Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: служба у справах дітей Луцької міської ради, про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 23 лютого 2001 року по 08 грудня 2003 року. В шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] року, та [PERSON], [INFO] року. Зазначає, що з самого народження дітей вона самостійно займається їхнім вихованням, фізичним та духовним розвитком, навчанням. Жодного з покладеного законом на батьків обов'язків щодо своїх дітей [PERSON] не виконує, оскільки він з дітьми взагалі не спілкується, не проявляє батьківської турботи, не цікавиться ними та не відвідує їх за місцем проживання та навчання, не надає жодної матеріальної допомоги на їхнє утримання. Крім того, вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 листопада 2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 164 ч. 1 КК України, призначено йому покарання у виді 100 годин громадських робіт. Вказаним рішенням встановлені фактичні обставини ухилення відповідача від виконання свого обов'язку щодо виховання та утримання дітей. Вважає, що відповідач свідомо нехтує своїми обов'язками, що є підставою позбавлення його батьківських прав відносно дітей. З огляду на наведене, просить позбавити батьківських прав [PERSON], відносно дітей: [PERSON], [INFO] року, та [PERSON], [INFO] року, а також стягнути з нього понесені нею судові витрати по сплаті судового збору. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, представник позивача [PERSON] подала суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Луцької міської ради в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені в справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до вимог частин 1 і 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь - яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх: [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] (а.с.5) та [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] (а.с.76). Батько дітей [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню неповнолітніх дітей. Із висновку Служби у справах дітей Луцької міської ради від 20 квітня 2017 року про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] встановлено, що відповідач повністю усунувся від виховання та матеріального утримання дітей, не вітає їх з днем народження, не підтримує з ними контактів. Заборгованість по аліментах станом на 03 лютого 2017 року становить 75 313,34 гривень. Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 листопада 2016 року [PERSON] призначено покарання за ст. 164 ч.1 КК України у виді 100 годин громадських робіт за ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів). В поясненнях, відібраних працівниками Луцького ГУНП у Волинській області, [PERSON] повідомив, що останній раз бачив дітей у 2016 році в с. Воютин Луцького району, де вони перебували в гостях у своєї тітки. Служба у справах дітей, враховуючи інтереси дитини, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Пленум Верховного Суду України в пп. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Крім того, при вирішенні питання, що торкаються дітей, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, суд має виходити з принципу максимального забезпечення інтересів дитини, її захисту і забезпечення турботою про нього. При вирішенні такого спору суд повинен виходити не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дітей та умов їх нормального виховання. З врахуванням вищенаведеного вимога позивача про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір в розмірі - 640 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved