Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до Новоайдарського районного суду з даним позовом до Новоохтирської сільської ради про поновлення строку для пред'явлення позову до суду, встановлення факту належності документа та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] померла її тітка - [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: земельна частка (пай) члена КСП «Червоне село», с. Новоохтирка Новоайдарського району Луганської області розміром 1,42 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого 27.01.1997 р. на підставі рішення Новоайдарської районної державної адміністрації від 25.12.1996 р. № 449. За життя [PERSON] склала заповіт, яким земельну частку (пай) заповідала позивачу [PERSON] Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Позивачка своєчасно звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але при ознайомленні з документами з'ясувалося, що у сертифікаті на право на земельну частку (пай) по-батькові власника, тобто померлої тітки позивачки, зазначено як «[PERSON]», тоді як у свідоцтві про смерть по-батькові спадкодавиці зазначено як «[PERSON]». Через зазначені розбіжності позивачці порадили звернутися до суду про встановлення факту належності документа. Крім того, після складання заповіту на ім'я позивачки, померла [PERSON] одержала державний акт на земельну ділянку площею 6,1554 га, що розташована на території Новоохтирської сільської ради Новоайдарського району Луганської області. Та зміни до заповіту не внесла, тому позивачка має намір також успадкувати земельну ділянку, згідно державного акта серії [NUMBER]. Позивач бажає прийняти спадщину після смерті тітки, але через те, що вона пропустила строк для пред'явлення позову до суду через необізнаність в законодавстві, вона вимушена звернутися до суду з цим позовом за захистом своїх прав. Позивач - [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Новоохтирської сільської ради - Лаптєв І. К., у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Відповідно до Постанови ПВСУ №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] померла її тітка - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: земельна частка (пай) члена КСП «Червоне село», с. Новоохтирка Новоайдарського району Луганської області розміром 1,42 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого 27.01.1997 р. на підставі рішення Новоайдарської районної державної адміністрації від 25.12.1996 р. № 449 (а.с. 11). За життя [PERSON] склала заповіт, яким земельну частку (пай) заповідала позивачу [PERSON], що підтверджується копією заповіту (а.с. 8). Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Позивачка своєчасно звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але при ознайомленні з документами з'ясувалося, що у сертифікаті на право на земельну частку (пай) по-батькові власника, тобто померлої тітки позивачки, зазначено як «[PERSON]», тоді як у свідоцтві про смерть по-батькові спадкодавиці зазначено як «[PERSON]». Факт того, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданий на ім'я [PERSON], належить померлій [PERSON], підтверджується спів падінням прізвища та ім'я зазначених у свідоцтві про смерть (а.с. 7) з прізвищем та ім'ям зазначених у сертифікаті на право на земельну частку (пай) (а.с. 11). Крім того, після складання заповіту на ім'я позивачки, померла [PERSON] одержала державний акт на земельну ділянку площею 6,1554 га, що розташована на території Новоохтирської сільської ради Новоайдарського району Луганської області. Та зміни до заповіту не внесла, тому позивачка має намір також успадкувати земельну ділянку, згідно державного акта серії [NUMBER]. Позивач бажає прийняти спадщину після смерті тітки, але через те, що вона пропустила строк для пред'явлення позову до суду через необізнаність в законодавстві, вона вимушена звернутися до суду з цим позовом за захистом своїх прав. У відповідності до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть також бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 73 ЦПК України, суд поновлює строк, встановлений законом за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. Позивач просила поновити їй процесуальний строк для звернення до суду за захистом свого права, зазначивши причину його пропуску, яку суд вважає за можливе визнати поважною. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до 1 ч. ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин,а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи те, що під час судового розгляду обставини, викладені в позові, знайшли своє підтвердження, позивачкою доведено факт наявності спадкового майна та правомірність його успадкування, факт належності документа, суд приходить до висновку про можливість задовольнити заявлені позивачем вимоги в повному обсязі шляхом застосування такого способу захисту, як визнання права на спадкове майно та встановлення факту належності документу. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 328, 392, 1216, 1220, 1221, 1223, 1225, 1233, 1235, 1268, 1296 ЦК України,

Outcome: approved