Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

30.12.2020 року АТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду зі вказаним позовом. Просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за договором № б/н від 10.12.2012 в сумі 27\~238,90 грн. та судові витрати, що становлять 2\~102,00 грн. Позов мотивований тим, що з метою отримання банківських послуг [PERSON] звернувся до АТ\~КБ «Приватбанк», підписавши заяву № б/н від 10.12.2012 згідно з якою відповідачу був відкритий кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт на картковий рахунок. Вподальшому кредитний ліміт було збільшено до 25\~000,00 грн. У зв`язку\~з порушенням\~виконання зобов`язань\~за договором,\~відповідач станом\~на 27.10.2020\~має заборгованість\~перед банком\~у сумі 27\~238,90 грн., з яких: 22\~574,18 грн.\~заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 22\~574,18 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн.\~заборгованість за відсотками; 4\~664,72 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.\~625; 0,00 грн.\~нарахована пеня; 0,00 грн.\~нарахована комісія. Ухвалою судді Бердичівського міськрайонного суду від 19.01.2021 було відкрито спрощене позовне провадження по справі та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, справу призначено до розгляду по суті з повідомленням сторін, роз`яснено відповідачу - наслідки неподання відзиву на позов у встановлений судом строк (а.с.79). Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що представник позивача скористався своїм правом і подав заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, в установлений строк відзив на позов не подав, суд вважає за можливе на підставі ст.ст. 211, 223, 280 ЦПК України провести розгляд справи за відсутності сторін за наявними в справі матеріалами та ухвалити заочне рішення. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було підписано заяву № б/н від 10.12.2012, згідно якої був відкритий кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. Позивач також зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості за договором № б/н від 10.12.2012, заборгованість [PERSON] за вказаним договором станом на 27.10.2020 становить 27\~238,90 грн., з яких: 22\~574,18 грн.\~заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 22\~574,18 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн.\~заборгованість за відсотками; 4\~664,72 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.\~625; 0,00 грн.\~нарахована пеня; 0,00 грн.\~нарахована комісія. Так, в аспекті заявлених позовних вимог, з огляду на фактичні обставини справи, Суд вказує на таке. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України, зокрема, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). За положеннями частин 1, 2 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до частини 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Обґрунтовуючи позовні вимоги, Банк вказав на те, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, підписавши 10.12.2012 анкету-заяву. Згідно виписки по рахунку [PERSON] регулярно використовував кредитну картку для зняття готівки, оплати товарів і послуг (а.с. 54-71). Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, суд приходить до висновку, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів (тіло кредиту) в розмірі 22574,18 грн. Також банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами. Відповідно до ч. 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, в якій предметом розгляду були подібні правовідносини, вказала, що витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного шляхом підписання анкети - заяви, оскільки за умови що вони не містять підпису позичальника, немає підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Тобто при вирішенні спору суд повинен з`ясувати які саме умови включені в заяву позичальника. Дійсно, в підписаній позичальником анкеті-заяві не міститься умов щодо процентів. Однак, судом береться до уваги, що у паспорті споживчого кредиту, що доданий до матеріалів справи, з яким під власноручний підпис ознайомлений позичальник, визначена базова процентна ставка в місяць - 0,01 %, процента ставка за межами пільгового періоду в розмірі 42 % та процентна ставка 84%, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, що свідчить про те, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами, а також порядок нарахування пені та штрафів. Згідно зі ст.ст.12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на підписання позичальником одночасно з анкетою-заявою паспорта споживчого кредиту, слід дійти висновку, що сторони погодили умови договору по нарахуванню процентів, а тому суд приходить до висновку, що вимоги позову про стягнення процентів в розмірі 4664,72 грн., нарахованих у відповідності до умов підписаного [PERSON] паспорту споживчого кредиту, виходячи з розміру незмінної процентної ставки (42 % та 84 %), підлягають задоволенню. Суд вважає, що факт порушення відповідачем, взятих на себе зобов`язань, щодо своєчасної сплати кредиту та заборгованості за відсотками позивачем доведено, а відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано. \~ \~ \~ \~Беручи до уваги викладене вище, дослідивши докази, надані позивачем в обґрунтування заявлених вимог, в також враховуючи визнання відповідачем позову у повному обсязі, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 27238,90 грн, з яких: 22574,18 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 4664,72 грн заборгованість за простроченими відсотками. V. Розподіл судових витрат \~ \~ \~ \~На підставіст. 141 ЦПК України, оскільки судом задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved