overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

[PERSON] 14. 01. 2016 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що до 21 грудня 2015 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них є спільна дочка [PERSON] - 12. 06. [INFO], яка проживає разом з ним та перебуває на його утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому він вимушений звернутися за захистом свої прав до суду. Просив суд, стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дочки [PERSON] - 12. 06. [INFO] у розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до його повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Відповідач в телефонній розмові позов визнала та не заперечувала проти задоволення позову, просила справу розглянути в її відсутність. Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства: В судовому засіданні встановлено, що до Рішенням Соснівського районого суду м. Черкаси від 21 грудня 2015 року шлюб між сторонами - розірвано. Від даного шлюбу у них є спільна дочка [PERSON] - 12. 06. [INFO], яка проживає разом з позивачем та перебуває на його утриманні, що підтверджується довідкою про склад сімї від 14. 01. 2016 року за № 135 виданою КП "ССУБ" Черкаської міської ради. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У відповідності з вимогами ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.5 ст.181 СК України не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Суми прожиткового мінімуму на 2016 рік, встановлено Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» від 25 грудня 2014 року, № 928-VIII., а саме на дітей віком з 6 до 18 років: з 01 вересня 2015 року - 1455 гривень. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають до задоволення. При подачі даного позову позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», тому на підставі ст. 88 ЦПК України до стягнення з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України підлягає судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

[PERSON] 14 грудня 2016 року звернулася до суду із заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що її чоловік [PERSON] помер [INFO] року на тимчасово окупованій території в м. Стаханові, причина смерті - післяінфарктний кардіосклероз. Сєвєродонецький МВ ДРАЦС відмовив їй у видачі свідоцтва про смерть у зв'язку з невизнанням медичних документів, виданих на непідконтрольній Україні території, тому просить суд встановити факт смерті громадянина України [PERSON] Заявник у судове засідання не з'явилася, в заяві на ім'я суду просить справу розглянути за її відсутності, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] задовольнити. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 із змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст.257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Докази, які додані до справи, свідчать про наступне. [PERSON] є дружиною громадянина України [PERSON], [INFO], який був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4-6). Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №414, виданого «Державною установою «Стахановська центральна міська багатопрофільна лікарня» так званої "Луганської народної республіки" (а.с. 8), [PERSON] помер [INFO] року в реанімації, причина смерті - післяінфарктний кардіосклероз. [PERSON] особисто займалася похованням чоловіка (а.с. 10-11). Факт смерті [PERSON] також підтверджується фотокарткою з місця поховання (а.с. 12). Сєвєродонецький МВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції відмовив [PERSON] у державній реєстрації смерті [PERSON] на підставі видачі медичного документу з території непідконтрольній українській владі (а.с. 9). У даному випадку заявник не має іншої можливості, крім як у судовому порядку, звернутися за захистом своїх невизнаних прав. Згідно приписів п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

[PERSON] 14 липня 2015 року звернулася до суду з вказаною заявою, у якій просила встановити факт належності правовстановлюючого документа - державного акта на право власності на земельну ділянку площею 6,31 га, розташовану на території Дмитрівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, серії [NUMBER], виданого Дмитрівською сільською радою 20.03.2002 року за № 297, її матері [PERSON], яка померла [INFO] року, посилаючись на те, що у вказаних документах допущена помилка : прізвище матері замість [PERSON] записано як [PERSON], по батькові замість [PERSON] записано [PERSON]. Оскільки у зв"язку зі змінами у законодавстві України виправити помилку неможливо, заявниця просила встановити зазначений факт, що необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, [PERSON]. У судовому засіданні представник заявниці заявлені вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення представника заявника, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Обставини, викладені у заяві, підтверджуються копією паспорта заявника (а.с.4), довідкою виконкому Дмитрівської сільської ради (а.с.8), свідоцтвами про смерть, про народження (а.с.5,9), державним актом на право приватної власності на землю (а.с.6), довідкою та роз*ясненням Березанської державної нотаріальної контори (а.с.7), поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які засвідчили наявність помилки у правовстановлюючому документі. Оскільки виправлення помилок у правовстановлюючому документі неможливе з об"єктивних причин, заява [PERSON] підлягає задоволенню судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

[PERSON] 14 листопада 2019 року пред`явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстровано 14 січня 2017 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилався на те, що від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Тривалий час позивач із відповідачем не проживає та за цей час ніхто із них не вживав заходів для примирення, а тому вважає, що за таких обставин, збереження сім`ї є неможливиим, і просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Від позивача [PERSON] поступила заява про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог з підстав, які викладені у позовній заяві та не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, у тому числі, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті"Судова влада", у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, у встановлений судом строк відзив не подав, і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши на підставі вимог ст.281 ЦПК України заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст. 280 ЦПК України. Частиною 2 ст. 247 ЦПК України встановлено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ураховуючи наведене, суд постановив ухвалу про розгляд даної справи за відсутності всіх учасників справи та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтв про шлюб та про народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 14 січня 2017 року, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] (арк. справи 4, 5). Згідно із ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, і тому право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

[PERSON] 14 червня 2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 28 червня 2003 року, мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини припинили з лютого місяця 2015 року із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, що призвело до втрати почуттів поваги та любові. Вважає, що сімя їх розпалася остаточно, примирення неможливе. Просила суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій позов підтримує, просила розглянути справу у її відсутність та залишити їй шлюбне прізвище "Гриценко". Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про отримання судової повістки. Суд, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5 про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання . Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 червня 2003 року в Криворудській сільській раді Семенівського району Полтавської області, актовий запис № 5, мають двох малолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З лютого 2015 року сторони не підтримують шлюбних відносин із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, що призвело до втрати почуттів поваги та любові один до одного, проживають окремо і не підтримуючи шлюбні відносини тривалий час ніхто з них не приймав мір для поновлення сімї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, тому їх шлюб необхідно розірвати, прізвище позивачу залишити шлюбне «Гриценко».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

[PERSON] 15.05.2020 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 26.06.2018 року, зареєстрованому Новодністровським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Чернівецькій області за актовим записом №19. Спільних дітей у них немає. Сторони не підтримують подружніх стосунків та проживають окремо. Причиною припинення подружніх відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння, у них різні погляди на сімейне життя. Можливості примирення та збереження сім`ї не вбачає. Оскільки їх шлюб носить формальний характер та суперечить її інтересам, просить його розірвати. Крім цього, просить змінити її прізвище на дошлюбне " [PERSON] ". У підготовче судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Крім того, зазначила, що не бажає стягувати судові витрати з відповідача. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання також не з`явився та подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, розгляд справи просить проводити без його присутності. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 26.06.2018 року Новодністровським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Чернівецькій області, 26.06.2018 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб за актовим записом №19. На даний час сторони припинили подружні відносини та проживають окремо. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не вбачає можливості збереження сім`ї, а також вважає, що їх шлюб носить формальний характер та суперечить її інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки позивачка не бажає стягувати з відповідача на свою користь понесені нею судові витрати по сплаті судового збору, відповідно суд не вирішує питання щодо їх розподілу. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

[PERSON] 15 грудня 2016 року звернулася до суду із заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що її чоловік [PERSON] помер [INFO] року на тимчасово окупованій території в м. Ровеньки, причина смерті - рак прямої кишки. Сєвєродонецький МВ ДРАЦС відмовив їй у видачі свідоцтва про смерть у зв'язку з невизнанням медичних документів, виданих на непідконтрольній Україні території, тому просить суд встановити факт смерті громадянина України [PERSON] Заявник у судове засідання не з'явилася, в заяві на ім'я суду просить справу розглянути за її відсутності, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] задовольнити. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 із змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст.257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Докази, які додані до справи, свідчать про наступне. [PERSON] є дружиною громадянина України [PERSON], [INFO], який проживав за адресою: [ADDRESS] до лікарського свідоцтва про смерть №512, виданого «Державною установою «Ровеньковська центральна міська багатопрофільна лікарня» так званої "Луганської народної республіки" (а.с. 6), [PERSON] помер [INFO] року за адресою місця проживання, причина смерті - рак прямої кишки. Факт смерті [PERSON] також підтверджується фотокартками з місця поховання (а.с. 9-10). Сєвєродонецький МВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції відмовив [PERSON] у державній реєстрації смерті [PERSON] на підставі видачі медичного документу з території непідконтрольній українській владі (а.с. 8). У даному випадку заявник не має іншої можливості, крім як у судовому порядку, звернутися за захистом своїх невизнаних прав. Згідно приписів п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

[PERSON] 15 квітня 2015 року звернулася в Любешівський районний суд з позовною заявою до [PERSON], в якій зазначає, що 11.02.2010 року уклала з відповідачем шлюб, від якого у них народилися дві дочки: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які на даний час проживають разом із нею і знаходяться на її утриманні, оскільки з відповідачем сімейне життя не склалося, останній проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Вказала, що на даний час в провадженні Любешівського районного суду перебуває справа про розірвання їх шлюбу. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дочок в частці від заробітку в розмірі 1/2 частини заробітної плати, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду до повноліття дітей. В суді позивачка позовні вимоги із зазначених підстав підтримала повністю, просить їх задовольнити. Вказала, що менша дочка [PERSON] має проблеми із здоров"ям, вона сама не взмозі забезпечити їй належне лікування. Відповідач в судовому засідання позов визнав повністю, згідний сплачувати аліменти на утримання дочок [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/2 частини заробітної плати щомісячно. Заслухавши пояснення сторін по справі та дослідивши подані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення за наступних обставин. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки викладені у позовній заяві обставини, на які позивач покладається в обґрунтування своїх вимог, сторонами фактично визнаються, то на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України суд визнає їх доведеними. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 24.12.2010 року та серії [NUMBER] від 06.06.2012 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] народилися відповідно [INFO] та [INFO] і їхніми батьками є [PERSON] та [PERSON] По справі встановлено, що відповідач ніде не працює, не має регулярного доходу, позов про стягнення з нього в користь позивачки по справі аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дітьми повноліття визнав, а тому позов підлягає до задоволення повністю. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК рішення у межах суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання. Згідно зі статтею 88 ЦПК судові витрати у формі судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved