Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

[PERSON] 19.11.2014року звернувся в суд з позовом до [PERSON], треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог - [PERSON], [PERSON], про усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування ним. Позов мотивує тим, що 27 травня 1999 року виконкомом Луцької міської ради йому, та [PERSON], [PERSON], [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на житло, а саме - квартиру [ADDRESS], що у м. Луцьку . Станом на даний час, у вказаній квартирі зареєстровано четверо осіб, серед них: він, відповідач [PERSON] та неповнолітня - [PERSON]. Факт реєстрації вказаних осіб за місцем проживання підтверджується будинковою книгою. Проте, у вказаному приміщенні [PERSON] та [PERSON] не проживають з 30 грудня 2013 року та по даний час. Факт того, що зазначені особи не проживають за зареєстрованим місцем підтверджується висновками перевірки паспортного режиму від 16.07.2014 року та від 08.11.2014 року . Будь-які спроби мирного врегулювання конфлікту не призвели до бажаного результату. Відповідачі відмовляються самостійно знятись з місця реєстрації за адресою: квартира [ADDRESS], що у м. Луцьку. Таким чином, [PERSON] та [PERSON], змінивши місце проживання, не знялися з реєстраційного обліку з місця попереднього проживання, і не зареєструвалися за новим місцем проживання. Виходячи з вимог закону, вважає за необхідне визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. Посилаючись на вищенаведене, позивач просив суд визнати [PERSON] та неповнолітню [PERSON] такими, що втратили право на користування квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтримав позов з наведених у ньому мотивів. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через оголошення в пресі (газета «Волинь -нова», №145 від 25 грудня 2014 року). Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, оцінивши покази допитаних в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 27.05.1999 року № 363-о, виданим відділом реєстру житлового фонду виконавчого комітету Луцької міської ради (а.с. 4). Дана квартира набута позивачем в результаті приватизації державного житлового фонду відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду". З будинкової книги вбачається, що у спірній квартирі зареєстровані позивач [PERSON], [INFO], його син [PERSON], [INFO], та відповідач [PERSON], [INFO], разом з неповнолітньою [PERSON], 1999року народження. Згідно висновків перевірки паспортного режиму від 16.07.2014 року та від 08.11.2014 року вбачається, що останні не проживають у квартирі [ADDRESS] понад один рік. Даний факт також підтверджується показами допитаних в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України , член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] разом з неповнолітньою [PERSON] в добровільному порядку відмовились знятись з місця реєстрації за вищевказаною адресою. Згідно ч. 1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Судом встановлено, що [PERSON] разом з неповнолітньою [PERSON] змінили місце проживання, проте не знялися з реєстраційного обліку з місця попереднього проживання, з спірної квартири. Статтею 391 Цивільного Кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином , аналізуючи наведені по справі докази в їх сукупності та приймаючи до уваги, що позивач не взмозі належним чином користуватись належною йому на праві спільної сумісної власності квартирою [ADDRESS], слід визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування нею.

Outcome: approved