Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

19.09.2018 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до [PERSON] треті особи [PERSON], Львівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, в якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати батьківство [PERSON], [INFO], громадянина України, щодо дитини [PERSON], яка народилася [INFO] року у м. Львові та народження якої зареєстроване Міським відділом РАЦС Львівського управління юстиції, актовий запис №1124 від 01 березня 2006 р., згідно з яким матір'ю дитини записана [PERSON], а батьком [PERSON]; зобов'язати Львівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області внести відповідні зміни до актового запису №1124 від 01 березня 2006 р. про народження [PERSON], [INFO], а саме: вилучити з зазначеного актового запису у графі «батько» запис «[PERSON]» та інші відомості про батька, відповідно вилучити з актового запису запис «по-батькові» дитини [PERSON] внести у актовий запис №1124 від 01 березня 2006 р. про народження [PERSON] у графі «батько» запис «[PERSON]» та відомості про нього - «громадянин України», по-батькові дитини записати [PERSON] В обґрунтування своїх уточнених позовних вимог покликається на те, що [PERSON], народився у м. Львові [INFO] року, громадянин України - перебував у фактичних шлюбних відносинах та проживав однією сім'єю з [PERSON] з 2005 р. по червень 2018 р. [INFO] р. у них народилася донька [PERSON]. Разом вони та донька проживали з 2005 р. по 2017 р. у м. Новояворівську Яворівського району Львівської області у належній їй на праві власності квартирі [ADDRESS]. З 2017 р. по червень 2018 р. вони та донька проживали у м. Львові у будинку, що належить матері [PERSON] по [ADDRESS] На теперішній час донька проживає з [PERSON] по [ADDRESS] разом з матір'ю та бабцею. Оскільки на час народження доньки, [PERSON] офіційно перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], то у свідоцтві про народження доньки, яке було видане 1 березня 2006 р. міським відділом РАЦС Львівського міського управління юстиції на підставі актового запису № 1124 батьком дитини був записаний [PERSON], відповідно, донька була записана як [PERSON]. Такий запис про батьківство не відповідає дійсності, оскільки батьком дитини є [PERSON]. З часу народження доньки, позивач постійно виконує свої батьківські обов'язки щодо утримання, виховання та розвитку дитини, які встановлені ст. 150 Сімейного Кодексу України. Позивач одразу після народження доньки наполягав на тому, щоб батьком дитини був записаний він, однак [PERSON] обіцяла зайнятися тим після розірвання шлюбу з [PERSON] Шлюб між ними був розірваний рішенням Шевченківського районного суду м. Львова 2009 року, актовий запис про розірвання шлюбу зроблено 18 лютого 2010 р., що підтверджується даними, що містяться у свідоцтві про розірвання шлюбу. Отримала [PERSON] свідоцтво про розірвання шлюбу 18 жовтня 2011 р. Приблизно у той же період [PERSON] стала зловживати спиртними напоями, не працювала, все менше приділяла уваги вихованню доньки та турботі про неї. Фактично донькою займався позивач, мати [PERSON]- [PERSON] та його мати - [PERSON]. Декілька разів за проханням позивача, [PERSON] готувала документи для звернення до суду про виключення з актового запису про народження доньки запису про батьківство [PERSON], однак позовної заяви так і не подала. Коли між ними почалися негаразди через її поведінку, схильність до спиртного, то [PERSON], знаючи, що позивач дуже любить доньку, стала використовувати питання батьківства для тиску на [PERSON], щоб останній не залишав її та продовжував надавати утримання не тільки доньці, а також і для неї. Такі обставини призвели до того, що позивач не звернувся до суду з позовом про визнання батьківства у строк, встановлений ч.2 ст. 129 Сімейного Кодексу Укра¬їни. Вважає причини пропуску ним строку звернення до суду з таким позо¬вом поважними. Вказує, що даний позов подається не тільки з його особистих міркувань, але у першу чергу в інтересах самої дитини. Донька з часу народження і дотепер знає позивача як батька, любить його, проводить з ним багато часу. Навіть після червня 2018 р., коли [PERSON] та [PERSON] припинили подружні відносини, він з донькою постійно спілкується, у літній час, тобто червень - серпень 2018 р., донька проживала з позивачем та його мамою - [PERSON] у квартирі, що належить мамі за адресою - [ADDRESS]. У той час донька перебувала на повному утриманні позивача. Відповідач [PERSON] ніколи дитиною не цікавився, бачив її випадково на вулиці один чи два рази. Викладені у позовній заяві обставини у судовому засіданні у разі необхідності підтвердять свідки: [PERSON] та [PERSON], які є хрещеними батьками дитини, а також сама донька. Також ці обставини підтверджуються матеріалами цивільної справи про розірвання шлюбу за позовом [PERSON] № 2-2122 за 2009 р. Шевченківського районного суду м. Львова, з якої вбачається, що сторони не повідомляють суду про наявність у них спільної доньки [PERSON]. Як вбачається із змісту рішення суду сторони повідомили суду про те, що біля п'яти років проживають окремо, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. У разі необхідності, позивач буде ставити питання про проведення генетичної експертизи для встановлення факту його батьківства. З врахуванням вищевикладеного, вимушений звернутись за захистом своїх прав до суду. Позивач та його представник в підготовче судове засідання, призначене на 06.12.2018 року не з'явилася, однак подали до суду заяву, в якій підтримують позовні вимоги в повному обсязі та просять суд розглядати справу у їх відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання, призначене на 06.12.2018 року не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій вказав, що проти задоволення позову не заперечує. Просить суд розглядати справу у його відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Третя особа [PERSON] в підготовче судове засідання, призначене на 06.12.2018 року не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просять суд розглядати справу у її відсутності. Представник третьої особи Львівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області в підготовче судове засідання, призначене на 06.12.2018 року не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просять суд розглядати справу у його відсутності. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2005 року, що стверджується поясненнями позивача. [INFO] року [PERSON] народила доньку - [PERSON], що підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого 01 березня 2006 року. Згідно вказаного свідоцтва про народження, батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Оскільки на час народження доньки, [PERSON] офіційно перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], то у свідоцтві про народження доньки, батьком дитини був записаний [PERSON], відповідно, донька записана як [PERSON]. 2009 року на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Львова розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.8), що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 18.10.2011, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.7). Відповідач [PERSON] ніколи дитиною не цікавився, бачив її випадково на вулиці один чи два рази. Позивач [PERSON] з часу народження доньки, постійно виконує свої батьківські обов'язки щодо утримання, виховання та розвитку дитини, які встановлені ст. 150 Сімейного Кодексу України. Згідно ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановленост.126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу (1501-06, 1502-06, 1503-06, 1504-06, 1505-06) України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. У відповідності до ч. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст.128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 і 127 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Статтею 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідач [PERSON] визнав позов [PERSON], надіславши на адресу суду заяву про визнання позову. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є підставний та підлягає до задоволення в повному обсязі. Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача підлягає розмір судових витрат, сплачених позивачем при зверненні з позовною заявою до суду. У зв'язку з наведеним, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 704,80 гривень судового збору. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно гуртуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved