Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], Ясеневопільнівської сільської ради, третьої особи - реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції, в якому просить визнати за нею право власності на половину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона з відповідачем зареєструвала шлюб в 1973 році. Спільно проживали в [ADDRESS], від шлюбу мають двох дочок. Рішенням виконкому Ясеневопільнівської сільської ради від 10.04.1975 року [PERSON] виділено 0,06 га земельної ділянки для будівництва житлового будинку з господарськими будівлями і дано дозвіл на будівництво по [ADDRESS]. На відведеній земельній ділянці побудували житловий будинок з господарськими будівлями, вартість яких на даний час складає 115154 грн. Будинок зареєстрований у виконкомі сільської ради, новому двору присвоєно погосподарський номер, але свідоцтво про право власності на будинок не видавалось. Двір був робітничим. Позивачка проживає в будинку постійно. Будинок є спільним майном позивачки та відповідача [PERSON] Поділитись будинком неможливо, так як немає свідоцтва про право власності на нього. Відповідач тривалий час проживає за межами області і не бажає оформляти право власності на житловий будинок. Зареєструвати житловий будинок за позивачкою реєстраційна служба управління юстиції не може, так як позивачка не є забудовником. Тому позивачка звернулась в суд з позовом і просить визнати за нею власність на половину житлового будинку. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з наведених в ньому підстав. Суду пояснила, що перебуваючи в шлюбі з відповідачем [PERSON], проводили будівництво житлового будинку на новій земельній ділянці по [ADDRESS], яка була виділена сільською радою для будівництва, документи були оформлені на прізвище чоловіка. В наступному назва вулиці була змінена з [ADDRESS] на [ADDRESS]. В будівництві їй допомагав брат. Відповідач [PERSON] протягом 20 років не проживає в [ADDRESS], він тривалий час проживає в [ADDRESS]. Шлюб між нею та [PERSON] розірваний в 1997 році. При розірвані шлюбу їй було присвоєне дошлюбне прізвище [PERSON]. Після одруження з [PERSON] вона змінила своє прізвище [PERSON] на [PERSON]. В даний час в будинку по [ADDRESS] зареєстрована позивачка, відповідач [PERSON], їх дочка [PERSON], онука [PERSON], правнук [PERSON]. В зв'язку з тим, що відсутні документи про власність на будинок, позивачка позбавлена можливості зареєструвати в належному їй будинку свого онука [PERSON], який вибув з цього житлового будинку на навчання в м. Чернівці. Відповідач [PERSON], який без реєстрації проживає в [ADDRESS] в судове засідання не з'явився. До суду поступила його заява, в якій він зазначає, що з позовом не згідний, просить «відклонити», вимагає від позивачки сплати в його користь половини вартості будинку, а саме 57577 грн., та вказує, що у випадку несплати зазначеної суми в термін три місяці він буде змушений продати хату. Ясеневопільнівська сільська рада повідомила суд, що не має заперечень щодо задоволення позовних вимог, просить розгляд справи проводити у відсутності їх представника. Третя особа - реєстраційна служба Городенківського районного управління юстиції подала суду заяву про розгляд справи за позовом [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами у їх відсутності, не заперечує щодо задоволення позову. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. З копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 06.06.1997 р. встановлено, що позивачка змінила прізвище [PERSON] на [PERSON]. З паспорта позивачки серії [NUMBER], виданого 20.09.1997 р., встановлено, що [PERSON], [INFO], яка народилась в с. Серафинці, з 07.05.1981 р., прописана в с. Ясенів-Пільний. Копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого 28 вересня 2010 р., стверджено, що 20.02.1997 р. було зареєстроване розірвання шлюбу [PERSON] і [PERSON], якій після розірвання шлюбу присвоєне прізвище [PERSON]. Перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, подружжя здійснювало будівництво житлового будинку по [ADDRESS]. Архівним витягом з протоколу № 8 засідання виконавчого комітету Ясенів-Пільнівської сільської ради депутатів трудящих Городенківського району від 10 квітня 1975 р., виданим державним архівом Івано-Франківської області, стверджено, що за результатами розгляду заяви [PERSON] про виділення 0,06 земельної ділянки по [ADDRESS] по сусідству з [PERSON], було вирішено просити виконком Городенківської районної ради депутатів трудящих дати дозвіл на будівництво індивідуальних жилих будинків. Про те, що будинок по [ADDRESS] споруджений станом на 1991 р., свідчить виписка № 511 від 03.12.2013 р. із погосподарських книг Ясеневопільнівської сільської ради. З технічного паспорта на житловий будинок, розташований по [ADDRESS], встановлено, що житловий будинок збудований в 1978 р., інші господарські будівлі збудовані - з 1978 р. по 1980 р., інвентаризаційна вартість об'єктів 115154 грн. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно з нормами ст. 22 КпШС України 1969 р., який діяв в час, коли позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в шлюбі, - майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. У відповідності з вимогами ст.68 Сімейного кодексу України, який набрав чинності 01.01.2004 р., розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно ст. 70 СК України - у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. На час розгляду справи свідоцтво про право власності на житловий будинок по [ADDRESS], - відсутнє. Про те, що у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні відомості про об'єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою по [ADDRESS] свідчать Інформаційні довідки № 21014274, №2013767, видані Реєстраційною службою Городенківського районного управління юстиції 28.04.2014 р. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Про те, що будинок зареєстрований у сільській раді і що в господарстві по [ADDRESS]) сім'я користується земельною ділянкою площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, свідчить виписка № 511 від 03.12.2013 р. із погосподарських книг з 1991 р., видана Ясеневопільнівською сільською радою. Судом не встановлено наявності між колишнім подружжям домовленості чи шлюбного договору, тому їх частки в житловому будинку та господарських будівлях і спорудах по [ADDRESS] є рівними. Позивачка як власник володіє та користується житловим будинком по [ADDRESS]. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Документ, який посвідчує право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] відсутній. Досліджені судом докази свідчать про те, що позивачка правомірно набула право власності на половину вказаного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, тому суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення. Оскільки відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі, тому суд не вирішує вимоги відповідача, які він ставить до позивачки в направленій в суд заяві про невизнання ним позову. На підставі наведеного, ст. ст. 22 КпШС України 1969 р., ст. ст. 68, 70 СК України, ст.ст. 5, 316, 317, 328, 392 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved