Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

24 травня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб з [PERSON], зареєстрований 28 вересня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №72. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї, як зазначає позивачка, стало те, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, шлюб та сімю. На протязі останнього часу сімейні стосунки поступово погіршувалося, що, в кінцевому результаті, призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Посилаючись на те, що подружжя припинило сумісне проживання, спільного господарства не веде, шлюб з [PERSON] носить лише формальний характер, його збереження суперечитиме інтересам сторін та інтересам їхньої дитини, розірвання шлюбу при наявності неповнолітньої дитини у позасудовому порядку не передбачене сімейним законодавством, [PERSON] вважає, що є підстави для його розірвання судом. Представник позивачки адвокат [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав заяву з проханням справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав. У разі неявки відповідача просив винести у справі заочне рішення (а.с.28). Відповідач в судові засідання неодноразово не з'явився. Судові повістки, відповідно до вимог абз.3 ч.5 ст.74 ЦПК України, надсилалися відповідачу за адресою його місця проживання, зареєстрованому у встановленому законом порядку. Надіслані на адресу відповідача неодноразові виклики у судові засідання (а.с.24,30,31) повернулися на адресу суду з відмітками: «за закінченням терміну зберігання», хоча перше повідомлення (а.с.17), відповідач отримав завчасно за розписався за нього. Відповідач причини своїх неявок суду не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутність або заперечення проти позову суду не надав. Крім того, ним не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростовування доводів позивачки. Оскільки немає відомостей про причину неявки відповідача, на підставі ч.4 ст.169 та ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність та ухвалити по справі заочне рішення згідно наявних доказів, на що позивачка та її представник згодні (а.с.18,28). Згідно з частиною 2 статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 197 ЦПК України, не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з долученого до матеріалів справи свідоцтва про шлюб, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 вересня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №72, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - "Гіржева" (а.с.3). Із копії свідоцтва про народження серії 1-АМ №187226 від 17.02.2011 року вбачається, що сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюб між сторонами носить формальний характер, вони фактично припинили подружні стосунки, відносини не підтримують, втратили почуття поваги та кохання один до одного, примирення не бажають. За таких обставин, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у звязку з чим, на думку суду, сім'я розпалась остаточно й шлюб між ними варто розірвати. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд також вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що згідно абз.2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved