Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою в якій просить суд винести рішення, яким встановити факт смерті [PERSON], яка настала [INFO] у с.Зеленопілля Свердловського району Луганської області. Заяву обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON], [INFO], місце народження с. Підвербці Тлумацького району Івано - Франківської області, на тимчасово окупованій території України за адресою: [ADDRESS]. По факту смерті видається органами реєстрації актів цивільного стану свідоцтво про смерть. Однак, на цей час адреса його смерті є тимчасово окупованою територією, органи реєстрації актів цивільного стану тимчасово на цій території не працюють, цим обумовлена неможливість отримання свідоцтва. Він тимчасово проживає в [ADDRESS], що підтверджується довідкою про взяття на облік тимчасово переміщеної особи від 14.11.2014 року №1631000361. Заявник [PERSON]. в судовому засіданні заяву підтримав з підстав, що в ній зазначені. Представник заінтересованої особи - Кременчуцького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, відповідно до якої просить розглядати справу у його відсутність. Суд вважає, що в справі достатньо доказів для її розгляду без участі з представника заінтересованої особи Кременчуцького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. Вислухавши пояснення заявника [PERSON], який також був допитаний в якості свідка, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне. Заявник [PERSON], який був допитаний в якості свідка, суду пояснив, що [INFO] йому зателефонувала його рідна сестра та повідомила, що [INFO] помер їх батько [PERSON], який проживав за адресою: [ADDRESS]. Він особисто їздив на поховання та батька поховали 03.02.2017 року на цвинтарі с.Зеленопілля Свердловського району Луганської області. Як достовірно встановлено в судовому засіданні, заявник [PERSON] являється сином [PERSON], [INFO]. Відповідно до паспорта громадянина України [NUMBER], виданого Сведловським МВ УМВС України в Луганській області, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки від 14.11.2014 року №1631000361 [PERSON] на даний час взятий на облік, як особа яка переміщена з тимчасової окупованої території України та проживає в м.Кременчуці по [ADDRESS] 14 лютого 2017 року [PERSON] звернувся до Кременчуцького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про проведення державної реєстрації смерті його батька [PERSON], який помер [INFO] та на підтвердження смерті надав лікарське свідоцтво про смерть [NUMBER] від 01.02.2017 року, яке видане Новоборовицькою амбулаторією «Свердловської центральної міської багатопрофільної лікарні» Луганської області. Листом Кременчуцького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 14.02.2017 року за вих..№435/04-04-33 [PERSON] відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], оскільки ним для підтвердження факту смерті [PERSON] пред'явлено остаточне лікарське свідоцтво про смерть [NUMBER], видане 01.02.2017 року Новоборовицькою амбулаторією «Свердловської центральної міської багатопрофільної лікарні» Луганської області, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024. Як вбачається з свідоцтва про смерть [NUMBER] від 01.02.2017 року, яке видане Новоборовицькою амбулаторією «Свердловської центральної міської багатопрофільної лікарні» Луганської області, [PERSON] помер [INFO] у віці 80 років та причиною смерті останнього вказано хронічна недостатність кровообігу ІІ Б ст., Дизфузний кардіосклероз. Суд сприймає надане заявником лікарське свідоцтво про смерть [NUMBER] від 01.02.2017 року, яке видане Новоборовицькою амбулаторією «Свердловської центральної міської багатопрофільної лікарні» Луганської області, як носій конкретної інформації, що свідчить про факт смерті [PERSON], при цьому не може визнати вказане лікарське свідоцтво належним та допустимим доказом, оскільки відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», воно є недійсним і не створює правових наслідків, але суд бере до уваги, що не прийняття по суті рішення по даній справі може вплинути на права і обов`язки заявника. Відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до п.8 ч.1ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до роз'яснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], який проживав за адресою: [ADDRESS] - помер [INFO] на тимчасово окупованій території України, про що свідчить свідоцтво про смерть [NUMBER] від 01.02.2017 року, яке видане Новоборовицькою амбулаторією «Свердловської центральної міської багатопрофільної лікарні» Луганської області. З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON] і визначає датою його смерті - [INFO] та місцем смерті: [ADDRESS]. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті його батька. Враховуючи вищевикладене, встановлені обставини справи, а також те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території.

Outcome: approved