Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

[PERSON] 25.03.2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей, в якому зазначає, що 16.10.2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Солянуватській сільській раді Старосамбірського району Львівської області та змінила дівоче прізвище [PERSON]. З відповідачем мають двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На момент народження дітей вони ще не були одружені, але за його заявою діти були зареєстровані на його прізвище та він вказаний батьком дітей. Подружні стосунки з відповідачем припинили у серпні 2013 року і з того часу живуть окремими сім'ями у різних населених пунктах. Відповідач не надає кошти на утримання дітей в достатній мірі. Надавати утримання дітям відповідач має можливість, так як працевлаштований, молодий за віком та здоровий за станом здоров'я. Виїжджає на сезонні роботи до Росії, окрім цього, зареєстрований як приватний підприємець. Просить стягувати з відповідача в свою користь аліменти щомісячно на дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але неменше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття. Представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, дала пояснення, аналогічні, викладеним у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання вдруге не з"явився, хоч про день та місце слухання справи був належно повідомлений. Письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються до суду не надіслав, не повідомив про причини неявки до суду, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не поступало. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що: сторони з 16.10.2012 року по даний час перебувають у шлюбі (а.с.4), від якого мають двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.2-3); діти проживають з позивачкою і перебувають на її утриманні (а.с.6-7); Із наведених доказів вбачається, що відповідач неналежно виконує свої обов»язки щодо утримання дітей - добровільно не надає достатньо коштів на їх утримання. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.183 цього ж Кодексу частка заробітку/доходу/, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом та ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що сторони проживають окремими сім"ями в різних населених пунктах, позивачка виховує і утримує дітей, відповідач добровільно не дає в достатній кількості кошти на утримання дітей, а таку можливість має, так як може працювати і працює, оскільки є молодий, будь-яких доказів про його непрацездатність суду ним не представлено, інших утриманців немає, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться, їздить на заробітки, а тому позивач доказала своє право на стягнення аліментів із відповідача на їхні діти в розмірі 1/3 /однієї третьої/ частини з усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки з позовом позивач звернулася 25.03.2014 року, аліменти на утримання дітей підлягають стягненню з цієї дати. Таким чином, позовні вимоги позивачки ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню. В порядку, визначеному ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в сумі 243.60 гривень. А тому,

Outcome: approved