Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що 18.11.2007 року виконавчим Комітетом Шершнівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області зареєстровано шлюб між ним та [PERSON], після реєстрації шлюбу [PERSON], про що зроблено актовий запис № 3 від 18.11.2007 року. Від даного шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO]. Наразі він бажає розірвати шлюб, вважає, його збереження є неможливим, проти чого відповідач не заперечує, однак до органів РАГСУ з'явитись ухиляється, тому вимушений звернутись до суду з даним позовом. Подальше їхнє спільне життя в шлюбі є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їхніх дітей. Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України підтверджує, що ним не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом, з тих самих підстав. Просить розірвати шлюб. Судові витрати залишити за ним. В судове засідання сторони не з'явилися, про слухання справи повідомлені своєчасно, в установленому законом порядку. Надали до суду заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність. Позивач [PERSON] просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 18 листопада 2007 року сторони уклали шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Мають дітей: дочку - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про їх народження (а.с. 9,10). Відповідно\~до\~ст.112 ч. 2 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~інтересам\~\~ їхніх\~\~ дітей,\~\~ що мають істотне значення. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач [PERSON] учасник бойових дій, що стверджується копією посвідчення серія МВ № 007629 від 23.04.2015 року (а.с. 11), а тому відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільнений, а відтак його необхідно стягнути з відповідачки в прибуток держави.

Outcome: approved