Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з даним позовом до Дмитрівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно, третя особа - приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко В.М. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] помер її рідний брат - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входить земельна ділянка розміром 6,5982 га згідно державного акту серії ЛГ №007692 від 29.09.2003 року. За життя [PERSON] заповіту складено не було, тому спадкування належного йому майна повинне відбуватись в порядку спадкування за законом. Позивач є рідною сестрою померлого, тобто є спадкоємцем за законом. Однак при зверненні позивача до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко В.М. з метою оформлення свідоцтва на право про спадщину їй роз`яснено щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що вона не може надати документів, що посвідчують право власності [PERSON] на спадкове майно. У зв`язку з вищевикладеними обставинами позивач позбавлена можливості реалізувати своє право на спадкове майно в позасудовому порядку та вимушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно. Позивач - [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити (а.с.40). Представник відповідача Дмитрівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області - Денисенко В. в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав (а.с.35). Третя особа - приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко В.М. у судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, заперечень проти позову не надала, при вирішенні справи покладася на розсуд суду (а.с.36). Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 27.08.2015 року виконкомом Дмитрівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області (а.с.9). Факт того, що позивач [PERSON] , [INFO] , є рідною сестрою [PERSON] , який помер [INFO] , підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] , заповненого російською мовою, відповідно до якого її батьками є « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с.10) та копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , заповненого російською мовою, відповідно до якого його батьками є « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с.12). Факт зміни прізвища позивача з « [PERSON] » на « [PERSON] » підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.13). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка розміром 6,5982 га згідно державного акту серії ЛГ №007692 від 29.09.2003 року. Так, з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4403554472019 від 18.07.2019 року вбачається, що власником земельної ділянки № [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 6,5982 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області, кадастровий номер 4423182300:13:008:0034, згідно державного акту серії ЛГ №007692 від 29.09.2003 року є [PERSON] . З інформації, наданої 09.12.2019 року приватним нотаріусом Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко В.М. за вих. №975/0116 (а.с.41), вбачається, що спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилася. При зверненні позивача до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко В.М. з метою оформлення свідоцтва на право про спадщину їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що нею пропущено встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини та вона не може надати документів, що посвідчують право власності [PERSON] на спадкове майно, у зв`язку з чим рекомендовано звернутися до суду (а.с.18). З довідки №436, наданої 01.08.2019 року Дмитрівською сільською радою Новоайдарського району Луганської області (а.с.14), вбачається, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] на момент смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , з сестрою - [PERSON] , [INFO] . Заповіт від імені померлого по даним Дмитрівської сільської ради не зареєстровано. З вищевикладеного вбачається, що позивач є спадкоємцем другої черги за законом після смерті [PERSON] згідно зі 1261 ЦК України та у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно з ч.ч. 1. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику у справах про спадкування". Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як «визнання права». Таким чином, судовим розглядом встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечував, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно в судовому порядку. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 16, 328, 392, 1218, 1220, 1221, 1222, 1225, 1262, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved