Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

17 жовтня 2018 року позивачка, [PERSON], звернулася до суду з уточненими під час судового розгляду позовними вимогами до Дунаєвецької районної\~державної адміністрації\~Хмельницької області,\~[PERSON] селищної\~ради Дунаєвецького\~району Хмельницької\~області про\~визнання права\~на земельну\~частку (пай)\~(ціна\~позову 53646\~грн.)\~ мотивуючи тим, що вона 27 червня 2018 року звернулася з письмовою заявою до голови Дунаєвецької районної державної адміністрації, у якій просила видати Сертифікат на право на земельну частку (пай) члена КСП у землях колективної власності колишнього колгоспу «Батьківщина» с.Криничани Дунаєвецького району Хмельницької області, членом якого вона була до виходу на пенсію за віком 01.01.1992 року. На вказану заяву отримала відповідь від 07.09.2018 року за № Ф-98/01, у якій з посиланням на відсутність у адміністрації з 2009 року бланків Сертифікатів на право на земельну частку (пай) їй відмовлено у видачі вказаного сертифіката. Позивачка зазначає, що до виходу на пенсію за віком з 01.01.1992 року вона була членом колгоспу «Батьківщина», с.Криничани Дунаєвецького району Хмельницької області, який відразу після її виходу на пенсію, згідно рішення загальних зборів колгоспників від 28 серпня 1992 року №9, був реорганізований в колективне сільськогосподарське підприємство Криничанська спілка селян «Батьківщина» с.Криничани, і на даний час являється пенсіонером цього підприємства, тому відповідно до ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» та згідно п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720/95 від 08.08.1995 року, - має право на земельну частку(пай) у землях колективної власності колишнього колгоспу «Батьківщина» с.Криничани Дунаєвецького району. Копія трудової книжки підтверджує ту обставину, що усе своє доросле життя, починаючи з 01.06.1966 року, позивачка пропрацювала в одному колгоспі в селі Криничани, яке багато разів реорганізовувалось. Спочатку в 1966 році це був колгосп «Прогрес». На час виходу на пенсію з 01.01.1992р. вказане господарство називалось колгосп «Батьківщина» с.Криничани. З двох довідок архівного відділу Дунаєвецької РДА від 02.08.2018р. № 04-06/259 вбачається, що на час виходу на пенсію за віком з 01.01.1992 року в с.Криничани Дунаєвецького району був зареєстрований колгосп «Батьківщина», який згідно рішення загальних зборів колгоспників від 28 серпня 1992р. №9 був реорганізований в колективне сільськогосподарське підприємство (КСП) Криничанська спілка селян «Батьківщина» с.Криничани. Вказане КСП в подальшому знову було реорганізоване у СВК «Криничанський» в 1997 році, а в 2002 році було реорганізовано у ТОВ «Вітязь», яке ухвалою Господарського суду Хмельницької області у справі № 27/255-Б від 28 лютого 2007 року було визнано банкрутом та ліквідовано. А тому позивачка звернулася з даним позовом до суду та просить визнати за нею право на\~земельну частку\~(пай)\~у розмірі\~середньої земельної частки (паю) по [PERSON] селищній раді Дунаєвецького району Хмельницької області за межами населеного пункту с.Криничани Дунаєвецького району Хмельницької області із земель колективній власності колишнього колгоспу «Батьківщина» с.Криничани Дунаєвецького району Хмельницької області. Ухвалою судді від 22.10.2018 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. Ухвалою суду від 17.12.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.\~\~\~\~\~\~ Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про розгляду справи у його відсутності, проти задолення позову не заперечує. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Хмельницької області в судове засідання не зявився, однак подав до суду заперечення на позов в якому зазначив, що райдержадміністрація не є належним відповідачем по справі та просив проводити розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що згідно записів про членство в колгоспі в трудовій книжці, виданої на імя [PERSON] видно, що остання в 1964 році прийнята в члени колгоспу «Батьківщина» с.Криничани Дунаєвецького району згідно поданої заяви та з 01.01.1992 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію за віком довічно. Позивачка працювала в колгоспі та в «Батьківщина» с.Криничани на різних роботах: колгоспниця та різноробоча (а.с. 9,10). Згідно архівної довідки №04-06/259 від 02.08.2018 р., у відповідності з рішенням загальних зборів колгоспників колгоспу «Прогрес» с. Смотрич Дунаєвецького району Хмельницької області від 30 січня 1990 року № 1 затверджено рішення бригади № 4 с. Криничани «Про відєднання колгоспників с. Криничани від колгоспу «Прогрес» смт. Смотрич в самостійне господарство». Територіальне відєднання села Криничани від колгоспу «Прогрес» смт. Смортрич вирішено провести в межах земель, що існували з колгоспом «Прогрес» з 1960 року. Відповідно до рішення загальних зборів колгоспників с. Криничани від 30 січня 1990 року № 1 утворено колгосп «Батьківщина» с. Криничани Дунаєвецького району Хмельницької області. Рішенням виконкому Дунаєвецької районної Ради народних депутатів від 6 березня 1990 року № 53 «а» зареєстровано Статут колгоспу «Батьківщина» с. Криничани. Відповідно до рішення загальних зборів колгоспників колгоспу «Батьківщина» с. Криничани від 28 серпня 1992 року № 9 утворено колективне сільськогосподарське підприємство Криничанська спілка селян «Батьківщина» с. Криничани Дунаєвецького району Хмельницької області. Відповідно до рішення загальних зборів колективного сільськогосподарського підприємства спілка селян «Криничанська» від 12 грудня 1997 року № 1 реформовано колективне сільськогосподарське підприємство спілка селян «Криничанська» в сільськогосподарський виробничий кооператив «Криничанський» с. Криничани Дунаєвецького району Хмельницької області. Відповідно до рішення установчих зборів сільськогосподарського виробничого кооперативу «Криничанський» с. Криничани Дунаєвецького району від 22 лютого 2002 року № 1 сільськогосподарський виробничий кооператив «Криничанський» с. Криничани реформовано в товариство з обмеженою відповідальністю «Вітязь» с. Криничани Дунаєвецького району Хмельницької області. Ухвалою Господарського суду № 27/255-Б від 28 лютого 2007 року товариство з обмеженою відповідальністю «Вітязь» с. Криничани Дунаєвецького району Хмельницької області визнано банкрутом та ліквідовано (а.с.8). Відповідно до архівної довідки від 30 листопада 2018 року за №2501, виданої КУ Дунаєвецької районної ради «Трудовий архів» видно, що в книгах обліку трудового стажу та заробітної плати колгоспника зазначено, [PERSON] дійсно працювала в колгоспі «Прогрес» смт.Смотрич Дунаєвецького району в період з 1964 року по 1991 рік (а.с.42) також дане підтверджується архівними витягами з протоколу засідання правління колгоспу «Прогрес» (а.с.43-45). З розпорядження Дунаєвецької РДА № 374-р від 23.10.1996р. «Про затвердження паювання земель, переданих в колективну власність селянським спілкам «Нива», с.Чечельник, с.Криничани, с.В.Жванчик, колгоспу «Іскра» с.Ксаверівка» вбачається, що КСП Криничанська спілка селян було затверджено розміри земельної частки (паю) у відповідності до проведених розрахунків ( а.с.12). Відповідно до Закону України «Про порядок виділення земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) від 05.06.2003 року № 899-ІV одним із документів , що посвідчує право на земельну частку (пай)є рішення суду. У разі відсутності правовстановлюючого документа та наявності достатніх підстав, право на земельну частку (пай) може бути визнане за рішенням суду. З повідомлення Дунаєвецької районного державної адміністрації Хмельницької області №П-98/01 від 07.09.2018 року вбачається, що бланки сертифікатів на право на земельну частку (пай) відділу у Дунаєвецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області не передавались з 2009 року та не будуть через їх відсутність, в звязку з цим видати сертифікат на право на земельну частку (пай) на даний час неможливо. Відповідно до ч. 2\~ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною,\~Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до\~ст. 9 Конституції України\~є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної\~Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005року у справі «Смірнова проти України»). Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Відповідно до п. 2 постанови Ради Міністрів СРСР від\~21.04.1975 року №310 "Про трудові книжки колгоспників" трудова\~книжка\~колгоспника є основним\~документом\~про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспів,\~в тому\~числі\~на членів\~риболовецьких\~колгоспів,\~з часу прийняття їх в члени колгоспу. Відповідно до Указу Президента\~№720\~від 08.08.1995\~року «Про\~порядок паювання\~земель,\~переданих у\~колективну власність\~сільськогосподарським підприємствам\~і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали у ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості)ю при паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму\~ВСУ «Про\~практику застосування\~судами земельного\~законодавства при\~розгляді цивільних\~справ» від\~16.04.2004\~року за\~№7 член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до Списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не позбавляє її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента\~№720\~від 08.08.1995\~року «Про\~порядок паювання\~земель,\~переданих у\~колективну власність\~сільськогосподарським підприємствам\~і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі) можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі. Згідно ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають:\~колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Отже, право на земельну частку (пай) виникає з моменту передачі державного акта на право колективної власності на землю конкретному колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарську акціонерному товариству, членом якого є особа, яка претендує на пай, в тому числі і пенсіонер, що раніше працював у цьому сільськогосподарському підприємстві. Виходячи зі змісту вказаних вимог закону особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП, включення до списку осіб, долучених до Державного акту на право колективної власності на землю, одержання КСП цього акту. Це положення Указу Президента повністю відповідає вимогам ч.1ст.125 ЗК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є також рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до довідки [PERSON] селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області №769 від 03.08.2018 року видно, що на території [PERSON] селищної ради Дунаєвецької району Хмельницької області є нерозподілена (вільна) земельна ділянка частка (пай) №265 площею 3,2649 га на яку може бути визнано право (а.с.13). Земельна частка (пай) являє собою умовну частку сільськогосподарських земель, розмір якої визначений як середній по господарству в умовних кадастрових гектарах. На відміну від земельної ділянки, яка має чітко визначені межі й розмір у фізичних гектарах, місцезнаходження та межі земельної частки (паю) є невизначеними. Згідно положень ч. 7ст.\~25\~Земельного кодексу\~України вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) працівників відповідних підприємств, установ і організацій та пенсіонерів з їх числа є рівними. Відповідно до ч.1\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~є визнання права. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що оскільки позивачка [PERSON] на день видачі колгоспу державного акту на право колективної власності на землю була пенсіонеркою і являлася членом вказаного господарства, не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), внаслідок чого права позивачки були порушені, тому позивачка має право на земельну частку (пай).

Outcome: approved