Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

9 червня 2012 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Бершадського районного управління юстиції. Від шлюбу у них [INFO] народився син - [PERSON]. Однак, майже одразу після народження дитини подружні стосунки між сторонами погіршились, оскільки відповідач не забезпечував сім'ю належним чином, перебуваючи у нетверезому стані ображав дружину, в результаті чого вони понад рік проживають окремо і припинили шлюбні стосунки. Після припинення шлюбних стосунків [PERSON] проживає окремо, а дитина залишилась з матір'ю та перебуває на її утриманні. При цьому батько не бере участі у вихованні та утриманні дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак надала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності, а також не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився причини неявки суду не відомі про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, а саме: в порядку ст. 76 ЦПК України за вказаним у позові місцем проживання відповідача було надіслано судовий виклик, однак, поштовий конверт повернувся на адресу суду з відміткою про те, що він за даною адресою не проживає, хоча відповідно до адресної довідки від 24.01.2014 року зареєстрований в [ADDRESS], а тому згідно ч. 9, 10 ст. 74 цього ж кодексу оголошення про виклик відповідача було опубліковано у газеті "Вінниччина" від 28.02.2014 року. Незважаючи на викладене жодних заяв та клопотань від відповідача на адресу суду не надходило, тому суд, враховуючи наведене, в порядку ч. 4 ст. 169 ЦПК України прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявних у матеріалах доказів. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Ч. 1 ст. 184 цього ж кодексу визначає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують сімейних відносин, позивач наполягає на розірванні шлюбу, що свідчить про те, що їх спільне життя не склалося, сім'я розпалася і зберегти її неможливо. Питання про проживання дитини та спільне майно вирішено у добровільному порядку. Крім того, відповідач [PERSON] в добровільному порядку не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, хоча, як вбачається з позовної заяви - працездатний та може надавати матеріальну підтримку. При цьому позивачка не володіє інформацією про регулярність його заробітку. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved