просить суд: -розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 27 вересня 1997 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану м. Слов'янська Донецької області (актовий запис № 635). -після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі, в якій вона свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволені. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, визнав позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини. 27 вересня 1997 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану м. Слов'янська Донецької області (актовий запис № 635) був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], позивач та відповідач мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. (а.с.8) Шлюбні відносини між подружжям припинені, подружжя не мешкають разом, спільне господарство не ведеться, примирення неможливе. Сторони втратили повагу один до одного та сумісне життя в подальшому та збереження сім'ї є недоцільним, примирення між ними не відбулося. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. З'ясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі.

Outcome: approved