Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з даним позовом в інтересах [PERSON] до Колядівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно, третя особа - приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко В. М. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 27.06.2017 року [PERSON] оголошено померлим від дня набрання законної сили рішенням суду. [PERSON] є батьком позивача [PERSON] . За життя [PERSON] заповіту складено не було, тому спадкування належного йому майна повинне відбуватись в порядку спадкування за законом. [PERSON] є сином померлого, тобто є спадкоємцем першої черги за законом. Інших спадкоємців [PERSON] не має. На час відкриття спадщини, спадкове майно складалося з: земельної ділянки [ADDRESS] згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого 20.08.2004 року на підставі розпорядження Новоайдарської райдержадміністрації від 16.09.2003 року №254 (кадастровий номер [NUMBER] ), та земельної частки (паю) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. ХХ з`їзду КПРС, розміром 3,29 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого 25.03.1997 року на підставі рішення Новоайдарської районної державної адміністрації від 28.02.1997 року №64. При зверненні представника позивача до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко В.М. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з неможливістю встановлення факту відсутності арештів на спадкове майно. У зв`язку з вищевикладеними обставинами позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на спадкове майно в позасудовому порядку та вимушений звернутися до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно. Представник позивача - [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити (а.с.39). Представник відповідача Колядівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області - Висторобська О. в судове засідання не з`явилась, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала, не заперечувала проти його задоволення (а.с.30). Третя особа - приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко В.М. у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, заперечень проти позову не надала (а.с.29). Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 10.10.2008 року, яке набрало законної сили 21.10.2008 року, [PERSON] , [INFO] , визнано безвісно відсутнім (а.с.11). Згідно копії рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 27.06.2017 року, що набрало чинності 07.07.2017 року, [PERSON] , [INFO] , оголошено померлим від дня набрання законної сили рішенням суду (а.с.12-13). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 22.08.2017 року Новоайдарським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Луганській області, [PERSON] помер [INFO] у віці 45 років, про що 22.08.2017 року складено відповідний актовий запис №11 (а.с.14). За життя [PERSON] заповіту складено не було, тому спадкування належного йому майна повинне відбуватись в порядку спадкування за законом. Факт того, що позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , який визнаний померлим з [INFO] , підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 20.05.1995 року Колядівською сільською радою Новоайдарського району Луганської області (а.с.38), в якому в графі «батько» вказаний « [PERSON] ». На час відкриття спадщини, до складу спадкового майна входили: земельна ділянка [ADDRESS], та земельна частка (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. ХХ з`їзду КПРС, розміром 3,29 в умовних кадастрових гектарах. Право власності [PERSON] на земельну ділянку [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER] , підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого 20.08.2004 року на підставі розпорядження Новоайдарської райдержадміністрації від 16.09.2003 року №254 (а.с.16), а також відомостями з документації із землеустрою, що включена до Державного фонду документації із землеустрою за вих. №541/168-18 від 05.11.2018 року (а.с.19). Право власності [PERSON] на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. ХХ з`їзду КПРС, розміром 3,29 в умовних кадастрових гектарах, підтверджується копією сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого 25.03.1997 року на підставі рішення Новоайдарської районної державної адміністрації від 28.02.1997 року №64 (а.с.17), а також відомостями з документації із землеустрою, що включена до Державного фонду документації із землеустрою за вих. №541/168-18 від 05.11.2018 року (а.с.19). Позивач [PERSON] заявою від 18.11.2017 року прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] (а.с.15). При зверненні представника позивача до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко В.М. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з неможливістю встановлення факту відсутності арештів на спадкове майно (а.с.18), у зв`язку з чим виникла потреба вирішення даного питання в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику у справах про спадкування". Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як «визнання права». Таким чином, судовим розглядом встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечував, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно в судовому порядку. Разом з тим, суд роз`яснює позивачу, що відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 16, 47, 328, 392, 1218, 1220, 1221, 1222, 1261, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved