Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

31.08.2015 року прокурор в порядку ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» звернувся до Козельщинського районного суду в інтересах неповнолітнього [PERSON] із позовом про визнання права на 1/10 земельної частки (паю), на яке за життя мала право померла [INFO] [PERSON], як членколективного сільськогосподарського підприємства Спілка селян «Вітчизна», відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на підставі рішення Козельщинської РДА від 05.02.1997 року № 42 площею 4,2 умовних кадастрових гектара вартістю 100 150, 29 грн. у порядку успадкування після померлого [INFO] [PERSON] посилаючись на те, що неповнолітній син померлого [PERSON] звернувся до Козельщинської державної нотаріальної контори з питання отримання свідоцтва про право на спадщину на вищезазначену земельну частку (пай), але державним нотаріусом було відмовлено йому у видачі свідоцтва, оскільки відсутній документ, який засвідчує право померлого [PERSON] на вищезазначену земельну частку (пай). Далі, в позові прокурор зазначив, що за життя [PERSON] набула права на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві Спілка селян «Вітчизна», як член КСП і була включена до списку, доданому до державного акту на право власності на землю вказаного КСП. Оскільки вона померла, державного акту на земельну ділянку не оформила та не здійснила відповідну реєстрацію у встановленому законом порядку. Померла [PERSON] проживала разом з чоловіком [PERSON] із спільною дитиною [PERSON], а також з іншими дітьми від іншого шлюбу, а саме: [PERSON], [PERSON] та із [PERSON] Рішенням Козельщинського районного суду від 16 липня 2015 року за [PERSON] визнано право на 1/5 частку вищевказаної земельної частки (паю) після померлої [PERSON]. Також, в позові прокурор зазначив, що за життя [PERSON] успадкував шляхом проживання спадкове майно після померлої дружини [PERSON], але не оформив спадкові права. На час відкриття спадщини після померлого [PERSON] з ним проживали його батько [PERSON] його дитина [PERSON], а тому слід вважати, що кожен із них має право на 1/2 земельної частки, тобто за кожним із спадкоємцем по 1/10 земельної частки (паю), на яке за життя мав право [PERSON] після померлої дружини [PERSON] В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилався на обставини, що викладені в позові. Неповнолітній [PERSON] та його піклувальник [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Піклувальник [PERSON] до суду направила заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги прокурора підтримує. Відповідачі Козельщинська районна державна адміністрація та Говтвянська сільська рада Козельщинського району в судове засідання не з'явилися, але направили заяви про розгляд справи без участі їх представників, проти задоволення позову не заперечують. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Згідно поштових повідомлень вбачається, що відповідачі за місцем реєстрації не проживають. Згідно до ст. 74 ЦПК України вбачається, що оголошення в пресі опубліковується тоді коли невідоме місце реєстрації відповідача. Фізичній особі - відповідачу направляється судова повістка за адресою її місця проживання перебування, зареєстрованої у встановленому законному порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Отже, суд вважає, що відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON]за місцем реєстрації, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення прокурора та дослідивши письмові докази по справі встановив наступне. У відповідності до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.06.2010 року. До смерті громадянка [PERSON] 03.04.1997 року отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], реєстраційний №398, яка розташована на території Говтвянської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, площею 4,20 умовно кадастрових гектари та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державний акт про право власності на земельну ділянку на підставі сертифікату серії [NUMBER] громадянці [PERSON] не видавався. Згідно розпорядження голови Козельщинської районної державної адміністрації №6 від 18.01.2010 року [PERSON] надано статус дитини-сироти. Розпорядженням в.о. голови Козельщинської районної державної адміністрації №57 від 29.03.2010 року установлено опіку над [PERSON] та призначено опікуном [PERSON] Згідно довідки вих. №47 від 21.04.2015 року, яка видана Говтвянською сільською радою Козельщинського району Полтавської області вбачається, що на момент відкриття спадщини [PERSON] з нею проживали: її чоловік - [PERSON], діти [PERSON] - [PERSON] (син), [PERSON] (донька), [PERSON] (донька), спільна дитина [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] (син). Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) вбачається, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статі 21 цього Кодекса. Згідно до ст. 529 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) вбачається, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) вбачається, що прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Таким чином [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] набули кожний право на спадщину у розмірі по 1/5 частці вказаної земельної частки паю. Рішенням Козельщинського районного суду від 16 липня 2015 року за [PERSON] визнано право на 1/5 частку вищевказаної земельної частки (паю) після померлої [PERSON] Отже, відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) [PERSON], який є чоловіком померлої [PERSON] прийняв спадщину після смерті дружини шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки проживав в домоволодінні померлої та після смерті останньої мав право на 1/5 частку вищезазначеної земельної частки (паю). Далі, судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], після смерті останнього залишилося вищезазначене спадкове майно у виді права на 1/5 частку вищевказаної земельної частки (паю) після смерті [PERSON] Згідно довідки вих. № 88 від 21.07.2015 року, яка видана Говтвянською сільською радою Козельщинського району Полтавської області вбачається, що на момент відкриття спадщини [PERSON] разом з ним проживали його рідний батько [PERSON] та його рідний син [PERSON] Відповідно до ч.ч. 1, 3,4 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Згідно до ч. 1 ст. 1267ЦК України вбачається, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч 1 ст. 1261 ЦК України вбачається, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року N 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" вбачається, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільного права може бути визнання права. Із змісту ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» вбачається, що засобом захисту цивільного права може бути визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій вбачається, що [PERSON]у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на ? ідеальну частку у спадщині померлого батька [PERSON], що в свою чергу становить 1/10 ідеальної частки земельної частки паю належної померлій дружині [PERSON] відмовлено, оскільки відсутні документи, які засвідчують право померлої [PERSON] та померлого [PERSON] на земельну частку (пай). Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов позивача підлягає до задоволенню, оскільки визнання права на 1/10 (одну десяту) ідеальну частку земельної частки (паю), яке за життя належало [PERSON], як члену колективного сільськогосподарського підприємства Спілка селян «Вітчизна», відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на підставі рішення Козельщинської РДА від 05.02.1997 року №42, площею 4,2 умовних кадастрових гектари, вартістю 100 150,29 грн. за [PERSON] у порядку успадкування після померлого [INFO] [PERSON] підлягає до задоволенню, оскільки визнання права на вищезазначену земельну частку (пай) не порушує права інших осіб і іншим шляхом вирішити питання в позасудовому порядку не можливо. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 16, 1261,1267,1268 ЦК України, ст.ст.525, 529,548,549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст. ст. 10, 15, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved