Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

[PERSON] 21.03.2014 року звернулась до суду до ПАТ БАНК «МЕРКУРІЙ» про стягнення на її користь залишків грошових вкладів (депозитів) за договорами банківських вкладів: - за договором «СПЕКОТНІ ВІДСОТКИ» № 96529 від 03.10.2013 року в розмірі 110000,00 грн., відсотки за даний вклад у розмірі 5731,44 грн., а всього 115731,44 грн.; - за договором №1/96529 від 03.10.2013 року у розмірі 5000,00 доларів США та відсотки за даним вкладом у розмірі 694,92 долара США, а в всього 5694,92 доларів США, що в еквіваленті на гривні складає 55564,19 грн. відповідно до курсу НБУ на 18.03.2014 року (100 доларів США=975,6800 грн.). В процесі розгляду справи від позивачки 17.04.2014 року до суду надійшла змінена позовна заява (а.с. 27) в якій підтримала подану нею до суду 21.03.2014 року позовну заяву в повному обсязі та просила достроково розірвати договори банківських вкладів №96529 та №1/96529 від 03.10.2013 року з тих підстав, що відповідачем було порушено умови укладених Договорів, зокрема щодо виплати відсотків та дострокового повернення вкладів на її вимогу. В підтвердження позовних вимого позивачка в позовній заяві зазначила, що 03.10.2013 року між нею та відповідачем по справі ПАТ БАНК «МЕРКУРІЙ» було укладено два договори банківського вкладу: - №96529 про розміщення коштів у національній валюті - гривні, на вкладний (депозитний рахунок) з виплатою відсотків щомісяця готівкою у касі Банку, починаючи з п'ятого числа місяця наступного за місяцем нарахування процентів; - №1/96529 про розміщення коштів у іноземній валюті - доларах США, на вкладний (депозитний рахунок) з виплатою відсотків на дату повернення Вкладу. Предметом договору №96529 є розміщення нею у відповідача коштів на вкладний (депозитний) рахунок №[NUMBER] в сумі 205000,00 грн. у формі депозиту (вкладу) на строк зберігання 370 днів з 03.10.2013 року по 07.10.2014 року з виплатою Вкладу та нарахованих відсотків на умовах та в порядку визначених Договором. Термін повернення вкладу 07.10.2014 року шляхом видачі готівкою або за заявою вкладника в безготівковій формі, за повний строк зберігання Вкладу Банк нараховує та виплачує проценти у розмірі 21,5% річних. Нараховані проценти виплачуються Вкладникові за його вимогою щомісяця готівкою в касі банку, починаючи з п'ятого числа місяця, наступного за місяцем нарахування процентів. 03.10.2013 року нею згідно укладеного Договору №96529 у відділенні №26 АТ БАНК «МЕРКУРІЙ» у м. Краснограді, на відкритий на її ім'я депозитний рахунок готівкою було внесено 205000,00 грн., що підтверджується квитанцією №196КП5043 від 03.10.2013 року. Предметом укладеного між нею та відповідачем договору №1/96529 є розміщення нею у відповідача коштів на вкладний (депозитний) рахунок №[NUMBER] у сумі 20000,00 доларів США у формі депозиту (вкладу) на строк зберігання 370 днів з 03.10.2013 року по 07.10.2014 року з виплатою Вкладу та нарахованих процентів на умовах та в порядку, визначених Договором. Термін повернення вкладу 07.10.2014 року шляхом видачі готівкою або за заявою вкладника в безготівковій формі, за повний строк зберігання Вкладу Банку нараховує та виплачує проценти у розмірі 9,5% річних. Нараховані проценти виплачуються в долах США в день повернення Вкладу. 03.10.2013 року нею згідно укладеного Договору № 1/96529 у відділенні №26 АТ БАНК «МЕРКУРІЙ» у м. Краснограді, на відкритий на її ім'я депозитних рахунок готівкою було внесено 20000 доларів США, що підтверджуються квитанцією №196КП5044 від 03.10.2013 року. 05.02.2014 року вона звернулась до відділення № 26 АТ БАНК «МЕРКУРІЙ» у м. Краснограді з заявою про повернення їй частини вкладів та відповідачем було повернуто частину вкладів, а саме 95000,00 грн. та відсотки у розмірі 3743,36 грн. та 15000,00 доларів США без відсотків. Відповідно залишок вкладів на депозитних рахунках склав 110000,00 грн. та 5000 доларів США. У березні 2014 року коли вона звернулась до відповідача з вимогою виплатити відсотки на вклад за лютий 2014 року, відповідачем в порушення вимог 2.2. Договору №96529, відмовився виплатити їй відсотки, чим порушив умови договору. Зважаючи на порушення відповідачем умов Договору, вона вирішила достроково отримати свої вклади і заявила вимогу про дострокове повернення Вкладів, але отримала не обґрунтовану та безпідставну відмову. У зв'язку з відмовою відповідача повернути вклади на її усні вимоги, вона двічі зверталась з письмовими заявами про повернення вкладів, але відповідей на її звернення до цього часу не отримала. У зв'язку з чим, вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Від позивача по справі [PERSON] 08.05.2014 року до суду надійшла письмова заява в якій просить судове засідання по справі за її позовом проводити без її участі на підставі письмових доказів які маються у справі, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав до суду пояснення (а.с. 17, 24), в яких зазначає про те, що Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 14.03.2014 року прийнято рішення №15 про запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ БАНК «МЕРКУРІЙ» та відповідно до ч.5 ст.36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначеної уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління та органів контролю АТ БАНК «МЕРКУРІЙ», а так же не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів на майно банку; звернення стягнення на майно банку; накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені) інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів). Крім цього зазначає, що 23.04.2014 року розпочинається виплата коштів вкладникам, що передбачає задоволення вимог позивача в добровільному порядку. Так, як представник відповідача в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, згідно ст. 224 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає що позов [PERSON] підлягає задоволенню враховуючи наступне. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Між сторонами існує спір щодо виплати (повернення) відповідачем по депозитним рахункам відповідно укладених договорів банківських вкладів. Для вирішення вказаного питання необхідно керуватися вимогами Конституції України, Цивільним кодексом Україїни, Законами України «Про банки та банківську діяльність», «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», «Про захист прав споживачів». Судом встановлено, що 03.10.2013 року між відповідачем по справі - ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ БАНК «МЕРКУРІЙ» в особі Виконуючого обов'язки Голови Правління Куценка Олега Володимировича, що діє на підставі Статуту Банку і [PERSON] було укладено договір банківського вкладу «Спекотні відсотки» №96529 із щомісячною виплатою процентів. Предметом договору є розміщення [PERSON] у відповідача депозиту (вкладу) в сумі 205000,00 грн. на вкладний (депозитний) рахунок №[NUMBER] на строк зберігання 370 днів з 03.10.2013 року по 07.10.2014 року з виплатою Вкладу та нарахованих процентів на умовах та в порядку, визначених Договором, термін повернення вкладу 07.10.2014 року шляхом видачі готівкою або за заявою вкладника в безготівковій формі, за повний строк зберігання Вкладу Банк нараховує та виплачує проценти у розмірі 21,5% (а.с. 8). Також, 03.10.2013 року між відповідачем по справі - ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ БАНК «МЕРКУРІЙ» в особі Виконуючого обов'язки Голови Правління Куценка Олега Володимировича, що діє на підставі Статуту Банку і [PERSON] було укладено договір банківського вкладу №1/96529 з виплатою процентів на дату повернення Вкладу. Предметом договору є розміщення [PERSON] у відповідача депозиту (вкладу) в сумі 20000,00 доларів США на вкладний (депозитний) рахунок №[NUMBER] на строк зберігання 370 днів з 03.10.2013 року з виплатою Вкладу та нарахованих процентів на умовах та в порядку, визначених Договором, термін повернення вкладу 07.10.2014 року шляхом видачі готівкою або за заявою вкладника в безготівковій формі, за повний строк зберігання Вкладу Банк нараховує та виплачує проценти у розмірі 9,5% річних (а.с. 9). 03.10.2013 року [PERSON], виконала свої зобов'язання за Договорами № 96529 та 1/96529 та внесла готівкою 205000,00 грн. на депозитний рахунок №[NUMBER] та 20000 доларів США на депозитний рахунок №[NUMBER] у відділенні № 26 АТ БАНК «МЕРКУРІЙ» по вул. Полтавській, 70 в м. Краснограді Харківської області, що підтверджується ощадними книжками, в яких відображені надходження вкладів і весь наступний рух коштів по рахункам [PERSON] та квитанціями про здійснення касових операцій від 03.10.2013 року (а.с. 10,11,12). 05.02.2014 року [PERSON] звернулась до відділення № 26 АТ БАНК «МЕРКУРІЙ» у м. Краснограді з заявою про повернення їй частини вкладів і відповідачем було повернуто частина вкладів, а саме 95000,00 грн. та відсотки у розмірі 3 743,36 грн. та 15000,00 доларів США без відсотків. Згідно представлених до суду копій ощадних книжкок [PERSON] станом на 05.02.2014 року залишок грошових коштів на рахунку №[NUMBER] становить 110000 грн. - вклад та 5731,44 грн. - відсотки нараховані за користування вкладом ( а.с. 11) та на рахунку №[NUMBER] залишок грошових коштів становить 5000 доларів США - вклад та 694,92 грн. - відсотки нараховані за користування вкладом (а.с.12) . Тобто 05.02.2014 року позивач [PERSON] звернурталась до відповідача з заявою про дострокове повернення банківських вкладі за договорами від 03.10.2013 року та повернення їй залишку грошових коштів, повторне звернення 06.02.2014 року (а.с. 28-30). Згідно ст. 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами між клієнтом та банком. Банк зобов'язаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів працівників банку і клієнтів, а також конфлікту інтересів банку. Відповідно до ч.3 ст.1 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України. У відповідності до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 1ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі та умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу або на умовах повернення вкладу після закінчення терміну, встановленого договором. У відповідності до ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Відповідно до ст.1075 ЦК України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Згідно п.3.4.3. Договору №96529 вкладник має право відповідно до умов договору вимагати вклад достроково та згідно п. 3.4.2 №1/96529 вкладник має право відповідно до умов договору вимагати суму вкладу, або його частину достроково (а.с. 8,9). Пунктом 4.1 Договорів №96529 та №1/96529 передбачено, що сторони відповідають за невиконання зобов'язань по цьому Договору відповідно до законодавства України. Відповідно до ст. 34 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних. Як встановлено, судом та не заперечується сторонами по справі постановою Правління Національного банку України №133 від 13.03.2014 р. про віднесення ПАТ "МЕРКУРІЙ" до категорії неплатоспроможних, Виконавчою дирекцією Фонду гарантованих вкладів фізичних осіб 14.03.2014 року прийнято рішення № 15 про запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та тимчасову адміністрацію в ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО БАНК «МЕРКУРІЙ». Згідно ч.5 ст.36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів); зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Предметом судового спору у цій справі є правовідносини, які ґрунтуються на договорі банківського вкладу. Згідно Рішення Конституційного Суду України №15-рп/2011 від 10.11.2011 року в аспекті конституційного звернення положення п.п. 22, 23 ст. 1, ст.. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року, з наступними змінами, у взаємозв'язку з положеннями ч.4 ст.42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Враховуючи правовий висновок Конституційного Суду України у справі № 14-рп/2011 про дію Закону України «Про захист прав споживачів» у кредитних правовідносинах, необхідно зробити висновок, що зазначений закон поширюється і на правовідносини між вкладником та банком, в тому числі і на правовідносини, що виникають як під час укладення, так і виконання договору про внесення внеску (вкладу) на депозитний рахунок. Саме така правова позиція при вирішенні питання підсудності справи викладена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.09.2012р. у справі № 6-6200св12. З огляду на вищенаведене, позовні вимоги [PERSON] є вимогами у спорі про захист прав споживача. Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на належну якість обслуговування та на звернення до суду за захистом порушених прав. Перевіривши представлені суду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що на рахунках позивача залишились невиплаченими грошові кошти: на рахунку №[NUMBER] у сумі 110000 грн. - вклад та 5731,44 грн. - відсотки нараховані за користування вкладом та на рахунку №[NUMBER] у сумі 5000 доларів США - вклад та 694,92 грн. - відсотки нараховані за користування вкладом (станом на 05.02.2014 року), при цьому відповідач не виконав умови договорів банківських вкладів та вимог діючого законодавства, а саме не повернув достроково вклади на вимогу клієнта та не виплатив проценти за користування вкладом, за таких фактичних обставин не повернення відповідачем вкладів та нарахованих процентів позивачу є порушенням умов договорів банківських вкладів № 96529 та № 1/95529 від 01.10.2013 року, а також приписів ч. 1 ст. 1058 ЦК України. Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне розірвати договори банківських вкладів № 96529 та № 1/96529 від 03.10.2013 року та стягнути з відповідача на користь позивача залишки вкладів з нарахованими відсотками, оскільки позивачем по справі порушені умови договорів банківських вкладів. Доказів щодо повернення грошових коштів позивачу суду під час розгляду справи не надано, а тому суд вважає дані вимоги обґрунтованими та доведеними. Відносно заперечень відповідача зокрема про те, що відповідно до ч.5 ст.36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у разі запровадження тимчасової адміністрації не здійснюються задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, то суд зазначає, що [PERSON] з вимогою про повернення банківських вкладів зверталась до відповідача 05.02.2014 року та 06.05.2014 року, тобто до прийняття 14.03.2014 року рішення про запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО БАНК «МЕРКУРІЙ». Згідно ст. 16 ЦК укрїани кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересів. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Стосовно сплати судових витрат слід зазначити, що відповідно до ч.2, 3 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно п. 7 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються державні органи, підприємства, установи, організації, громадські організації та громадяни, які звернулися у випадках, передбачених законодавством, із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб, а також споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав. На підставі викладеного з відповідача по справі ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА БАНК «МЕРКУРІЙ» необхідно стягнути на користь держави судовий збір відповідно до ціни позову 171295,63 грн. у розмірі 1712,96 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved