Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

16 січня 2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва згідно ухвали Печерського районного суду м. Києва від 20.11.2018 року. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який проживав в м.Донецьк. У зв`язку з тим, що він помер на тимчасово окупованій території, факт його смерті слід було встановлювати у судовому порядку. 01.102018 року рішенням Печерського районного суду м.Києва заяву про встановлення факту смерті на окупованій території було задоволено. 06.11.2018 року Печерський районний у м.Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві видав позивачу свідоцтво про смерть її батька. Після смерті батька залишилося спадкове майно, яке складається з недоотриманої пенсії. 12.11.2018 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бурлак О.В. з заявою про прийняття спадщини, але постановою №538/02-31 від 12.11.2018 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. З огляду на викладене, позивач просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явилась, однак через канцелярію суду подала письмову заяву, в якій вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі, а також провести розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача та третя особа в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомляли. У відповідності зі ст. 223 ч. 3 п. 1 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Так в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 року було зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. З огляду на вищезазначені обставини, та з урахуванням того, що сторони будучи повідомлені належним чином про день та час судового засідання, не з`являлись в судове засідання, враховуючи тривалість розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 11.07.1964 року, [PERSON] народилася [INFO] . Батьком записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] у м. Донецьк. Вказане підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 06.11.2018 року Печерським районним у м.Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві. Відповідно до копії постанови приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бурлак О.В. №538/02-31 від 12.11.2018 року [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини, встановленого ч. 1 ст. 1270 ЦК України. Згідно із ч. 1, 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 1, 2 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив термін для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий термін, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. Згідно із п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини судам слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд звертає увагу на те, що позивач у зв`язку із проведенням антитерористичної операції на певній території України, зокрема, у м. Донецьк, вимушена була встановлювати факт смерті [PERSON] в судовому порядку, що підтверджується копією рішення Печерського районного суду м.Києва від 01.10.2018 року по справі № 757/26936/18. Свідоцтво про смерть спадкодавця позивач отримала лише 06.11.2018 року. Суд враховує, що на час відкриття спадщини та на теперішній час на території м. донецька, не працювали та не працюють ніякі державні органи, так як ці території є тимчасово не підконтрольними українській владі, а відтак зареєструвати у звичайному порядку (без звернення до суду) смерть спадкодавця позивач не мала змоги. Отже, звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини на території України протягом шестимісячного строку для прийняття спадщини становило для позивача істотні та непереборні труднощі. У зв`язку із викладеним, враховуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачем, позовна заява [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягає задоволенню.

Outcome: approved