Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

[PERSON] 12.03.2019 звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13.01.2007 між ними зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Соколівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, про що в книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис за №1. У шлюбі у них народилися діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, подальше сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Причиною розірвання шлюбу являється те, що відповідач постійно зловживає алкогольними напоями, на ґрунті чого вчиняє сварки, які закінчуються її побиттям. Близько місяця сторони проживають окремо. Позивач зазначає, що у неї не залишилося почуття любові, а навпаки виникло почуття недовіри та страху за своє життя та життя своїх дітей. Порушився життєвий уклад та спокій в сім`ї, така атмосфера негативно впливає не лише на її психічний стан, а й на майбутнє виховання дітей. Позивач наполягає на розірванні шлюбу без надання строку на примирення, діти після розірвання шлюбу будуть проживати разом з нею. Враховуючи зазначені обставини, посилаючись на ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України (далі - СК України), позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем; стягнути з відповідача на її користь 768 грн. 40 коп. за сплату судового збору. Ухвалою суду від 29.03.2019 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. 18 квітня 2019 року проведено підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити (а.с. 38). Відповідач в судове засідання двічі не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), що підтверджується конвертами з судовими повістками, які направлялись рекомендованими листами з судовими повістками за зареєстрованим місцем проживання відповідача (а.с. 48, 50), заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи або відзив до суду не подавав. За відсутності заперечень позивача про ухвалення заочного рішення, враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання не повідомивши про причини неявки та не подав до суду відзив, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 13 січня 2007 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Соколівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, актовий запис №1, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 13 січня 2007 року виконавчим комітетом Соколівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області (а.с. 29). Сторони мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29.10.2007 виконкомом Перемозької сільської ради Баришівського району Київської області, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10.09.2012 виконкомом Перемозької сільської ради Баришівського району Київської області (а.с. 30-31). Як вбачається з довідки №42, виданої 18.02.2019 Перемозьким старостинським округом Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області, до складу сім`ї позивача входять діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають в [ADDRESS] (а.с. 9). Статтею 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частиною першою ст. 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до частин 1, 2 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, спільного господарства сторони не ведуть, разом не проживають, спору про місце проживання дітей не мають. Згідно наданої позивачем заяви збереження шлюбу між сторонами неможливе. Таким чином, шлюб носить чисто формальний характер. За таких обставин, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу з відповідачем є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, оскільки між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, а тому збереження сім`ї є неможливим. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Однак позивачем не надано жодних доказів не підтвердження доводів про застосування відносно неї фізичного насильства, а тому аргументи позивача, як посилання на одну з підстав розірвання шлюбу, застосування відносно неї фізичного насильства, є необґрунтованими та не доведеними жодними доказами, тоді як згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не надав суду заяву про зміну або залишення йому прізвища, тому суд вважає за необхідне залишити йому прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з наданої позивачем квитанції №48 від 05.03.2019 (а.с. 1), остання за подання даного позову до суду сплатила судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп., виходячи з розміру, встановленого підпунктом 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", що підлягає відшкодуванню відповідачем. На підставі поданих по справі доказів суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача мали місце і підтверджуються письмовими матеріалами справи, які не викликають сумніву, вони являються достовірними та вичерпними. На підставі викладеного та

Outcome: approved