Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

[PERSON] 15 серпня 2018 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ», третя особа: [PERSON] відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про зняття арешту з майна. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 29.06.2006р. Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська прийнято заочне рішення у справі 2-560/2006 про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ» про стягнення заборгованості, в тому числі з [PERSON] у розмірі 3\~316 грн. 90 коп. На підставі зазначеного рішення Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська виданий виконавчий лист 2-560/2006 від 17.07.2006р. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ» матеріальної шкоди у розмірі 2 225,32 грн. Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ленінського району м. Дніпропетровська [PERSON] від 01.11.2006р. накладено арешт на все майно, що належить [PERSON], [INFO], а саме: на 1/2 частки домоволодіння за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Дагестанська, 32а. 24.10.2006р. Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська прийнята ухвала про скасування заочного рішення у справі 2-а-560/2006. 15.11.2006р. Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська прийнята ухвала у справі 2-а-560/2006 про залишення без розгляду позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ» до [PERSON] про стягнення заборгованості. На підставі вищевикладеного, просить зняти арешт з усього майна, що належить [PERSON], накладений постановою державного виконавця Єремеєвою О.О. від 01.11.2006р. серія АМ № 139784, в тому числі на 1/2 частку домоволодіння за адресою м. Дніпро, вул. Дагестанська, 32-а. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2018 року позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі. 12 грудня 2018 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. Позивач [PERSON] письмово просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Представник відповідача [PERSON] відділу\~державної виконавчої\~служби м.\~Дніпро Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Дніпропетровській області[PERSON] просив розглянути справу відповідно вимог діючого законодавства, письмово просив розглянути справу у відсутність представника. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 29.06.2006р. Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська прийнято заочне рішення у справі 2-560/2006 про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ» про стягнення заборгованості, в тому числі з [PERSON] у розмірі 3\~316 грн. 90 коп. (а.с. 10-11). На підставі зазначеного рішення Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська виданий виконавчий лист 2-560/2006 від 17.07.2006р. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ» матеріальної шкоди у розмірі 2 225,32 грн. Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ленінського району м. Дніпропетровська [PERSON] від 01.11.2006р. накладено арешт на все майно, що належить [PERSON], [INFO], а саме: на 1/2 частки домоволодіння за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Дагестанська, 32а (а.с. 9). Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2006 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2006 року скасовано (а.с. 12). Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2006 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ» до [PERSON] про відшкодування шкоди залишено без розгляду (а.с. 13). Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна реєстраційний номер обтяження 4026344, зареєстрований 09.11.2006 реєстратором [PERSON] державна нотаріальна контора на підставі постанови про арешт АМ 139782 від 01.11.2006, ВДВС Ленінського району м. Дніпропетровська, заборона 582/2006, заявник ВДВС Ленінського району м. Дніпропетровська, накладено арешт на Ѕ частку домоволодіння за адресою: м. Дніпро, вул. Дагестанська, 32-а, що належить [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до ч. 1\~ст. 16 ЦК УКраїни\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог\~ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»\~арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються всі вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у звязку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Відповідно до вимог\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно п. 16\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~26\~грудня 2003\~року №\~14\~"Про\~практику розгляду\~судами скарг\~на рішення,\~дії або\~бездіяльність органів\~і посадових\~осіб державної\~виконавчої служби\~та звернень\~учасників виконавчого\~провадження" роз'яснив, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. За правилами, встановленими\~статтею 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зі змісту\~ст. 81 ЦПК України\~випливає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Виходячи з\~вищевикладеного,\~на час\~звернення з\~заявою до\~суду за\~наявності арешту\~ накладених\~на майно,\~порушується право\~позивача у користуванні\~та розпорядженні\~її нерухомим\~майном,\~підстав для\~продовження обтяження\~на майно\~суд не\~вбачає,\~а тому\~право позивача\~підлягає судовому\~захисту в\~заявлений ним\~спосіб шляхом\~зняття арешту\~з майна. Судові витрати розподіляються відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved