overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду, в якому вказував, що він 16 квітня 2011 року одружився з відповідачем. Від шлюбу спільних дітей вони не мають. Фактично шлюбні відносини між ними припинилися в лютому 2012 року, оскільки між ними виникла взаємна неприязнь, яка згодом переросла у психологічну несумісність. Також у них різні погляди на життя та ведення особистого господарства. Примирення між ними неможливе. В позові [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем. Сторони в судове засідання не з`явилися, в адресованих суду заявах просять справу розглядати у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Сторони одружені з 16 квітня 2011 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб, виданим 07 лютого 2019 року Покровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Від спільного життя сторони спільних дітей не мають. З матеріалів справи встановлено, що у позивача з відповідачем спільне життя не склалося, сторони спільно не проживають з лютого 2012 року. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що жодна із сторін не просить застосувати заходи для їх примирення, а також строк, протягом якого сторони не проживають однією сім`єю, суд вважає не доцільним застосовувати такі заходи. На підставі вищевказаного суд вважає встановленим, що причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, являються обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження сім`ї стали неможливими. Таким чином, маються підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду, в якому вказував, що він 20 жовтня 2007 року одружився з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем тому, що одруження виявилось невдалим, сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими з вини відповідачки. Вони перестали розуміти один одного, в них різні погляди на спільне життя та побут, що викликає постійні сварки. Він не має сил ні морально ні фізично самостійно забезпечувати добробут сім`ї. Відповідачка не вживає ніяких заходів щодо налагодження ситуації. Ніякі його уговори, пропозиції та благання ситуації не змінюють. Вони проживають окремо, навіть в різних областях. Встановлення строку для примирення не має сенсу. В даній ситуації примирення з відповідачем не можливе. Сторони в судове засідання не з`явилися, в адресованих суду заявах просили справу розглянути у їх відсутність, відповідач позов визнала. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Сторони одружені з 20 жовтня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 20 жовтня 2007 року Виконавчим комітетом Самійлівської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області. Від спільного життя сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи встановлено, що у позивача з відповідачем спільне життя не склалося, сторони спільно не проживають. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що жодна із сторін не просить застосувати заходи для їх примирення, суд вважає не доцільним застосовувати такі заходи. На підставі вищевказаного суд вважає встановленим, що причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, являються обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження сім`ї стали неможливими. Таким чином, маються підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду, в якому вказував, що він 21 вересня 2013 року одружився з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем тому, що одруження виявилось невдалим, шлюбні відносини між ними припинились в червні 2019 року, з цього часу вони проживають окремо. Встановлення строку для примирення не має сенсу. В даній ситуації примирення з відповідачем не можливе. Сторони в судове засідання не з`явилися, в адресованих суду заявах просили справу розглянути у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Сторони одружені з 21 вересня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 21 вересня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новомиколаївського районного управління юстиції у Запорізькій області. Від спільного життя сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи встановлено, що у позивача з відповідачем спільне життя не склалося, сторони спільно не проживають з червня 2019 року. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що жодна із сторін не просить застосувати заходи для їх примирення, а також строк, протягом якого сторони однією сім`єю не проживають, суд вважає не доцільним застосовувати такі заходи. На підставі вищевказаного суд вважає встановленим, що причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, являються обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження сім`ї стали неможливими. Таким чином, маються підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду, в якому вказував, що він 24 квітня 2015 року одружився з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем тому, що одруження з нею виявилось невдалим. На його думку сумісне життя і збереження сім'ї стали неможливими з вини відповідачки. Вони перестали розуміти один одного, в них різні погляди на життя та побут, що викликає постійні сварки. Він не має сил ні морально, ні фізично, самостійно забезпечувати добробут їхньої сім'ї. Відповідачка не вживає ніяких заходів щодо налагодження ситуації. Ніякі його уговори, пропозиції та благання ситуації не змінюють. Він не має бажання та наміру на примирення з відповідачкою і не бажає проживати з нею однією сім'єю. Фактично шлюбні відносини між ними припинені. Встановлення строку для примирення не має сенсу. В даній ситуації примирення з відповідачкою не можливе. В позові [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем. Сторони в судове засідання не з'явилися, в адресованих суду заявах просять справу розглядати у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. У відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] зазначила, що вона не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем, просить не надавати їм строк для примирення. Вивчивши матеріали справи, суд доходить до наступних висновків. Сторони одружені з 24 квітня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 24 квітня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новомиколаївського районного управління юстиції у Запорізькій області. Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З матеріалів справи встановлено, що у позивача з відповідачем спільне життя не склалося, сторони спільно не проживають. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що жодна із сторін не просить застосувати заходи для їх примирення, суд вважає не доцільним застосовувати такі заходи. На підставі вищевказаного суд вважає встановленим, що причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, являються обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими. Таким чином, маються підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду, в якому вказував, що він 26 травня 2009 року одружився з відповідачем. Позивач просив суд розірвати шлюб з відповідачем тому, що фактично шлюбні відносини між ними припинилися два роки тому, відповідачка проживає в іншому населеному пункті, спільне господарство вони не ведуть, примирення між ними не можливе. Намірів зберегти сім`ю він не має, у сторін своє життя. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в адресованій суду заяві просив справу розглянути у його відсутність, позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, відзив на позов суду не надала, у зв`язку з чим суд розглянув справу у її відсутність заочно, на підставі наявних в справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Сторони одружені з 26 травня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 26 травня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області. Від спільного життя сторони неповнолітніх дітей не мають. З матеріалів справи встановлено, що у позивача з відповідачем спільне життя не склалося, сторони однією сім`єю не проживають протягом двох років. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що сторони однією сім`єю не проживають, суд вважає встановленим, що причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, являються обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження сім`ї стали неможливими. Таким чином, маються підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду, в якому вказує, що він 01 березня 2014 року одружився з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем тому, що одруження виявилось невдалим, фактично шлюбні відносини припинені з серпня 2015 року, через відсутність взаєморозуміння. Позивач вважає, що примирення між ними не можливе. В позові [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем. Сторони в судове засідання не з'явилися, в адресованих суду заявах просять справу розглядати у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Вивчивши матеріали справи, суд доходить до наступних висновків. Сторони одружені з 01 березня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 01 березня 2014 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З матеріалів справи встановлено, що у позивача з відповідачем спільне життя не склалося, сторони з серпня 2015 року спільно не проживають. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що жодна із сторін не просить застосувати заходи для їх примирення, а також враховуючи строк, протягом якого сторони не проживають однією сім'єю, суд вважає не доцільним застосовувати такі заходи. На підставі вищевказаного суд вважає встановленим, що причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, являються обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими. Таким чином, маються підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду, в якому вказує, що він 03 грудня 1983 року одружився з відповідачем. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем тому, що одруження виявилось невдалим, фактично шлюбні відносини припинені 11 років потому, кожен з них має свої сім'ї і живуть своїм окремим життям, він тривалий час проживає однією сім'єю з іншою жінкою, вони ведуть спільне господарство і мають намір узаконити їх відносини. В позові [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем. Сторони в судове засідання не з'явилися, в адресованих суду заявах просять справу розглядати у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Вивчивши матеріали справи, суд доходить до наступних висновків. Сторони одружені з 03 грудня 1983 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб, виданим 06 вересня 2018 року Новомиколаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Від спільного життя сторони мають неповнолітніх дітей не мають. З матеріалів справи встановлено, що у позивача з відповідачем спільне життя не склалося, сторони протягом 11 років спільно не проживають. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що жодна із сторін не просить застосувати заходи для їх примирення, а також враховуючи строк, протягом якого сторони не проживають однією сім'єю, суд вважає не доцільним застосовувати такі заходи. На підставі вищевказаного суд вважає встановленим, що причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, являються обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими. Таким чином, маються підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду, в якому вказує, що він 04 березня 1987 року одружився з відповідачкою. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачкою тому, що їх спільне життя не склалося, з 2008 року він з дружиною разом не проживають, взагалі не спілкуються, конкретне місце знаходження відповідача протягом останніх десяти років йому не відоме, шлюбні відносини між ними припинено. Примирення між ним та відповідачем неможливе. Позивач в судове засідання не з'явився, в адресованій суду заяві просить справу розглядати у його відсутність, позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, у зв'язку з чим суд розглядає справу у її відсутність заочно, на підставі наявних в справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд доходить до наступних висновків. Сторони одружені з 04 березня 1987 року. З матеріалів справи встановлено, що у позивача з відповідачем спільне життя не склалося. Сторони однією сім'єю не проживають з 2008 року. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи строк, протягом якого сторони однією сім'єю не проживають, відсутність спільних неповнолітніх дітей, те, що жодна із сторін не просить застосувати заходи для їх примирення, суд вважає не доцільним застосовувати такі заходи. На підставі вищевказаного суд вважає встановленим, що причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, являються обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими. Таким чином, маються підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду, в якому вказує, що він 11 червня 1993 року одружився з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем тому, що їх одруження виявилось невдалим, однією сім'єю сторони не проживають з 2014 року через втрату почуття взаємної любові, несумісності поглядів на спільне життя та сімейні відносини. Позивач не має наміру на примирення з відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явився, в адресованій суду заяві просить справу розглядати у його відсутність, позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, у зв'язку з чим суд розглядає справу у її відсутність заочно, на підставі наявних в справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд доходить до наступних висновків. Сторони одружені з 11 червня 1993 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 11 червня 1993 року відділом запису актів громадянського стану виконавчого комітету Запорізької міської Ради народних депутатів Запорізької області. Від спільного життя сторони неповнолітніх дітей не мають. З матеріалів справи встановлено, що у позивача з відповідачем спільне життя не склалося, сторони однією сім'єю не проживають з 2014 року. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи строк, протягом якого сторони однією сім'єю не проживають, те, що жодна із сторін не просить застосувати заходи для їх примирення, суд вважає не доцільним застосовувати такі заходи. На підставі вищевказаного суд вважає встановленим, що причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, являються обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими. Таким чином, маються підстави для задоволення позову.

Outcome: approved