Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], Серафинецької сільської ради, в якому просить визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 99,38 в умовних кадастрових гектарах на території Серафинецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області як на спадкове майно за сертифікатом на право на земельну частку/пай/ серія [NUMBER] виданого 20.04.2000 року Городенківською райдержадміністрацією Івано-Франківської області на [PERSON], яка померла [INFO] року. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона, її батьки [PERSON] та [PERSON], брат [PERSON] та батькова мама [PERSON] проживали як одна сім'я в [ADDRESS]. Батькова мама [PERSON] на праві приватної власності з 1995 року мала земельну частку/пай/ розміром 99,38 в умовних кадастрових гектарах на території Серафинецької сільської ради. Її за життя видано під розписку сертифікат серія [NUMBER] на право приватної власності на землю в межах середньої частки обласного зразка, який свідчив про набуття нею права приватної власності на земельну частку /пай/. Баба [PERSON] померла [INFO] року. Після її смерті відкрилася спадщина на належне її майно. Спадковим майном стала земельна частка/пай/ розміром 99,38 в умовних кадастрових гектарах, вартість якої на даний час 70762,49 грн. Батько позивачки [PERSON], як її син, фактично прийняв спадщину, так як проживав разом з нею. Батько 13.06.2013 року в Серафинецькій сільській раді на випадок смерті склав заповіт, яким заповів позивачці житловий будинок та мамину земельну частку/пай/. 10.04.2000 року Городенківська районна державна адміністрація видала розпорядження № 138-Р «Про заміну сертифікатів на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки обласного зразка на сертифікати на право на земельну частку/пай/ державного зразка», яким зобов'язано Серафинецьку сільську раду провести заміну сертифікатів на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки обласного зразка на сертифікати на право на земельну частку/пай/ державного зразка. На виконання розпорядження райдержадміністрації сертифікат [PERSON] обласного зразка замінено на сертифікат державного зразка серія [NUMBER], його видано Городенківською райдержадміністрацією 20.04.2000 року, тобто після її смерті. Новий сертифікат 20.04.2000 року зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку/пай/ за № 2. [INFO] року помер батько позивачки [PERSON]. [PERSON] та її брат [PERSON] стали спадкоємцями. Успадкувати земельну частку/пай/ ніхто з них не може. Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва на спадщину, так як сертифікат на право на земельну частку/пай/ виданий після смерті [PERSON]. Рекомедовано в судовому порядку вирішити про визнання права на спадкове майно. В судове засідання позивачка не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, одночасно зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, одночасно зазначив, що позовні вимоги визнає повністю, претензій до спадкового майна не має. Представник Серафинецької сільської ради в судове засідання не з'явився. До суду поступила заява, в якій зазначено, що сільська рада не заперечує щодо задоволення позову та просить дану справу розглядати без представника сільської ради. Передбачених ч.1 ст.169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 27.03.2000 року сільської ради стверджується, що [PERSON] померла [INFO] року. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно ст.ст. 524, 529 ЦК УРСР, який діяв на час смерті [PERSON], спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом; при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв; визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.06.1957 р. стверджено, що [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON]. Померла [PERSON] заповіту не вчиняла. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме на земельну частку (пай) розміром 99,38 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Серафинецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, згідно Сертифіката на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки по с. Серафинці серії [NUMBER], що підтверджено копією рішення четвертої сесії другого демократичного скликання 2-го засідання Серафинецької сільської ради народних депутатів від 27.02.1996 року «Про передачу земель призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у власність», архівним витягом № 211/01-31 від 05.08.2015 з рішення другого засідання 4 сесії Серафинецької сільської ради народних депутатів Городенківського району Івано-Франківської області другого демократичного скликання від 27.02.1996 року, витягом з книги реєстрації сертифікатів на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки по с. Серафинці Серафинецької сільської ради народних депутатів Городенківського району Івано-Франківської області. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її син [PERSON], так як на час смерті був зареєстрований та проживав разом з нею в будинку в [ADDRESS], що стверджено довідкою № 88 від 02.06.2015 року, виданою Серафинецькою сільською радою. З копії розпорядження № 138-р від 10.04.2000 року «Про заміну сертифікатів на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки обласного зразка на сертифікати на право на земельну частку/пай/ державного зразка», витягу з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видається Городенківською державною адміністрацією на території Серафинецької с/ради, копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 20.04.2000 року, слідує, що [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності СФГ «Явір», розміром 99,38 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Згідно листа Відділу держземагентства у Городенківському районі від 07.08.2014 р. № 247/06/03 нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] розміром 99,38 умовних кадастрових гектарах на час її видачі складає 70762,49 грн. Копією заповіту від 13.06.2013 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Серафинецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджено, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, згідно якого житловий будинок в [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами, що належить йому згідно договору дарування, земельну частку (пай) серії [NUMBER] заповів [PERSON]. [PERSON] помер [INFO] р. в с. Серафинці у віці 62 роки, що стверджено копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданим Серафинецькою сільською радою 27.06.2013 р. Внаслідок його смерті відкрилась спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 згаданого кодексу - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Згідно свідоцтва про народження позивачки серії [NUMBER], виданого 21.06.1975 р., [PERSON] народилась [INFO] р. в с. Стрільче Городенківського району, її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим Серафинецькою сільською радою народних депутатів 16.10.1993 р., стверджено, що позивачка після укладення шлюбу з [PERSON] змінила прізвище [PERSON] на [PERSON]. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Довідкою № 88 від 02.06.2015 року, виданою Серафинецькою сільською радою стверджено, що [PERSON] прийняла спадщину, оскільки на час смерті батька [PERSON] була зареєстрована та проживала разом з ним в будинку в [ADDRESS]. Про те, що позивачка, як спадкоємець за заповітом, зверталась до нотаріуса з приводу видачі їй свідоцтва про право на спадщину та отримала відмову, свідчить постанова нотаріуса № 305 від 10.06.2015 р. Пункт 3 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" від 10 листопада 1994 року №666/94 передбачає, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. В силу вимог ч. 2 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до п. «а» ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, враховуючи, що відповідачі не заперечують щодо задоволення позову, тому суд вважає, що є підстави для задоволення вимог позивача. На підставі ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 1216, 1222, 1223, 1268 ЦК України,

Outcome: approved