Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до Андріївської сільської ради Хорольського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,мотивуючи його тим, що вони [PERSON] , [INFO] є дружиною [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] від 4 березня 2006 року, [PERSON] , [INFO] навродження є рідною дочкою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження Серія [NUMBER] від 10 грудня 2001 року. [INFO] спадкодавець [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть Серія [NUMBER] від 10 січня 2018 року. Із довідки виданої виконкомом Івановоселищенської сільської ради Глобинського району Полтавської області від 19.06.2018 року № 178 слідує, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] був зареєстрований в селі Іванове Селище Глобинського району Полтавської області і мав такий склад зареєстрованих членів сімї: \~ \~ \~ \~ 1.Дружина [PERSON] , [INFO] . 2.Дочка [PERSON] , [INFO] . Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилася спадщина на його спадкове майно, в тому числі на земельну ділянку, розташовану на території Андріївської сільської ради Хорольського району Полтавської області, кадастровий номер: 5324880300:00:038:0041, площею 3,9004 га, що підтверджується копією Витягу з Державного земельного кадастру про земельні ділянки. В судове засідання позивачі не з"явилися, але в заяві прохали суд провести розгляд справи за їх відсутності. В судове засідання представник відповідача \~Андріївської сільської ради Хорольського району Полтавської області не з"явився, але подали заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, зазначивши, що при вирішенні справи покладаються на росуд суду. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3ст. 211\~ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2ст. 247\~ЦПК України. Врахувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку відповідача, викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1216\~ЦК України спадкуванням\~є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1218\~ЦК України до\~складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 3\~ст. 13 ЦПК України\~учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З постанови державного нотаріуса Глобинської державної нотаріальної контори Полтавської області С.С.Погрібна від 26 лютого 2019 року слідує, що розглянувши документи, подані [PERSON] та [PERSON] , для оформлення спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на майно, що належало померлому [INFO] [PERSON] , слідує що вказана нотаріальна дія не може бути вчинена з тих підстав, що спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] подано правовстановлюючий документ, який не зареєстровано належним чином на земельну ділянку, площею 3,9004 га, яка розташована на території Андріївської сільської ради Хорольського району Полтавської області, тому відповідно до частини 1 статті 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості( інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Отже позивачі - [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом в рівних частках ( на 1/2 частку кожна) згідно з ст.1261 ЦК України на майно померлого [INFO] [PERSON] . У зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ на спадкове майно, а саме на земельну ділянку не зареєстровано належним чином за життя спадкодавця [PERSON] , позивачі не мають можливості оформити право на вказане спадкове майно у нотаріальному порядку, що слідує з вказаної постанови нотаріуса , а тому вони і звернулися до суду з даною позовною заявою. Статтею 328 цього Кодексу визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з положеннями ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, для реалізації набуття позивачем права власності щодо вказаного нерухомого майна необхідно визнати право власності на нього у порядку, визначеному ст. 392 ЦК України. Пунктом 1 ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст.ст.\~316,\~317,\~318,\~319,\~321 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Згідно\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом. Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права. За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved