Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, про позбавлення батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі, який 22.05.2015 року було розірвано. У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] Після народження сина відповідач відмовився приймати участь у його вихованні та виконанні батьківських обов`язків. Відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно сина, оскільки проживає окремо, жодного разу не спілкувався з сином, не забезпечує його матеріально, не проявляє батьківського піклування, не виконує покладених на нього батьківських обов`язків. Враховуючи вищенаведене просила позов задовольнити. 23.01.2019 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Також даною ухвалою суду було зобов`язано орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради подати до суду письмовий висновок щодо доцільності/недоцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його дитини [PERSON] , [INFO] , та відповідність його інтересам дитини. 03.05.2019 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду. Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Благодир С.М. в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити. Позивачка зазначила, що відповідач після народження дитини не зустрів її з пологового будинку. А коли вона приїхала з дитиною додому, то дитині стало погано, у зв`язку з чим її з сином швидкою допомогою було госпіталізовано до лікарні. При цьому відповідач жодного разу не провідував її з дитиною в лікарні та не забрав їх після виписки, зазначивши, що йому не потрібна хвора дитина. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не підтримує зв`язків з дитиною, не піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Дитина взагалі не знає свого біологічного батька. [PERSON] називає її другого чоловіка, який має намір усиновити дитину. Також позивачка відмовилась від стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини та просила судові витрати покласти на її рахунок. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позовну заяву суду не надав, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмові пояснення, висновок Органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 499 від 23.04.2019 року, а також письмову заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі. Представник третьої особи - Служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, хоча був неодноразово належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки не повідомив, а позивачем подано достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд протокольно ухвалив провести заочний розгляд справи. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що вона являється хресною мамою дитини - [PERSON] , [INFO] Ствердила, що відповідач не приділяє уваги дитині, не турбується про її фізичний та моральний розвиток, не надає жодної матеріальної допомоги. Дитина повністю перебуває на утриманні позивачки та її чоловіка. Відповідача вона не бачила ніколи, оскільки останній навіть на забрав позивачку та сина з пологового будинку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що вона являється подругою позивачки з дитинства. Ствердила, що вона живе по сусідству з позивачкою, однак відповідача не знає та жодного разу його не бачила, він не підтримує зв`язків з дитиною, не вітає сина зі святами, не надає йому матеріальної допомоги, не цікавиться життям і здоров`ям дитини. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що вона являється тіткою та хресною мамою позивачки. Ствердила, що відповідач п`ять років тому відмовився від сина, не забрав дружину з дитиною із пологового будинку, не провідував дитину у лікарні, не цікавиться дитиною, повністю та свідомо відмовився від виконання своїх батьківських обов`язків. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку позивачки та її представника, допитавши свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Стаття 3 Конвенції ООН про права дитини зазначає, що в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 5 Сімейного кодексу України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. А ст. 150 Сімейного Кодексу України прямо передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо існують наступні підстави: батьки не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. При вирішенні даного спору суд враховує, насамперед, інтереси неповнолітньої дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 Постанови від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновленнябатьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Судом встановлено, [PERSON] (відповідач) та [PERSON] 30.07.2013 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського МУЮ, актовий запис № 1007, що підтверджується відповіддю Івано-Франківського міського відділу ДРАЦС ГТУЮ в Івано-Франківській області від 18.12.2018 року (а.с. 9). У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 10). 09.10.2014 року рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області встановлено режим окремого проживання подружжя: [PERSON] , (відповідач) та [PERSON] , місцем проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , визначено місце проживання його матері (а.с. 11). 22.05.2015 року рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області шлюб між [PERSON] (відповідач) та [PERSON] було розірвано, місцем проживання дитини [PERSON] , [INFO] , визначено місце проживання його матері, відновлено дошлюбне прізвище жінки - «Галань», а також вирішено питання судових витрат (а.с. 8). Відповідно до довідки ТОВ «Балтія-Сервіс» від 29.11.2018 року [PERSON] (позивачка) зареєстрована та проживає разом з батьком [PERSON] та двома дітьми: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (а.с. 30). [PERSON] (позивачка) працює на посаді асистента кафедри соціальної медицини та громадського здоров`я з 16.01.2017 року по даний час, що підтверджується довідкою Івано-Франківського національного медичного університету № 562 від 27.11.2018 року (а.с. 31). З виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, виданої структурним підрозділом «Міська дитяча поліклініка» КНП «ЦПМКДД» від 04.12.2018 року, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , на 4-й день свого життя поступив в ОДКЛ, де лікувався у період з 16.03.2014 року по 31.03.2014 року, догляд за дитиною та рекомендації лікаря виконує мати (а.с. 19). Згідно відповіді на адвокатський запит ДНЗ № 6 «Колобок» виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 40 від 28.11.2018 року, [PERSON] , [INFO] , відвідує дошкільний навчальний заклад № 6 «Колобок» з 06.09.2016 року, догляд за дитиною здійснює мама та вітчим (а.с. 20). Згідно відповіді на адвокатський запит спортивного клубу «Intelligent Jiu-Jitsu Academy» від 29.11.2018 року, [PERSON] , [INFO] , відвідує заняття з джиу-джитсу з 06.09.2018 року, догляд за дитиною та оплату за надані послуги здійснює матір дитини [PERSON] (позивачка) (а.с. 21). Згідно відповіді на адвокатський запит Навчального центру Англійська Helen Doron від 03.12.2018 року, [PERSON] , [INFO] , вивчає англійську мову в начальному центрі з 15.10.2018 року, супровід дитини та оплату за надані послуги здійснює матір дитини [PERSON] (а.с. 22). Згідно відповіді на адвокатський запит Навчально-пізнавального комплексу «Думасик» від 26.11.2018 року, [PERSON] , [INFO] , відвідує навчально-пізнавальний комплекс з 02.07.2018 року, догляд за дитиною та оплату за надані послуги здійснюють мати та вітчим (а.с. 23). Згідно відповіді на адвокатський запит Івано-Франківської дирекції ПАТ «Укрпошта» від 05.12.2018 року, поштові електронні перекази на ім`я [PERSON] (позивачка) від відправника [PERSON] (відповідач) за період з 26.05.2018 року по 26.11.2018 року у виплаті не значаться, а за період з 12.03.2014 року по 25.05.2018 року така інформація відсутня (а.с. 24). Згідно письмових пояснень свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно сина [PERSON] , [INFO] , не спілкується з дитиною, не надає матеріальної допомоги, не проявляє батьківських почуттів, тоді як вихованням та матеріальним забезпеченням дитини займається [PERSON] (позивачка) та її чоловік [PERSON] (а.с. 25-29). Аналогічні факти встановлені в судовому засіданні під час допиту свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] Крім цього, [PERSON] (відповідач) 12.06.2014 року оформив та нотаріально засвідчив заяву про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). Згідно ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Вказаний висновок є обов`язковим при вирішенні даної категорії справ відповідно до ст. 19 СК України. Згідно висновку № 499 від 23.04.2019 року щодо доцільності (недоцільності) позбавлення батьківських прав [PERSON] (відповідач) стосовно дитини [PERSON] , [INFO] , складного виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області, як органом опіки та піклування, виходячи з інтересів малолітньої дитини, було проведено відповідну перевірку і встановлено, що [PERSON] (відповідач) ухиляється від своїх батьківських обов`язків, не спілкується з сином, матеріально його не забезпечує та не проявляє батьківського піклування. Також [PERSON] (відповідач) на виклики служби у справах дітей не з`являвся та жодних пояснень від нього на адресу служби не надходило. Враховуючи вищенаведене, виходячи з інтересів дитини, орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, вважає доцільним позбавити [PERSON] (відповідач) батьківських прав щодо його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 152-153). При прийняття рішення по даній справі суд, в першу чергу, виходячи з інтересів малолітньої дитини, враховує висновок органу опіки та піклування щодо обставин спору та про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (відповідач) стосовно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який узгоджується з фактичними обставинами справи. Отже, судом встановлено, що [PERSON] (відповідач) за станом свого психічного здоров`я усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними, а також мав юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов`язку. Він був зобов`язаний брати участь у вихованні дитини і мав право на особисте спілкування з нею. Проте [PERSON] (відповідач) таким правом не скористався, самоусунувшись від нього, не забравши дитину з пологового будинку, залишивши дитину без свого піклування та не бажаючи і на сьогоднішній день займатись її утриманням та вихованням. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] (відповідач) умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , нездатний забезпечити йому нормальні умови проживання, розвитку та виховання, а тому позбавлення його батьківських прав буде відповідати інтересам дитини, тому позов підлягає задоволенню. Суд зазначає, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, і в разі, якщо змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, суд може постановити рішення про поновлення батьківських прав. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. При ухиленні від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень, а отже мінімальний розмір аліментів, на момент розгляду справи, на дитину віком до 6 років не може бути меншим, ніж 813 грн. 00 коп. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З`ясувавши обставини, які згідно ст. 182 СК України враховуються при визначенні розміру аліментів, враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з`явився, не надав суду відзиву на позовну заяву, жодних письмових і електронних доказів на спростування позовних вимог, а також беручи до уваги те, що позивачка відмовляється отримувати аліменти від відповідача, суд вважає, що з відповідача, у відповідності до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України, слід стягувати на утримання малолітньої дитини аліменти у твердій грошовій сумі по 813,0 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, які слід перераховувати на особистий рахунок дитини, відкритий у відділенні Державного ощадного банку України. Для цього слід зобов`язати позивачку відкрити зазначений особистий рахунок дитини у банку протягом місячного строку з дня набрання законної сили рішенням суду. Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць належить допустити до негайного виконання. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. При такому вирішенні позову, документально підтверджені судові витрати понесені позивачкою, зокрема по сплаті судового збору (квитанція № 0.0.1241156139.1 від 17.01.2019 року) в сумі 768,40 грн. слід покласти на її рахунок згідно її клопотання. На підставі викладеного та

Outcome: approved