Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

[PERSON] (далі-позивач) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі-відповідач) про розірвання шлюбу, укладеного ними 02 грудня 2006 року. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, поваги, різні погляди на шлюб та виховання дітей, внаслідок чого сім`я розпалася. З липня 2018 року позивач та відповідач проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач вважає, що примирення є неможливим, а подальше спільне життя та шлюбні відносини навіть такими, що суперечать їхнім інтересам. В судове засідання позивач не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити позовну заяву. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання 06.09.2019, та в судові засідання по суті 05.11.2019, 20.11.2019 не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином - шляхом розміщення оголошення на веб-сайті суду, заяв чи клопотань не надала. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02 грудня 2006 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 230. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20 червня 2007 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16 липня 2013 року, відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровського міського управління юстиції у Донецькій області. Шлюбні стосунки позивача та відповідача фактично припинилися, примирення між ними неможливе. У суду відсутні відомості про вагітність відповідача чи наявність у неї дітей віком до одного року. Частиною третьою статті 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно пункту 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також ст. 112 СК України. Встановлені судом обставини життя позивача та відповідача свідчать, що між ними шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе і подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача та відповідача. За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб, укладений між позивачем та відповідачем, необхідно розірвати, відповідно позов підлягає задоволенню повністю. Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768 гривень 40 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved