Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

23 грудня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою до [PERSON] В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона та відповідач є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з [PERSON] припинено задовго до народження сина, дитина проживає з нею. Відповідач має іншу сім'ю, не проявляє батьківського піклування по відношенню до сина, вихованням дитини не займається, не дбає про його фізичний та духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя. Син батька не знає та вважає батьком її теперішнього чоловіка [PERSON], між ними склалися доброзичливі стосунки і чоловік має намір усиновити дитину. Посилаючись на викладені обставини, просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітнього сина [PERSON] В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надавши заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та задовольнити позов. В судовому засіданні, яке відбулося 04 вересня 2014 року, позивачка позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідач бачив сина єдиний раз, коли на її наполегливе прохання з'явився після народження дитини для оформлення документів про реєстрацію дитини. Приїхав пізно увечері, а вранці наступного дня повернувся до себе додому. Після цього жодного разу не виявляв бажання побачити сина та поспілкуватися з ним. Добровільну допомогу на утримання сина не надавав, тому за її заявою аліменти стягнуті за рішенням суду. Вважає, що знайомство [PERSON] з сином, якому вже виповнилося більше трьох років, може спричинити дитині психологічну травму, оскільки син вважає батьком її теперішнього чоловіка, який турбується про нього та приділяє багато уваги його вихованню. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що син проживає з позивачкою в іншій області, тому він не має можливості відвідувати його та приймати участь у його вихованні. Крім того, позивачка в телефонних розмовах повідомляла, що не дозволить йому бачитися з дитиною. Має намір зустрітися з сином та повідомити, що він є його батьком. Аліменти на утримання дитини сплачує у повному обсязі. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Очаківського міськвиконкому Миколаївської області [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, зазначивши, що [PERSON] за місцем роботи характеризується позитивно та у повному обсязі сплачує аліменти на утримання дитини. Третя особа - служба у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області в судове засіданні не з'явилася, представник третьої особи [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Крім того, надано витяг з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини, відповідно до якого комісія вважає за доцільне задоволення позову та позбавлення [PERSON] батьківських прав. Прокурор Очаківської міжрайонної прокурори Гоман В.О. просив позов задовольнити, посилаючись на те, що відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не спілкується з ним. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, представника третьої особи, думку прокурора, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Згідно копії рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03 січня 2013 року, шлюб між сторонами, який було зареєстровано 28 липня 2008 року, розірвано. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили подружні відносини ще до народження дитини. Відповідач бачив сина єдиний раз, коли тому виповнилося кілька тижнів. Дитина проживає з матір'ю в м. Лозова Харківської області, відповідач - в м. Очаків Миколаївської області. Вказані обставини підтвердили в судовому засіданні позивачка та відповідач, свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], а тому суд вважає їх доведеними. Як вбачається з копії постанови державного виконавця відділу ДВС Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області від 11 липня 2011 року, на підставі рішення Лозівського міськрайоннного суду Харківської області від 10 травня 2011 року, відповідач сплачує аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини заробітку. 02 серпня 2014 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та прийняла прізвище Вовк, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. Cвідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні підтвердили пояснення позивачки про те, що [PERSON] та [PERSON] проживають однією сім'єю з 2013 року, дитина сама почала називати останнього батьком, між ними склалися доброзичливі стосунки. [PERSON] піклується про [PERSON] та бажає усиновити його. Біологічного батька дитина не знає. З витягу з протоколу №15 засідання комісії з питань захисту прав дитини служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області від 28 серпня 2014 року вбачається, що при спілкуванні працівників служби з сім'єю [PERSON], [PERSON] називав батьком нинішнього чоловіка матері, охоче з ним спілкувався. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Очаківської міської ради Миколаївської області від 30 квітня 2014 року № 771/02-10-02, визнано недоцільним позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його сина [PERSON], оскільки відповідач за місцем роботи характеризується позитивно, не має шкідливих звичок, не веде аморального способу життя, аліменти на утримання дитини сплачує вчасно та у повному обсязі. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, ухиляння батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що ухиляння батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизначених норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення батьківських прав. Встановлені в судовому засіданні обставини свідчать про те, що відповідач [PERSON] не цікавиться життям сина, не спілкується з ним, не приймає участі у його вихованні, дитина не знає його як батька. Вихованням хлопчика займається мати [PERSON] та її чоловік [PERSON], який має намір усиновити дитину. Твердження відповідача про те, що він не спілкувався з дитиною у зв'язку з перешкодами в цьому з боку позивачки суд не приймає до уваги, оскільки ним не надано жодних доказів на підтвердження цих обставин. До служби у справах дітей чи до суду з питання надання йому можливості приймати участь у вихованні дитини, він не звертався. Сплата аліментів за рішенням суду не може вважатися достатньою участю батька у вихованні дитини. Аналізуючи викладені обставини, враховуючи характер поведінки відповідача, його відношення до виконання своїх батьківських обов'язків, ту обставину, що дитина його взагалі не знає, суд вважає, що в інтересах дитини відповідач має бути позбавлений батьківських прав, а тому позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved