Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

18.08.2021 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся представник позивача із позовною заявою до Святогірської міської ради Донецької області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свої вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] померла рідна бабуся позивача - [PERSON] . За життя бабусі належав сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 5,8 умовних кадастрових гектарів із земель КСП «Надія» на землях колишньої Хрестищенської сільської ради. Після смерті бабусі прийняла, але не оформила спадкові права її донька - мати позивача [PERSON] , яка померла [INFO] і після неї як спадкоємець першої черги позивач прийняла спадщину у встановленому законом порядку, отримавши у нотаріуса свідоцтва на спадщину на право на земельну частку (пай). З метою оформлення права власності на земельні ділянки за вказаним сертифікатом, позивач звернулась до Слов`янської районної державної адміністрації за отримання дозволу на розробку технічної документації на земельні ділянки щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) на підставі вказаного свідоцтва на спадщину та сертифікату, однак нею отримано відмову з тих підстав, що на ім`я матері позивача на підставі вказаного сертифікату виписано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДН № 170932 на площу 5,75 га (в НКС 5,7452 га) і цей державний акт виготовлено та підписано 31 жовтня 2006 року, тобто після бабусі. Вказаний державний акт є недійсним, оскільки виписаний вже після смерті особи на яку він виданий, а тому оскільки ні позивач, ні її мати не отримали державний акт, [PERSON] не може успадкувати вказану земельну ділянку, у зв`язку з чим постановою нотаріуса від 07 серпня 2021 року їй відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину на вказані земельні ділянки. Крім того, у відділі Держгеокадастру їй повідомили, що вказаний державний акт погашено, натомість земельну ділянку з Національної кадастрової системи (НКС) не видалено, оскільки законність її формування не викликає сумнівів. Тому, після уточненні позовних вимоги просить визнати за позивачем право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлої [INFO] на земельну ділянку площею 5,7452 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1424282400:01:000:0099, розташовану на землях Святогірської міської ради Краматорського району. В судове засідання позивач та її представник не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, проте направили на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, в яких заявлені позовні вимоги підтримали, просили задовольнити їх у повному обсязі. В судове засідання представник відповідача - Святогірської міської ради, у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій просив суд ухвалити рішення на власний розсуд, із урахуванням наявних у справі матеріалів. Ухвалою суду від 20 серпня 2021 року витребувано Борівської державної нотаріальної контори Харківської області копію спадкової справи, яку заведено після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та зобов`язано повідомити суд про факт відкриття спадкової справи після його смерті, факт звернення кого-небудь із заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини та надати відповідні відомості, а також повідомити наявність заповіту. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Святогірської міської ради Донецької області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, підлягають задоволенню з наступних підстав. Як видно з копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 19 вересня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Борівського районного управління юстиції Харківської області, [PERSON] померла [INFO] у смт Борова Харківської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 106. За життя [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого 11 вересня 1996 року Слов`янською районною державною адміністрацією, належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Надія», розміром 5,8 умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) . За твердженням позивача, спадщину після смерті бабусі [PERSON] прийняла мати позивача - [PERSON] , проте остання не оформила спадкових прав. За копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 20 липня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Борівського районного управління юстиції Харківської області, [PERSON] померла [INFO] у смт Борова Харківської області. Згідно з копією Спадкової справи № 175/2007, заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] , позивач успадкувала після смерті останньої право на земельну частку (пай) члена колишнього КСП «Надія» Слов`янського району Донецької області, розміром 5,8 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало померлій [INFO] матері спадкодавиці [PERSON] на підставі сертифікату серії [NUMBER], виданого на її ім`я Слов`янською райдержадміністрацією 17 вересня 1996 року на підставі тієї ж адміністрації № 395 від 21 червня 1996 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 21 червня 1996 року за № 184, після смерті якої спадкодавця [PERSON] спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав у зв`язку зі смертю. Відповідно до листа Слов`янської районної державної адміністрації Донецької області № 513 від 03 жовтня 2018 року, за інформацією міськрайонного управління у Слов`янському районі та м. Слов`янського Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, відповідно до інформації з Державного земельного кадастру за громадянкою [PERSON] зареєстрована земельна ділянка за кадастровим номером 1424282400:01:000:0099 на підставі державного акту серії ДН № 170932 від 31 жовтня 2006 року, яка була надана громадянці у власність в обмін на сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 17 вересня 1996 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1409179332021 від 13 липня 2021 року, земельна ділянка із кадастровим номером 1424282400:01:000:0099, розміром 5,7452 га перебуває у приватній власності, яке зареєстроване за [PERSON] . Наведене також підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 170932, виданого 31 жовтня 2006 року Слов`янською районною державною адміністрацією. Згідно з листом Відділу № 4 управління у Краматорському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області № 554/02-14 від 03 липня 2021 року, згідно з Книгою № 007483 розділ 1 Записів державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку фізичних осіб по Хрестищанській сільській раді, реєстраційний номер 010616700438 від 31 жовтня 2006 року на Державний акт серії ДН № 170932 на право власності на земельну ділянку, зареєстрований на підставі розпорядження Слов`янської РДА № 224 від 20 квітня 2006 року на ім`я [PERSON] було погашено у зв`язку зі смертю власника [INFO] . Оббмін сертифікату на Державний акт не здійснено. Зважаючи на викладені обставини та з метою оформлення спадкових прав на вищевказану земельну ділянку, позивач звернулась до державного нотаріуса Борівської державної нотаріально контори у Харківській області. Проте, своєю постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07 серпня 2021 року, державний нотаріус відмовив [PERSON] у видачі на її ім`я додаткового свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну ділянку площею 5,750 га кадастровим номером 1424282400:01:000:0099, розташовану на території Хрестищенської сільської ради Слов`янського району Донецької області після смерті [INFO] матері [PERSON] . До такого рішення державний нотаріус прийшов спираючись на відсутність документу, що встановлює право власності спадкодавиці на спадкове майно. Відповідно до п. 4.15 Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно частин першої та другої статті 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною першою статті 319 ЦК України встановлено, що здійснення права власності полягає у володінні, користуванні, розпорядженні своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Враховуючи вищенаведене, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Виходячи з аналізу чинного законодавства та встановлених обставин справи, оцінивши представлені в силу положень ст. 81 ЦПК України докази, суд приходить до висновку, що вони повністю узгоджуються між собою, не містять внутрішніх протиріч, і у своїй сукупності є достатніми, для того щоб дійти висновку, що [PERSON] та [PERSON] дійсно постійно проживали разом, вели спільне господарство та були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Outcome: approved