Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

29.09.2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 4,0824 га, яка розташована на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Бесарабія», частка (пай) № [NUMBER] , передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та на право на майновий пай в розмірі 3278, 27 гривень із майна КСП «Бесарабія» с. Лощинівка Ізмаїльського району Одеської області, мотивуючи тим, що вищевказане майно належало [PERSON] [INFO] [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина на вищезазначене спадкове майно. 04.11.2003 року [PERSON] залишила заповіт. Позивач прийняла спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Представник відповідача Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, заяв про відкладення справи або слухання справи за його відсутністю не направляв, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~- кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1\~ст. 5 ЦПК України\~- здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~- кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належала: - земельна ділянка площею 4,0824 га, яка розташована на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Бесарабія», частка (пай) № [NUMBER] , передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 653285, виданого 09.08.2007 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.07.521.00023, кадастровий номер земельної ділянки 5122083400:01:001:0130; - право на майновий пай в розмірі 3278, 27 гривень із майна КСП «Бесарабія» с. Лощинівка Ізмаїльського району Одеської області на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ОД ХVI № 10100415, виданого 02.10.2002 року Лощинівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.03.2009 року, виданого Лощинівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 4,0824 га, яка розташована на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Бесарабія», частка (пай) № [NUMBER] , передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та право на майновий пай в розмірі 3278, 27 гривень із майна КСП «Бесарабія» с. Лощинівка Ізмаїльського району Одеської області. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту від 24.11.2003 року, посвідченого секретарем Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Мінчевою В.І., зареєстрованого в реєстрі за № 352, [PERSON] заповіла земельну ділянку та право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (свідоцтво серії ОД ХVI № 10100415, видане 02.10.2002 року Лощинівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області) [PERSON] . Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 62454969 від 13.11.2020 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповіт [PERSON] від 20.03.2009 року, зареєстрований за № 352, не змінювався та не скасовувався. Осіб, які мають право на обов`язкову частку після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. У встановлений законом строк [PERSON] звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, тобто вважається такою, що прийняла спадщину. Письмовою відповіддю державного нотаріусу Ізмаїльської державної нотаріальної контори Богдан О.М. від 29.11.2011 року за № 2674/02-14 позивачу було повідомлено, що не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, після померлої [INFO] [PERSON] . Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.\~\~ На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved