Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виділення йому частки зі спільного майна, а саме квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], у вигляді кімнати [NUMBER] площею 12.0 кв. м, та встановити режим користування виділеною частиною квартири, в якому визначити дану кімнату за ним; зобов'язання надати документи про право власності та приватизаційні документи на квартиру [ADDRESS]. В ході розгляду справи відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] пред'явили зустрічний позов до [PERSON] про припинення права власності [PERSON] на його частку у вигляді ? частини квартири [ADDRESS]; визнання за [PERSON] права власності на 1/12 частину квартири [ADDRESS]; визнання за [PERSON] права власності на 1/12 частину квартири [ADDRESS]; визнання за [PERSON] права власності на 1/12 частину квартири [ADDRESS]; припинення права власності [PERSON] на ? частину автомобіля марки «КІА Черато», д/н [NUMBER], 2008 року випуску; виділення у власність [PERSON] автомобіля марки «КІА Черато», д/н [NUMBER], 2008 року випуску, та вартість будівельних матеріалів та робіт по будівництву гаражу [NUMBER] в АГ БК «Кооперативний-1» [ADDRESS] загальною площею 14 кв. м; стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON] солідарно на користь [PERSON] грошової компенсації в розмірі 120768 грн. за його частку у спільному майні. Ухвалою Святошинського райсуду м. Києва від 23.12.2013 р. по заяві [PERSON] залишено без розгляду основний позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виділення частки зі спільного майна та встановлення режиму користування майном. Ухвалою Святошинського райсуду м. Києва від 30.12.2013 р. за заявою [PERSON], [PERSON], [PERSON] залишено без розгляду позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про виділення у власність [PERSON] вартості будівельних матеріалів та робіт по будівництву гаражу [NUMBER] в АГ БК «Кооперативний-1» [ADDRESS] загальною площею 14 кв. м; стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] грошової компенсації в розмірі 120768 грн. В ході розгляду справи [PERSON], [PERSON], [PERSON] уточнили позовні вимоги до [PERSON] і просять припинити право власності [PERSON] на його частку у вигляді ? частини квартири [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на 1/12 частину квартири [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на 1/12 частину квартири [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на 1/12 частину квартири [ADDRESS]; припинити право власності [PERSON] на ? частину автомобіля марки «КІА Черато», д/н [NUMBER], 2008 року випуску; виділити у власність [PERSON] автомобіль марки «КІА Черато», д/н [NUMBER], 2008 року випуску. Відповідач [PERSON] та його представник уточнені позовні вимоги визнали, пояснивши суду, що згодні з варіантом поділу квартири та автомобіля, запропонованому з боку [PERSON], [PERSON], [PERSON], отримавши за вказане майно грошову компенсацію. Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що спірним жилим приміщенням є квартира [ADDRESS], яка належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної часткової власності, й складається з трьох жилих кімнат житловою площею відповідно 18, 1 кв.м, 12, 0 кв. м, 11, 8 кв.м, а всього загальною житловою площею 41, 9 кв.м та загальною площею квартири у 80, 7 кв. м. Вказаним особам квартира належить на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації Святошинського р-ну м. Києва відповідно до розпорядження №528 від 31.03.2008 р. Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, та зареєстрованого 10.04.2008 р. в КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна». 4.12.2012 р. між подружжям [PERSON] та [PERSON] шлюб був розірваний на підставі рішення Святошинського райсуду м. Києва. В квартирі зареєстровані та проживають сторони по справі та малолітня [PERSON], [INFO]. Рішенням Святошинського райсуду м. Києва від 17.06.2013 р. по цивільній справі (ун.№2608/20257/12, пр. №2/759/1569/13) за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: АГБК «Кооперативний-1» про поділ майна подружжя визнано, зокрема, за [PERSON] та [PERSON] по ? частині у праві на річ спільної сумісної власності, а саме автомобіль «КІА СЕRАТО», 2008 р. випуску, д/н [NUMBER],без реального поділу в натурі (а.с.5-10, 127-130). Згідно ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга ст.183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у справі спільної часткової власності у співвласника, яки отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Згідно ст. 183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Згідно ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Як роз'яснено в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 4 жовтня 1991 р. „Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок" (з послідуючими змінами та доповненнями) при неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди-судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза. Як роз'яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 р. „Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" вирішуючи питання про грошові стягнення у справах за позовами про захист права приватної власності на майно, суди мають виходити з того, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності-за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза. Згідно ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі: 1)відчуження власником свого майна; 2)відмови власника від права власності; 3)припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; 4)знищення майна; 5)викупу пам'яток культурної спадщини; 6)примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; 7)звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника; 8)реквізиції; 9)конфіскації; 10)припинення юридичної особи чи смерті власника. Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом. Відповідач [PERSON] не заперечує проти припинення права власності на ? його частку в квартирі зі сплатою йому грошової вартості цієї частки, позивач [PERSON] в свою чергу не заперечує проти припинення її права власності на 1/2 частину в автомобілі «КІА СЕRАТО», 2008 р. випуску, д/н [NUMBER], зі сплатою та зарахуванням грошової вартості цієї частки у спільній частковій власності, по якій сторони прийшли згоди в 140000 грн., досягнутої між ними, як співвласниками спірного майна, що є їх правом та способом вирішення спору, з яким погоджується суд, бо це не порушує законні права та інтереси будь-кого із сторін по справі чи інших осіб, а [PERSON] 140 000 грн. отримав в ході розгляду справи 19.12.2013 р. (а.с.139). Квартира є річчю неподільною, частка [PERSON] у ній є незначною і не може бути виділена в натурі, спільне володіння та користування нею є неможливим, що і підтвердили сторони під час розгляду справи. Автомобіль також є річчю неподільною, частки сторін не може бути виділена в натурі, спільне володіння та користування ним є неможливим, що теж підтвердили сторони під час розгляду справи. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Визначення вартості спірного майна сторонами по справі проведено на підставі: звіту про визначення ринкової вартості автомобіля від 19.10.2012 р., звіту №354/06 про оцінку майна-квартири, здійснених ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт». Вартість спірного автомобіля визначена в 98350, 55 грн., вартість спірної квартири визначена в 730101 грн. (а.с.44-113). Оскільки [PERSON] відповідні грошові кошти за частку в спільному майні отримав реально від позивачів по справі, з врахуванням вартості часток у праві спільної часткової власності на квартиру та автомобіль, і по якій сторони прийшли згоди, в ході розгляду справи до моменту винесення рішення, то не має потреби визнавати необхідною умовою для задоволення позову і вирішення спору по суті про припинення права особи на частку у спільному майні-внесення подавачами позову вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а задоволення позову вирішить усі спірні питання між сторонами по справі, що стосується квартири та автомобіля, які були предметом спору. Позивачі по справі не просять відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути на їх користь з відповідача судові витрати по справі, понесені при подачі позову до суду у вигляді сплаченого судового збору, що є їх правом. На підставі викладеного,

Outcome: approved