Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

31 липня 2014 року до суду надійшла вказана позовна заява. В позовній заяві позивач просить: стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електроенергію в розмір 2 204,46 грн., за спожиту не обліковану електроенергію в розмірі 75,33 грн., 3 % річних в розмірі 5,44 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] і є споживачем електричної енергії, яку постачає ПАТ «Київенерго». Як зазначає позивач, [PERSON] не своєчасно та не в повному обсязі сплачує за фактичне щомісячне споживання електричної енергії. Станом на 01.06.2014 року заборгованість за спожиту енергію становить 2 204,49 грн., що свідчить про неналежне виконання зобов'язань. За таких обставин, Позивач просить суд стягнути з Відповідача суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, що разом становить 2 209,93 грн. Крім того в зв'язку з порушенням ПКЕЕН щодо позивача складено акт за яким відповідачка повинна сплатити 75,33 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча повідомлена належним чином про день, час та місце судового засідання, заперечення на позовні вимоги не направила. Так як відповідач по справі належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, суд на місці ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі ст.224 ЦПК України, оскільки проти цього не заперечував представник позивача. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши думку представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 05.06.2005 року між АЕК «Київенерго» (правонаступником якого є позивач) та [PERSON] був укладений договір про користування електричною енергією №03018107908. На ім'я [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], відкрито особовий рахунок [NUMBER], за яким ПАТ «Київенерго» здійснює облік постачання електроенергії до вказаного помешкання. Також судом встановлено, що 13.09.2013 року під час перевірки працівниками РЕМ «Західний» СВП «Київські електричні мережі» в квартирі [ADDRESS], в якій проживає [PERSON], було складено акт про порушення №22338, в якому зазначено, що споживач при користуванні електричною енергією порушив статті 26, 27 Закону України «Про електроенергетику» - самовільно підключив струмоприймач до електричної мережі без дозволу електропередавальної організації після відключення. Самовільне підключення електропроводки до електричної мережі через розрахунковий засіб обліку без порушення схеми обліку. З акту вбачається, що [PERSON] був присутній в квартирі під час перевірки та складанні акту. В акті він вніс свої зауваження, що «попереджений про відключення, зобов'язується з'явитись на комісію та сплатити борг». Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 3 Закону України «Про електроенергетику» відносини, пов'язані із виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, регулюються цим законом та іншими нормативно-правовими актами, зокрема Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, зі змінами та доповненнями (надалі - Правила ). Згідно ст.27 Закону України "Про електроенергетику" правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну та кримінальну відповідальність у разі: крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до об'єктів електроенергетики та споживання енергії без приладів обліку, пошкодження приладів обліку, порушення правил користування енергією та інше. Відповідно до п. 1 Правил користування електричною енергією для населення, до об'єктів споживача відноситься квартира, житловий будинок, гараж, майстерня або інша електрифікована споруда, що належить споживачу на праві власності або користування. Статтею 24 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживачі електричної енергії мають право на підключення до електричної мережі у разі виконання Правил користування електричною енергією. Статтею 26 даного Закону передбачено, що споживач електричної енергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил. Згідно з п.48 ПКЕЕ для населення, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладу обліку; розукомплектування та пошкодження об'єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об'єктів; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов'язки. Згідно п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. На підставі акта енергопостачальник має право відключити споживача від електропостачання, а також визначити величину збитків. Відповідно до п.п. 19, 21 Правили користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357 розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. Як встановлено п. 20 Правил користування електричною енергією для населення, розрахунковим періодом для встановлення розмірів оплати спожитої електроенергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. 08 жовтня 2013 року відбулося засідання комісії по розгляду акта про порушення №22338 від 13 вересня 2013 року про порушення споживачем [PERSON] Правил користування електричною енергією для населення. За результатами засідання комісії було складено Протокол №1661 від 08.10.2012 р. згідно якого комісія вирішила, що Акт про порушення № 113750 від 26.11.2012р. складено правомірно. Споживач визнав факт порушення. Також в протоколі зазначено, що підлягає до сплати за не донараховану електроенергію 75,33 грн. Копію протоколу отримав [PERSON] Крім того, з розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість [PERSON] за спожиту електричну енергію становить 2 204,49 грн. Відповідачка в судове засідання не з'явилась та не надала суду доказів, що заборгованість відсутня чи існує в меншому розмірі. Отже, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 2 204,49 грн. та 75,33 грн. за не донараховану електроенергію. За змістом статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Судом встановлено, що відповідачка не виконує зобов'язань перед Позивачем щодо оплати спожитої нею електричної енергії, внаслідок чого виникла заборгованість, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Згідно до п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, споживач несе відповідальність за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію. А тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача три проценти річних, що становить 5,44 грн. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved