Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

25.09.2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідачки [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 65 по вул. Омельяновича-Павленка (до перейменування Чапаєва) в м. Вознесенську Миколаївської області. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначила\~, що вона є власником зазначеного житлового будинку на підставі договору купівлі- продажу. У вказаному будинку значиться зареєстрованим також відповідач [PERSON]А, яка є її донькою і фактично в цьому будинку не проживає\~ більше десяти років, веде бродячий спосіб життя, вживає спиртні напої, рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 05.08.2011 року була позбавлена батьківських прав відносно наповнолітньої доньки [PERSON], реєстрація\~ в зазначеному\~ будинку створює\~ їй, як власнику,\~ перешкоди в користуванні, утриманні та розпорядженні житлом та добровільно знятися з реєстрації у будинку вона не бажає, тому на підставі ст. 405 ЦК України, просить позов задовольнити. \~В судовому засіданні позивач [PERSON] надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, позовні вимоги підтримала, позов просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, судом повідомлялась про дату, місце і час слухання справи, через ЗМІ в порядку ч 9 ст. 74 ЦПК України\~( а.с. 24). Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до положень ст. 11 ЦПК України, судом встановлено наступне. Згідно рішення Виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області № 124 від 14.04.2017року «Про затвердження Реєстру назв площ, вулиць, провулів, розташованих на території міста Вознесенська» відбулося перейменування вулиці Чапаєва на Омельяновича- Павленка. Відповідно до договору купівлі-продажу від 25.07.1991 року посвідченого Державним нотаріусом Першої Вознесенської державної нотаріальної контори [PERSON] є власником будинком № 65 по вулиці Омельяновича-Павленка в м. Вознесенську Миколаївської області (а.с.4-7). Згідно будинкової книги на будинок № 65 по вулиці Омельяновича-Павленка в м. Вознесенську Миколаївської області в зазначеному житловому будинку зареєстрованою значаться в тому числі [PERSON] (а.с.8-10). Відповідно до довідки про склад сімї від 09.09.2017року виданою Головою квартального комітету відповідач [PERSON] не проживає у вищезазначеному будинку № 65 по вулиці Омельяновича-Павленка в м. Вознесенську Миколаївської області з 2006 року (а.с. 3). Згідно рішення Вознесенського міськрайонного суду від 05.08.2011 року [PERSON] позбалено батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки [PERSON], і призначено опікуном [PERSON]В.( а.с. 14). Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що вона є сусідкою позивача, знає, що відповідач більше пяти років в будинку № 65 по вулиці Омельяновича-Павленка в м. Вознесенську Миколаївської області, не проживає, де саме знаходиться не знає. Отже, наслідком зазначених обставин є створення позивачу перешкод у користуванні належним їй будинком. Відповідно до вимог\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Отже, наслідком зазначених обставин є створення позивачу перешкод у користуванні належним йому будинком. Конституцією України\~(ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року\~\~№ 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції",\~\~закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди,\~\~відповідно\~\~до\~\~закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст.316,\~\~317,\~\~319,\~\~321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст.\~16,\~386,\~391 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст.\~379,\~382 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до\~ст.405 ЦК України\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч.2\~ст.64 ЖК України, а саме: дружина, їх діти та батьки. Членами сім'ї може бути визнано і інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство. Згідно зі\~ст. 10 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином наданими позивачем суду доказами доведений факт відсутності відповідача [PERSON] в будинку № 65 по вулиці Омельяновича-Павленка в м. Вознесенську Миколаївської області, понад встановлені\~ст.405 ЦК України\~строки. Враховуючи викладене, оскільки судом було встановлено, що в будинку проживає позивач, особисті речі відповідача відсутні, то суд вважає, що позовні вимоги про визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, обґрунтовані та підлягають задоволенню з урахуванням положень\~ст.405 ЦК України. \~\~

Outcome: approved