Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

24 березня 2017 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить оголосити померлим громадянина України [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]), [INFO], з 05 травня 2008 року. Заявник мотивує свої вимоги тим, що [PERSON] є батьком заявника. Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 21.08.2009 р. по справі №2-0-186/09 [PERSON] було визнано безвісно відсутнім з 05.05.2008 р. Вищезазначеним рішенням по справі №2-0-186/09, на підставі відомостей Управління карного розшуку АР Крим від 22.01.2009 р. та пояснень [PERSON], [PERSON]В та [PERSON] встановлено, що 05.05.2008 р. близько 13-00 [PERSON] відпочивав на пляжі санаторію та під час шквалу пішов купатися і зник, тіло до цього часу не знайдено. Посилаючись на викладені обставини, з метою вступу у спадщину на частку квартири [ADDRESS] (колишній проспект Правди) в місті Харкові після свого батька [PERSON], заявник просить задовольнити його вимоги та оголосити [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]), [INFO], померлим з 05 травня 2008 року. В судовому засіданні заявник та представник заявника [PERSON], заяву підтримали повністю, просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи Харківського міського відділу ДРАЦС ГТУЮ у Харківській обл., в судове засідання не з'явився, в клопотанні від 30.06.2017 р. за вих.№6530/15-10-04-06 просить проводити розгляд справи без його участі, зазначивши, що проти заявлених вимог не заперечує. Представник заінтересованої особи [PERSON] адвокат [PERSON], в судовому засіданні також не заперечував проти заявлених вимог та вважав їх обґрунтованими. Вислухавши пояснення заявника, представника заявника та представника заінтересованої особи [PERSON], вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]), [INFO], є батьком заявника [PERSON] [INFO] Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 21.08.2009 р. по справі №2-0-186/09 [PERSON] було визнано безвісно відсутнім з 05.05.2008р. Вищезазначеним рішенням по справі №2-0-186/09, на підставі відомостей Управління карного розшуку АР Крим від 22.01.2009 р. та пояснень [PERSON], [PERSON]В та [PERSON] встановлено, що 05.05.2008р. близько 13-00 [PERSON] відпочивав на пляжі санаторію та під час шквалу пішов купатися і зник, тіло до цього часу не знайдено. Заявник [PERSON] та його представник у судовому засіданні пояснили що його батько [PERSON] відсутній і у місці свого постійного проживання немає відомостей про місце його перебування протягом більше трьох років, а саме з травня 2008 р. Тобто, судом встановлено, що [PERSON] відсутній і у місці свого постійного проживання немає відомостей про місце його перебування протягом більше трьох років. У відповідності до положень ч.1 ст.46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Згідно ч.3 ст.46 ЦК України, фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Як зазначено в ч.4 ст.46 ЦК України, порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.3 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ч.1 ст.249 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 21 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Наявними у матеріалах справи доказами об'єктивно та достовірно встановлено, що [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]), [INFO], пропав безвісти за обставин, що загрожували йому смертю. Проведеними розшуковими заходами встановити місцезнаходження останнього не виявилося можливим, за місцем реєстрації зниклий відсутній вже понад дев'ять років, відомості про місце його перебування на час розгляду справи не встановлені, а тому суд вважає за необхідне задовольнити заяву про оголошення померлим [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]), [INFO], з 05 травня 2008 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved