Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

18.02.2015 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 19.05.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк (з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство Укрсиббанк) та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №11347485000 з наступними змінами, внесеними додатковими угодами №1 від 09.01.2009 року, №2 від 28.01.2009 року, №3 від 23.03.2009 року, №4 від 23.03.2009 року, відповідно до умов якого Позивач надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 152300,00 дол. США, а Відповідач зобовязався щомісяця повертати наданий кредит у обсязі та в терміни, що встановлені графіком погашення, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 18.05.2022 року. За користування кредитними коштами відповідач [PERSON] зобовязалася сплатити проценти у розмірі 13,0% річних кожного місяця, за користування кредитними коштами понад встановлений договором строк у подвійному розмірі. Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальнику, за період з моменту фактичного надання коштів до повернення останнім коштів Банку, та сплачуються в порядку, передбаченому п.1.3. кредитного договору. Згідно з п.4.1. кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит, відповідач [PERSON] сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, починаючи з 32 календарного дня. В забезпечення виконання кредитних зобовязань позичальника, прийнята порука [PERSON], згідно договору поруки №11347485000/П1 від 19.05.2008 року та порука [PERSON], згідно договору поруки №11347485000/П2 від 19.05.2008 року. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Позивач направив відповідачам вимоги від 02.10.2014 року про необхідність усунення порушень кредитного договору, проте відповідачі вимоги не виконали. В порушення умов Договору, станом на 03.02.2015 року заборгованість за кредитним договором №11347485000 від 19.05.2008 року складає: по кредиту та процентах у розмірі 100783,74 доларів США (що станом на 03.02.2015 року за курсом НБУ - 16.146996 грн. за 1 долар США, що еквівалентно - 1627354,65 грн.) та по пені у розмірі 22214,88 грн., яка у добровільному порядку відповідачами не погашена, тому позивач ПАТ «УкрСиббанк» вимушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 16.02.2016 року позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №11347485000 від 19.05.2008 року залишені без розгляду за заявою позивача. В судове засідання представник позивача ПАТ «УкрСиббанк» [PERSON] не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання судової повістки, проте до суду надійшла заява, в якій просять розглянути справу за відсутності представника позивача за наявними у справі матеріалами. Заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі та наполягають на їх задоволенні. Проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON], відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання повторно не зявилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, відповідно до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України, що підтверджується розписками та поштовими повідомленнями про отримання судових повісток, про причини неявки суду не повідомлено, жодних документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, заперечень на позов не подано, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до положень ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку в сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Згідно положень ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є свобода договору. Частиною\~2 ст.6 ЦК України \~передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані \~цими актами. У відповідності до ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України \~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст.627 ЦК України \~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досяглії згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно вимог ст.1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. На підставі ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що 19 травня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк (з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство Укрсиббанк) та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №11347485000 з наступними змінами, внесеними додатковими угодами №1 від 09.01.2009 року, №2 від 28.01.2009 року, №3 від 23.03.2009 року, №4 від 23.03.2009 року (т.1 а.с.11-17; 25-40), відповідно до умов якого Позивач надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 152300,00 доларів США, а відповідач зобовязався щомісяця повертати наданий кредит у обсязі та в терміни, що встановлені графіком погашення, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 18.05.2022 року (п.1.1, 1.2.2 Договору). За користування кредитними коштами позичальник [PERSON] зобовязалася сплатити проценти в розмірі 13,0% річних кожного місяця, за користування кредитними коштами понад встановлений договором строк у подвійному розмірі. Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальнику, за період з моменту фактичного надання коштів до повернення останнім коштів у власність банку, та сплачуються в порядку, передбаченому п.1.3. кредитного договору. Згідно з п.4.1. даного кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит відповідач [PERSON] сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, починаючи з 32 календарного дня. З метою забезпечення виконання позичальником [PERSON] кредитних зобовязань, що виникли з Договору про надання споживчого кредиту №11347485000 від 19.05.2008 року, з [PERSON] було укладено договір поруки №11347485000/П1 від 19.05.2008 року та прийнята порука [PERSON] згідно договору поруки №11347485000/П2 від 19.05.2008 року, копії яких містяться в матеріалах справи (т.1 а.с.41-42; 43-44), за умовами яких поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, за всіма зобовязаннями останнього за основним договором. Відповідальність Поручителя та Боржника є солідарною (п.п.1.3., 1.4 Договору поруки). Відповідно до ст.ст.541-543 ЦК України при солідарній відповідальності боржників (солідарних боржників) кредитор вправі вимагати виконання обов'язків частково або в повному обсязі, як від всіх боржників разом, так і від кожного боржника окремо. Солідарні боржники залишаються відповідальними доти, доки їх обов'язок не буде виконаний в повному обсязі. Згідно вимог ст.ст. 553, 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п.1.1.-1.5 договору поруки поручитель зобовязується відповідати за виконання позичальником усіх його зобовязань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору, в тому числі за повернення суми боргу, відсотків за користування кредитних коштів, штрафних санкцій. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Відповідно до п.3.1.3 кредитного договору у випадку порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобовязань строком більше ніж на один місяць, Банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту та плати за кредит у порядку, визначеному розділом 6. У звязку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору №11347485000 від 19.05.2008 року, ПАТ «УкрСиббанк» 02.10.2014 року направлені позичальнику [PERSON], поручителям [PERSON] та [PERSON] вимоги про необхідність усунення порушень виконання умов кредитного договору (а.с.45-53), які відповідачами були отримані 08.10.2014 року, що підтверджується копіями поштових повідомлень (а.с.51), проте вимоги Банку від 02.10.2014 року відповідачами проігноровані, до теперішнього часу наявна заборгованість за вказаним кредитним договором у добровільному порядку відповідачами не погашена, тому позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду за захистом своїх прав та охороняємих законом інтересів. Згідно наданого позивачем розрахунку суми заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №11347485000 від 19.05.2008 року, заборгованість за вищевказаним кредитним договором станом на 03 лютого 2015 року складає: по кредиту та процентах у розмірі 100783,74 доларів США (що за курсом НБУ станом на 03.02.2015 року складає 1627354,65 грн., із розрахунку 16.146996 грн. за 1 долар США) по пені у розмірі 22214,88 грн., з яких: 97942,92 доларів США (що еквівалентно 1581483,94 грн.) - заборгованість за кредитом в сумі, у тому числі 11654,91 дол. США прострочена заборгованість за строк з 10.02.2014 року по 31.01.2015 року; 2840,82 доларів США (що еквівалентно 45870,71 грн.) заборгованість за процентами, у тому числі 1618,19 доларів США прострочена заборгованість за період з 10.12.2014 року по 31.01.2015 року; 21092,97 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 11.02.2014 року по 03.02.2015 року; 1121,91 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за період з 11.02.2014 року по 03.02.2015 року. Вказана сума заборгованості підтверджується наданим позичачем ПАТ «УкрСиббанк» розрахунком, який міститься в матеріалах справи (т.1 а.с. 61-73). В ході судового розгляду справи відповідачами [PERSON], [PERSON] заперечень проти позову не надано, будь-яких доказів, які б спростували доводи позивача, відповідно до вимог ст.60 ЦПК України суду не подано та в суді не доведено, нарахованої позивачем суми боргу не оспорено. Згідно зі статтею 533 Цивільного кодексу України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до п.14\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення в цивільних справах", у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним Банком України на\~\~день\~\~ухвалення рішення. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої\~статті 533 ЦК України. Разом із тим, як за пред'явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. Згідно правового висновку, висловленого в постанові Верховного Суду України у справі № 6-190цс15, зазначено, що стягнення банківською установою боргу в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству. Статтею 204 Цивільного кодексу України проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно вимог ст.ст.526,527 ЦКУкраїни зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та\~\~вимог\~\~цього\~\~Кодексу,\~\~інших актів цивільного законодавства,\~\~а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. У відповідності до положень ч.1\~ст.527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти\~\~виконання\~\~особисто,\~\~якщо інше не встановлено договором або законом,\~\~не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч.1\~ст.530 ЦК України, якщо\~\~у\~\~зобов'язанні\~\~встановлений\~\~строк\~\~(термін)\~\~його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею)\~є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків (ч.1 ст.624 ЦК України). Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (ст.551 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). Відповідно до положень ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним є виконання зобов'язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. У відповідності з ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до\~положень ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги неналежне виконання позичальником [PERSON] зобовязань за кредитним договором № 11347485000 від 19.05.2008 року , чим було порушено права позивача, суд вважає\~обґрунтованими та доведеними позовні вимоги ПАТ УкрСиббанк про стягнення з відповідачів заборгованості за вказаним кредитним договором та вважає необхідним стягнути в солідарному порядку з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача ПАТ УкрСиббанк заборгованість за кредитним договором № 11347485000 від 19.05.2008 року, яка виникла станом на 03.02.2015 року та становить: заборгованість по кредиту та процентах у розмірі 100783,74 доларів США (що станом на 03.02.2015 року за курсом НБУ 16.146996 грн. за 1 долар США еквівалентно 1627354,65 грн.) та по пені у розмірі 22214,88 грн. та суд вважає позовні вимоги [PERSON] акціонерного товариства УкрСиббанк обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідачів [PERSON], [PERSON]М підлягають стягненню понесені позивачем [PERSON] акціонерного товариства УкрСиббанк та документально ним підтверджені судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 3654,00 грн., які суд покладає на відповідачів в рівних частках по 1827 грн. з кожного (а.с.4).

Outcome: approved