Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

[PERSON] 26.07.2018 року, посилаючись на положення ст.ст.4, 315-318 ЦПК України, звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт її безпосередньої участі у бойових діях, пов`язаних з захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України під час проведення антитерористичної операції в зоні її проведення в Донецькій області в періоди: з 20 липня 2016 року по 3 серпня 2016 року, з 17 серпня 2016 року по 31 серпня 2016 року, з 12 жовтня 2016 року по 26 жовтня 2016 року, з 29 березня 2017 року по 14 серпня 2017, з 4 квітня 2017 року по 15 квітня 2017 року, з 22 квітня 2017 року по 10 травня 2017 року, з 13 червня 2017 року по 10 липня 2017 року, з 2 жовтня 2017 року по 20 жовтня 2017 року, з 29 жовтня 2017 року по 10 листопада 2017 року, з 27 лютого 2018 року по 17 березня 2018 року та участі в операції об`єднаних сил з 20.05.2018 року по 2 червня 2018 року, з 9 червня 2018 року по 23 червня 2018 року у складі п`ятого окремого батальйону організації Українська Добровольча Армія. Заява мотивована тим, що 25 липня 2018 року заявниця звернулась до [INFO] для визнання її учасником бойових дій, однак їй було відмовлено з посиланням на ПКМУ №413 від 20.08.2014 р., та відсутністю офіційних документів, виданих державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення, а оскільки «Українська Добровольча Армія» не належить до державних органів, то не може надати документи державного зразка. Таким чином рішення суду про встановлення юридичного факту є єдиним державним документом, який офіційно підтвердить участь заявниці у АТО та операції об`єднаних дій. 27.07.2018 року згідно ухвали суду у даній справі відкрите провадження та призначене судове засідання на 30.08.18 р. об 10 год. 30 хв. У судовому засіданні сторона заявника підтримала вимоги заяви, наполягала на її задоволенні, з підстав та мотивів, що вказані у заяві. Окрім того заявниця додала, що її чоловік був військовослужбовцем і загинув під час АТО у 2015 році. У 2016 року вона вступила до 5 Окремого батальйону Української Добровольчої Армії і з липня 2016 року виконувала обов`язки парамедика у зоні АТО та операції об`єднаних сил у м. Авдіївка, м. Красногорівка, м. Мар`їнка, с. Широкине Донецької області. Встановлення даного юридичного факту їй необхідно для того, щоб хоча б мати можливість подати документи до відповідного державного органу для розгляду питання про набуття статусу учасника бойових дій, а без судового рішення у неї навіть документи не приймають, що мало місце з [INFO] . Отже, на даний час не має спору про право мати статус учасника бойових дій, а є необхідність підтвердження факту участі у бойових діях в зоні АТО, у певний період часу. Представники заінтересованих осіб у судове засідання не з`явилися, про час та місце його проведення повідомлялись належним чином. Від Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України надійшов лист, зміст якого зводиться до того, що заявник не залучалася наказами керівника АТЦ при СБ України до проведення АТО, у зв`язку з чим інформація стосовно участі вказаної особи у проведенні АТО відсутня. При цьому зазначено, що порядок надання статусу учасника бойових визначений відповідним Порядком, який затверджений ПКМУ №413 від 20 серпня 2014 року. З пояснень Військового комісара [INFO] вбачається, що у комісій комісаріату відсутні правові підстави, як для розгляду питання встановлення заявниці статусу учасника бойових дій, так і безпосередньо встановлення останній статусу учасника бойових дій. При цьому комісаріат відомостями, які б підтвердили чи спростували факт участі заявниці у бойових діях не володіє і розгляд її питання належить до компетенції інших державних органів. З відзиву Міністерства оборони України встановлено, що дана справа не може розглядатися в порядку окремого провадження, оскільки у заявника фактично виник спір про право, а саме отримання пільг встановлених для учасника бойових дій, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а отже її заява підлягає залишенню без розгляду. При цьому представник МО України зазначає, що питання про надання статусу учасника бойових дій заявниці врегульоване ПКМУ №413 від 20 серпня 2014 року і воно повинне вирішуватися Міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції. Отже законодавчо визначені підстави надання статусу учасника бойових дій особам, які перебували в добровольчих формуваннях. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є керівником Центру допомоги учасникам АТО при Чернігівській обласній державній адміністрації і з заявницею познайомилась у волонтерському центрі у м. Чернігові. По роду своєї діяльності вона виїжджає у зону бойових дій для надання гуманітарної допомоги і у березні та червні 2018 року зустрічала [PERSON] в зоні АТО, а саме у м. Красногорівка, селах Широкине та Бердянське. Заявниця виконувала обов`язки парамедика. До того, точних дат вже не пам`ятає, зустрічала [PERSON] в зоні АТО у 2016-2017 роках. Отже, може стверджувати, що заявниця у цій справі дійсно брала участь у бойових діях на території Донецької області. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що з січня по лютий 2017 року знаходився на передових позиціях в зоні АТО у складі окремої тактичної групи «Волинь», а на прикінці березня 2017 року вже приїздив у зону АТО, як волонтер і там познайомився з парамедиком [PERSON] , яка служила у окремому батальйоні Української Добровольчої Армії. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані заявницею документи, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до частини першої, пункту 5 частини другої\~статті 234 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У пункті 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні. Відповідно до\~статті 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»\~учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час. За приписами п.20\~\~ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»\~учасниками бойових дій визнаються, у тому числі, особи, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів. Згідно з ч.1\~ст.17 Конституції України\~ захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Пунктом 3 ч.1\~ст.3 Закону України «Про основи національної безпеки України»\~об`єктами національної безпеки, між іншим, є держава, конституційний лад, суверенітет, територіальна цілісність і недоторканість. Суб`єктами забезпечення національної безпеки, в тому числі, є громадяни України, об`єднання громадян (ст.4 Закону України «Про основи національної безпеки України»). Частиною 5\~ ст.17 Конституції України\~передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України, та в інших військових формуваннях, а також членів їх сімей. Судом установлено, що заявник [PERSON] у 2016 році виявила свою громадську позицію та відданість ідеї незалежності та суверенної держави України та вирішила взяти участь у антитерористичній операції у складі добровольчого військового формування, що було утворене та самоорганізувалося для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. Відповідно до довідки Української добровольчої армії 5-го окремого батальйону №493 від 12.07.2018 року [PERSON] з 20.02.2016 року і по теперішній час проходить службу в складі 5-го окремого батальйону Української добровольчої армії. В період часу з 20.07.2016 по 03.08.2016, з17.08.2016 по 31.08.2016, з 12.10.2016 по 26.10.2016 брала активну участь в зоні проведення АТО, в складі батальйону, позиції якого розташовані в м. Авдіївка, Ясинуватського району, Донецької області. В період часу з 04.04.2017 по 15.04.2017, з 22.04.2017 по 10.05.2017 брала активну участь в зоні проведення АТО, в складі батальйону, позиції якого розташовані в м. Красногорівка, Донецької області. В період часу з 13.06.2017 по 10.07.2017, з 02.10.2017 по 20.10.2017 брала активну участь в зоні проведення АТО, в складі батальйону, позиції якого розташовані в м. Мар`їнка, Мар`їнського району, Донецької області. В період часу з 29.10.2017 по 10.11.2017, з 04.12.2017 по 25.12.2017, з 27.02.2018 по 03.03.2018, з 06.03.2018 по 17.03.2018 брала активну участь в зоні проведення АТО, в складі батальйону, позиції якого розташовані в м. Красногорівка, Донецької області. З 20.05.2018 по 02.06.2018 брала активну участь в зоні проведення ООС, в складі батальйону, позиції якого розташовані в м. Красногорівка, Донецької області. З 09.06.2018 по 23.06.2018 брала активну участь в зоні проведення ООС, в складі батальйону, позиції якого розташовані в с. Широкине, Волноваського району, Донецької області. /а.с.15/ 01.06.2016 року [PERSON] , як військовослужбовцю медичного підрозділу 5-го окремого батальйону, командувачем УДА [PERSON] було видано посвідчення терміном до 01.06.2018 року. /а.с.16/ 03.11.2016 року Українська автокефальна православна церква [PERSON] - [PERSON] нагородила медаллю Пресвятої Богородиці, за надання кваліфікованої медичної допомоги пораненим та хворим українським військовослужбовцям, які перебувають в зоні АТО, а 24.01.2018 вона нагороджена відзнакою «За участь у бойових операціях» Українською добровольчою Армією. /а.с.17, 18/ Згідно довідки військово-цивільної адміністрації міста Красногорівка Мар`їнського району Донецької області №2533 від 14.08.2017 року [PERSON] постійно перебуває з 29.03.2017 року по теперішній час для виконання бойових завдань по евакуації поранених в 5 ОБ АТ УДА (Українська Добровольча Армія) як парамедик. /а.с.14/ Відповідно до додатку 2 розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. №1085-р в редакції з 13.06.2018 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» міста Красногорівка та Мар`їнка Мар`їнського району Донецької області, а також село Широкине Волноваського району Донецької області, розташовані на лінії зіткнення. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», місто Авдіївка Ясинуватського району Донецької області, міста Красногорівка та Мар`їнка Мар`їнського району Донецької області, а також село Широкине Волноваського району Донецької області, включені до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція. Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», передбачено, що порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які брали участь в проведенні антитерористичної операції, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, а також районах антитерористичної операції визначає Кабінет Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413\~затверджено Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в її проведенні (далі - Порядок у редакції від 10.05.2018). Відповідно до пункту 2 Порядку у редакції від 10.05.2018, статус учасника бойових дій надається: - військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів; - особам, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування згідно з переліком, визначеним Антитерористичним центром при СБУ та Генеральним штабом Збройних Сил, були включені до складу Збройних Сил, МВС, Національної поліції, Національної гвардії та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів. Оскільки заявник не має статусу військовослужбовця та працівника Збройних Сил України і залучена була у якості парамедика для виконання бойових завдань по евакуації поранених у 5 ОБ АТ УДА (Українська Добровольча Армія) то 25.07.2018 року нею було подано звернення голові комісії з питань розгляду матеріалів про визначення учасника бойових дій [INFO] щодо визнання учасником бойових дій. /а.с.19/ 26\~липня 2018\~року Чернігівським\~обласним військовим\~комісаріатом було\~повідомлено [PERSON] \~про те,\~що відповідно\~до п.2\~Постанови КМУ\~№413\~заявник не\~належить до\~визначеного кола\~осіб,\~яким може\~бути надано\~статус учасника\~бойових дій.\~Окрім того,\~ [PERSON] не надано жодного документу, що є обов`язковим для визнання особи учасником бойових дій. /а.с.20, 21/ Таким чином, [PERSON] була позбавлена права на отримання статусу учасника бойових дій. Відповідно до Порядку, який діяв на момент безпосередньої участі заявника в АТО на території Донецької області, порядок та підстави отримання статус визначено відповідно до пунктів 4 та 5. Відповідно до пункту 5 Порядку, рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається: комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони,\~МВС, Мін`юсті, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби,\~Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДФС; міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до\~Закону України\~«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції (далі - міжвідомча комісія), - у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання. Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій із числа осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення приймають рішення щодо визнання громадян учасниками бойових дій на підставі документів, які визначені п.11 Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, затвердженого\~наказом Міністерства оборони України від 07 травня 2015 року №200, та п.4 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413. Крім того, у п.14 Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій визначено, що у разі звернення особи до суду стосовно встановлення факту участі в бойових діях чи інших подіях, які дають право на визнання його учасником бойових дій, і прийняття судом відповідного позитивного рішення, таке рішення суду визнається як документ, що підтверджує право громадянина на визнання його учасником бойових дій. Копія рішення суду підлягає зберіганню разом з іншими документами. Таким чином, до переліку документів, що підтверджують право громадянина на визнання його учасником бойових дій, входить рішення суду про встановлення факту участі особи в бойових діях. Крім того, розглядаючи справу, суд звертає увагу на те, що участь добровольчих формувань в особливий період, в антитерористичній операції в районах проведення АТО, на боці сил АТО, в установленому законом порядку не було заборонено. З боку держави відсутні обмеження або заборона щодо участі відповідних добровольчих формувань під час антитерористичної операції в районах проведення АТО на боці сил АТО, а навпаки такі добровольчі формування допущені до участі в антитерористичній операції в районах проведення АТО на боці сил АТО. Оскільки, учасники добровольчих формувань, які в особливий період з боку державних установ були допущені в район проведення АТО та приймали участь у бойових діях на боці сил АТО, не були включені в перелік п.19 ст.6 Закону №3551-ХІІ від 23.10.1993 (із змінами та доповненнями), то суд вважає, що у [PERSON] є право на звернення до суду з вимогами про встановлення факту її участі в бойових діях на боці сил АТО, з огляду на вищезазначене, а також в сенсі\~статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що знайшло своє відображення у рішеннях Європейського Суду з прав людини (справа «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom) від 15 листопада 1996 року та "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року). Заявник зверталась до [INFO] з клопотанням щодо надання їй статусу учасника бойових дій, однак їй було відмовлено навіть у прийнятті документів для розгляду. /а.с.19-21/ При цьому [PERSON] звернулась до суду про встановлення факту перебування в зоні АТО, а не з заявою про встановлення їй статусу учасника бойових дій, а отже твердження заінтересованої особи - Міністерства оборони України про те, що існує спір про право, а саме отримання пільг встановлених для учасника бойових дій відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» є хибними. Ураховуючи наведене, надані докази, встановлені в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку, що обставини, викладені заявником, знайшли своє підтвердження, ґрунтуються на положеннях Закону, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved