Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить ухвалити судове рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком, що знаходиться по [ADDRESS] в с.Хмелева Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивував тим, що він згідно рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 16 січня 2009 року є власником приватного житлового будинку та господарських будівель по [ADDRESS]. Дане рішення зареєстровано в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації 19.02.2009 року в книзі реєстрації під № 82, що підтверджуються випискою про реєстрацію права власності на нерухоме майно. В даному господарстві вони проживали тільки обоє з дружиною [PERSON], поскільки дітей у них не було. У вересні 1987 року вони з дружиною усиновили, [PERSON], [INFO], який на той час навчався в Гвіздецькій допоміж¬ній школі інтернату Коломийського/на той час Городенківського/району, де [PERSON] в 1989 році закінчив 9 класів. Після усиновлення йому було змінено прізвище на [PERSON] та по батькові [PERSON], залишено ім'я [PERSON], а також число місяць і рік народження. З часу проживання у них, тобто з часу усиновлення [PERSON] проявляв неповагу до названих батьків, не дивлячись що вони все віддавали йому, купляли та одягали його, намагались розшукати його маму/батьків, однак він цього не бажав. У вересні 2004 року відповідач приїхав до батьків, сказав їм, що бере свої документи і їде у Чехію на роботу, декілька разів подзвонив. Відповідач не проживає у житловому будинку позивача більше 11 років. [PERSON] являється власником житла, на придбання якого потратив все своє життя, здоров'я та зусилля, в той же час відповідач жодної матеріальної та фізичної участі у збереженні та покращенні цього майна не несе, а навпаки позивач за нього несе матеріальні убитки та моральну шкоду. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов з наведених в ньому підстав та просили його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час і місце судового розгляду був належним чином повідомленим, що підтверджується матеріалами справи, а саме оголошенням у газеті "Галичина" № 116 (5069) від 08.08.2015 року про виклик відповідача в судове засідання. Заслухавши пояснення позивача, його представника, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться в с. Хмелева, [ADDRESS] Городенківського району Івано-Франківської області, що стверджено копією рішення Городенківського районного суду від 16.01.2009 року по справі № 2-155/2009 р. та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 19.02.2009 р. Копією свідоцтва про усиновлення серії [NUMBER] стверджено, що 09.09.1987 року [PERSON], [INFO] усиновлений [PERSON] та [PERSON], з присвоєнням йому прізвища, імені, по батькові - [PERSON]. Довідка № 323, видана 21.05.2015 року виконавчим комітетом Чернелицької селищної ради підтверджує, що склад сім'ї позивача слідуючий: [PERSON], [INFO], голова господарства, дружина: [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] З довідки № 321, виданої 15.05.2015 року виконавчим комітетом Чернелицької селищної ради слідує, що гр. [PERSON], [INFO] року народження, дійсно зареєстрований в селі Хмелева у господарстві [PERSON] з 1987 року. Однак з 2004 року в даному господарстві не проживає і місце його перебування невідоме. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно з ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Ст. 310 згаданого кодексу визначено, що фізична особа має право на місце проживання. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України). Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що відповідач тривалий час, з 2004 р., не проживає в будинку по [ADDRESS] в с.Хмелева Городенківського району Івано-Франківської області, хоча зареєстрований в ньому. Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] суду дали показання, зазначивши, що [PERSON] в будинку по [ADDRESS] в с.Хмелева не проживає з 2004 року. Останній раз бачили відповідача в травні-червні 2005 року. Ст. 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази в їх сукупності, перевіривши відповідність позову [PERSON] діючому законодавству України, суд дійшов висновку про задоволення вимог, оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що позивач, як власник будинку, є позбавлений можливості у повній мірі використовувати своє право власності у зв'язку з тим, що за адресою зазначеного нерухомого майна зареєстровано відповідача [PERSON], який з 2004 року не проживає за вказаною адресою. Причини відсутності відповідача не є поважними, домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності між власником та відповідачем не було. Таким чином, суд вважає за доцільне ухвалити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком, що знаходиться по [ADDRESS] в с.Хмелева Городенківського району Івано-Франківської області. На підставі ст. ст. 15, 29, 310, 316, ч. 1 ст. 319, ст. 391, ч.2 ст. 405 ЦК України, ст. ст. 72, 150 Житлового кодексу України,

Outcome: approved