Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

23 травня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області, третя особа Фермерське господарство «Перлина Нова» про визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування. В позовній заяві зазначає, що згідно із п.1 рішення VI сесії VII сьомого демократичного скликання Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області від 28.03.2016 року, Стоянівською сільською радою Радехівського району Львівської області, вирішено передати Фермерському Господарству «Перлина Нова» в строкове платне користування (в оренду) терміном на 35 місяців нежитлове приміщення, площею 51, 0 м. кв., яке розташоване за адресою [ADDRESS], для розміщення офісного приміщення. Відповідно до п.3 рішення, сільському голові сесією сільської ради доручено укласти договір з ФГ «Перлина Нова» договір оренди нежитлового приміщення, площею 51,0 м, кв. Рішенням Виконавчого комітету Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області «Про скасування ордеру для вселення в житлове приміщення» №17 від 20.04.2016 року, скасовано ордер №1 від 28.05.2013 року, який було видано [PERSON] для вселення в житлову квартиру [ADDRESS]. Вважає, що рішення VI сесії VII сьомого демократичного скликання Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області від 28.03.2016 року та рішення Виконавчого комітету Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області «Про скасування ордеру для вселення в житлове приміщення №17 віл 20 04.2016 року, є незаконними, винесені із грубим порушенням основоположних норм та законодавчих актів України, що мають найвищу юридичну силу, окрім цього такі суперечать її законному праву на житло, у зв'язку із чим, [PERSON] вимушена звернутись із даним позовом за захистом свого порушеного права, вимоги якого ґрунтуються на наступному. Відповідно до Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів міста самостійна вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Майнові ознаки територіальної громади проявляються в тому, що територіальна громада міста є суб'єктом права комунальної власності їй належать рухоме майно й нерухоме майно, прибутки місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що перебувають у власності відповідних територіальних громад - ч. 1 ст.142 Конституції України. З аналізу вказаних конституційних положень вбачається, що ці органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, і віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, Аналогічні положення міститься в ч.3 ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно з якими органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, прийнятими у межах їхньої компетенції. Із вступної частини оскаржуваного рішення сесії від 28.03.2016 року «Про передачу в строкове платне користування нежитлового приміщення Стоянівської сільської ради» вбачається, що таке винесено з метою врегулювання господарських відносин щодо використання об'єктів комунальної власності територіальної громади Стоянівської сільської ради відповідно до ЗУ «Про оренду державного та комунального майна», проте згідно із ст.118 Закон України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", у 2007 році передача в оренду державного та комунального майна здійснюється виключно на конкурсних засадах. Дана норма діє станом і на сьогодні. Незважаючи на наведене вище, в супереч встановленій процедурі передачі майна, що перебуває у комунальній власності (оскільки відповідачем неодноразово стверджувалось що дана квартира є власністю територіальної громади с. Стоянів, хоча будь які правовстановлюючі документи, які посвідчували дане право, в сільської ради відсутні) відповідачем без дотримання встановленої процедури в односторонньому порядку було винесено оскаржуване рішення та передано в оренду житлову квартиру [ADDRESS], що потягло за собою порушення її законних прав на дане приміщення. Згідно із ст.47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставах закону за рішенням суду. Рішенням Виконавчого комітету Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області від 14.05.2013 року №18 [PERSON] як спеціалісту із земельних питань було надано службове житло [ADDRESS]. Згідно п.2 рішення їй було видано спеціальний ордер №1 від 28.05.2013 року, на підставі якого вона вселилась в зазначену вище квартиру на законних підставах. При винесенні оскаржуваних рішень, відповідачем не було запрошено позивача на розгляд питань внаслідок яких було прийнято оскаржувані рішення, що є порушенням регламенту роботи сесії та виконавчого комітету, оскільки прийняті відповідачем рішення стосуються її прав та інтересів. Відповідач, скасовуючи виданий [PERSON], позивачу, 28.05.2013 року спеціальний ордер №1, на підставі рішення Виконавчого комітету Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області від 14.05.2013 року №18 не врахував положення Житлового кодексу, а також Конституції України, не зважаючи на те, що зобов'язаний діяти в межах чинного законодавства при прийнятті своїх рішень, що вбачається в наступному. Підставою для вселення в надане жиле приміщення може бути лише ордер, який може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку, така вимога може бути заявлено протягом трьох років. Станом на сьогодні, позивача позбавлено права на житло, при цьому не зважаючи на те, що в 2013 році, після видачі ордера та заселення в спірну квартиру, останньою було проведено ремонтні роботи, підведено необхідні комунікації для нормального проживання позивача та членів її сім'ї, що потягло за собою великі затрати грошових коштів. Стоянівською сільською радою, в особі сільського голови Василишина Я.Р. без будь яких правових підстав, було фактично відібрано у [PERSON], дане житло, на утримання, та приведення до придатного для, проживання стану якого остання вклала великі кошти, внаслідок чого сьогодні вимушена шукати собі житло разом із своєю малолітньою донькою. Просила постановити рішення, яким визнати незаконними та скасувати рішення VI (шостої) сесії VII (сьомого) демократичного скликання Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області від 28.03.2016 року «Про передачу в строкове платне користування нежитлового приміщення Стоянівської сільської ради» та рішення Виконавчого комітету Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області № 17 від 20.04.2016 року «Про скасування незаконно виданого ордеру для вселення в житлове приміщення», а також стягнути судові витрати пов'язані із подачею даного позову. В судовому засіданні представники позивача [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі як вони викладені у позовній заяві просили постановити рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Крім цього просили ухвалити окрему ухвалу на неподання відповідачем доказів на вимогу суду. Звертав увагу суду, що відповідачем порушено процедуру при наданні комунального майна в оренду. В даний час позивач по справі має неповнолітню дитину і вимушена шукати інше житло, оскільки відповідач її у квартиру не допускає та не надає можливості забрати її особисті речі,які знаходяться в квартирі. Відповідач проти позовних вимог заперечив, просив в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки позивачем невірно обраний спосіб захисту інтересів до суду, так як вимоги житлового кодексу до даних правовідносин не застосовується, оскільки приміщення є нежитловим приміщенням і відповідач правомірно передав його в оренду. Окрім цього, звертав увагу суду, що позивач по справі отримала ордер на службове приміщення, а в даний час вона не перебуває у трудових правовідносинах із відповідачем. Що стосується винесення окремої ухвали, то вважає такі вимоги безпідставними, оскільки відповідачем були надані усі документи, які були наявними. Представник третьої особи Фермерського господарства «Перлина Нова» в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, тому суд прийшов до висновку про завершення розгляду справи у його відсутності, враховуючи те, що представник третьої особи жодного разу на протязі розгляду справи в судові засіданні не з'являвся. Треті особи комісія Ради об'єднання ЦМК ТзОВ «Стоянів» в складі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримали у повному обсязі та суду пояснили, що комісія Ради об'єднання ЦМК ТзОВ «Стоянів» передали майно сільській раді для схову, яка не мала підстав ним розпоряджатися, це майно належало померлим особам за рахунок паїв, після смерті яких частина вже оформила свої спадкові права. Свідок [PERSON] (колишній сільський голова Стоянівської сільради) суду показав, що він працював сільським головою з 10 квітня 2006 року по 3.03.2015 року до моменту мобілізації. У 2006 році йому як голові сільської ради було передано комісією Ради об'єднання ЦМК ТзОВ «Стоянів» майно (паї померлих) для схову, після того як комісія припинила свою роботу. Це майно не перебувало у комунальній власності як і не належало територіальній громаді. У 2012 році позивач зверталася до сільської ради та мала намір отримати майно, яке було передано для схову після смерті свого батька [PERSON], чи був у нього сертифікат на пай йому невідомо. Заслухавши пояснення сторін, свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, тобто судовий захист прав позивача є можливим лише за умови, якщо він доведе наявність цих прав та факт їх порушення. Згідно із ст.47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставах закону за рішенням суду. Порядок надання службових житлових приміщень визначено ст. 118, 125 Житлового кодексу України. Відповідно до ст.121 ЖК України, службові житлові приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу правління іншої кооперативної та іншої громадської організації. З На підставі рішення про надання службового приміщення, виконавчий комітет районної, міської, районної у місті ради депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане службове житлове приміщення ( ст.122 ЖК України). За правилами ст.58 ЖК України, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень (ст. 59 ЖК України). Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст.327 ЦК України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. Згідно вимог ч.3 ст. Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно з якими органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, прийнятими у межах їхньої компетенції. Суд встановив, що рішенням Виконавчого комітету Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області від 14.05.2013 року №18 [PERSON] як спеціалісту із земельних питань було надано службове житло [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю власної житлової площі (а.с.17). Згідно п.2 рішення їй було видано спеціальний ордер №1 від 28.05.2013 року, на підставі якого вона вселилась в зазначену вище квартиру (а.с.16). 6.11.2015 року позивач звільнена із посади спеціаліста - землевпорядника за згодою сторін та з 17.11.2016 року в Радехівському РЦЗ отримує допомогу по безробіттю (а.с.56-57 зворот). 16 березня 2016 року між Стоянівською сільською радою Радехівського району Львівської області (Орендодавцем) та Фермерським господарством «Перлина Нова» (Орендарем) укладено Договір оренди №1, відповідно до п.1.1 якого Орендодавець передає Орендарю в строкове платне користування без права викупу на тридцять п'ять місяців житлове приміщення, квартиру, яка складається із трьох кімнат, загальною площею 51 квадратних метрів, житловою 39,6 квадратних метрів, яка розташована за адресою [ADDRESS] (а.с.95). Актом від 16 березня 2016 року Стоянівська сільська рада Радехівського району Львівської області передала Фермерському господарству «Перлина Нова» майно, а саме квартиру, яка складається із двох кімнат, загальною площею 51 квадратних метрів, житлової 39,6 квадратних метрів, яка розташована за адресою [ADDRESS] (а.с.140). Вказані примірник договору та акт представлений суду представником відповідача в судове засідання. Із наведеного вбачається, що договір оренди житлового приміщення укладений на квартиру №1, а актом приймання передачі передано в оренду квартиру №2 (а.с.95). В процесі розгляду справи представники позивача також подали суду примірник договору та акту приймання передачі, які скеровували на адресу позивача 31.08.2016 року (а.с.141). Із цього примірника договору вбачається, що 16 березня 2016 року між Стоянівською сільською радою Радехівського району Львівської області (Орендодавцем) та Фермерським господарством «Перлина Нова» (Орендарем) укладено Договір оренди №1, відповідно до п.1.1 якого Орендодавець передає Орендарю в строкове платне користування без права викупу на тридцять п'ять місяців житлове приміщення, квартиру, яка складається із трьох кімнат, загальною площею 75 квадратних метрів, житловою 45 квадратних метрів, яка розташована за адресою [ADDRESS], хоч актом приймання передачі також передано в оренду квартиру №2 (а.с.139-141). Рішення VI сесії VII сьомого демократичного скликання Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області від 28.03.2016 року, Стоянівською сільською радою Радехівського району Львівської області, вирішено передати Фермерському Господарству «Перлина Нова» в строкове платне користування (в оренду) терміном на 35 місяців нежитлове приміщення, площею 51,0 м. кв., яке розташоване за адресою [ADDRESS], для розміщення офісного приміщення. Відповідно до п.3 рішення, сільському голові сесією сільської ради доручено укласти договір з ФГ «Перлина Нова» договір оренди нежитлового приміщення, площею 51,0 м, кв. (а.с.22,101-104). Рішенням Виконавчого комітету Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області «Про скасування ордеру для вселення в житлове приміщення» №17 від 20.04.2016 року, скасовано ордер №1 від 28.05.2013 року, який було видано [PERSON] для вселення в житлову квартиру [ADDRESS] (а.с.21, 105-106). В даний час позивач зареєстрована та проживає за адресою с.Клопочин Іваничівського району Волинської області, що підтверджується довідкою Старопорицької сільської ради Іваничівського району Волинської області (а.с.57). Суд встановив, що відповідач 16 березня 2016 року уклав договір оренди з Фермерським господарством «Перлина Нова» спірного житлового приміщення, проте лише 28 березня 2016 року рішенням VI сесії VII сьомого демократичного скликання Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області було вирішено питання про передачу цього майна в оренду й укладення відповідно на підставі нього договору. Відповідно до ст.59 ЖУ України ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень. Проте всупереч вищезазначених вимог закону, відповідач рішенням виконавчого комітету Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області №17 від 20.04.2016 року скасував незаконно виданий ордер для вселення в житлове приміщення, хоч це питання не відноситься до його повноважень. Згідно ч.3 ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Узагальнюючи наведене, суд робить висновки про те, що відповідачем порушено процедуру скасування ордеру для вселення в житлове приміщення, а відтак й не було підстав укладати з третьою особо «Фермерським господарством» договору оренди житлового приміщення 16 березня 2016 року та після цього 28 березня 2016 року приймати рішення про передачу цього майна в оренду, оскільки ордер у встановленому законом порядку визнаний недійсним не був.

Outcome: approved