Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

21.04.2015 року КС «Ольвія» звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 17.09.2015 р. між КС «Ольвія» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 255/14 про надання кредиту в сумі 10 200 грн. під 55 % річних, згідно з умовами якого відповідач, відповідно до п. 4.2 договору, у термін вісімнадцять місяців зобов'язалась виплатити суму кредиту та передбачені відсотки за користування кредитом. Виплату кредиту та процентів відповідач гарантувала своїми доходами. Однак [PERSON], взявши на себе кредитні зобов'язання, умови кредитного договору не виконує. Прострочення по кредиту станом на квітень 2015 р. складає 228 днів в сумі 13 658 грн. 25 коп., з яких: 10 200 грн. - по кредиту, 3458 грн. 25 коп. - по процентах. Неодноразові нагадування і попередження з приводу вчасної виплати вказаних сум на ім'я відповідачки залишилися без відповіді. Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, у якій позов підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Враховуючи, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечувала, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Між кредитною спілкою "Ольвія" та [PERSON] 17.09. 2015 р. був укладений кредитний договір № 255/14 на суму 10 200 грн. терміном на 18 місяців із сплатою 55 % річних за користування кредитом. Відповідач зобов'язалась здійснювати погашення боргу та сплату процентів за користування кредитом, щомісячними платежами. Відповідно до видаткового касового ордера [PERSON] 17.09.2014 р. отримала кошти у сумі 10 200,00 грн. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором, позивачем було направлено на адресу відповідача повторне попередження, в якому повідомлено, що станом на грудень 2014 року ним допущено прострочення виконання зобов'язання, яке становить 105 днів; заборгованість становить 2 800,00 грн. Зазначене попередження відповідач отримав 27.12.2014 р., про свідчить надана копія повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідачем взяті на себе зобов'язання по кредитному договору виконано не було. В зв'язку з чим станом на квітень 2015 року прострочення виконання зобов'язання по кредиту складає 228 днів. Згідно з розрахунком позивача сума заборгованості відповідача за кредитним договором становить 13 658 грн. 25 коп., з яких: 10 200 грн. 00 коп. - заборгованість по кредиту; 3458,25 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Доказів сплати боргу відповідачем суду не надано. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Крім того, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати відсотків, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) відповідно до ст. 1054 ЦК України зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ураховуючи вищевикладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved