Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

17. 07. 2018 року позивач звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона [PERSON] [INFO], з відповідачем [PERSON] [INFO], перебувала у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний згідно з рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Від шлюбних відносин мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO], який проживає разом з позивачем. Згідно з рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської від 04.12.2015 року на її користь з відповідача [PERSON] [INFO], стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів в його доходу. Їх син [PERSON] являється дитиною - інвалідом, що підтверджується посвідченням, довідками медичних установ та виписками з історії хвороби, постійно потребує лікування та перебування у медичних закладах. На лікування дитини йдуть значні витрати. Так, нею було витрачено на сина 3029 грн. 00 коп., що підтверджується виписками з історії хвороби та фіскальними чеками. Вважає, що відповідач [PERSON] зобовязаний також, приймати участь у витратах повязаних з лікуванням сина у розмірі половини від понесених позивачем, тобто у розмірі 1514 грн.00 грн. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] [INFO] додаткові витрати на дитину [PERSON] [INFO] у розмірі 1514 грн. 56 коп. Позивач до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнає. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно з рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON] [INFO], згідно копії свідоцтва про народження (а. с. 6). Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.12.2015 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON] [INFO] з відповідача [PERSON] [INFO], стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів в його доходу ( а. с. 18-20). Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Так, абз. 2 ч. 2 ст. 185 СК України встановлено, що додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Крім того, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»). Так, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину,вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У пунктах 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України, участі в додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися батьки, а додаткові витрати це такі, які викликані особливими обставинами: розвитком здібностей дітей, хворобою, каліцтвом тощо. Судом досліджено копії корінців медичних висновків про дитину інваліда віком до 18 років, копії висновків із медичних карток, копії фіскальних чеків та встановлено, що [PERSON] [INFO] є дитиною інвалідом, яка потребує курсів відновного лікування ( а.с.7 -15). З копій фіскальних чеків вбачається, загальна сума понесених позивачем витрат на лікування дитини, які складають 3029 грн. 12 коп. ( а.с. 15,16). Таким чином, суд вважає, що із відповідача підлягає стягненню 50 % понесених позивачем додаткових витрат на дитину, що становить 1 514 грн. 56 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved