Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

17 червня 2014 року до суду з позовом звернулася [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на своє утримання аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. На обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка [PERSON] зазначила, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. 17 червня 2014 року рішенням Зміївського районного суду Харківської області шлюб розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На даний час їх сім'я розпалася, донька мешкає разом із позивачкою і знаходиться на її утриманні. Позивачка [PERSON] не працевлаштована, оскільки перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення донькою трирічного віку. Відповідач [PERSON] перестав надавати їй матеріальну допомогу, хоча має таку можливість, оскільки офіційно працевлаштований, на його утриманні інших дітей не має. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій зменшила заявлені позовні вимоги, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку відповідача, до досягнення дитиною трирічного віку. Просила провести розгляд справи без її участі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. /а.с. 19/ Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про що свідчить в матеріалах справи поштове повідомлення про отримання ним судової кореспонденції. Заяв про відкладення судового розгляду до суду не подавав. У телефонному режимі повідомив, що позов не визнає, заперечень проти позову подавати не збирається. /а.с 13/ Судове засідання проведено у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, так як в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у справі. Розгляд справи проведено у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України за неявки відповідача [PERSON], який належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду. При конкуренції загальної та спеціальної процесуальної норми суд застосовує норму спеціальну і керується положеннями ч. 1 ст. 224 ЦПК України щодо можливості заочного розгляду справи в разі однієї неявки відповідача, належним чином повідомленого про час та місце судового розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що шлюб, зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва було розірвано 17 червня 2014 року, що підтверджується копією рішення Зміївського районного суду Харківської області. /а.с. 3, 14/ Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25 січня 2013 року, зареєстрованого Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва. /а.с. 4/ З довідки №1372 від 19 червня 2014 року та довідки №1363 від 16.06.2014 року, виданої Таранівським сільським головою Чередник Ю.В., вбачається, що [PERSON], [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS]. Разом із нею проживає її мати [PERSON], [INFO], брат [PERSON], [INFO] та донька [PERSON] - [PERSON], [INFO]. Донька знаходиться на утриманні матері. /а.с. 15, 16/ З акту №76 від 16.06.2014 року, складеного депутатом Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області Яценко В.А., в присутності свідків: [PERSON], [PERSON] вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом з донькою [PERSON], проте з 01.03.2013 року по теперішній час фактично проживає за адресою: [ADDRESS] разом з матір'ю і знаходиться на її утриманні. /а.с. 17/ З копії довідки про доходи, виданої Київською міською клінічною лікарнею №5 вбачається, що [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років з 25.03.2013 року по 29.12.2015 року. /а.с. 18/ Суд, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання дружини входить із положень ч. 2 ст. 84 СК України, де дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від розірвання шлюбу та від того чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Для задоволення вимоги про стягнення аліментів, надання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить - матері, незалежно цієї обставини. Право на утримання дружини - матері існує паралельно із правом дитини на утримання і не залежить від нього. Право на аліменти у дружини - матері виникає лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, та відсутності у нього статусу нужденного. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд ураховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 4 ст. 75 СК України один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Основною умовою виникнення права на утримання є спроможність другого з подружжя надавати матеріальну допомогу. Враховуючи, що відповідач, будучи повідомленим про час та місце судового розгляду заперечень на спростування або підтвердження платоспроможності до суду не подав, у суда не має підстав для визнання відповідача неспроможним надавати матеріальну допомогу, та виконувати обов'язки по утриманню. Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV "Про виконавче провадження" максимальний розмір аліментів не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати особи. Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача [PERSON] та стягнути з [PERSON] на її утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років 1/6 частину усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною трирічного віку. Судові витрати у відповідності до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача.

Outcome: approved