Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

[PERSON] 13.04.2018 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Посилається на те, що позивачка та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з нею та перебуває на її утриманні. Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 15.04.2014 року з відповідача [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] стягуються аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн., щомісячно, починаючи з 25.02.2014 року та до повноліття дитини. Однак, на даний час розмір сплачуваних аліментів відповідачем на її користь на утримання неповнолітньої дитини є недостатнім для забезпечення повноцінного та гармонійного розвитку дитини. Крім того, відповідач має заборгованість по виплаті аліментів на її користь утримання їхньої спільної дитини за період з 25.02.2014 року по квітень 2018 року в розмірі 19657,15 грн. Їхній спільний син [PERSON] перебуває на обліку у лікаря травматолога з діагнозом: "Сколіоз хребта" та потребує коштів для лікування. Стан здоров`я та матеріальне становище відповідача не перешкоджає йому сплачувати аліменти у встановленому законодавством розміру. Просить відповідно до положень ст.ст. 180-182 Сімейного кодексу України (далі - СК України) змінити визначений рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 15.04.2014 року спосіб стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON], [INFO], фактично проживаючого за адресою: [INFO] на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], з твердої грошової суми на частку у розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, просить стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору. До початку підготовчого судового засідання позивачка [PERSON] подала до суду заяву про проведення судового засідання без її присутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання також не зявився, однак подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів визнає та не заперечує щодо їх задоволення, розгляд справи просить проводити без його присутності Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 15.04.2014 року з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] стягуються аліменти на утримання їхньої спільної дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн., щомісячно, починаючи з 25.02.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Дане рішення вступило в законну силу 28.04.2014 року. З довідки-розрахунку про розмір заборгованості по виплаті аліментів №14.13-42/2403, виданої 19.03.2018 року Сокирянським районним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, встановлено, що на підставі виконавчого листа №722/348/14-ц, виданого 14.05.2014 року Сокирянським районним судом Чернівецької області, встановлено, розмір заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів за період з 25.02.2014 року по квітень 2018 року становить 19657,15 грн. Відповідно до довідки №529, виданої 30.03.2018 року головним лікарем КУ Сокирянського ЦПМСД [PERSON], [PERSON] перебуває на обліку у лікаря травматолога з діагнозом: «Сколіоз хребта». З довідок, виданих 29.03.2018 року виконавчим комітетом Олексіївської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]. До складу її сім`ї входить: її мати [PERSON], [INFO] та два сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на її утриманні. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляді і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави Положеннями ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної [PERSON] України №789ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнала право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників, разом з яким проживає дитина Спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною першою ст. 182 СК України визначено обставини, які враховує суд при визначені аліментів: стан здоровя та матеріальне становища дитини; стан здоровя та матеріальне становища платника аліментів; наявності на утриманні платника аліментів інших осіб; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Законом України №2037-VIII від 17.05.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» (далі Закон), який набрав чинності з 08.07.2017 року, було внесено зміни до ч.2 ст.182 СК України, відповідно до якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а також мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ч.1 ст.192 СК України врегульовано зміну розміру аліментів, зокрема розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Однак, позивачою обрано спосіб захисту прав дитини на належне утримання шляхом звернення до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів: з твердої грошової суми на 1/4 частину заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, суд вважає, що, враховуючи обставини передбачені ч.1 ст.182 СК України, відповідач має можливість та здатний сплачувати на утримання спільної неповнолітньої дитини сторін аліменти, у визначеному позивачою розмірі. За таких обставин суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному об`ємі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн На підставі наведеного та

Outcome: approved