Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS], усунення перешкод у користуванні майном шляхом зняття відповідачів з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Позов обґрунтований наступним. 18 липня 2013 р. [PERSON] уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], за умовами якого продавець [PERSON] зобов'язалась до 18 липня 2013 р. забезпечити зняття з реєстрації усіх зареєстрованих у квартирі осіб. Проте зазначені умови договору [PERSON] не виконала, і до цього часу вона та її діти [PERSON] і [PERSON] зареєстровані у належній позивачу квартирі. Бездіяльністю відповідачів, яка полягає в ухиленні від добровільного зняття з реєстрації свого місця проживання у квартирі, обмежується право позивача та вільне і безперешкодне користування та розпорядження своєю власністю. Представник позивача [PERSON] подав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про розгляд справи повідомлені у встановленому законом порядку через оголошення у пресі, проте в судове засідання вони не з'явилися, заперечення на позов не подали. Дарницький районний відділ Головного управління державної міграційної служби в м. Києві свого представника до суду не направив, проте його неявка не перешкоджає встановленню фактичних обставин справи. Враховуючи неявку відповідачів в судове засідання, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Неявка сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши наявні у справі докази, суд вважає встановленими наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 18 липня 2013 р. між [PERSON] (Продавцем) та [PERSON] (Покупцем) укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] (а.с. 5). Право власності позивача [PERSON] на зазначену квартиру зареєстроване у встановленому законом порядку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 6407836 від 18.07.2013 р. (а.с. 6). Таким чином згідно приписів ст. 328, п. 8 ч. 1 ст. 346 ЦК України позивач [PERSON] набув право власності на квартиру [ADDRESS], а у відповідача [PERSON] відповідно право власності на неї припинилося. Відповідно до п. 8 договору купівлі-продажу квартири продавець [PERSON] зобов'язалась до 18 липня 2013 р. забезпечити зняття з реєстрації всіх осіб, зареєстрованих у квартирі, та звільнити квартиру від речей домашньої обстановки та вжитку та іншого належного їм майна. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] звільнила продану квартиру, але зобов*язань щодо забезпечення зняття з реєстрації всіх осіб, зареєстрованих за вищевказаною адресою, вона не виконала. Як в вбачається з довідки ОСББ «Сонячний», поквартирної картки форми «Б», карток прописки (реєстрації) та інформації адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в м. Києві [PERSON] та її повнолітні діти: дочка [PERSON] та син [PERSON], з 17 травня 2013 р. не проживають у квартирі [ADDRESS], але їх місце проживання зареєстроване за вищевказаною адресою (а.с. 7, 8-11, 18, 19, 20). Вирішуючи спір суд виходить з положень цивільного законодавства, які визначають зміст права власності, проголошують його непорушність та встановлюють основні способи захисту права власності. Так відповідно до ст. 319 ЦК України, яка встановлює визначальні принципи здійснення права власності, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 321 цього Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст. 391 ЦК України надає власнику майна право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, а згідно ст. 383 цього Кодексу власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім*ї, інших осіб… Враховуючи встановлені обставини, суд вважає доведеним, що перебування відповідачів на реєстраційному обліку у квартирі, яка належить позивачу, перешкоджає останньому у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS], та зняття їх з реєстрації за вищевказаною адресою, що передбачено ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні". Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідачів в рівних частках понесені позивачем судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved