Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи, такою що втратила право користування житловим приміщенням. В позовній заяві вказує, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. У квартирі зареєстрована відповідач [PERSON], яка не мешкає у спірній квартирі з 2003 року. Оскільки відповідач у спірній квартирі не мешкає без поважних причин, то позивач просить визнати її такою, що втратила право користування житлом. В судовому засіданні позивач не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. В судове засідання відповідач не з'явилася, причину неявки суду не повідомила, заперечень не надала. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі -продажу від 09.12.1992 року [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] Згідно довідки АДС УДМС України в Запорізькій області від 10.04.2015 року відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] Згідно з ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною першою статті 321 ЦК України закріплено непорушність права власності в тому, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Таке саме положення закріплено у ст. 150 Житлового кодексу України. Частиною 2 статті 405 ЦК України передбачено, що член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад установлені терміни провадиться в судовому порядку. Згідно акту центру обслуговування абонентів № 1 від 26.02.2105 року відповідач [PERSON] не мешкає за адресою [ADDRESS] з січня 2003 року. На підставі викладеного, суд вважає можливим визнати [PERSON] такою, що втратила, право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою [ADDRESS].

Outcome: approved