Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

18.07.2018 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (на далі ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Свій позов позивач обґрунтував тим, що 26.06.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») та відповідачем [PERSON] було укладено договір кредиту 640/4-305. Відповідно до умов договору, Банк надав у тимчасове користування [PERSON] на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 5 000,00 доларів США. У порушення умов договору, [PERSON], свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого, станом на 21.05.2018 року має заборгованість за кредитом - 3 745,77 доларів США, за відсотками 2 725,55 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON], що випливає з основного договору, 24.06.2008 року Банк та відповідач [PERSON] уклали договір поруки № 640/4-305П. Відповідно до умов Договору поруки, поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник. Посилаючись на вищенаведене, просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 6 471, 32 доларів США та судові витрати. Ухвалою Заводського районного суду від 13.08.2018 року відкрито провадження по даній справі. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. До судового засідання відповідачі не з'явилися, про день розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 26.06.2008 року між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») та [PERSON] було укладено договір кредиту №640/4-305. Відповідно до договору відповідачу [PERSON] було надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 5 000,00 доларів США, зі сплатою процентів в розмірі 21,00% річних та комісій, в розмірі та в порядку визначеними Тарифами на послуги по наданню кредитів, які містяться в Додатку 1 до цього Договору, детальний розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту міститься в Додатку 2 до цього Договору який є невід'ємною складовою частиною цього Договору, надалі - «Тарифи», та порядком повернення Кредиту рівними частинами до 25 числа кожного місяця , в сумі 278,00 доларів США, починаючи з місяця наступного за місяцем, в якому було надано кредит, та в останній місяць кредитування - 274,00 долара США, з кінцевим терміном погашення заборгованості за Кредитом не пізніше 25.12.2009 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ч. 1 ст. 610 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Судом встановлено, що Банк свої зобов'язання за договором кредиту виконав, надавши відповідачу [PERSON] кредитні кошти в розмірі 5 000,00 доларів США, проте остання свої зобов'язання за договором кредиту не виконала у зв'язку з чим утворилась заборгованість. Так, станом на 21.05.2018 року, заборгованість відповідача [PERSON] за договором кредиту №640/4-305 від 26.06.2008 року становить 6 471,32 доларів США, з який: - заборгованості за кредитом - 3 745,77 доларів США; - заборгованості за відсотками - 2 725,55 доларів США. Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань позичальника, яким є [PERSON], що випливають з основного договору, 24.06.2008 року між Банком та відповідачем [PERSON] укладено Договір поруки № 640/4-305П. Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ст. 543 ЦК України Позичальник і Поручитель несуть солідарну відповідальність за невиконання зобов'язань за Договором, а тому Банк має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників (позичальник/поручителя) разом, так і будь-якого з них окремо. Відповідно до умов Договору поруки, поручитель відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що і боржник. Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору, відповідачам була направлена вимога про усунення порушень від 15.06.2018 року, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. Відповідно до ст. 99 Конституції України, грошовою одиницею України є гривня. Законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 192 ЦК України). Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях (ч. 1 ст. 533 ЦК України). Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч. 2 ст. 533 ЦК України). Згідно ч. 3 ст. 533 ЦК України, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. У разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Разом із тим як за пред'явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати (п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»). Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. У силу положень статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини,- стягнути грошову суму в іноземній валюті. Якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (Правова позиція Верховного суду України у справі за № 6-145цс14). Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає, що позовна заява ПАТ «УкрСоцбанк» підлягає задоволенню та стягненню з відповідача заборгованості за кредитом та відсотків в сумі 6 471,32 доларів США з яких: - заборгованості за кредитом - 3 745,77 доларів США; - заборгованості за відсотками - 2 725,55 доларів США. Також, відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені останнім судові витрати в розмірі 1600,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved