Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

29.03.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, а 17.05.2017 року з уточненою позовною заявою до [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], 27.08.2015 року у твердій грошовій сумі в розмірі 1167 грн. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що з відповідачем перебувала в цивільному шлюбі, мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває повністю на її утриманні. Відповідач [PERSON], не приймає ніякої участі у вихованні та розвитку дитини. На неодноразові прохання та вимоги про сплату аліментів на утримання дитини він не звертає уваги. Зі свого боку вона прикладає усі зусилля для забезпечення потреби дитини, але це не дозволяє їй повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітнього сина, на його неповноцінне харчування, купівлі необхідного дитячого одягу, ліків у разі хвороби, та інші життєві потреби дитини. Зазначене стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Належним чином повідомлені сторони \~повторно в судове засідання не з'явилися. Позивачка [PERSON] подала заяву про судовий розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] причини неявки суду не сповістив, будь-яких заяв та заперечень проти позову не подавав. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 169, ч. ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України, проти чого не заперечувала позивачка. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: З копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO]. (а. с. 8). Згідно відомостей довідки про склад сім'ї, виданої Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, в [ADDRESS], разом з [PERSON] проживають: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO]. (а. с. 9). У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. \~Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.\~ Позивачкою надано докази того, що відповідач є батьком їх спільного неповнолітнього сина, тому зобов'язаний його утримувати до досягнення повноліття, однак між ними не досягнуто згоди щодо порядку участі батька в утриманні дитини. Враховуючи, що відповідач будь-яких заперечень проти позовної заяви не надав, позовна заява [PERSON] про стягування з відповідача на її користь коштів на утримання дитини у твердій грошовій сумі по 1167 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття є обґрунтованою і підлягає задоволенню. З відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved