Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 березня 2014 року. Від шлюбу дітей не мають. Поряд з тим, зазначив, що вони з дружиною проживають в с.Цигани у будинку його брата. На даний час він офіційно не працевлаштований, однак працює водієм транспортного засобу, надаючи послуги з перевезення людей, та окрім цього займається роботою по садівництву, городництву, по вирощуванню сільськогосподарської продукції і на отриману заробітну плату матеріально утримує себе, дружину та допомагає членам своєї сім`ї. Приблизно з грудня 2019 року у нього з відповідачем складаються дуже не прості та короткотривалі подружні стосунки, які протягом цих місяців зійшли нанівець, почав відчувати холод в їхніх сімейних відносинах, відповідач своєю поведінкою стала дуже агресивною по відношенню до нього, постійні сварки та скандали, конфлікти, різні образи без будь-якого приводу призвели до розірвання їх стосунків. Така поведінка відповідача є для нього нестерпною, неприпустимою, такою, що унеможливлює їхнє подальше спільне сімейне життя. Відповідач проживаючи разом з ним, не спілкується з ним, ігнорує. У них більше не має спільних інтересів, в них абсолютно різні характери, вони перестали розуміти одне одного, стали чужими людьми і більше ніж півроку не живуть як чоловік і жінка. Також зазначив, що він запропонував відповідачу подати спільну заяву до Борщівського РАЦСу з метою розірвання шлюбу, однак відповідач такі пропозиції лишала поза увагою. За таких обставин вважає, що шлюб між ними існує формально, подальше збереження шлюбу є неможливим, у зв`язку з чим просив суд шлюб між ними розірвати. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 11 червня 2020 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позов, відповідно до якого такий не визнала, щодо розірвання шлюбу заперечила, просила суд надати сторонам строк для примирення термін 6 місяців, крім того клопотала про розгляд справи з викликом сторін. У зв`язку з чим ухвалою суду від 30 липня 2020 року було змінено порядок розгляду справи, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання у справі на 09 год 12 серпня 2020 року. При цьому, судом враховано, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу XІІ "Прикінцеві положення" Цивільного процесуальнго Кодексу України в редакції Закону України від 30 березня 2020 року N 540-IX, закінчилися через 20 днів після набрання чинності Законом України від 18 червня 2020 року N 731-IX, і протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), не подали будь-яких заяв щодо продовження процесуальних строків з підстав, встановлених Законом України від 18 червня 2020 року N 731-IX). В судовому засіданні позивач [PERSON] позов, з підстав наведених у поданій до суду заяві, підтримав повністю. При цьому, щодо надання подружжю строку на примирення заперечив, вказавши, що тривалий час проживає з іншою жінкою та в них є спільна дитина. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутності. При цьому зазначила, що позов визнає, своє клопотання про надання сторонам строку для примирення не підтримує, після розірвання шлюбу просила присвоїти їй дошлюбне прізвище [PERSON] . За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданого 19 травня 2020 року Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано - Франківськ), [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 05 березня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області, про що складено відповідний актовий запис № 24. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині « [PERSON] ». Від шлюбу дітей не мають. Також судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, такі подружні відносини не підтримують, проживають окремо. Наміру зберегти шлюб сторони не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених ним судових витрат у виді судового збору. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 112, 113 Сімейного кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved