Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

15.06.2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач являється її колишнім чоловіком, від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу проживає разом із матір'ю. Згідно виконавчого листа від 29.05.2008 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини, але [PERSON] злісно ухиляється від сплати цих аліментів та повністю ігнорує обов'язки щодо утримання сина та не бере участі у його вихованні та розвитку. В даний час дитина проживає з матір'ю [PERSON] та її нинішнім чоловіком, який їх матеріально утримує та піклується про них. Відповідач вже декілька років не проживає з ними та не відвідує сина, його життям не цікавиться, матеріальної допомоги на його утримання не надає, участі у вихованні дитини не приймає. Будь-яких перешкод у спілкуванні бувшому чоловікові з дітьми позивач не чинить. У зв'язку з ухиленням відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини вважає, що така позиція її бувшого чоловіка шкодить інтересам дитини, а позбавлення батьківських прав буде сприяти інтересам дитини та її соціальному захисту. Тому просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його малолітнього сина. В судове засідання позивач не з'явилася, в своїй заяві суду підтримала позовні вимоги, просить їх задовольнити, а справу розглянути без її участі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання (перебування), однак в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, своїм правом повідомити суд про своє ставлення до позову не скористався. Представник третьої особи участі у судовому засіданні не приймав, в адресованій суду заяві просить суд розглянути справу без представника органу опіки та піклування Радомишльської РДА, позовні вимоги підтримує на підставі наданого висновку органу опіки та піклування Коростишівської РДА про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] та просить суд задовольнити позов в повному обсязі. Ухвалою суду від 21.09.2016 р. постановлено провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось на підставі ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Сімейний кодекс України детально регулює питання застосування такого засобу захисту дитини, її прав та інтересів від посягань з боку її власних батьків як позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Пленум Верховного Суду України у п. 15 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що, розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які ґрунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Як вбачається із матеріалів справи, сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Як вбачається із Довідки про неотримання аліментів від 16.03.2016 року [PERSON] не отримувала аліменти з [PERSON] на утримання сина [PERSON] за період з 01.09.2015 року по 01.02.2016 року згідно з виконавчим листом №2-467 від 11.06.2008 року, який видано Коростишівським районним судом Житомирської області (а.с.6). В даний час дитина проживає з матір'ю [PERSON] (а.с.10). Як вбачається із наданої зі школи характеристики на учня 2 класу [PERSON] батько дитини жодного разу не відвідав сина, життям дитини не цікавився, до школи жодного разу не приходив (а.с.8). Як вбачається із висновку органу опіки та піклування Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області від 27.04.2016 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Стаття 164 СК України чітко встановлює перелік підстав позбавлення батьків батьківських прав. Так, відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 СК України однією з підстав для позбавлення батьківських прав є ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007 року ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Вирішуючи спір, суд враховує, що ухилення від виконання юридичного обов'язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько вважатиметься таким, що ухиляється від обов'язку по вихованню дитини, якщо він ні усно, ні письмово не спілкується з нею, не проявляє про неї щонайменшої батьківської турботи, хоча має таку можливість. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], жодним чином участі у його вихованні та утриманні не приймає, ніякого інтересу до дитини не проявляє і вважає, що позбавлення його батьківських прав відповідає інтересам дитини. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved