Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрований 22 січня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 48. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що він знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 22.01.2011 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини з відповідачем припинині більше п`яти років тому. З того часу сторони проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Разом з тим, позивач зазначає, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам та інтересам відповідача. Ухвалою від 24 березня 2020 року прийнято до розгляду зазначену позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою суду від 22 квітня 2020 року сторонам у справі було надано строк для примирення протягом одного місця та розгляд справи був зупинений до закінчення цього строку. Відповідно до ухвали суду від 01 червня 2020 року, провадження у справі було поновлено. У підготовче судове засідання позивач та його представник не з`явились, повідомлялись про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином. В матеріалах справи містяться заяви, в яких останні просять суд проводити розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, однак надала через канцелярію суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить справу розглядати без її участі, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ". Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрований 22 січня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 48 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 22 січня 2011 року). Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 17 червня 2011 року). Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 1 ст.110 Сімейного кодексу України встановлено, що право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу має один із подружжя. При цьому, статтею 111 Сімейного кодексу України визначено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Сторонам, відповідно до ухвали суду від 22.04.2020 року було надано строк для примирення терміном один місяць. Суд вважає цей строк достатнім для того, щоб сторони могли вчинити дії щодо примирення. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони припинили сімейні відносини, а також враховуючи, що судом надавався сторонам строк для примирення та примирення не відбулось, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя є неможливе та суперечить їх інтересам. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що у зв`язку з реєстрацією шлюбу відповідач змінила своє прізвище та після розірвання шлюбу виявила бажання надалі іменуватись ним, відтак вимога [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved