Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 19 листопада 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Полонської міської ради Хмельницької області про визнання права власності за набувальною давністю. В обгрунтування позову\~ посилається на те, що її батькові [PERSON] належала ? частина квартири в [ADDRESS]. Рішенням виконавчого комітету Полонської міської ради №53 від 25.02.1988 року батькові було надано дозвіл на будівництво гаража і виділено для цього земельну ділянку. В 1990 році батько завершив будівництво гаража, фактично користувався ним, проте не отримав свідоцтва про право власності на гараж. Помер батько 11 вересня 1994 року. Вона, як єдиний спадкоємець за законом, прийняла спадщину у виді частини квартири, але через відсутність правовстановлюючих документів, не може успадкувати гараж, хоча з 1994 року по даний час ним користується. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, розгляд справи проводиться у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідач у встановлений строк відзиву на позовну заяву не надав. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 22 листопада 2018 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~20 грудня 2018 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення у справі. 3. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження та підлягають до задоволення. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Батькові позивача [PERSON] за життя належала ? частина квартири в [ADDRESS]. Рішенням виконавчого комітету Полонської міської ради №53 від 25.02.1988 року [PERSON] було надано дозвіл на будівництво гаража і виділено для цього земельну ділянку. В 1990 році [PERSON] завершив будівництво гаража, фактично користувався ним, проте не отримав свідоцтва про право власності на гараж. 11 вересня 1994 року [PERSON] помер. Позивач, як єдиний спадкоємець за законом, прийняла спадщину у виді частини квартири, але через відсутність правовстановлюючих документів, не може успадкувати гараж, хоча з 1994 року по даний час, тобто більше 20 років, ним користується. Вказане підтверджено даними паспорта позивача, з якого вбачається, що 02 січня 1990 року вона уклала шлюб з [PERSON], а 02 лютого 2006 року шлюб з ним розірвала (а.с.3), рішення №53 від 25.02.1988 р. виконкому Полонської міської ради про дозвіл будівництва гаража на зареєстрованій за будинковолодінням земельній ділянці по вул. Привокзальна, 9 (а.с.4), свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.5), свідоцтва про народження позивача (а.с.6), свідоцтва про розірвання шлюбу позивача, згідно з яким після розірвання шлюбу позивачу присвоєно прізвище «Савіцька» (а.с.7), свідоцтва про право на спадщину за законом, згідно з яким спадкоємцем майна [PERSON] є його дочка [PERSON] (а.с.8), технічного паспорта на гараж, згідно якого площа згаданого гаража становить 23.7 кв.м (а.с.9-11). Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~вимог ч.1\~ст.81\~ЦПК України,\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень. 4. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками та норми права, які застосував суд. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду (ч. 4 ст. 344 ЦК). Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень ст.ст.15,16 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" від 07.02.2014р. №5, при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Таким чином, давнісний володілець повинен довести факти добросовісності заволодіння, відкритості, безтитульності, безперервності і тривалості свого володіння. Судом встановлено, що позивач [PERSON]\~добросовісно, відкрито та безперервно володіє гаражем в цілому понад 20 років. Протягом всього часу володіння квартирою позивач не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Отже, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, які є достовірними, сумніву у суду не викликають, визнання права власності за позивачем не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, наявні всі необхідні елементи набувальної давності, у зв'язку з чим, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 15, 16, 328, 344 ЦК України,

Outcome: approved