Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

18 липня 2016 року [PERSON] звернулася до Фрунзівського районного суду з позовом до [PERSON] сільської ради Фрунзівського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обгрунтування вимог зазначила, що 10 грудня 2002 року померла її сестра [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 7,0 га., яка розташованої на території [PERSON] сільської ради Фрунзівського району Одеської області. Заповіт щодо свого майна спадкодавеця не залишила, позивачка вважає себе єдиним спадкоємцем, так як після смерті прийняла спадщину шляхом фактичного вступу у нею, на підставі діючого на той час законодавства. Коли вона звернулася в нотаріальну контору для оформлення права на спадщину, нотаріус відмовив її у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як відсутній оригінал правовстановлюючого документу на зазначену земельну ділянку. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судовосу засіданні заперечень по справі не має. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла 10 грудня 2002 р., що підтверджується копії актового запису про смерть №11 від 11 грудня 2002 року . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 7,0 га., розташованої на території [PERSON] сільської ради Фрунзівського району Одеської області, яка належала її на праві власності, посвідченого сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ОД № 037306. Згідно копії актового запису про народження, [PERSON] народилася 05 червня 1921 року від батька [PERSON] та матері [PERSON] Згідно копії актового запису про народження, [PERSON] народилася 15 лютого 1932 року від батька [PERSON] та матері [PERSON] Згідно копії актового запису про шлюб 27 квітня 1957 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], про що зроблено актовий запис № 13. Згідно копії актового запису про шлюб 11 січня 1961 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], про що зроблено актовий запис № 2. Згідно довідки аданої [PERSON] сільською радою, проте що [PERSON], [INFO] отримала сертифікат серії ОД №037306, який був зареєстрований 15 липня 1996 року за номером 306, у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), згідно розпорядження №259/96 від 15.07.1996 року, із земель колективної власності колишнього КСП ім.Шевченка на масиві №32, ділянка №2, площею 5,21 га. Відповідно до довідки наданої відділом Держгеокадастру у Фрунзівському районі Одеської області, згідно книг реєстрації сертифікатів на право на земельну частку(пай) було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД№037306, розмір земельної частки (паю) 7,0 га умовних кадастрових гектарів, згідно Розпорядження Фрунзівської районної державної адміністрації за № 259/96 від 15.07.1996 року, в одному примірнику, громадянці України [PERSON], на території [PERSON] сільської ради Фрунзівського району Одеської області, із земель колишнього КСП "Ім.Шевченко", про що було зроблено відповідний запис №306 від 15.07.1996 року. Відповідно до постанови нотаріуса Фрунзівської районної державної нотаріальної контори Одеської області, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну астку(пай) землі, який належав [PERSON]. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Outcome: approved