Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

[PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позов мотивований тим, що 25.06.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис №1392. Від шлюбу подружжя має малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Після народження дитини у сторін розпочалися постійні конфлікти та суперечки, через що спільне життя стало неможливим та нестерпним. На даний момент ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Кожен має різні погляди на сімейне життя і ведення спільного господарства. Фактично шлюбні стосунки були припинені більше року тому. З цього часу сторони почали жити окремо. Збереження шлюбу та подальше спільне проживання з відповідачем не можливо, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом про розірвання шлюбу. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин відповідач матеріально позивачу та дитині взагалі не допомагає, участі у її вихованні та розвитку не бере. Позивач не має можливості самостійно утримувати дочку. Відповідач зобов'язаний брати участь у матеріальному забезпеченні дитини. Він має задовільний стан здоров'я, інших дітей та утриманців немає. Наведені обставини змусили позивача звернутись до суду із заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 25.06.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис №1392. Від шлюбу подружжя має малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Після народження дитини у сторін розпочалися постійні конфлікти та суперечки, через що спільне життя стало неможливим та нестерпним. На даний момент ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Кожен має різні погляди на сімейне життя і ведення спільного господарства. Фактично шлюбні відносини припинені більше року тому. З цього часу сторони почали жити окремо. Збереження шлюбу та подальше спільне проживання з відповідачем не можливо, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом про розірвання шлюбу. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин відповідач матеріально позивачу та дитині не допомагає, участі у її вихованні та розвитку не бере. Позивач не має можливості самостійно утримувати дочку. Відповідач зобов'язаний брати участь у матеріальному забезпеченні дитини. Він має задовільний стан здоров'я, інших дітей та утриманців немає. Положеннями ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Законодавче визначення рівного обов'язку відносно кожного з батьків передбачає і добросовісне його виконання. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судом при вирішенні цього позову враховано стан здоров'я відповідача, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків, повнолітніх дітей, інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. На переконання суду, позов підлягає задоволенню, оскільки шлюб між сторонами триває лише формально, подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї не можливе. Позовні вимоги про стягнення аліментів суд вважає доведеними і ухвалює рішення про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дочкою [PERSON] повноліття. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved