Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

16.01.2014 року комунальне підприємство "ЖЕО" Красноперекопської міської ради (далі КП ЖЕО) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачка являлась власником квартири [ADDRESS], яка була зобов'язана сплачувати отримані послуги за утримання будинку та прибудинкової території. Відповідачка зазначені послуги не сплачувала, у липні 2012 року продала зазначену квартиру, але за період з 01.06.2010 року по 01.07.2012 року за [PERSON] заборгованість у розмірі 1539,52 грн., не сплатила. Просять стягнути з відповідачки зазначену суму, а також сплачені судові витрати. Ухвалою Красноперекопського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 20.12.2013 року відмовлено у видачі судового наказу про стягнення заборгованості з [PERSON]. У зв'язку із наявною заборгованістю позивач вимушений звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача на користь КП ЖЕО заборгованість у розмірі 1539,52 грн. та понесених КП ЖЕО судових витрат, а саме стягнення на їх користь з відповідача судового збору, сплаченого за подачу заяви про видачу судового наказу в розмірі 114,70 грн. і 128,90 грн. за подачу позовної заяви до суду. До судового засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач, до судового засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена згідно із законодавством, про причину неявки суд не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом на місці винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Цивільна справа розглядається у порядку частини 2 статті 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з частиною 1 статті 11 ЦПК України, якою встановлений принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги», що набрав чинності 30.07.2004 року. Згідно з положеннями ст. 1 цього Закону виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Пунктом 5 частини 2 ст. 20 зазначеного Закону передбачено обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Суд може відмовити в захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень чч. 2 - 5 ст. 13 цього Кодексу ( ч. 3 ст. 16 ЦК України). Судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS] до липня 2012 року являлась є [PERSON]. Рішенням виконкому Красноперекопської міської ради № 142 від 04.07.2008 року були встановлені тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для п'ятиповерхових будинків із врахуванням НДВ було затверджено у розмірі 1,13 грн.; рішенням виконкому Красноперекопської міської ради № 01 від 19.01.2011 року були встановлені тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 1,54 грн.; рішенням виконкому Красноперекопської міської ради № 106 від 28.04.2011 року були встановлені тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 1,67 грн. Договір про надання послуги по утриманню будинку, споруд та прибудинкової території між сторонами не укладався. В період з 2010 року по липень 2012 року КП ЖЕО в установленому законом порядку надавало послуги по утриманню будинку, споруди та прибудинкові території, забезпечуючи [PERSON]. можливістю користуватися цими послугами, проте станом на 01.07.2012 року утворилась заборгованість по квартирі №2 цього будинку у розмірі 1539,52. (а.с. 7). Відповідно до інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно №16975527 від 29.01.2014 року, - з 05.07.2012 року власником зазначеної квартири являється [PERSON] Оскільки відповідач [PERSON], уклавши договір купівлі-продажі, в добровільному порядку не сплатила надані їй послуги з утримання будинку та прибудинкової території, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 1539,52 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн.. Названі вище обставини встановлені судом, підтверджені доказами, що є у справі. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року визначено обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця надання житлово-комунальних послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Виходячи із загальних начал та змісту цивільного законодавства України, звичаїв ділового обороту та статті 642 ЦК України, з урахуванням того, що позивач надавав відповідачу послуги теплову енергію для опалення житлового приміщення, а відповідач, у свою чергу їх приймав та претензій щодо їхньої якості не заявляв, суд вважає можливим застосувати до спірних правовідносин статті 526, 610, 614 ЦК України, які регламентують загальні умови виконання зобов'язання, правові наслідки та відповідальність за порушення зобов'язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З матеріалів справи не вбачається, що відповідач звертався до позивача про неотримання послуг, щодо наявності претензій по неякісно наданим послугам та інше. Розрахунок заборгованості - відповідачем не оскаржено, заперечень проти позову [PERSON] не надала. Відповідно до правил статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчіть про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності до нового строку не зараховується. Як убачається з матеріалів справи маючи заборгованість відповідач періодично частково погашала її. Суд вважає, що у даному конкретному випадку мало місце переривання перебігу строку позовної давності, тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість за весь час неналежного виконання нею своїх обов'язків. З викладених підстав суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме: з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість у розмірі 1539,52 грн. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З матеріалів справи вбачається, що у зв'язку з розглядом в суді даної справи КП ЖЕО понесло витрати на оплату судового збору в сумі 114,70 коп. і 128,90 грн. при подачі заяви про видачу судового наказу. Виходячи з того, що позовні вимоги задоволено повністю на суму 1539,52 грн., тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати у повному обсязі. На підставі викладеного, відповідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: approved