Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в обґрунтування позову зазначив, що він з відповідачем з 11.08.2001 року перебував в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO] життя з відповідачем не склалося і рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 20.09.2011 року, шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач змінила прізвище на дошлюбне «Павлюкова». Їх сумісна дитина проживає разом з ним, позивачем по справі та знаходиться на його утриманні. Оскільки, вирішити питання про подальше утримання сумісної дитини на добровільних засадах вони не можуть, позивач вирішив звернутися до суду з вказаними позовом, оскільки відповідач є працездатною особою і в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання сумісної дитини. Позивач в судове засідання не зявився, але надав письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги повністю підтримує та просить розглянути справу в його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявилася, але вона належним чином повідомлялася про час та місце судового засідання , ні яких заяв про причини не явки суду не надала. В судове засідання сторони не зявилися , до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Згідно вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, а в разі ухилення від цього обовязку, кошти на утримання дітей, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, стягуються з них в судовому порядку. Матеріалами справи встановлено, що свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO] за серією І-ВЛ № 500735, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вовчанського районного управління юстиції у Харківській області, підтверджується, що його батьком є [PERSON], а матірю [PERSON] (а.с. 7). З рішення Вовчанського районного суду від 26 вересня 2011 року, суд вбачає, що між сторонами по справі, шлюб було розірвано, відповідачу змінено прізвище на дошлюбне «Павлюкова». Довідкою про склад сімї від 10.11.2017 року № 169, виданою виконавчим комітетом Вовчанської міської ради, Харківської області, підтверджується, що разом з позивачем за адресою: пров. І. Піддубний, 20, м. Вовчанськ, Харківської області проживає його дитина, [PERSON], [INFO]. (а.с.9) Статтею 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розяснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь аліментів на утримання дитини, в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до його повноліття, починаючи з дня подачі позову 28.11.2017 року - підлягають задоволенню. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 640.00 грн. в дохід Державної судової адміністрації України, оскільки позивач за законом звільняється від їх сплати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved