Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

14 вересня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом. Мотивував тим, що він є власником будинку [ADDRESS] У цьому будинку фактично проживають: він, [PERSON] - його дружина, [PERSON] - теща. Відповідачі зареєстровані у житловому будинку, проте, з 2005 року у ньому не проживають і знятися з реєстрації в ньому у добровільному порядку не бажають. Посилаючись на викладене, на порушення своїх прав власника нерухомості, позивач прохав визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування будинком [ADDRESS] та зняти їх з реєстраційного обліку. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримував, посилаючись на обставини, зазначені в ньому. Пояснив, що право власності на вказаний будинок отримав у 2006 році на підставі нотаріально посвідченого договору дарування. Дарувальником була його теща - [PERSON] [PERSON] - колишня невістка його тещі (дружина сина), [PERSON] та [PERSON] - її діти. Раніше вони проживали у будинку, але з 2005 року мають інші місця проживання. З реєстрації до цього часу не знялися. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала. Пояснила, що разом із своїм чоловіком [PERSON] та дітьми з 1984 по 2005 рік проживала у вказаному будинку. Приклали багато сил для його поліпшення - побудували сарай і літню кухню, збудували інший будинок біля цього, також сарай і гараж. Потім вони з чоловіком розірвали стосунки і її з будинку вигнали. З 2005 року вона проживає за іншою адресою - [ADDRESS] . Її син [PERSON] проживав разом з нею та її співмешканцем, в даний час перебуває у місцях позбавлення волі, її донька [PERSON] - одружена, проживає у будинку свого чоловіка з трьома дітьми. Спір про поділ майна вона не вирішувала. До суду з таким позовом не зверталася. Офіційно розірвала шлюб зі своїм чоловіком лише 5 років тому. Відповідач [PERSON] та представник третьої особи - Глобинської міської ради у судове засідання не з'явилися. Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. У заявах до суду прохали розглянути справу за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували. Відповідач [PERSON] та представник третьої особи - Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області у судове засідання не з'явилися. Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, заперечень на позов не надали. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів у їх сукупності та взаємозв'язку, встановив наступне. Позивач є власником будинку [ADDRESS], що підтверджено: договором дарування від 06.06.2006 року, посвідченим Глобинською державною нотаріальною конторою за реєстровим №1-1328, зареєстрованим 19.06.2006 року в Комунальному підприємстві «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації»; витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 10977654 від 19.06.2006 року. Згідно дослідженої у судовому засіданні довідки № 4850 від 06.09.2016 року, виданої виконавчим комітетом Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області у будинку [ADDRESS] на даний час зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON] (дружина позивача), [INFO], [PERSON] (теща позивача), [INFO], [PERSON] (дочка позивача), [INFO], [PERSON] (онука позивача),[INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (відповідачі у справі). З досліджених у судовому засіданні письмових пояснень свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є сусідами позивача, вбачається, що за останні 9-10 років [PERSON], [PERSON], [PERSON], в будинку [ADDRESS] не проживають та за зазначеною адресою не з'являються. За ч.1 ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи. Згідно ч.2, ч.3 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім"ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом (ст. 321 ЦК). Відповідно до ч. 1 ст.156 ЖК з урахуванням положень ч. 1 ст.405 ЦК члени сім"ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. За ч.2 ст.156 ЖК до членів сім'ї власника будинку належать особи, зазначені в частині другій ст. 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користуватися займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 ЖК, згідно яких плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Згідно ст. 64 Житлового Кодексу України до членів сім'ї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки. Відповідно до ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї у житлі, що належить громадянинові на праві приватної власності за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст.71 ЖК України за тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї у будинку державного або громадського житлового фонду за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Достовірно встановлено, що відповідачі не є членами сім'ї позивача, наймачем його будинку, що між ними та власником будинку не існує будь-яких договірних відносин з приводу користування житлом. Будучи зареєстрованими у будинку позивача, відповідачі в ньому з 2005 року не проживають. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачі втратили право користування будинком, власником якого є позивач у справі. Позов ґрунтується на законі і підлягає задоволенню.

Outcome: approved