Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Київської міської ради з визнати строк подання заяви для прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , був пропущений з поважних причин та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини строком на один місяць, з дня набрання рішенням законної сили, що є предметом позову. Обґрунтовуючи підстави звернення з позовом до суду тим, позивач посилається на наступне, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина на 1/3 частини квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначене нерухоме майно належить батьку на підставі свідоцтва про право власності від 07.11.2012 року. серія [NUMBER] , виданого Дніпровською районною у місті Києві державною адміністрацією. Оскільки позивач є спадкоємцем першої черги за законом, позивач звернувся до Сьомої київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак отримав відмову, оскільки пропустив шестимісячний строк для подачі відповідної заяви. Однак, позивач вважає, що строк для подачі заяви про прийняття спадщини пропущено з поважних причин, у зв`язку з тим, що батько позивача постійно проживав на території АР Крим, у зв`язку з тим, що АР Крим вважається тимчасово окупованою територією, позивачу потрібно було багато часу витратити для отримання за встановленими Законами України зразка свідоцтва про смерті батька. На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 01 квітня 2019 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Київської міської ради, третя особа: державний нотаріус Сьомої київської державної нотаріальної контори Гасс В. Ю. про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за правилами загального позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином, звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 02 травня 2019 року, підготовче провадження у справі - закрито. Представник відповідача - Київської міської ради, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив слухати справу у відсутність представника Київської міської ради та прийняти рішення згідно норм чинного законодавства та підставі наявних у справі доказів. Третя особа - в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, звернулось до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутністю представника третьої особи. Дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, видане повторно Дніпровським районним у місті Києві відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. (а.с.12) Відповідно до статі 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1261 Цивільного кодексу України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , є рідним сином [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 4) Відповідно до частини першої та другої статі 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійного із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. 07 березня 2018 року державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори Гасс В. Ю. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи тим, що спадкоємець [PERSON] звернувся до нотаріальної контори вже після спливу шестимісячного терміну, тому на підтвердження сумісного проживання зі спадкодавцем спадкоємець повинен надати докази постійного проживання разом з померлим на час смерті. (а.с.15) Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно частини другої ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснено в п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. (ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеними обставини наведені позивачем, які підтверджують поважні причини несвоєчасного звернення до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчасне подання заяви про прийняття спадщини, оскільки у позивача, як спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, а ці обставини у їх сукупності суд вважає такими, що є поважними, тому для реалізації права позивача на прийняття спадщини за заповітом визначає додатковий строк один місяць для подання заяви про прийняття спадщини, який рахувати з дня набрання рішенням суду законної сили. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ст.5 Цивільного процесуального кодексу України) Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає в з`ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення. При цьому слід виходити з положень ст. 11 ЦК про підстави виникнення цивільних прав і цивільних обов`язків. Відповідно до них цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, Конституцією України та міжнародними договорами України, а також із дій осіб, не передбачених цими актами, але які породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до частини другої ст.89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Київської міської ради, третя особа: державний нотаріус Сьомої київської державної нотаріальної контори Гасс В. Ю. про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved