Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 25.08.2010 р., у м. Мелітополь Запорізької області, між ним [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] за реєстровим №3468. Відповідно до договору позики, [PERSON], передав у позику [PERSON] гроші у сумі 16000 (шістнадцять тисяч) гривень, з умовою повернення йому [PERSON] цієї суми у гривнях до 25 серпня 2011 року. Але в зазначений в договорі строк відповідач не повернула йому гроші. На час подання позову ним складено розрахунок, згідно якого заборгованість [PERSON] на час подання позову склала 17071,42 грн. Також, 25.08.2010 р., у м. Мелітополь Запорізької області, в забезпечення вимог, що витікають із Договору позики, [PERSON] та [PERSON], уклали Договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] за реєстровим №3471. Тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] на його користь 16000,00 (шістнадцять тисяч) гривень суми основного боргу, 1007,34 грн. три проценти річних від простроченої суми та 64,08 грн. суми збільшення заборгованості на індекс інфляції. Стягнути з [PERSON] на його користь судові витрати. В судове засідання позивач не з'явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Як встановлено у судовому засіданні, 25.08.2010 р., у м. Мелітополь Запорізької області, між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] за реєстровим №3468 (а.с.4). Відповідно до п. 1 Договору позики, [PERSON], передав у позику [PERSON] гроші у сумі 16000 (шістнадцять тисяч) гривень, з умовою повернення йому [PERSON] цієї суми у гривнях до 25 серпня 2011 року. Згідно п.3 Договору позики повернення позиченої суми повинно бути здійснено за адресою [ADDRESS] 25.08.2010 р., у м. Мелітополь Запорізької області, в забезпечення вимог, що витікають із Договору позики, [PERSON] та [PERSON], уклали Договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] за реєстровим №3471 (а.с.5-8). Згідно п. 1.2. Договору іпотеки - предметом іпотеки є нерухоме майно: житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS], який розташований на приватизованій земельній ділянці. На вказаній земельній ділянці розташований: житловий будинок саманний, зазначений в плані літерою «А», житловою площею 14,14 кв. м, загальною площею 36,19 кв. м, Б - літня кухня, Г - туалет, N - огорожа, К - водогін. Означений житловий будинок належить [PERSON] на праві особистої приватної власності на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Веселівської державної нотаріальної контори Запорізької області Демидьонок Т.А. 04.04.2008 р. за № 909, зареєстрованого в КП «Веселівське районне бюро технічної інвентаризації» 02.02.2009 р. у реєстровій книзі № 1 за № 2868, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданим КП «Веселівське районне бюро технічної інвентаризації» 10.08.2010 р. за № 26973675. Реєстраційний номер майна 22149579. Предметом іпотеки є нерухоме майно: земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) площею 0,1000 гектарів, кадастровий номер 2321255100:12:002:0072, що знаходиться в [ADDRESS] Означена земельна ділянка належить [PERSON] на праві особистої приватної власності на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 498065, виданого на підставі рішення сорок другої сесії п'ятого скликання Веселівської селищної ради Запорізької області від 15.10.2009 р. № 25, Веселівською селищною радою Запорізької області 29.12.2009 року. Відповідно до п. 1.3. Договору іпотеки, заставна вартість предмета іпотеки визначена сторонами в сумі 20000 (двадцять тисяч) гривень. Відповідно до п. 5.5.2. Договору Іпотеки у випадку набуття Іпотекодержателем права звернення стягнення на Предмет іпотеки Іпотекодержатель набуває право від свого імені продати Предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу з дотриманням умов, визначених в Законі України "Про іпотеку". При цьому ціна продажу Предмета іпотеки встановлюється за згодою між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем або на підставі оцінки суб'єкта оціночної діяльності. Саме, згідно до п. 1.3. Договору іпотеки, за згодою між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем визначена заставна вартість (ціна) предмета іпотеки в сумі 20 000 (двадцять тисяч) гривень. В зазначений в договорі строк відповідач не повернула [PERSON] гроші. На час подання позову позивачем було складено розрахунок, згідно якого заборгованість [PERSON] на час подання позову склала 17071,42 грн. Враховуючи вищевикладене, те що на даний час [PERSON] вищезазначені грошові кошти не повернула, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу, та згідно ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved