Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

16.08.2016 року Орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області звернувся з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. З народження [PERSON] проживала з матір'ю, батько дівчинки в м. Южноукраїнську не проживає, його місце знаходження Службі не відоме. Через аморальний спосіб життя та небажання приділяти належної уваги вихованню та розвитку дитини, матір дівчинку - [PERSON], було позбавлено батьківських прав відносно малолітньої [PERSON]. Під час розгляду справи про позбавлення матері [PERSON] батьківських прав, [PERSON] повернувся в м. Южноукраїнськ та виявив бажання забрати дівчинку, яка на той період, через складні життєві обставини, була влаштована до комунального закладу «Центр соціальної реабілітації дітей Южноукраїнської міської ради», мав намір займатись її вихованням та утриманням, однак при цьому відмовився повідомляти місце свого проживання та роботи. В подальшому батько самоусунувся від виконання батьківських обов'язків не забравши [PERSON] з КЗ ЦСПРД. Окрім того, відповідно до інформації наданої КЗ ЦСПРД, за період перебування в закладі [PERSON] - з 21.05.2015 року по 21.05.2016 року батько дитини останній раз відвідував дівчинку 02.02.2016 року. Протягом останніх трьох місяців життям дитини не цікавився, матеріально не підтримував, спілкування з ним відбувалось лише за ініціативи адміністрації закладу. У зв'язку з закінченням курсу реабілітації дитини в КЗ ЦСПРД, та перебуванням її батька за межами м. Южноукраїнська малолітня [PERSON] була передана тітці [PERSON] де і перебуває на теперішній час. Сім'єю [PERSON] створені належні умови для проживання дівчинки. Під час відвідування [PERSON] повідомила, що [PERSON] матеріально не допомагає та не має наміру займатись вихованням та утриманням доньки. В зв'язку з тим, що [PERSON] не виконує належним чином батьківські обов'язки, не піклується про здоров'я, фізичний духовний і моральний розвиток дитини, не готує її до самостійного життя та праці на забезпечує дитині належне харчування та медичний догляд, не спілкується з дитиною в обсязі достатньому для її нормального самоусвідомлення просили позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні представник позивачапідтримала позовні вимоги в повному обсязіта просила їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином через оголошення в газеті. Представник третьої особи просила суд задовольнити позов. Суд, вислухавши представника позивача, представника третьої особи, враховуючи думку прокурора, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області 26.07.2011 року, актовий запис №209 /а.с.4/. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 10.11.2015 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с. 5 - 6). Згідно повідомлення Южноукраїнського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 07.06.2016 року з метою мінімалізації складних життєвих обставин сім'я [PERSON] перебувала під соціальним супроводом з 28.09.2015 року по 03.03.2016 року. Єва була оформлена до КЗ ЦСПРД. За період здійснення соціального супроводження сім'ї [PERSON] біологічний батько [PERSON] жодного разу до ЮМЦСССДМ не звертався, контакт не встановлено (а.с. 11). Відповідно до листа Служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради адресованого директору КЗ ЦСПРД, в зв'язку з закінченням курсу реабілітації [PERSON], [INFO] та відсутністю батька дівчинки на території м. Южноукраїнська та неможливістю встановити місце його знаходження, Служба у справах дітей вважає за доцільне передати дівчинку тітці [PERSON] (а.с. 7). 24.05.2016 РОКУ [PERSON] звернулась з заявою до міського голови про залишення [PERSON] у своїй сім'ї з подальшим влаштуванням на правах підопічного (а.с. 8). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 24.05.2016 року Малолітньої [PERSON] в квартирі [ADDRESS] для дівчинки створені нормальні умови проживання: є необхідні речі, іграшки та продукти харчування. Єва виглядає охайною та доглянутою (а.с. 9). Згідно інформації наданої Комунальним закладом Центр соціально-психологічної реабілітації дітей від 27.05.2016 року вих..№ 01-21/170, [PERSON] перебувала в закладі з 21.05.2015 року по 21.05.2016 року, батько дитини останній раз відвідував дівчинку 02.02.2016 року. Протягом останніх трьох місяців життям дитини не цікавився, матеріально не підтримував, спілкування з ним відбувалось лише за ініціативи адміністрації закладу. Забрати [PERSON] відмовився без пояснення причин (а.с. 10). Відповідно до повідомлення Державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина №2» від 13.06.2016 року № 1590/01-03 [PERSON] на час надання інформації була здорова, щеплюється за віком. За останній рік на застудні захворювання не хворіла. Батько [PERSON] на прийом з дитиною до лікаря жодного разу не приходив (а.с. 12). Відповідно до інформації наданої Центром надання адміністративних послуг м. Южноукраїнська від 16.06.2016 року № 514 [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. 13.07.2009 року був знятий з реєстраційного обліку та 13.08.2010 року вибув до м. Одеса (а.с. 13). Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради [PERSON] фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, маючи реальну можливість виконувати їх, але не вчиняє відповідних дій, не проявляючи до дитини щонайменшої батьківської турботи, без існування щонайменших причин та перешкод, а саме: не забрав доньку з КЗ ЦСПРД, не піклується про стан її здоров'я, фізичний та духовний розвиток, життям дитини не цікавиться, не спілкується з дитиною та не підтримує її матеріально і може бути позбавлений батьківських прав відносно своєї доньки [PERSON], [INFO] (а.с. 17 - 19). Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 18 Конвенції з прав дитини, ст. 150 СК України батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя і несуть відповідальність за її виховання та розвиток. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Стаття 164 ч. 1 п. 2 СК України передбачає, що батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 р. ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Тому суд вважає, що в судовому засіданні повністю знайшов своє підтвердження той факт, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки [PERSON], оскільки він участі у вихованні дитини не приймає, про стан її здоров'я, фізичний та духовний розвиток не піклується, життям дитини не цікавиться, не спілкується з дитиною та не підтримує її матеріально. За даних підстав та в інтересах неповнолітньої дитини, з метою її захисту, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved