Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , третя особа: Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову зазначає, що відповідно до договору купівлі-продажу від 07.07.2018 року він придбав квартиру [ADDRESS] , однак в цій квартирі залишився зареєстрованим відповідач [PERSON] з яким він не знайомий. Оскільки [PERSON] виїхав зі спірної квартири в невідомому [PERSON] напрямку, але залишився зареєстрованим в цій квартирі, позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . У судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, на адресу суду направив письмову заяву про визнання позову та про розгляд справи за його відсутності. Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація в судове засідання свого представника не направили, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 07.07.2018 року [PERSON] набув права власності на квартиру [ADDRESS] . Право власності [PERSON] на указану квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 9,10). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської районної державної адміністрації від 24.07.2019 року місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою спірної квартири з 15.10.2013 року по теперішній час (а.с. 14). Згідно із частиною 1 статті 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі статтею 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом із ним у будинку (квартирі), що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Таким чином, право членів сім`ї власника будинку (квартири) користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є, а з припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Зазначений правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 05.11.2014 року у справі № 6-158цс14. Враховуючи, що судом установлено на підставі зібраних по справі доказів те, що [PERSON] квартиру в якій залишається зареєстрованим [PERSON] , який в цій квартирі не проживає, є сторонньою особою позивачу, суд дійшов висновку про те, що відповідач втратив право користуватися спірним житлом з моменту припинення права власності на спірну квартиру попереднього власника за згодою якого, вона була вселена у це жиле приміщення. За таких обставин, позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи.

Outcome: approved