Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

22.10.2014 року Приватного сільськогосподарського підприємства (далі ПСП) "Корпорація України" звернулось до суду з позовом в якому просило визнати недійсним з моменту укладення договір оренди земельної ділянки площею 7.9376 га кадастровий номер 4825484200:01:000:0007, укладений між [PERSON] та ФГ «ДОРОШ» 23.12.2013 року та зареєстрований реєстраційною службою Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області 30.12.2013 року, а також зобов'язати [PERSON] укласти договір оренди земельної ділянки площею 7.9376 га кадастровий номер 4825484200:01:000:0007 цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування [ADDRESS] з ПСП «Корпорація України» на той самий строк та на тих самих умовах, що був укладений з попереднім власником. Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.10.2004 року між [PERSON], матір'ю відповідачки [PERSON], як орендодавцем, та ПСП «Корпорація України», як орендарем, було укладено на 7 років договір оренди належної [PERSON] земельної ділянки площею 7.94 га. [PERSON] була власником земельної ділянки розміром 7.9376 га. кадастровий номер 4825484200:01:000:0007, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: [ADDRESS], право власності посвідчувалось державним актом МК № 091360, виданим 15.09.2004 року. Після закінчення строку дії вищевказаного договору 30.08.2012 року між сторонами було переукладено договір оренди земельної ділянки строком на 10 років. Договір від імені орендодавця [PERSON] був підписаний її донькою - відповідачем [PERSON] на підставі посвідченої приватним нотаріусом Кривоозерського районного нотаріального округу Миколаївської області довіреності від 27.07.2012 року. Договір був зареєстрований у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі 20.11.2012 року за реєстровим номером 482548424002872. [INFO] року [PERSON] померла. 25.10.2013 року державним нотаріусом Другої Первомайської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом відповідачу по справі [PERSON] Відповідно до даного свідоцтва остання отримала в спадщину земельну ділянку розміром 7.9376 га кадастровий номер 4825484200:01:000:0007, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: [ADDRESS], право власності посвідчувалось державним актом МК № 091360, виданим 15.09.2004 року, тобто земельну ділянку, яка перебуває в оренді позивача. При отриманні орендної плати за дану земельну ділянку за 2013 рік в приміщенні бухгалтерії ПСП «Корпорація України» [PERSON] погодилась на переукладення договору оренди землі як новий власник земельної ділянки і надала копії свідоцтва про право на спадщину, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, паспорту, ідентифікаційного номеру, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, кадастрового плану земельної ділянки. Але, в порушення обов'язків за діючим договором та норм діючого законодавства відповідач договір оренди землі з позивачем, як новий власник земельної ділянки, яка знаходиться в оренді підприємства, не уклала. Більш того, 23.12.2013 року між [PERSON] та ФГ «ДОРОШ» було укладено договір оренди даної земельної ділянки строком 7 (сім) років, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Основним видом діяльності ПСП «Корпорація України» є вирощування зернових, бобових культур і насіння олійних культур, для чого користується земельними ділянками з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належать на праві власності громадянам - мешканцям [ADDRESS], на умовах довгострокової оренди таких ділянок. Вказаний договір оренди земельної ділянки розміром 7.9376 га кадастровий номер 4825484200:01:000:0007, укладений між [PERSON] та ФГ «ДОРОШ» є недійсним з моменту укладення, крім того, [PERSON] зобов'язана укласти договір оренди з ПСП «Корпорація України» відповідно до вимог ст.ст. 27, 32 ч.4 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 1216, 1218 ЦК України. Умовами договору оренди землі, який укладений між [PERSON] та ПСП «Корпорація України» 30.08.2012 року, не передбачено припинення дії договору в разі зміни власника переданої в оренду земельної ділянки. Відповідач [PERSON] у встановленому порядку отримала спадщину у вигляді даної земельної ділянки, відповідно, отримала всі права та обов'язки спадкодавця, і тому договір оренди землі від 30.08.2012 року є чинним до 20.11.2022 року. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позов підтримав повністю і просив його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, а справу просить слухати у його відсутність. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, заперечень по суті позову не надали, хоча про розгляд справи були повідомлені належним чином. Управління Державного земельного агентства в м. Первомайськ та Первомайському районі надало листа з проханням розглядати справу без його участі, постановивши рішення на розсуд суду. Реєстраційна служба Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області в судове засідання повторно представника не направила, про причини неявки суд не повідомила, заперечень по суті позову не надала, хоча про розгляд справи була повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Копіями виписки з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (а.с.6) та довідки АБ №486811 (а.с.7) підтверджено, що ПСП «Корпорація України» включена до Державного реєстру 18.04.2000 року та до видів її діяльності входить вирощування зернових, бобових культур і насіння олійних культур та до видів її діяльності входить вирощування зернових, бобових культур і насіння олійних культур. Копіями державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії МК №091360 виданого 15.09.2004 року (а.с.9), кадастрового плану (а.с.10) та договору з оренди землі від 30.08.2012 року (а.с.13-14) підтверджено, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 7,94 га в межах території Лукашівської сільської ради Первомайського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 4825484200:01:000:0007 на яку [PERSON] уклала договір оренди з ПСП «Корпорація України» 30.08.2012 року строком на 10 років. Вказаний договір від імені [PERSON] підписувала [PERSON] на підставі доручення від 27.07.2012 року, яке було посвідчене приватним нотаріусом Кривоозерського районного нотаріального округу [PERSON] (а.с.15). Договір зареєстровано у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі 20.11.2012 року за реєстровим № 482548424002872. Це також підтверджено копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 07.10.2013 року (а.с.16). Копіями свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.10.2013 року (а.с.17), витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.10.2013 року (а.с.19) та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03.10.2014 року (а.с.20) підтверджено що спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON], померлої [INFO] року є [PERSON], [INFO]. Спадщина складається з земельної ділянки розміром 7,9376 га в межах згідно з планом, кадастровий номер 4825484200:01:000:0007, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: [ADDRESS], що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії МК №091360 виданого Первомайською райдержадміністрацією 15.09.2004 року. Вказана земельна ділянка передана 23.12.2013 року в оренду ФГ «Дорош», що зареєстровано в Реєстраційній службі Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області 30.12.2013 року. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ст. 27ч.1 Закону України «Про оренду землі» передбачає, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Відповідно до ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Ст. 1216 Цивільного кодексу України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Ст. 203 ч. 1 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Ст. 215 ч. 1 ЦК України передбачає, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Ст. 216 ч. 1 ЦК України передбачають, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. На підставі викладеного та враховуючи, що умовами договору оренди землі, який укладений між [PERSON] та ПСП «Корпорація України» 30.08.2012 року не передбачено припинення дії договору в разі зміни власника переданої в оренду земельної ділянки, а відповідач у встановленому порядку отримала спадщину у вигляді даної земельної ділянки, відповідно, отримала всі права та обов'язки спадкодавця - [PERSON] і тому договір оренди землі від 30.08.2012 року є чинним до 20.11.2022 року і оскільки [PERSON] 23.12.2013 року уклала правочин, який суперечить успадкованим нею обов'язкам за договором оренди землі та нормам діючого законодавства, то цей правочин є недійсним з моменту його укладення, а відповідно позовні вимоги суд знаходить доведеними та підлягаючими задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved