Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до Придніпровської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (далі - відповідач) про визнання права власності у порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 9 липня 2003 року помер його батько - [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами. Спадщину [PERSON] прийняла його дружина, мати позивача - [PERSON], яка постійно проживала з померлим на час відкриття спадщини та фактично вступила у володіння та управління спадковим майном. [PERSON] не оформила свої спадкові права на будинок після смерті чоловіка у зв'язку з відсутністю правовстановлючих документів на нього. 31 червня 2017 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами і земельна ділянка. Позивач вчасно звернувся із заявою про прийняття спадини до нотаріальної контори, однак позбавлений можливості оформити свої спадкові права на житловий будинок з надвірними спорудами і земельну ділянку, оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно відсутні. У звязку з цим позивач просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними спорудами і земельну ділянку. У судове засідання сторони не зявилися. Позивач через канцелярію суду подав заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, просив задоволити (а.с. 29). Відповідач надіслав лист, в якому погодився з позовом та просив розглянути справу за відсутності його представника (а.с. 28). Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. 9 липня 2003 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 10 липня 2003 року серії 1-СР № 226463 (а.с. 7). 21 червня 2017 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 21 червня 2017 року серії І-СР № 308168 (а.с. 9). Позивач є сином померлих [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 20 травня 1958 року серії ІІ-ЯР № 886467 (а.с. 6). Згідно з довідками Придніпровської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, виданими на підставі погосподарської книги № 1 (особовий рахунок 3) (2001-2005 р.) №№ 787, 788 від 30 серпня 2017 року, [PERSON] постійно проживав та був зареєстровний за адресою: [INFO], з дружиною - [PERSON] За ним числиться житловий будинок з господарськими спорудами за вказаною адресою, яким він володів до дня своєї смерті. Документ на право власності на вказаний житловий будинок не виготовлявся та не видавався (а.с. 18, 20). Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю від 14 листопада 2001 року серії І-ЧР № 017963, [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарно-сільськогосподарського виробництва площею 1,185 га, яка розташована на території Придніпровської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (а.с. 15). Позивач вступив у фактичне володіння і управління спадковим майном за адресою: вул. Степова, 3, с. Придніпровське, Чорнобаївський район, Черкаська область, після смерті матері [PERSON] шляхом отримання у користування її речей домашнього вжитку та обіходу, що підтверджується довідкою Придніпровської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області № 791 від 30 серпня 2017 року (а.с. 19). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Відповідно до змісту листів Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 16 березня 2018 року (вих. № 276/01-16) після смерті [PERSON] заяв про прийняття спадщини та відмови від прийняття спадщини до нотаріальної контори не надходило, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с. 35); від 9 червня 2018 року (вих. № 743/01-16) після смерті [PERSON] подана заява про прийняття спадщини від імені позивача, та заява про відмову від прийняття спадщини від імені [PERSON], свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с. 44). Водночас листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 29 грудня 2017 року (вих. № 2198/02-16) позивачу повідомлено про відсутність у спадковій справі [PERSON] правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними спорудами і земельну ділянку, що в силу вимог підпункту 4.15 п. 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину, та розяснено право на звернення до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування (а.с. 16). Таким чином, позивач не може оформити право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: вул. Степова, 3, с. Придніпровське, Чорнобаївський район, Черкаська область і земельну ділянку, розташовану в адміністративних межах Придніпровської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, оскільки на них відсутні правовстановлюючі документи. Водночас судом встановлено, що вказаний житловий будинок з надвірними спорудами закінчені будівництвом, що підтверджується даними технічного паспорту (а.с. 11-14). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день її смерті, тобто 21 червня 2017 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3 цієї статті Кодексу встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно зі ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов'язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, беручи до уваги досліджені у судовому засіданні докази, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved