Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 21 вересня 2013 року в них з відповідачем народилась донька [PERSON], згідно свідоцтва про народження батьком дитини є [PERSON] Дитина проживає разом із матір'ю, яка забезпечує дитину, але заробіток позивача не дозволяє в повній мірі забезпечувати потреби дитини, у зв'язку з чим позивач звернулась до суду з зазначеним позовом. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти стягнення з нього аліментів не заперечував, однак зазначив, що проти відрахування аліментів саме на користь позивача, оскільки побоюється, що кошти не будуть витрачатись на дитину. Крім того, відповідач пояснив, що бере участь у матеріальних витратах на дитину. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 329448 сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно довідки дільниці № 20 КП "Жилкомсервіс" № 175 від 20.01.2017 року дитина проживає разом з матір'ю [PERSON] У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до роз'яснень, що містяться у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з дня пред'явлення даного позову (18.01.2017 року) з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відносно заперечень відповідача про нецільове використання позивачем коштів, отриманих в рахунок сплати аліментів, суд зазначає, що у відповідності до ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім'я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. Згідно ст. 186 СК України за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. При цьому суд відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України роз'яснює відповідачеві його відповідальність за прострочення сплати аліментів, передбачену ст. 196 Сімейного кодексу України. Щодо розподілу судових витрат, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання даного позову, сума судового збору у розмірі 640, 00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved