overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

25 листопада 2020 року позивачка звернулася до суду з вказаним вище позовом, в якому просить суд скасувати арешт з всього майна, яке належало [PERSON] , що був накладений 06 серпня 2015 року Відділом державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, номер запису про обтяження 10741373. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 06 серпня 2015 року Відділом державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області було наложено арешт на все майно боржника в межах суми стягнення , що належить [PERSON] . Відповідно листа Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм Східного міжрегіонального управління юстиції ( м. Харків) № 63862 від 17 листопада 2020 року у відділі не перебувають на виконанні виконавчі документи де боржником є [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину [PERSON] належала на праві власності 1/3 частина квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] . На теперішній час позивачка, як дружині померлого та спадкоємиця не має можливості переоформити частини квартиру, в зв`язку з тим, що на майно померлого [PERSON] накладено арешт. У відзиві наданому відповідачем на адресу суду 16 грудня 2020 року, відповідач просить відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі, оскільки на виконанні у відділу перебувало виконавче провадження № 48358008 з примусового виконання виконавчого напису № 1621, виданого 25.12.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу про звернення стягнення на квартиру [ADDRESS] , що належить [PERSON] , в рахунок задоволення вимог стягувача - заставодержателя - ПАТ КБ " Надра" заборгованості в сумі 463216,70 грн. 06.08.2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано строк для добровільного виконання рішення суду. На вимогу стягувача, одночасно з відкриттям виконавчого провадження було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, інформацію про що було внесено до відповідних державних реєстрів обтяжень майна. Під час здійснення виконавчого провадження було встановлено, що спірна квартира є предметом іпотеки.28.09.2015 року за вих. № 6553/03-50/3 до відділу надійшла заява [PERSON] , в якій згоду на звернення стягнення на спірну квартиру не надано та станом на день вказаного звернення інше нерухоме майно за ним не значилось.Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

25 лютого 2013 року [PERSON] отримав у позивача кредит у розмірі 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки . ПАТ комерційний банк «Приватбанк» подав до суду позов до [PERSON] з вимогою стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 21334,67 грн., судові витрати в сумі 1600 грн. В позові вказано, що [PERSON] зобов»язання по договору не виконав. В судове засідання представник позивача не з"явився - в позові просить розглянути справу у його відсутність, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з»явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що стверджується повідомленням про вручення повістки рекомендованим листом. Суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження. Позивач проти цього не заперечує. Вивчивши матерiали справи, суд вважає, що позов пiдлягає до задоволення iз слiдуючих пiдстав. Як видно з Умов та правил надання банківських послуг між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладений договір та надано кредит у розмірі 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки Відповідно до розрахунку борг складає 21334,67 гривень. За ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов»язання, має відшкодувати завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов»язання, доказується кредитором. Згідно п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати пов"язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин позовні вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 21334,67 грн. та судові витрати в сумі 1600 гривень підлягають задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

25 лютого 2014 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи тим, що має право на пенсію за віком, однак при зверненні до Управління Пенсійного фонду України в Казанківському районі Миколаївської області з"ясувалось, що у трудовій книжці від 28.05.1974 року невірно зазначено її призвище російською мовою як [PERSON], що не відповідає даним паспорта серії [NUMBER], виданого Криворізьким МУ УМВС України в Дніпропетровській області 28 вересня 2000 року, в якому її призвище зазначено як [PERSON]. Записи трудової книжки мають значення для зарахування трудового стажу при призначенні пенсії, в зв"язку з чим просить встановити факт належності їй трудової книжки від 28.05.1974 року, як правовстановлюючого документу. У судовому засіданні заявниця заяву підтримала, посилаючись на обставини, викладені в ній Представник заінтересованої особи - Управління Пенсійного фонду України в Казанківському районі Миколаївської області в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву в якій заперечень проти заяви не має, просить суд розглянути справу за відсутності його представника. Заслухавши пояснення заявника, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. При огляді паспорту серії [NUMBER], виданого Криворізьким МУ УМВС України в Дніпропетровській області 28 вересня 2000 року видно, що [PERSON] [INFO], народилась в м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області та зареєстрована в [ADDRESS] і є громадянкою України (копія а.с. № 2-5). При огляді трудової книжки від 28.05.1974 року , видно , що її призвище записано російською мовою як [PERSON] (копія а.с. № 6). Дослідженні докази вказують на те, що в трудовій книжці допущена помилка, усунути виявлену помилку неможливо, тому маються підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, так як [PERSON] зможе оформити пенсію за віком. Сукупність досліджених судом доказів, їх оцінка свідчать про те, що вимоги заявника є обґрунтованими і підлягають до задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

25 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила визнати [PERSON], [INFO], мешканця [ADDRESS], безвісно відсутнім. Обгрунтовуючи заяву [PERSON] зазначила, що з 2000 року місце перебування брата [PERSON] не відоме. Заявник звернулася до УКР УМВС України в Житомирській області із заявою про розшук свого брата, оскільки від нього не було ніяких відомостей. Розшук не дав жодних позитивних результатів, місце перебування брату до цього часу не встановлено. У власності [PERSON] знаходиться частина будинку та споруди біля нього, які не мають догляду та інших необхідних дій для утримання будівель у належному товарному стані. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно заявнику для визначення правового режиму майна брата. У судове засідання заявник [PERSON] з'явилася, підтримала свої вимоги, просила заяву задовольнити. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, заслухавши свідків, суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є рідним братом заявника [PERSON]. Згідно ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON], [INFO], більше одного року підтверджується відповіддю на запит №1/Т-165 УКР УМВС України в Житомирській області від 18.11.2013 року, згідно якої в Хмільницькому МВ УМВС України в Вінницькій області [PERSON], [INFO], значиться в розшуку як безвісно відсутній, заведено ОРС "Розшук" від 14.02.2000 року. Оскільки неможливо встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування [PERSON], початком його безвісно відсутності вважається перше січня наступного року, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, тобто 01.01.2001 року, згідно з ч. 2 ст. 43 ЦК України. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім має значення для заявника [PERSON], а саме для подальшого визначення правового режиму майна [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

25 лютого 2014 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбні стосунки між ними припинені, тривалий час проживають окремо. Дитина проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні. Батько добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісячно на її користь до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітнього сина у твердій грошовій сумі 800 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згоден сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 800 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 180 СК України батьки забов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що згідно актового запису про народження [PERSON], [INFO], зробленого Міським відділом РАЦС Головного управління юстиції у Херсонській області батьками останнього є [PERSON] та [PERSON]. На теперішній час [PERSON], [INFO] проживає разом з матір»ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою № 662 ПП «Жилсервіс» від 27.02.2014 року та знаходиться на її утриманні. Відповідач, який є батьком малолітнього [PERSON], забов"язаний утримувати останнього до досягнення ним повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Суд, при вирішенні питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, відповідно до ст. 184 СК України, враховує що відповідач не має постійного заробітку, відсутність аліментів на інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення та вважає можливим встановити розмір аліментів у сумі 800 грн. щомісячно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

25 лютого 2014 року позивач Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокоммуненерго» (далі ОКП) звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS], та не вносить плату за поставлену теплову енергію, у зв'язку з чим склалася заборгованість за період з 01 вересня 2005 року по 31 січня 2014 року у сумі 14980,18 грн., яку просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача Орлова Н.І., що діє на підставі довіреності від 27.12.2013 р. № юр/6918, не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач, який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, заява про розгляд справи за відсутності або повідомлення про причини неявки до суду не надходили. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує позивач. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до ст. ст. 67, 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Плата за комунальні послуги, зокрема за послуги з теплопостачання нараховується за затвердженими тарифами. Відповідно до ст.1 Закону України "Про теплопостачання" від 2 червня 2005 року N 2633-IV, споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору. У відповідності до ч.6 ст.19 цього ж Закону споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] мешкає за адресою : [ADDRESS], тобто є споживачем теплової енергії. (а.с.4) Згідно наданої позивачем копії особового рахунку, який відкрито на ім'я відповідача [PERSON], що свідчить про існування фактичних договірних відносин між позивачем та відповідачем, заборгованість з поставленої теплової енергії за період з 01 вересня 2005 року по 31 січня 2014 року становить 14980 грн. 18 коп. (а.с.5-9) Враховуючи наведене, суд вважає, що факт несплати відповідачем послуг позивача у період з 01 вересня 2005 року по 31 січня 2014 року знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 14980 грн. 18 коп., в розмірі, що знайшов підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають присудженню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 243 гривні 60 копійок, що становить мінімальний розмір ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

25 лютого 2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Золотоноша реєстраційної служби Золотоніського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області за актовим записом № 38, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25.02.2015 року. Пісдя одруження дружині присвоєно прізвище - [PERSON]. Сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Спору про місце проживання дитини та про поділ спільного майна на час звернення з позовом до суду між сторонами не існує. Шлюбні відносини між подружжям припинені з 2018 року, сторони проживають нарізно, спільне господарство не ведуть. Дитина проживає з відповідачем. Причиною цьому стало те, що подружжя мають різні погляди на сімейне життя. Оскільки сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, а тому вважаючи, що примирення неможливе, [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явився, направивши до суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягав, просив суд розглядати справу без нього. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилась, направивши до суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати без неї, позовні вимоги визнає у повному обсязі, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище "[PERSON]". Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд проводить підготовче засідання за відсутності позивача та відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши матеріали справи та враховуючи згоду сторін на розірвання шлюбу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Оскільки у підготовчому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують тривалий час, мір до примирення не приймають і обоє на примирення не згідні, вільної згоди обох сторін на проживання у шлюбі немає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін, і за таких обставин приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

25 лютого 2015 року заявник [PERSON] звернувся в суд з заявою про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначив, що народився [INFO] року в с. Базар Чортківського району Тернопільської області. В свідоцтві про його народження в графі "батько" значиться [PERSON]. Власне ім'я батька в інших документах є подвійне: [PERSON]. Батько заявника [PERSON] помер [INFO] року в с. Базар Чортківського району Тернопільської області, про що 17 квітня 2014 року складено відповідний актовий запис за №6 і видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] Базарською сільською радою Чортківського району Тернопільської області. [PERSON] є інвалідом з дитинства другої групи, що стверджується довідкою до акту огляду МСЕК №0030083. Після смерті батька він хотів оформитися на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, проте наявна розбіжність в документах є в цьому перешкодою. Так, в свідоцтві про народження заявник записаний як [PERSON], батько значиться як [PERSON], а в свідоцтві про смерть записаний як [PERSON]. В основу по батькові взяте не перше ім'я батька, а друге. Така розбіжність в документах змусила його звернутися до суду по питанню встановлення факту родинних відносин. Представник заявника [PERSON] заяву підтримує, просить суд встановити факт родинних відносин, а саме, що померлий в с. Базар Чортківського району Тернопільської області [INFO] року [PERSON] був батьком [PERSON]. Заінтересована особа управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду. Представник не явився. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, свідків [PERSON],[PERSON], повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, підтвердженими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, приходить до переконання, що заява підставна і підлягає до задоволення на наступних підставах. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] року в с. Базар Чортківського району Тернопільської області, про що 17 квітня 2014 року складено відповідний актовий запис за №6 і видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] Базарською сільською радою Чортківського району Тернопільської області. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] року в с. Базар Білобожницького району Тернопільської області. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] року в с. Базар Чортківського району, в графі батько зазначено [PERSON]. Згідно довідки № 174 від 17.04.2014 року Базарської сільської ради Чортківського району, [PERSON] [INFO] та [PERSON] входили в склад сім'ї як син та батько та проживали в с. Базар Чортківського району. Свідки [PERSON], [PERSON] ствердили суду, що [PERSON]., який помер [INFO] року в с. Базар Чортківського району був батьком [PERSON] Таким чином зазначені докази в сукупності стверджують родинні відносини [PERSON] як батька [PERSON], а тому заяву слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

25 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначала, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 березня 2014 року. Мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO]. Вказує, що шлюбні відносини із відповідачем припинені через подружню зраду. Зважаючи на зазначені обставини, просила задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала на розірванні шлюбу наполягає, на примирення не згодна. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 березня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18 березня 2014 року виданого Софіївською сільською радою Первомайського району Миколаївської області, актовий запис № 01. Сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18 червня 2012 року виданого Софіївською сільською радою Первомайського району Миколаївської області, актовий запис № 06. Сина проживає з відпвідачкою, спору про його місце проживання між сторонами немає. Судом встановлено, що причиною, яка спонукала позивачку звернутися до суду з вказаним позовом є подружня зрада з боку відповідача, з 2014 року сторони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо. Мір до примирення ні одна із сторін не робить, на розірваня шлюбу згодні. Після розірвання шлюбу прізвище позивачці залишити "[PERSON]". Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачка довела обґрунтованість своїх вимог, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved