Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

15.04.2014 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи позовну заяву позивач посилався на те, що 07.12.2007 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (правонаступник Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»), та [PERSON] уклали кредитний договір № 8/2007/840-К/1726-Н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 33438,47 доларів США зі сплатою відсоткової ставки у розмірі 13,39 %, з кінцевим терміном погашення до 11 вересня 2037 року. У порушення ст. 526, 527, 530 ЦК України відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, тому станом на 08.08.2014 року відповідач має заборгованість перед позивачем у сумі 54917,67 дол. США та 81270,87 грн., у т.ч.: - за сумою кредиту - 32888,32 дол.США; - по відсоткам за користування кредиту - 22 029,35 дол.США; - пеня - 39115,62 грн.; - штраф - 42 155,25 грн. Сторони у справі подали заяви про розгляд справи без їхньої участі, позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, відповідач позовні вимоги не визнає. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, перевіривши докази на належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності, враховуючи заяву про уточнення позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини. Суд встановив, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з договору позики, оскільки 07.12.2007 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (правонаступник Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 8/2007/840-К/1726-Н, згідно якого Банк надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 33438,47 дол.США (Тридцять три тисячі чотириста тридцять вісім доларів США 47 центів) з умовами повернення процентів, виходячи зі ставки 13,39 % на місяць. Як передбачено ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Крім того, відповідно до вимог ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлено договором. Таким чином, судом встановлено, що відповідач порушив зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту, тому у позивача є всі підстави вимагати повернення всієї суми кредиту, сплатити проценти та сплатити штрафні санкції у сумі 54917,67 дол. США та 81270,87 грн., у т.ч.: - за сумою кредиту - 32888,32 дол.США; - по відсоткам за користування кредиту - 22 029,35 дол.США; - пеня - 39115,62 грн.; - штраф - 42 155,25 грн. Відповідно до роз'яснень Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених в п. 12 Постанови №5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 3654,00 грн., тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Докази щодо інших видів судових витрат позивачем не надавались.

Outcome: approved