Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

31 травня 2017 року до Великомихайлівського районного суду Одеської області звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що 26.07.2007 року вона з [PERSON] уклала шлюб, зареєстрований виконкомом Великоплосківської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис №04. Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. На даний час спільне проживання виявилось неможливим і вони фактично з 2014 року припинили шлюбні відносини, поновлювати шлюбні стосунки не збирається, на примирення не згодна, майновий спір не врегульовано, після розірвання шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище "Завязкіна". Тому, просить суд шлюб між нею, [PERSON] (дошлюбне прізвище Сивак) [PERSON] та [PERSON], зареєстрований виконкомом Великоплосківської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис №04, розірвати. Позивачка в судове засідання не зявилась, але надала через канцелярію суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить неповнолітнього сина залишити проживати разом з нею, спір по розподілу майна немає, а також просить суд після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « Завязкіна». Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає у повному обсязі, на розірвання шлюбу з [PERSON] згоден, не заперечує, щоб неповнолітній син [PERSON] проживав разом з матірю. Просить розглянути справу за його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 26 липня 2007 року виконкомом Великоплосківської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис № 04. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На підставі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили подружні відносини і однією сім'єю не проживають з весни 2014 року, відновлювати подружні відносини не мають наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не мають потреби, оскільки вважають, що їхня сім'я розпалася остаточно. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін, адже сторони категорично налаштовані на розірванні шлюбу, на примирення не згодні, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу. Таким чином, з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст.111 Сімейного кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу відповідачка бажає надалі іменуватися прізвищем «Завязкіна», що підтверджується її письмовою заявою. На підставі ч. 1 ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Враховуючи, що сторони дійшли згоди стосовно місця проживання дитини, суд вважає можливим залишити проживати неповнолітнього [PERSON] з матір'ю. Частина 3 ст.115 Сімейного кодексу України регламентує, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В порядку ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір у розмірі 640,00 грн. на користь позивача [PERSON] На підставі ст.ст. 10, 11, 197 ч. 2, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

Outcome: approved