Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

24.04.18 р. [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт народження дитини [PERSON], яка народилась в м. Сімферополь, АР Крим 20 травня 2014 року від батьків [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Свої вимоги мотивує тим, що за час перебування у шлюбі зі своїм чоловіком [PERSON], що зареєстрований Міжводненською сільською радою Чорноморського району АР Крим, у них народилась дочка [PERSON], 20.05. [INFO] в м. Сімферополь, АР Крим. Про факт народження дочки, відділом державної реєстрації актів про народження реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції в АР Крим 28.05.2014 р. було видано свідоцтво про народження І-АП № 328186. На даний час [PERSON] Крим є тимчасово окупованою територією згідно з п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», а відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 цього ж Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Відтак, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, свідоцтво про народження, що видане органами на території АР Крим не засвідчує у встановленому порядку факту народження дитини, родинних звязків між дитиною та батьками. Це створює перешкоди позивачу у реалізації батьківських прав і у подальшому реалізації правового статус громадянина України новонародженою дитиною, тому змушена звернутись до суду із заявленими вимогами. В судовому засіданні заявник [PERSON] свої вимоги підтримала, надавши пояснення аналогічні, викладеним у заяві, просила таку задовольнити. Представник заінтересованої особи Шевченківського районного у м. Львові відділу державної реєстрації актів цивільного стану в судове засідання не з»явився, причини неявки суду невідомі, заперечень проти заявлених вимог не надав. Суд, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення факту народження особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Особливості провадження у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України визначені ст. 317 ЦПК України. Згідно ст.144 СК України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження дитини. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної [PERSON] Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) повітряний простір над територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11 вересня 2010 року, що вбачається із копії свідоцтва про шлюб серії І-АП № 103504, виданого Міжводненською сільською радою Чорноморського району Автономної Республіки Крим. З копії свідоцтва про народження, вбачається, що 20 травня 2014 року народилась [PERSON], місце народження : Україна, [PERSON] Республіка Крим, м. Сімферополь. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] громадяни України. Згідно до довідки від 20.09.16р. № [NUMBER] заявник [PERSON] взята на облік як внутрішньо переміщена особа, проживає у [INFO], зареєстрована у с. Н.-Ульяновка, Чорноморського району АР Крим. Також в матеріалах справи міститься аналогічна довідка № [NUMBER] від 20.09.16р. , видана малолітній дочці [PERSON] Зважаючи на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт, про встановлення якого просить заявник знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою ВРУ № 789-ХП від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу після народження і з моменту народження має право на імя і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобовязань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до ст.7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно до абз.2 п.18 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»- рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. З огляду на викладене та ту обставину, що для проведення державної реєстрації народження на території України є обєктивні перешкоди, з метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник, його дитина, суд вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити. Згідно ст. 317 ч.4 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved