Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи тим, що він проживає та є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні будинку осіб виданої Лузькою сільською радою Чечельницького району Вінницької області №550 від 02.10.2018 року, згідно якої він є уповноваженим власником зазначеного будинку. Коли його син [PERSON] з 2015 року до вересня 2016 року проживав у цивільному шлюбі з відповідачем, то він надав дозвіл про її реєстрацію у вищевказаному будинку. З вересня 2016 року та по даний час відповідач в зазначеному будинку не проживає та не з`являється. Її реєстрація у будинку позивача заважає належним чином йому розпорядитись своєю власністю. На його вимоги добровільно знятися з реєстрації відповідач не реагує. У зв`язку з чим просить суд постановити рішення про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, з подальшим зняттям з реєстрації. Позивач в судове засідання не з`явився, подавши до суду письмову заяву про слухання справи за його відсутності, позов підтримує повністю, просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, відповідно до ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явилася, не повідомила суд про причини своєї неявки, відзив на позов не подала. Представник заінтересованої особи сільський голова Лузької сільської ради Чечельницького району Вінницької області В.Голоднюк в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечують проти такого порядку вирішення справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов повністю підлягає до задоволення повністю, з таких підстав. Із довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні будинку осіб виданої Лузькою сільською радою Чечельницького району Вінницької області №550 від 02.10.2018 року вбачається, що в [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] [INFO] - уповноважений власник; [PERSON] [INFO] - мати; [PERSON] [INFO] - співвласник; [PERSON] [INFO] - син; та [PERSON] [INFO] - співмешканка. Як вбачається із довідки Лузької сільської ради Чечельницького району Вінницької області №452 від 10.09.2019 року, що згідно об`єкта погосподарського обліку №0026-1 погосподарської книги №1 за 2016-2020 роки(ст.27) по [ADDRESS] головою двору є [PERSON] [INFO] ; [PERSON] [INFO] -дружина; [PERSON] [INFO] -син; [PERSON] [INFO] - невістка; [PERSON] [INFO] -онук. За даною адресою зареєстрована відповідач [PERSON] , хоча фактично з вересня 2016 року там не проживає. Ці обставини зазначені в позові і не оспорюються відповідачем, оскільки нею не подані заперечення. Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст.ст.319, 321 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник може вимагати усунення будь яких порушень його права. Відповідно до ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Частиною 1 ст.7 цього ж Закону передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою; 5) виселення. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані зі зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Враховуючи те, що відповідач в жилому приміщенні власника відсутня більше шести місяців (з вересня 2016 року), без поважних причин, тобто вона є такою, що втратила право користування ним, тому вимога про визнання втратившим право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання підлягає задоволенню. Судом установлено, що при зверненні з позовом до суду, позивач сплатив судовий збір в сумі 768 грн (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп., що підтверджується квитанцією Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" №N1CQE4304M від 31 жовтня 2019 року, вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на підставі п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved