Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

30 квітня 2014 року до суду звернувся [PERSON] з позовом, яким просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], та стягнути на його користь на її утримання аліменти у розмірі ? частини усіх видів його заробітку. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], однак жодної участі у її житті та вихованні не приймає. Дитина на протязі багатьох років проживає разом з ним (дідусем) та бабусею [PERSON] у с. Озеряни Варвинського району Чернігівської області та повністю перебуває на їх утриманні. Батько дитини зловживає спиртними напоями, батьківської турботи до доньки не проявляє, цим самим ухиляючись від виконання своїх батьківських обов'язків. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та пояснив, що незважаючи на те, що у [PERSON] є батько, дитина постійно проживає разом з ним та його дружиною. Після смерті їхньої доньки вони самостійно виховують внучку, створюючи при цьому всі необхідні умови для її життя та виховання - купують одяг, взуття, посібники для навчання. Батько свідомо нехтує своїми обов'язками щодо виховання дочки, що виражається у тому, що він не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, її харчування, медичний догляд, порушує нормальне самоусвідомлення дитини, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Проте дитина залишилася без опікуна, хто міг би представляти її інтереси. Відповідач [PERSON] позов визнав та пояснив, що він дійсно не приймає участі у вихованні доньки, матеріальної допомоги не надає, не сплачує аліменти за рішенням суду, оскільки ніде не працює, а тому не заперечує проти позбавлення батьківських прав відносно своєї дочки [PERSON]. Учасники судового розгляду Хоменко О.І. та Кузьменко Я.В. вважають, що [PERSON] у вихованні дитини участі не приймає, а тому є всі підстави для позбавлення його батьківських прав. На даний час [PERSON] взятий на облік у службі у справах дітей Варвинської РДА як потенційний опікун [PERSON]. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], відповідача [PERSON], Хоменко О.І., Кузьменко Я.В. та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 14). Дівчинка змалечку проживає разом зі своїми дідусем [PERSON] - позивачем по справі та бабусею [PERSON]. Мати дівчинки [INFO] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Озерянської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, актовий запис № 03 (а.с. 18). Батько дитини [PERSON] ухиляється від виховання неповнолітньої доньки [PERSON], її матеріального забезпечення, не цікавиться її успіхами в школі, не приймає участі в організації її дозвілля та відпочинку (а.с. 8, 5). 18 березня 2014 року [PERSON] написав заяву про відмову від утримання та виховання своєї доньки [PERSON] (а.с. 19). Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Стаття 151 СК України встановлює обов'язок батьків піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя і праці. Таким чином з наведеного вбачається, що батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В порушення зазначених вимог Закону, відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Орган опіки та піклування Варвинська районна державна адміністрація подала письмовий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно дитини [PERSON] та встановлення опікуном її дідуся [PERSON] (а.с.13). Фактичні обставини справи свідчать про те, що відповідач, будучи батьком [PERSON], багато років тому фактично самоусунувся від утримання та виховання доньки і не бажає змінити своє ставлення до цього, навпаки написав заяву про відмову від утримання та виховання доньки. Повно, всебічно та об'єктивно з'ясувавши обставини справи та дослідивши докази в їх сукупності, виходячи з інтересів дитини, суд приходить до переконання про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав щодо дочки [PERSON]. Крім того, суд вважає за необхідне вирішити питання про встановлення опіки над малолітньою [PERSON], оскільки за обставини, що її мама померла, а батько позбавлений батьківських прав, малолітня [PERSON] залишається без опіки. І хоча в позовній заяві вимоги про встановлення опіки над малолітньою особою не було заявлено, суд зобов'язаний вирішити це питання, виходячи з вимог ст. 60 ЦК України. Зокрема, ст. 60 цього Кодексу передбачає, що суд встановлює опіку над малолітньою дитиною, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. З матеріалів справи вбачається, що наявний Висновок органу опіки та піклування, який свідчить про доцільність призначення позивача [PERSON] опікуном [PERSON] (а.с. 13). Сам позивач в судовому засіданні просить призначити його опікуном над внучкою [PERSON]. Виходячи з того, що [PERSON] з дня свого народження і по цей час проживає у дідуся [PERSON] та бабусі [PERSON] в [ADDRESS], згідно Акту обстеження умов проживання забезпечена усім необхідним для проживання, навчання та гармонійного розвитку, суд вважає за необхідне призначити опікуном над малолітньою [PERSON] її дідуся [PERSON] Позовні вимоги в частині стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дитини у розмірі ? частини усіх видів заробітку слід задовольнити, оскільки проти цього не заперечує відповідач. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При поданні позову до суду позивач сплатив 243 гривні 60 копійок судового збору, про що засвідчує платіжне доручення (а.с. 1). Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Крім того, за позовну вимогу щодо стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору при подачі позовної заяви. Тому судові витрати слід покласти на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved