Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], третя особа - комунальне підприємство "Житловик, про вселення та визначення порядку користування квартирою. В обгрунтування позовних вимог позивачі вказують, що вони разом із відповідачем є власниками квартири за № 50 в будинку за № 70 по вул. Князів Коріатовичів в м. Кам'янці-Подільському на підставі свідоцтва про право власності на житло видане відділом обліку, розподілу та приватизації житла міської ради 06.04.2004 р. Відповідно до технічного паспорту на вказану квартиру від 06.04.2004 р. вказана квартира складається з трьох житлових кімнат, загальна площа квартири складає 66.3 кв. м. Кімнати в квартирі мають наступні розміри - 19.7 кв. м., 11.5 кв. м. та 8.1 кв. м відповідно. Відповідно до домової книги у вказаній квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON] Відповідач змінив замки вхідних дверей і ключі їм не надав, добровільно не бажає впускати їх в квартиру, своїми протиправними діями фактично позбавив житла. Вони вважають за необхідними встановити також порядок користування квартирою щоб зменшити можливість створення конфліктних ситуацій між ними. Позивачі просять суд винести рішення яким: вселити їх в квартиру [ADDRESS] та встановити порядок користування квартирою № 50 по вул. Князів Коріатовичів, 70, в м.Кам'янці-Подільському, а саме: виділити їм в користування кімнати площею 19,7 кв.м та 8,1 кв.м, залишити в користуванні відповідача кімнату площею 11,5 кв. м., а ванну, туалет, кухню, коридор, балкон залишити в спільному користуванні; судові витрати покласти на відповідача. В суді представник позивачів позов підтримав, просить його задоволити. Суду представник позивачів пояснив, що позивачки є доньками відповідача від першого шлюбу, в звязку з погіршенням особистих відносин відповідач поміняв замки в дверях і не допускають позивачів до квартири, в поліцію позивачі не зверталися, а звернулися зразу до суду, мирним шляхом спір не вирішено. Відповідач в суді позов не визнав, однак не заперечив щодо мирного вирішення спору. Суду відповідач пояснив, що йому потрібен час щоб зустрітися з позивачами які є його дітьми, з ними має непорозуміння, не заперечує щоб надати їм ключі від квартири Після надання судом строку для мирного вирішення спору в судове засідання повторно не зявився, направив 02.12.2016 р. повторно заяву про перенесення розгляду справи в звязку з хворобою при цьому доказів підтверджуючих поважність повторної неявки до суду не надав. На запити судом було отримано відповіді з Камянець-Подільської міської лікарні № 1 від 02.12.2016 р. та від Камянець-Подільської ЦРЛ від 05.02.2016 р., що на стаціонарному лікуванні відповідач не перебуває, не звертався він і за амбулаторною допомогою в Камянець-Подільську міську лікарню № 1. В звязку з цим, враховуючи тривалий час розгляду справи, суд сприймає заяву відповідача від 02.12.2016 р. як спробу затягнути розгляд справи, а тому вважає за можливе її розгляд закінчити без його участі, на підставі наявних в справі доказів. Представник третьої особи - комунального підприємства "Житловик» в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе справу розглянути без його участі. Заслухавши пояснення представника позивачів, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивачі є доньками відповідача, зазначені обставини підтверджуються копіями свідоцтв про одруження позивачів, зазначена обставину відповідач в суді визнав. Сторони по справі є співвласниками квартири № 50 в будинку за № 70 по вул. Князів Коріатовичів в м. Кам'янці-Подільському, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 06.04.2004 р. виданого відділом обліку, розподілу та приватизації житла міської ради(а.с.9). Квартира перебуває в їх спільній сумісній власності. Вказана квартира складається з трьох житлових кімнат, загальна площа квартири складає 66.3 кв. м. Кімнати в квартирі мають наступні розміри 19,7 кв. м., 11,5 кв. м. та 8,1 кв. м відповідно. Крім цього в квартирі є кухня площею 7,8 кв.м, коридор площею 16.1 кв.м, ванна кімната площею 2,9 кв.м, вбиральня площею 1,9 кв.м, балкон площею 0,9 кв.м, лоджія площею 1,2 кв.м, вбудована шафа площею 3,3 кв.м. Зазначені обставини підтверджуються копією технічного паспорту на квартиру приєднаного представником позивача до матеріалів справи. Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Положення цього конституційного принципу закріплені у ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В силу ст.ст. 382 ч. 1, 383 ч. 1 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Права власника житлового приміщення також визначені ст. 150 ЖК Української РСР. Зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно зі ст. 155 цього Кодексу жилі будинки (квартири), що є в приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР. Оскільки позивачі є співвласниками квартири № 50 в будинку за № 70 по вул. Князів Коріатовичів в м. Кам'янці-Подільському, відповідач визнав, що ключі від квартири має тільки він, а тому, на думку суду, вимоги позивачів вселити їх в зазначену квартиру підлягають до задоволення. У відповідності до ст. 358 ч.ч. 1-3 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Між сторонами по справі існують неприязні відносини, які унеможливлюють спільне використання житла, тому вимоги позивачів про необхідність встановлення порядку користування квартирою є обґрунтованими і підлягають до задоволення.. При визначення порядку користування спірною квартирою суд враховує площу житлових кімнат, розміщення їх та допоміжних приміщень в квартирі, рівність часток сторін. З врахуванням вимог позивачів, на думку суду, позов в частині встановлення порядку користування квартирою підлягає частковому задоволенню оскільки вихід на балкон знаходиться в кімнаті площею 19,7 кв.м яку позивачі просять надати їм, а тому балкон не може перебувати в загальному користуванні. Вимог про визначення порядку користування лоджією та вбудованою шафою які знаходяться в квартирі позивачами та їх представником не заявлялось, а тому з врахуванням положень ст. 11 ЦПК України, суд не вправі вийти за межі позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved