Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

29.05.2019 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина. В обгрунтування своїх вимог позивачка зазначала, що вона є матір`ю [PERSON] , [INFO] . З батьком сина [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебувала, останній визнав дитину своїм сином, дитина була зареєстрована за їх спільною заявою у порядку передбаченому ст. 125 СК України. Починаючи з 2015 року відповідач не приймає участі в утриманні їх спільної дитини, хоча є працездатним, інших осіб на утриманні не має. Просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 100 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту звернення до суду з позовом. У судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги про стягнення аліментів, однак просила стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, оскільки відповідач не має постійного доходу. Розмір аліментів просила визначити з урахуванням тих обставин, що їх спільний з відповідачем син має вік повних десять років, його вік є таким, коли дитина перебуває у стані посиленого росту та фізичного розвитку,крім того дитина потребує психологічного розвитку та отримання належної освіти. Протягом тривалого періоду часу вона утримувала сина самостій і не просила у відповідача допомоги, і тільки тому, що витрати на дитину з огляду на вік зростають, просить стягнути з відповідача аліменти у визначеному нею розмірі. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, судовий виклик з повідомленням про судове засідання призначене на 29.05.2019 року не отримав, поштове відправлення повернуто до суду з відміткою відділу зв`язку - за закінченням встановленого строку зберігання. З огляду на викладене, приймаючи до уваги думку позивачки, суд визнав за можливе розглянути справу в порядку заочного провадження відповідно до правил ст.ст. 280,281 ЦПК України. Заслухавши позивачку, дослідивши докази наявні у матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього - [PERSON] , [INFO] . (а.с.2). Малолітній син сторін у справі - [PERSON] проживає разом з матір"ю за адресою - [ADDRESS] та знаходиться на її ж утриманні. (а.с.5). Статтями 180,181,182,183,184 СК України передбачено, що батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; при визначенні розміру аліментів суд враховує - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Наразі судом встановлено, що син сторін у справі проживає з матір`ю, остання виконує свої обов`язки щодо його виховання, гармонійного розвитку та матеріального забезпечення. Батько дитини є працездатним, однак участі у вихованні сина та його матеріальному забезпеченні не приймає. Отже, приймаючи до уваги вік дитини сторін у справі, що перебуває у періоді посиленого росту та фізичного розвитку, суд приходить до висновку, що відповідач зможе сплачувати ліменти на дитину в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 гривень щомісячно, оскільки це буде складати необхідний мінімум для забезпечення утримання сина та його навчання. Крім того, правилами ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Зазначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі 2 000 гривень підлягають стягненню з відповідача на утримання сина, починаючи з 29 травня 2019 року і до повноліття останнього, або ж зміни матеріального стану сторін,однак не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку. Судові витрати за розгляд справи судом у частині сплати судового збору на користь держави підлягають стягненню з відповідача за правилами ст. 141 ЦПК України. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежів за один місяць допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved