Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

[PERSON], в інтересах якої діє [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до Ужгородської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування. В позовній заяві посилається на те, що 28.03.2009 року помер її батько [PERSON]. За життя, приблизно у 1965-1970 рр. її батьком було побудовано житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами за адресою м. Ужгород, вул. Грушевського, 46. Згідно заповіту від 04.11.2008 року складеного батьком позивачки, все майно, яке буде належати йому на момент смерті, в т.ч. будинок, що знаходиться в м. Ужгороді по вул. Грушевського, 46 він заповів позивачці. Однак, за життя батько позивачки в силу необізнаності в законодавстві України не оформив право власності на зазначений житловий будинок, що унеможливлює для позивачки отримати свідоцтво про право на спадщину. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити. Представник відповідача Ужгородської міської ради в судове засідання не з»явився, в матеріалах справи наявна заява згідно якої відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог позивачки та просить суд розглянути справу у відсутності представника відповідача. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Із свідоцтва про смерть серії 1-ФМ №084233 від 30.03.2009 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, наявного в матеріалах справи, вбачається, що 28.03.2009 року помер [PERSON]. Згідно заповіту від 04.11.2008 року, який посвідчено приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 2312, [PERSON] все своє майно, яке буде належати йому на момент смерті, у тому числі і будинок, що знаходиться в м. Ужгород по вул. Грушевського, 46 заповів доньці [PERSON], [INFO] Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ФМ № 117239, виданого 14.06.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, громадянка [PERSON] після державної реєстрації шлюбу отримала прізвище [PERSON]. Відповідно до ст. ст. 1216 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. . До складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як встановлено в судовому засіданні єдиним спадкоємцем [PERSON] за заповітом є його донька [PERSON], [INFO] Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Як вбачається з відповіді приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Закарпатської області [PERSON] від 15.05.2015р. за № 102/01-24, у провадженні нотаріуса знаходиться спадкова справа № 16/2015 за померлим 28.03.2009р. [PERSON]. Станом на 15.05.2015 р. спадкоємцем, який прийняв спадщину за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу [PERSON], 04.11.2008р. за реєстровим № 2312, у встановлений ч.3 ст. 1268 ЦК України спосіб є його донька [PERSON] ([INFO], паспорт громадянина України серії ВР 544488, виданий Ужгородським МВ ГУ ДМС України в Закарпатській області 08.10.2014 року) зареєстрована в [INFO]. Інших осіб, які б прийняли спадщину на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України, немає. Однак, згідно зазначеної відповіді нотаріуса, станом на 15.05.2015р. спадкоємицею [PERSON], правовстановлюючих документів на майно спадкодавця не надано. У зв»язку з чим їй роз»яснено що для отримання нею свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Грушевського, 46 необхідно подати документ, який підтверджує належність вказаного вище житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами [PERSON], а за відсутності необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів справа має вирішуватися в судовому порядку. Відповідно до п.216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої\~наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5 \~і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 року за № 283/8882, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає\~\~реєстрації,\~\~провадиться\~\~нотаріусом\~\~після подання правовстановлювальних документів про належність\~\~цього\~\~майна спадкодавцеві. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає, крім правовстановлювального документа, витяг з Реєстру прав власності. Якщо спадкоємець не може надати такі документи, то нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину і єдиним способом захисту прав такого спадкоємця є суд. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" (пункт 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. (а.с. 9) Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до норми ст. 392 ЦК України вбачається, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати їм документа, який засвідчує його права власності. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як вбачається з виписки з рішення № 158 виконкому Ужгородської міської ради депутатів трудящих від 21.04.1965 року, [PERSON], робітнику Ужгородського заводоуправління цегельно-черепичних заводів вирішено виділити земельну ділянку для будівництва одноповерхового індивідуального будинку по вул. М»ясницькій № 58, площею 592 кв. м. 24.05.1965 року з [PERSON] відповідно виконкому Ужгородської міської ради депутатів трудящих № 158 від 21.04.1965 року, укладено договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки по вул. М»сясницькій № 58, загальною площею 592 кв. м., для будівництва індивідуального жилого будинку на правах особистої власності. Згідно довідки відділу комунального господарства виконкому Ужгородської міської ради депутатів трудящих від 27.06.1967 р. за № 124, [PERSON], що проживає за адресою: [INFO] є індивідуальним забудовником. Відповідно до довідки КП «Архітектурно-планувальне бюро» від 08.09.2015 р. № 374, житловий будинок забудівником якого був гр. [PERSON], згідно діючого адресного плану м. Ужгорода, зареєстрований за адресою м. Ужгород, вул. Грушевського, 46 (колишні адреси вул. М»ясницька, 58 та вул. Енгельса, 46). Згідно технічного паспорту будинковолодіння за адресою: м. Ужгород, вул. Грушевського, 46 складається з житлового будинку, 195 року побудови, загальною площею 101,5 кв.м., сараю, 1970 року побудови, загальною площею 31,1 кв. м., та огорожі. Інвентаризаційна вартість зазначеного будинковолодіння складає 122821,00 грн. В силу ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Враховуючи наведене та те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, звернулася у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, встановлено неможливість оформлення позивачкою спадкових прав на житловий будинок у позасудовому порядку, оформлення яких не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, тому суд вважає за необхідне визнати за позивачкою право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в м. Ужгороді по вул. Грушевського, 46 після смерті [PERSON]. На підставі викладеного і

Outcome: approved