Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

17.12.2020 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, відповідно до вимог якої просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю без шлюбу [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] , з 13 вересня 1997 року по [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що проживала разом із [PERSON] однією сім`єю без укладення шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Під час подружнього життя, позивач разом із своїм чоловіком [PERSON] проживали в [ADDRESS] , виконували права та обов`язки подружжя, після смерті останнього здійснила його поховання. Ні позивач, ні покійний [PERSON] не перебували у іншому шлюбі. Зазначає, що встановлення вказаного факту їй необхідно для оформлення спадкових прав. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 22.12.2020 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено у ній судове засідання. Заявник у судове засідання не з`явилася, однак через канцелярію суду подала заяву, згідно з якою заявлені вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, а справу слухати у її відсутності (а.с.20). Представник заінтересованої особи Геленківської сільської ради Козівського району Тернопільської області у судове засідання не з`явився, однак 03.02.2021 року подав через канцелярію суду «відзив на позов», згідно з якого заявлені вимоги визнає та просить здійснювати розгляд справи у його відсутності (а.с.19). Згідно з ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд дійшов до наступних висновків. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч.1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] помер, згідно із копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Геленківськоюсільською радою Козівського району Тернопільської області 19.05.2020 року (а.с.6). Як вбачається із копії свідоцтва таїнства подружжя, виданого 05.12.2020 року, [PERSON] та [PERSON] повінчані 13 вересня 1997 року у храмі Успіння Пресвятої Богородиці містечка Козова Тернопільсько - Зборівської архиєпархії УГКЦ(а.с.5). Відповідно до довідки Геленківської сільської ради Козівського району Тернопільської області від 27.11.2020 року №282 встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак проживала з [PERSON] , який помер [INFO] , в [ADDRESS] , та вели спільне господарство (а.с.9). Згідно з довідки Геленківськоїсільської ради Козівського району Тернопільської області №20 від 17.12.2020 року вбачається, що заявник [PERSON] на даний час проживає в [ADDRESS] , що підтверджується актом обстеження факту проживання громадянки [PERSON] в селі Геленки Тернопільської області від 17.12.2020 року (а.с.21, 22). Звернувшись із заявою до Козівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, 11.12.2020р. №239/02-31 заявнику видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки остання не перебувала у зареєстрованому шлюбі із спадкодавцем та через відсутність заповіту на ім`я такої (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Встановленні судом вище обставини визнаються учасниками справи, а тому не підлягають додатковому доказуванню. Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно з ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Згідно з ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки тощо. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідно встановити такі юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що вимога заявника щодо встановлення факту проживання однією сім`єю є законною та обґрунтованою, а відтак підлягає до задоволення.

Outcome: approved