Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

15 жовтня 2020 року позивач звернулась до суду із позовною заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю. В обґрунтування заяви зазначила, що 06 серпня 1987 року вона уклала шлюб з [PERSON] та з того часу мешкала з ним та його матір`ю [PERSON] разом однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. З 2009 року всі вони зареєстровані та мешкали однією сім`єю у буд. [ADDRESS] . [INFO] чоловік позивача помер, а вона залишилась доглядати його матір та продовжувала мешкати з нею однією сім`єю. Проте, [INFO] [PERSON] померла, а позивач як спадкоємець четвертої черги, який мешкав разом зі спадкодавцем на момент смерті однією сім`єю прийняла спадщину, подавши нотаріусу відповідну заяву. Інших спадкоємців, які б на сьогоднішній день прийняли спадщину немає, відповідачі, які є онуками померлої, відмовились від прийняття спадщини на користь позивача. Однак, позивач зазначає, що не може оформити спадкові права, оскільки факт проживання однією сім`єю не менше 5 років зі спадкодавцем на день смерті встановлюється виключно за рішенням суду, тому постановою нотаріуса від 24 вересня 2020 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю підтвердження родинних відносин. Тому, просить суд встановити факт того, що вона постійно проживала однією сім`єю з 30 жовтня 20009 року разом з [PERSON] , яка померла [INFO] по день її смерті, за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій просила задовольнити заявлені нею позовні вимоги у повному обсязі. Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, посилаючись на доводи викладені у позовній заяві. Будучи належним чином повідомленим щодо дати та часу розгляду справи, представник відповідача Черкаської селищної ради у судове засідання не з`явився, проте направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій також не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, проте подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, в яких не заперечували проти задоволення позову. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона проживає у с. Привілля з 1999 року та є сусідкою позивача. Спадкодавець [PERSON] весь час проживала з [PERSON] однією сім`єю до самої смерті. Позивач здійснювала похорон [PERSON] . Допитана у судовому свідок [PERSON] пояснила, що вона проживає у с. Привілля з 1988 року та є сусідкою [PERSON] , з якою однією сім`єю проживала померла [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де вони сумісно проживали протягом 20 років, а до цього разом проживали за іншою адресою. Ухвалою суду від 19 жовтня 2020 року витребувано з Другої Слов`янської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління юстиції України (м. Харків) копію спадкової справи, що відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та зобов`язано повідомити суду щодо того: чи відкривалась спадкова справа після смерті [PERSON] ; чи звертався хто-небудь із заявою про прийняття спадщини (відмову від прийняття спадщини), якщо зверталися, надати відповідні відомості; чи залишила заповіт померла. Суд, дослідивши надані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Черкаської селищної ради, [PERSON] , [PERSON] , про встановлення факту проживання однією сім`єю підлягають задоволенню. Як вбачається з копії Свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого Привільською сільською радою Слов`янського району Донецької області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 06 червня 1987 року, та після укладення шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно з копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00023648995 від 13 серпня 2019 року, [PERSON] народився [INFO] та його батьками є: [PERSON] та [PERSON] . З копії Домової книги для приписки громадян, що проживають у будинку [ADDRESS] , що позивач та її чоловік [PERSON] були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , з 30 травня 2003 року. 20 вересня 2017 року [PERSON] було знято з реєстраційного обліку за вказаною адресою у зв`язку зі смертю [INFO] , актовий запис № 76. Відповідно до Довідки № 02/19-27 від 09 січня 2020 року, яка міститься в матеріалах спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] , остання була зареєстрована в будинку [ADDRESS] з 30 жовтня 2009 року по день своєї смерті [INFO] . Отже, з вищевказаних письмових доказів вбачається, що позивач [PERSON] проживала однією сім`єю з [PERSON] з 30 жовтня 2009 року по день смерті останньої [INFO] . Наведені обставини також підтверджені у судовому засіданні поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] . Згідно з копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконкомом Черкаської селищної ради Слов`янського району Донецької області, [PERSON] померла [INFO] у с. Привілля Слов`янського району. За життя спадкодавцю [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 134222, належала земельна ділянка площею 11,800 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Привільської сільської ради. З метою оформлення спадкових прав позивач [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Другої Слов`янської державної нотаріальної контори, із відповідною заявою про прийняття спадщини. Однак, державний нотаріус відмовила їй у здійсненні наведеної нотаріальної дії, про що 24 вересня 2020 року винесла відповідну постанову. Відповідно до вказаної постанови, заявникові відмовлено у здійсненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з не наданням спадкоємцем нотаріусу доказів родинних відносин між нею та [PERSON] . Згідно до вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України «Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи». Відповідно до ч. 1 ст. 229 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладених у заяві по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Відповідно п. 2 Постанови Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно п. 1\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно із роз`ясненнями які містяться у п. 7 вказаної Постанови, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. За приписами\~статті\~1261\~Цивільного кодексу\~України,\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України,\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно із ч. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до п. 21\~Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однієї сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину, як члена сім`ї, тощо. Встановлення факту постійного проживання позивача разом зі спадкодавцем [PERSON] на дату відкриття спадщини, є фактом, що має юридичне значення для [PERSON] , оскільки від його встановлення залежить виникнення у позивача права на оформлення спадщини після смерті [PERSON] як за спадкоємцем четвертої черги за законом. У суду відсутні відомості про наявність інших спадкоємців після [PERSON] крім [PERSON] які б виявили бажання прийняти, чи не прийняти спадщину після її смерті. Виходячи з аналізу чинного законодавства та встановлених обставин справи, оцінивши представлені в силу положень ст. 81 ЦПК України\~докази, суд приходить до висновку, що вони повністю узгоджуються між собою, не містять внутрішніх протиріч, і у своїй сукупності є достатніми, для того щоб дійти висновку, що [PERSON] та [PERSON] дійсно постійно проживали разом, вели спільне господарство та були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. За наведених обставин позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини підлягають задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved