Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

26.10.2021 року до Оратівського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , [INFO] , уродженка [ADDRESS], яка до дня смерті проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] . [PERSON] залишила на ім`я позивача заповіт на все спадкове майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, а також все те, на що вона за законом матиме право, в тому числі житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] . Спадкоємці, передбачені ст. 1241 ЦК України, які б мали право на обов`язкову долю у спадщині після смерті [PERSON] , відсутні, заповіт не змінено та не скасовано. Так, після смерті матері залишилося спадкове майно, що складається з земельної ділянки площею 1,7502 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0523180200:02:001:0151, розташованої на терторії Оратівської селищної ради, Вінницького району Вінницької області, житлового будинку з господарським будівлями та спорудами і земельною ділянкою, орієнтовною площею 0,30 га, передану безкоштовно у власність на підставі рішення 15 сесії 1 скликання від 21.12.1993 року Якимівської сільської Ради народних депутатів Оратівського району Вінницької області, розташованих по [ADDRESS] , за життя на які мати не отримала правовстановлюючі документи. Спадкова справа до майна померлої матері заведена у Оратівській державній нотаріальній конторі Вінницької області за заявою позивача про прийняття спадщини за заповітом. Проте, при огляді нотаріусом документів, поданих позивачем для переоформлення спадкового майна, належного матері, виявлено розбіжності у написанні прізвища матері у свідоцтві про народження позивача та у свідоцтві про її смерть, невидачею за її життя правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами і земельною ділянкою, тому нотаріусом роз`яснено, що подальше переоформлення спадкових прав можливе в судовому порядку та надано відповідну обґрунтовану постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії 21.10.2021 року. Таким чином, [PERSON] просить суд встановити факт, що має юридичне значення, про те, що [PERSON] , яка померла [INFO] в [ADDRESS], є матір`ю [PERSON] , [INFO] , жителю [ADDRESS] , а також визнати за позивачем право власності на земельну ділянку площею 1,7502 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, та право на земельну ділянку, площею 0,30 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, ведення підсобного господарства після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Оратівського районного суду Вінницької області від 26.10.2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи на 18.11.2021 року. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання 18.11.2021 року не з`явився. При цьому, у позові просив розглядати справу без його участі. Оратівська селищна рада Вінницької області, будучи належним чином повідомленою про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання 18.11.2021 року не з`явилася, повноважного представника до суду не направила. При цьому, 27.10.2021 року до суду надійшла заява (№ 2233) селищного голови Г. Лошак про розгляд справи без участі представника селищної ради, позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Як вбачається із матеріалів справи, від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.07.1974 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , у графі «Мати» записано [PERSON] . Згідно заповіту від 14.09.2011 року, посвідченого секретарем Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, [PERSON] все своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалось, а також все те, на що вона за законом матиме право, в тому числі житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в [ADDRESS] заповіла [PERSON] . Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ВН № 9139578 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,7502 га, яка розташована на території Якимівської сільської ради, Оратівського району Вінницької області; цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0006711322021 від 23.04.2021 року, земельна ділянка кадастровий номер 0523180200:02:001:0151 площею 1,7502 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Якимівської сільської ради, Оратівського району Вінницької області, на праві приватної власності належить [PERSON] . Згідно витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 25.10.2021 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки, площею 1,7502 га, кадастровий номер 0523180200:02:001:0151, розташованої на території Якимівської сільської ради, Оратівського району Вінницької області становить 62405,85 грн. 25.10.2021 року за замовленням [PERSON] виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] . Відповідно до рішення 4 сесії 7 скликання Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області від 05.02.2016 року про перейменування вулиць в с. Якимівка та [ADDRESS] . Відповідно до висновку про вартість об`єкта оцінки від 25.10.2021 року, оціночна (ринкова) вартість житлового будинку загальною площею 44,6 кв. м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , становить 50600,00 грн. Згідно довідки № 1643 від 22.10.2021 року, виданої Якимівським старостинським округом № 26 Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, відповідно до запису в погосподарській книзі № 7 Якимівського старостинського округу № 26 Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, особовий рахунок № [NUMBER] померла гр. [PERSON] , яка народилася [INFO] в [ADDRESS] і з 15.10.1998 року по день смерті [INFO] була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] . На час відкриття спадщини за вказаною адресою осіб зареєстрованих та проживаючих, в тому числі малолітніх та неповнолітніх не значиться. Відповідно до виписки № 1644 від 22.10.2021 року, виданої Якимівським старостинським округом № 26 Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] належав [PERSON] , яка померла [INFO] . Присадибна земельна ділянка площею 0,30 га, передана безкоштовно у власність [PERSON] на підставі рішення 15 сесії І скликання від 21.12.1993 року Якимівської сільської Ради народних депутатів. Згідно погосподарських книг: за 1974, 1975, 1976 роки, особовий рахунок [NUMBER] ; за 1977, 1978, 1979 роки, особовий рахунок [NUMBER] ; за 1980, 1981, 1982 роки, особовий рахунок № [NUMBER] ; за 1983, 1984, 1985 роки, особовий рахунок № [NUMBER] ; за 1986 - 1990 роки, особовий рахунок № [NUMBER] головою сім`ї є [PERSON] , дочка [PERSON] , внук [PERSON] .; за 1996 - 2000 роки; за 2001 - 2005 роки, особовий рахунок № [NUMBER] головою сім`ї є [PERSON] , син [PERSON] , невістка [PERSON] , внучка [PERSON] . Згідно погосподарської книги № 162 за 2006 - 2010 роки, особовий рахунок № [NUMBER] та облікової картки об`єкта погосподарського обліку на 2011-2015 року, у будинку, який знаходиться у [ADDRESS] , головою домогосподарства є [PERSON] . Відповідно до облікової картки об`єкта погосподарського обліку на 2016 - 2020 роки та облікової картки об`єкта погосподарського обліку на 2021 - 2025 роки у будинку, який знаходиться у [ADDRESS] , зареєстрована [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.04.2021 року, [PERSON] померла [INFO] . Спадкова справа № 72/2021 до майна померлої [PERSON] , заведена 23.04.2021 року за заявою [PERSON] від 19.04.2021 року у Оратівській державній нотаріальній конторі Вінницької області. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 368/02-31 від 21.10.2021 року, [PERSON] відмовлено у видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, належне померлій [INFO] [PERSON] . Визначаючись щодо встановлених обставин та спірних правовідносин, суд керується наступним. Щодо позовної вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення. Приписами п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. В силу ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 у справі "Голден проти Сполученого королівства") та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998 р., в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як вбачається з п. 7 зазначеної Постанови суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. За таких обставин, суд приходить до висновку, що факт родинних відносин між [PERSON] , яка померла [INFO] в [ADDRESS], та [PERSON] , [INFO] , як матір`ю та сином доводиться та підтверджується сукупністю долучених до заяви документів, а тому заява в частині встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню, оскільки даний факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, від його встановлення залежить реалізація його права на оформлення спадщини і іншого порядку його встановлення немає. Щодо позовної вимоги про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 41 Конституції України закріплено також, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 цього Кодексу). Відповідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин Стаття 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У разі, коли спір виникає у зв`язку з неможливістю документального оформлення права на спадщину, за відсутності спору про безпосереднє право на неї, спадкоємець може оскаржити відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій у судовому порядку. Крім того, як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину у порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Так, за наявності умов, передбачених ст. 49 Закону України «Про нотаріат», на нотаріуса покладається завдання, по-перше, відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо вона суперечить вимогам чинного законодавства; по-друге, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства. Згідно з п. 3 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» відмова у вчиненні нотаріальної дії за загальним правилом здійснюється в усній формі, а у випадку наявності вимоги особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, - виноситься відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Враховуючи норми ст. 50 Закону України «Про нотаріат» та норми Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України, справи щодо оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні повинні розглядатися в порядку позовного провадження як спір про право. Також в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Як встановлено судом та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після померлої [INFO] своєї матері [PERSON] на спадкове майно, а саме земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,7502 га, кадастровий номер 0523180200:02:001:0151, розташовану на території Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] , та присадибну земельну ділянку площею 0,30 га. Однак, через розбіжності в написанні прізвища спадкодавця у правовстановлюючих документах, і, як наслідок, необхідністю встановлення факту родинних відносин, та у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно, оскільки спадкоємець за час свого життя не встигла оформити та зареєструвати відповідне право власності на нерухоме майно, позивач, в свою чергу, не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини, що підтверджується постановою в. о. державного нотаріуса Оратівської ДНК про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 368/02-31 від 21.10.2021 року, згідно якої [PERSON] відмовлено у видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] [PERSON] . При цьому, відповідач згідно поданої заяви (№2233) від 27.10.2021 року не заперечує проти задоволення позовних вимог. За вказаних обставин, суд, враховуючи норми чинного цивільного законодавства України на час виникнення спірних правовідносин, та той факт, що спадкодавець [PERSON] була власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] , та спірних земельних ділянок, які заповіла своєму синові [PERSON] , а також приймаючи до уваги повне і безумовне визнання позову відповідачем, та те, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, доходить висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню з метою захисту спадкового майнового права позивача. На підставі ст.ст. 16, 346, 1216, 1218, 1225, 1261, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved