Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

23.12.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив виключити з актового запису №04 від 11 вересня 2002 року, вчиненого Борщівською сільською радою Ланівецького району Тернопільської області, його батьківство, щодо [PERSON], [INFO]. В ході судового розгляду перед початком розгляду справи по суті [PERSON] було подану зустрічну позовну заяву до [PERSON], позивача по справі, про позбавлення батьківських прав відносно дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Ухвалою суду від 07.04.2015 року зустрічний цивільний позов [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно дітей об'єднано з позовом [PERSON] до [PERSON] про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини, в одне провадження. Ухвалою суду від 16.09.2015 року за заявою [PERSON] закрито провадження в справі за його позовом до [PERSON] про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог викладених в зустрічному позові про позбавлення батьківських прав позивач [PERSON] посилається на те, що відповідач ухиляється від виконання обов'язків по утриманню та вихованню своїх дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, в судовому засіданні 16.09.2015 року позов не визнав, однак не заперечив відносно обставин, які викладені позивачем в позові. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні від 16.09.2015 року позов [PERSON] підтримала зазначила що відповідач [PERSON] не цікавиться життям та вихованням його неповнолітніх дітей, а тому не заперечує, щодо задоволення позову. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що відповідач у справі є батьком неповнолітніх - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] /а.с.46/. Допитані в судовому засіданні неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] повідомили, що вони проживають з мамою в м. Новоград-Волинський. Відвідують школу, добре навчаються. [PERSON] - це їх біологічний батько. П'ять років тому вони його останній раз бачили. Вони не спілкувалися ні телефоном, ні іншими засобами зв'язку. Частиною 1 ст. 164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Це, зокрема, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007 року, роз'яснено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Відповідач [PERSON] не надав жодних доказів суду, окрім своїх усних заперечень, які б доводили, що він приймає участь у вихованні своїх дітей, тому суд приходить до переконання, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків: з дітьми не проживає та не спілкується з ними, не утримує дітей, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини. Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 21.12.2007 року [PERSON] було відмовлено в задоволенні позову про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав та попереджено останнього про необхідність змінити ставлення до виховання дітей (а.с. 59-60). Небажання відповідача виконувати свої батьківські обов'язки підтверджується також тим фактом, що останній звернувся до суду із позовом про виключення відомостей про нього як про батька дитини з свідоцтва про народження дитини, зокрема сина [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дітей, не піклується про фізичний і духовний розвиток, не виявляє щодо дітей батьківської турботи та піклування, не цікавиться їх життям, здоров'ям, навчанням, не спілкується з ними в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. За таких обставин, враховуючи також думку дочки [PERSON] та сина [PERSON], яким на час розгляду справи виповнилось відповідно 16 та 13 років і які не хочуть проживати разом з батьком, суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав відповідатиме інтересам неповнолітніх дітей.

Outcome: approved