Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

30 жовтня 2015 року [PERSON], звернулась до суду з даною позовною заявою. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебуває в шлюбі який зареєстрований 17 жовтня 2010 року виконкомом Старосолотвинської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, актовий запис № 3. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], який проживає разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сім'ю. З квітня 2015 року подружніх відносин не підтримують, а тому просить шлюб розірвати. Крім того, відповідач як батько дитини, добровідьно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому просить стягувати з нього на утримання дитини на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини його доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні підтримує повністю, і просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, в наданій суду заяві позовні вимоги визнав та просив суд розглянути справу в його відсутності. У відповідності до ст.197 ЦПК України в зв"язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. У відповідності до ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Встановлено, що сторони з 17 жовтня 2010 року перебувають у шлюбі, від якого мають сина [PERSON] [INFO], батьком якого згідно свідоцтва про народження є відповідач. Суд, згідно ч.2 ст.112 СК України, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно закону шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дослідивши матеріали справи, а саме: свідоцтво про одруження сторін, копію свідоцтва про народження дитини, та врахувавши обставини справи, суд вважає позов підставним та підлягаючим задоволенню, оскільки сторони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Вищенаведені обставини, на думку суду, свідчать про неможливість збереження шлюбу. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів на дитину, суд, враховуючи положення ст.182, 184 Сімейного Кодексу України, з врахуванням того, що відповадач має постійне місце роботи, а мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути менший ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку вважає, що аліменти слід стягувати у розмірі в якому просить позивачка та визнав відповідач, а саме в розмірі 1/3 частини його доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини. Судові витрати згідно ст.79, 81, 88 ЦПК України покладаються на відповідача.

Outcome: approved