Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, 03.08.2007 року шлюб між сторонами було розірвано. В шлюбі у них народилося двоє дітей: донька - [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , які в даний час знаходяться на утриманні матері. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 жовтня 2011 року постановлено стягувати з [PERSON] на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Зазначає, що в даний час відповідач має сплачувати більший розмір аліментів, оскільки діти потребують значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби в навчанні та розвитку. Просить суд, змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей з 1000 грн. на 5000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 травня 2019 року розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. У встановлений в ухвалі суду строк відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому вказує, що з позовними вимогами не погоджується. Вказав, що згідний платити лише 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала суду заяву про уточнення позовних вимог в якій просила розгляд справи провести у її відсутності. Позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Пояснив суду, що за 2019 рік отримав 16 000 грн. доходів. Просить суд, позов задовольнити частково. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 03.08.2007 року було розірвано. Із матеріалів справи вбачається, що у спільному подружньому житті у сторін народилось двоє дітей: донька - [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] (а.с. 3-4). Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 жовтня 2011 року, яке набрало законної сили, постановлено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, до досягнення дітьми повноліття (а.с. 4). Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд вважає доведеним, що у зв`язку з збільшенням потреб та розвитку дитини, підвищенням рівня прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, матеріальний стан позивача погіршився, розмір аліментів, що стягуються з відповідача, не відповідає звичайним потребам неповнолітньої дитини віком від 6 до 18 років, а тому позовні вимоги позивача [PERSON] щодо збільшення розміру аліментів є обґрунтованими. Суд також вважає, що відповідач має реальну можливість сплачувати аліменти на користь позивача у збільшеному розмірі, оскільки є працездатним, здоровим. Доводи відповідача про те, що про те що його місячний заробіток коливається в межах розміру мінімальної заробітної плати, суд враховує частково. Суд оцінює критично та бере до уваги довідку наданою відповідачем згідно якої останній в період 01.01.2018 р. по 31.12.2018 р. сума чистого доходу становить - 2676.10 грн., оскільки, як повідомив [PERSON] сума його доходів у 2019 році становила 16 000 тис. грн. Інших доказів погіршення матеріального стану відповідача, суду не надано та в судовому засіданні не здобуто. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, а також визначений Законом України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей в розмірі - 5000 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] встановлений рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.10.2011 року, стягувати аліменти в розмірі 5000 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 768,40 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved