Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

17 вересня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2012 року з [PERSON] на її користь були стягнуті аліменти на утримання дітей -[PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 500,00 грн. щомісячно на кожну дитину. Позивач зазначила, що в неї змінився майновий стан, в зв`язку з інфляцією, законодавчо збільшений прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, крім того, діти зростають, відвідують навчальні заклади, а тому потребують додаткових витрат, у зв`язку з чим, аліменти на утримання дітей, які стягнуті з відповідача, не забезпечують належного матеріального їх утримання. На даний час розмір аліментів не задовольняє потреби дітей, мінімальний розмір яких у зв`язку зі змінами у законодавстві не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. В зв`язку з наведеним, [PERSON] , посилаючись на приписи статті 192 СК України, просила збільшити розмір раніше присуджених аліментів та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 16 жовтня 2019 року відкрите провадження у справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, згідної якої просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, просила суд задовольнити заявлені нею вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, згідно заяви просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. У відповідності до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В зв`язку з тим, що відповідач визнав позов, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн. щомісячно на кожну дитину. Встановлено, що діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім`ї №1373 від 11 вересня 2019 року. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно до ст.ст.180,181 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначення аліментів у меншому розмірі не забезпечить звичайних потреб та достатній рівень життя дитини, який їй гарантовано Законом України «Про охорону дитинства» та Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 р. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] навчається у 8-му класі, а [PERSON] , [INFO] є ученицею 6-го класу КЗ «Орлівщинський ЗЗСО I-III ступенів Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, що підтверджується довідками з навчального закладу від 11 вересня 2019 року за вих. №01-23/252 та №01-23/251. Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17 травня 2017 року № 2037-VIII, який набув чинності 08 липня 2017 року були внесені зміни до частини 2ст. 182 СК України, відповідно до якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 1статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що матеріальний стан позивача погіршився, в зв`язку з інфляцією, законодавчо збільшений прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, крім того, діти зростають, відвідують навчальні заклади, а тому потребують додаткових витрат, у зв`язку з чим, аліменти на утримання дітей, які стягнуті з відповідача, не забезпечують належного матеріального утримання дітей. Суд враховує, що відповідач [PERSON] є працездатним, ним не надано доказів наявності в нього на утримання інших дітей або непрацездатних батьків, наявності інших обставини, що мають істотне значення. У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, а тому суд вважає, що належить збільшити розмір аліментів на утримання дітей, які стягувались на підставі попереднього рішення суду з відповідача на користь позивача та визначити необхідним і достатнім збільшення аліментів , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку і до досягнення ними повноліття. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладено та

Outcome: approved