Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернулася до суду з позовною заявою до Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області (далі - Відповідач) про визнання права постійного користування земельною ділянкою в порядку спадкування. Свої позовні вимоги мотивує тим, що її мати- Гусєва Є.К. за життя отримала на праві постійного користування земельну ділянку площею 2 га, яка розташована на території колишньої Старченківської сільської ради Володарського району Донецької області відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії І-ДН №059534 від 20.02.2001. Мати померла 16.09.2008, а після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить і право користування вищезазначеної земельною діяльною. Спадщину позивач прийняла відповідно до законодавства, оскільки проживала разом з матірю на момент її смерті за адресою: Запорізька область, смт Чернігівка, вул.Виноградна,16. В подальшому з метою оформлення права постійного користування вищезазначеною земельною ділянкою позивач звернулася до нотаріуса, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку із відсутністю в позивача оригіналу державного акту на право постійного користування землею. Тому остання була змушена звернутися до суду із позовною заявою для захисту своїх прав. В судове засідання позивач не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник позивача в судове засідання також не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, та зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, заперечень щодо позовних вимог не надав. Представник третьої особи-відділу у Нікольському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області в судове засідання також не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяв чи клопотань до суду не надав. Представник третьої особи - Старченківської (Темрюцької) сільської ради Володарського (Нікольського) району Донецької області в судове засідання також не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та просив задовольнити позов повністю. В судовому засіданні були досліджені в якості доказів: постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.04.2017, винесена в.о. державного нотаріуса Чернігівської державної нотаріальної контори Запорізької області; копія свідоцтва про смерть [PERSON] серії І-ЖС №119238, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського районного управління юстиції Запорізької області від 16.09.2008; копія державного акту на право постійного користування землею серії І-ДН №059534, виданого Старченківською сільською радою Володарського району Донецької області від 20.02.2001; довідка виконкому Чернігівської селищної ради Запорізької області №1844 від 22.02.2017; копія свідоцтва про припинення шлюбу серії І-ИС №022977, виданого Володарським відділом ЗАГС Донецької області від 13.08.1964; копія свідоцтва про народження серії ЯЮ №692350, виданого Старченківською сільською радою Володарського району Сталінської області від 29.03.1952; копія свідоцтва про шлюб серія ІІ-НО №335159, виданого Старченківською сільською радою Володарського району Донецької області від 23.04.1977. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд приходить до наступних висновків. [PERSON] отримала за життя у постійне користування земельну ділянку площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Старченківської (на теперішній час- Темрюцька) сільської ради Володарського (на теперішній час-Нікольський) району Донецької області, що підтверджується державним актом на право постійного користування землею серії І-ДН №059534 від 20.02.2001, виданого Старченківською сільською радою Володарського району Донецької області. [PERSON] померла 16.09.2008, що підтверджується відповідно копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії І-ЖС №119238, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського районного управління юстиції Запорізької області від 16.09.2008. Померла була матірю позивача, що підтверджується: копією свідоцтва про народження серії ЯЮ №692350, виданого Старченківською сільською радою Володарського району Сталінської області від 29.03.1952 згідно якого вбачається, що 20.03.1952 народилася [PERSON], а в графі матір вказана [PERSON]; копією свідоцтва про припинення шлюбу серії І-ИС №022977, виданого Володарським відділом ЗАГС Донецької області від 13.08.1964, згідно якого шлюб між [PERSON] та [PERSON] був припинений, а після його припинення остання отримала прізвище «Гусєва»; копією свідоцтва про шлюб серія ІІ-НО №335159, виданого Старченківською сільською радою Володарського району Донецької області від 23.04.1977 згідно якого [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], а після укладення шлюбу отримала прізвище «Мимрикова». Позивач прийняла спадщину після смерті своєї матері, оскільки на день смерті проживала разом із нею та не заявила про відмову від неї, що підтверджується довідкою виконкому Чернігівської селищної ради Запорізької області №1844 від 22.02.2017 зі змісту якої вбачається, що [PERSON] з 01.10.2003 до дня своєї смерті-16.09.2008 проживала разом з дочкою [PERSON] В подальшому позивач звернулася до нотаріуса з метою оформлення права постійного користування земельною діяльною, однак нотаріусом їй було відмовлено у вчинені нотаріальної дії у звязку із відсутністю оригіналу державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.04.2017, винесеною в.о. державного нотаріуса Чернігівської державної нотаріальної контори Запорізької області. Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст.1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1219 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частина 1 ст.1221 ЦК України передбачає, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.1 ст.1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Пунктом 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року передбачено, що у порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Згідно п.6 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них. Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 92, пункту 6 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України (справа про постійне користування земельними ділянками) від 22.09.2005 №5-рп/2005, справа № 1-17/2005 вищезазначений пункт п.6 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України визнано неконституційним. Таким чином, судом встановлено, що позивач прийняла спадщину відповідно до законодавства після смерті своєї матері [PERSON], оскільки проживала разом із нею на день смерті. До складу спадщини входило, у тому числі, право постійного користування вищезазначеною земельною ділянкою площею 2 га для ведення особистого селянського господарства. Вимога щодо обовязкового переоформлення права постійного користування на право власності чи право оренди визнано неконституційною, тому мати позивача не повинна була переоформлювати свої права на земельну ділянку за життя, а після її смерті такі права перейшли до спадкоємців. Підставою для відмови нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину була лише відсутність у позивача, як спадкоємця, оригіналу державного акту. За таких обставин суд доходить до висновку, що позивач має право на отримання в постійне користування земельну ділянку в порядку спадкування, а позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved