Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

20.01.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину. У своєму позові позивач зазначила, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. На даний час дитина навчається на третьому курсі Миколаївського Будівельного Коледжу на денній формі навчання. Термін навчання закінчується 01 липня 2017 року. На даний час він проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає. Посилаючись на вказані обставини, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини від усіх видів заробітку на період його навчання до досягнення ним 23 років. У судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день слухання справи був повідомлений належним чином. Суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Відповідно до положення ст.3 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дітей, що продовжують навчання до досягнення ними 23-х років, при умові, якщо вони можуть надавати матеріальні допомоги, а батьки можуть надати таку матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Розмір аліментів судом на повнолітню дитину судом визначається згідно ст.200 СК України у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України, в тому числі із врахуванням матеріального становища платника аліментів та інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року "Про застосування окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Судом встановлено, що сторони знаходилися в зареєстрованому шлюбі, але шлюб між ними розірвано в грудні 2002 року. Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження. На теперішній час [PERSON], навчається на третьому курсі Миколаївського Будівельного Коледжу, денного відділення другого рівня акредитація, термін навчання закінчується 01 липня 2017 року, що підтверджується довідкою №604 від 15.01.2016 року. Також, у судовому засіданні встановлено, що на даний час [PERSON], [INFO], проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідач спроможній надавати матеріальну допомогу позивачу, на період навчання сина у Миколаївському Будівельному Коледжу, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню. Також на підставі ст.88ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved