Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

20.11.2017 позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 45 047,48 грн. та судовий збір у розмірі 1 600,00 грн. В обгрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що 13.09.2013 між ПАТ «Альфа - Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір № 500412481, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 16 890,00 грн. Зазначає, що 30.09.2014 між ПАТ «Альфа - Банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Дата Майнінг Груп» перейшло право грошової вимоги до відповідача за зазначеним кредитним договором. 10.10.2016 між ТОВ «Дата Майнінг Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська компанія з повернення боргів» укладено договір факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого ТОВ «Дата Майнінг Груп» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за Основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «Дата Майнінг Груп», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідно до додатку № 1-1 до Договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набула право грошової вимоги до відповідача в сумі 45 047, 48 грн., з яких: -16 890,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; -21 957,48 грн. - заборгованість за процентами та комісією; -6 200,00 грн. - пеня, штраф, неустойка. На виконання умов договору факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 на адресу відповідача було направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ», однак він не виконав свого обов'язку та припинив повертати надані йому кошти в строки, передбачені кредитним договором. Виходячи з цього, просить задовольнити позов. 20.11.2017 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М 20.11.2017 року судом направлені запити до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві та відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації. 14.12.2017 до суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 14.12.2017 в справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду на 11.06.2018 о 09 год. 30 хв. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, однак як вбачається з позовної заяви останній не заперечує про розгляд справи за його відсутності та винесення заочного рішення в разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України. Про причину неявки суд до відома не поставив. Судова повістка, що направлялася на його адресу за зареєстрованим місцем проживання, повернулася до суду без вручення з відмітками поштового відділення про повернення в зв'язку з закінченням встановленого терміну зберігання. Відповідно до ч. 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов"язується надати грошові кошти/кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що 13.09.2013 між ПАТ «Альфа - Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №500412481, відповідно до умов якого він отримав кредит у розмірі 16 890, 00 грн. строком погашення до 16.09.2016 (а.с.8) Відповідно до п. 5 зазначеного Договору підписанням цього договору позичальник підтверджує, що він попередньо ознайомлений у письмовій формі з умовами надання кредиту, в тому числі вартістю кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками, інформацією про сукупну вартість кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та значення абсолютного подорожчання Кредиту, вартості, видів та предметівсупутиніх послуг, а також будь - якою іншою інформацією, надання якої вимагає чинне в Україні законодавство, в тому числі інформацією надання якої передбачене нормами Закону України «Про захист прав споживачів» та нормативними документами НБУ, які йому роз'яснені, зрозумілі, не потребують додаткового тлумачення та з якими він цілком згодний, що він отримав примірник цього договору, що складається з першого та другого розділів та додатків до нього в дату його укладення; що він в письмовій формі ознайомлений з загальними правилами кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа - Банк», затвердженими Розпорядженням ПАТ «Альфа - Банк» №2011 від 31 липня 2013 року, які оприлюднені на Інтернет сторінці Банку за електронною адресою alfabank.com.ua та які йому роз'яснені, зрозумілі та з якими він цілком згодний. Відповідно до п. 7 Договору він вважається укладеним та набуває чинності з моменту підписання сторонами. 30.09.2014 між ПАТ «Альфа - Банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Дата Майнінг Груп» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за зазначеним кредитним договором (а.с.19-21) 10.10.2016 між ТОВ «Дата Майнінг Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська компанія з повернення боргів» укладено договір факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ у відповідності до умов якого, ТОВ «Дата Майнінг Груп» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за Основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «Дата Майнінг Груп», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги грошових коштів від відповідача (а.с.22-24) 24.10.2016 на адресу відповідача було направлено листа про нового кредитора за умовами договору та про порядок погашення заборгованості по кредитному договору №500412481 від 13.09.2013 та повідомлено, що станом на 10.10.2016 його заборгованість становить 45 047, 48 грн., з яких: -16 890,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; -21 957,48 грн. - заборгованість за процентами та комісією; -6 200,00 грн. - пеня, штраф, неустойка. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідач не виконав своїх зобов'язань та не сплатив кошти у визначений договором строк. Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною 1 ст. 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Статтею 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов'язку перед клієнтом. Виходячи з викладеного вище, невиконання відповідачем умов договору, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та їх задоволення. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Враховуючи те, що відповідач не виконав умов договору № 500412481 від 13.09.2013, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 45 047,48 грн. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору 1 600,00 грн.

Outcome: approved