Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

18.06.2019 р. до суду надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа: Куп`янська міська рада Харківської області в особі виконкому Куп`янської міської ради Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який до дня своєї смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після смерті батька залишилася спадщина, яка складається з Ѕ земельної ділянки за вище вказаною адресою, на якій розташований житловий будинок з надвірними будівлями, що належить на праві спільної часткової власності заявниці та інша половина житлового будинку та земельної ділянки при ньому належить співвласниці [PERSON] . [PERSON] не залишив заповіту на випадок своєї смерті, що встановлено за даними спадкового реєстру. Заяв від будь-кого зі спадкоємців за законом про прийняття спадщини чи відмову від неї до Куп`янської держнотконтори не надходило. Заявниця [PERSON] зазначає, що постійно проживала зі своїм батьком, здійснювала догляд та піклувалася про нього до дня його смерті. Також вказує на те, що протягом шести місяців з дня смерті батька вона не заявляла про відмову від прийняття спадщини та фактично на час відкриття спадщини постійно проживала разом з ним, а отже і фактично прийняла спадщину. Але, у зв`язку з тим, що заява про вступ у спадщину протягом шести місяців ним не подавалася, спадкова справа не заводилася, тому вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті батька. [INFO] . нотаріус відмовив їй у прийняття заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька з причини пропуску шестимісячного строку для подання такої заяви. [PERSON] просить суд встановити факт постійного проживання разом з батьком [PERSON] на день його смерті, оскільки мета встановлення такого факту має для неї юридичне значення, а саме, для її права на спадкування. Ухвалою суду від 20.06.2019 р. провадження у справі відкрито. Заявниця [PERSON] подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, заяву про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підтримує та просить задовольнити. Від заінтересованої особи по справі також надійшли до суду письмові заяви про розгляд заяви [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини без їх участі, покладаються на розсуд суду. Враховуючи заяви учасників справи, фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши докази та з`ясувавши обставини справи, встановив фактичні обставини та відповідні правовідносини, які виникли, прийшов до наступного. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Куп`янськ- Вузловською селищною радою Харківської області 11.08.2008 року, [PERSON] , помер [INFO] (а.с. 8). Заявниця [PERSON] , [INFO] , яка мала дошлюбне прізвище [PERSON] , є дочкою [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.06.1982 року, виданим Куп`янськ - Вузловською селищною радою Харківської області, витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, а отже є спадкоємцем першої черги після смерті батька. (а.с.9,14-15). 10.06.2019 р. за № 10 виконавчим комітетом Куп`янської міської ради Харківської області виданий акт про те, що на день смерті спільно з померлим [PERSON] фактично постійно проживала його донька [PERSON] (а.с.16). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.06.2019 р. державний нотаріус Куп`янського державної нотаріальної контори Харківської області, Колосовська С.О. , відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] , оскільки вона не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк, тому вважається такою, що спадщину не прийняла. При цьому державним нотаріусом було встановлено, що [PERSON] до дня своєї смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] у встановлений законом строк спадщину за законом не прийняла. Окрім доньки померлого заявниці [PERSON] , спадкоємицею за законом згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України є дружина померлого [PERSON] , яка спадщину у встановлений законом строк не прийняла. На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Заявниця довела факт прийняття спадщини, що спадкоємець проживав постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини згідно паспортних даних її місце проживання зареєстроване за місцем проживання спадкодавця адресою. Метою звернення заявниці до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. В ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.» Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року. Відповідно до ч.1 ст.1221ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, в силу вимог ч. 1 ст. 1299 ЦК України спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявниці необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так як такі документи у заявниці відсутні, то вона звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину. З положень ч. 2 ст. 1120 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. З письмових доказів встановлено, що [PERSON] постійно проживала з батьком [PERSON] на час відкриття спадщини за місцем проживання спадкодавця за адресою: [ADDRESS] , здійснювала догляд за ним, піклувалася про нього до дня його смерті, однак факт такого проживання може бути встановлений виключно в судовому порядку. Таким чином, оскільки заявниця, як спадкоємець за законом першої черги постійно фактично проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному житловому будинку та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявила про свою відмову від спадщини, то вона вважається такою, що прийняла спадщину. Від встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна його її майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцем за законом першої черги. Отже, такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Будь-яких даних про те, що після смерті [PERSON] є спадкоємці у порядку, передбаченому нормами ЦК України, які би оспорювали право заявника на прийняття спадщини, до суду не надано. З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] обґрунтована і підлягає задоволенню.

Outcome: approved