Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

19.08.2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. При цьому позивач посилається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.03.2002 року, який було розірвано за рішенням суду від 26.11.2009 року. Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON]. Відповідач вихованням дитини не займається, матеріально не забезпечує та не спілкується з дитиною, в зв'язку з чим позивач змушений звернутись до суду з вказаним позовом. Також позивач посилається на те, що відповідач у 2009 році залишив доньку з позивачем, пішов з місця їх постійного проживання. Дитина знаходиться в сім'ї позивача та її батьків, про що суду позивач надала письмові докази. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з'явився, повідомлявся належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Київської районної адміністрації Одеської міської ради як органу опіки та піклування в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, до заяви надано висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав та просить позовні вимоги задовольнити. Представник прокуратури Київського району м. Одеси Захарова Н.А. в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав та просить позовні вимоги задовольнити. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вислухавши позивача [PERSON], представника прокуратури Київського району м. Одеси Захарову Н.А., дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, сторони з 02.03.2002 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26.11.2009 року по справі № 2-5488/09 розірвано /а.с. 4/ та 22.12.2009 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції видано свідоцтво про розірвання шлюбу, серія [NUMBER], актовий запис № 887 /а.с. 11/. [PERSON] народилася [INFO] року, про що свідчить свідоцтво про народження, серії [NUMBER], видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 1601 /а.с. 10/. Батьками у свідоцтві вказані сторони по справі /а.с. 10/. 06.03.2012 року Київським районним судом м. Одеси по справі № 2-6448/09 видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на [PERSON], [INFO], в розмірі 700,00 грн. щомісячно, починаючи з 07.10.2009 року по 07.12.2020 року /а.с. 6/. З довідки № 04/5003 від 18.08.2014 року вбачається, що у Першому Київському ВДВС ОМУЮ відсутні документи, що підтверджують сплату [PERSON] аліментів в період з 07.10.2009 року по 01.08.2014 року /а.с. 3/. Судом досліджено довідку № 287 від 12.08.2014 року Одеської загальноосвітньої школи № 81 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області, про те, що [PERSON] навчається у 6-Б класі /а.с. 12/ та характеристику учениці [PERSON], з якої слідує, що мати та бабуся дитини завжди цікавляться навчанням дівчинки та відповідально ставляться до її виховання, регулярно відвідують школу. Батько школу не відвідував, до адміністрації школи та класного керівника за інформацією про доньку не звертався /а.с. 13/. У судовому засіданні досліджено висновок Київської районної адміністрації Одеської міської ради як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Яким встановлено, що батько дитини [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно фізичного, духовного та морального розвитку малолітньої, не проявляє до неї турботи та уваги, не цікавиться справами дитини та станом її здоров'я. Відповідно до інформації КУ «Дитяча міська поліклініка № 6» при відвідуванні дитини вдома, проведенні профілактичних оглядів, дитина завжди була в супроводі матері. Батька дівчинки лікар та медична сестра не бачили. Невиконання батьком дитини батьківських обов'язків письмово підтверджується поясненнями гр. [PERSON], [PERSON], [PERSON] Встановлено, що [PERSON] немає реєстрації у м. Одесі та Одеській області, а за місцем попередньої реєстрації батько відповідача (дідусь дитини зі сторони батька) пояснив, що [PERSON] знятий з обліку та не проживає з ним. У ході проведення засідання ради опіки та піклування дитина пояснила, що проживає з матір'ю, тіткою та бабусею з боку матері, не пам'ятає в якому році, навіть приблизно, востаннє бачила батька, повідомила, що батько жодного разу їй не телефонував, не цікавився її життя, не робив подарунків. Оскільки, до районної адміністрації жодних звернень [PERSON] не надходило, слід вважати, що перешкод у спілкуванні з дитиною матір'ю не створювалося. У зв'язку із вказаним, орган опіки та піклування райадміністрації вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з п. 16 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. За таких обставин, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved