Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

[PERSON] 28.02.2018 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26.11.2014 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Голованіського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №72. Від спільного проживання мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та на її утриманні. В позові зазначає, що з 2016 року разом з відповідачем не проживають, відповідач ухиляється від утримання дитини та від її утримання, матеріальної допомоги добровільно не надає. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та перебуває у скрутному матеріальному становищі, дитина хворіє, в той час відповідач не працює, однак у його використанні перебуває земельна ділянка, від якої він має дохід, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу, інших утриманців не має. У зв'язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідача на її користь щомісячно аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини; стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною трьох років; судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою суду від 05.03.2018 року в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті. Позивач в судове засідання не з'явилась. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не надійшло, відзиву чи заперечень на позов не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлено про дату, час і місце засідання. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 26 листопада 2014 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Голованівського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №72, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ОЛ №082976, виданого 26 листопада 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Голованівського районного управління юстиції у Кіровоградській області (а.с. 11). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії І-ОЛ №184594, виданого 20 жовтня 2015 року виконавчим комітетом Межирічківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 12). Згідно довідки про склад сімї за №260/02-24, виданої 12 лютого 2018 року виконавчим комітетом Межирічківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, дитина [PERSON], [INFO], входить до складу сім'ї позивача (а.с. 4). Відповідно до копії довідки Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит» від 01.08.2017 року, копії висновку лікаря-офтальмолога від 02.07.2017 року та копії висновку невролога Кіровоградської дитячої обласної лікарні від 19.07.2016 року, дитина [PERSON], [INFO], має вади зору та паралітичну косоокість обох очей, потребує постійного лікування та догляду (а.с. 15-17). Як вбачається з копій довідок №145 та №146, виданих 13.02.2018 року управлінням соціального захисту населення Голованівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, позивач [PERSON] отримує щомісячно допомогу по 860 грн. (а.с. 18-19). В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі добровільної матеріальної допомоги на утримання сина та утримання дружини не надає, як стверджується позивачем у використанні відповідача перебуває земельна ділянка на що останній не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України), мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що дитина, яка потребує матеріальної допомоги, проживає з матір'ю, а тому відповідач зобов'язаний утримувати її до досягнення повноліття. Вирішуючи спір щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років, суд виходить зі слідуючого. За нормами частин 2, 4, 6 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до частин 1-3 ст. 77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. Згідно норм частин 1, 2 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання дитини, суд враховує, що відповідач є здоровою працездатною людиною, у його використанні перебуває земельна ділянка, з якої отримує дохід, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, рухомого та нерухомого майна не має. А тому, суд дійшов висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що відповідач має у користуванні земельну ділянку, з якої отримує дохід, інших утриманців не має, позивач не працює та знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, якій виповнилось 2 роки 6 місяців, дитина хворіє та потребує постійного догляду та лікування, суд приходить до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання позивача з якою проживає дитина, до досягнення останньою трьох років у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) і такий розмір аліментів є справедливим та значно не обтяжить відповідача, не порушить приписи ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження", а тому вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ч. 6 ст. 141 ЦПК України). А тому з відповідача, враховуючи задоволення двох позовних вимог, мають бути стягнуті 1409 грн. 60 коп. судового збору на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved