Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

19.04.2016 року позивач звернулася з позовом до суду та просить розірвати шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овруцького районного управління юстиції Житомирської області 10.06.2011 року, актовий запис №35 між нею та [PERSON], визначити місце проживання дитини [PERSON], [INFO] з нею та стягувати з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Зазначила, що перебуває у шлюбі з [PERSON], від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], відносини в сім"ї не склалися починаючи з вересня 2015 року живуть окремо, подружні стосунки не підтримують. Вважає, що спільне проживання та підтримання подружніх стосунків між ними стало неможливим, фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати. Дочка перебуває на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає та просить дочку залишити на подальше проживання з нею. Сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач вимоги підтримує, а відповідач їх визнає, примиритись не бажають. Суд проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10.06.2011 року. Від подружнього життя сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Встановлено, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом подальших заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я [PERSON] розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідно до ст.ст. 182, 183 СК України суд враховує ряд істотних обставин, з яких витікає розмір аліментів, які підлягають стягненню в частині визначеній судом, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Позов позивачкою подано 19.04.2016 року . Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. З огляду на це, суд вважає, що, згідно із ст. 183 СК України, розмір аліментів може бути визначений у розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача. Місце проживання дітей, які не досягли десяти років, у відповідності до ч.1 ст. 160 СК України, визначається за згодою батьків. Позивачка і відповідач дійшли згоди про те, що їхня малолітня дитина буде проживати з матір"ю, про що свідчить заява відповідача про визнання ним позовних вимог. Тому суд не має підстав до відмови у задоволенні цієї вимоги позивачки. Позивач при зверненні до суду про стягнення аліментів від сплати судового збору була звільнена на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а про розірвання шлюбу звільнена від сплати судового збору на підставі ухвали Овруцького районного суду Житомирської області від 13.06.2016 року, а тому у відповідності із ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 1102,40 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved