Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

18 листопада 2015 року Миколаївський обласний протитуберкульозний диспансер звернувся до суду з заявою про продовження строку примусової госпіталізації у протитуберкульозному закладі хворої на заразну (відкриту) форму туберкульозу [PERSON] В обґрунтування своїх вимог заявник вказував, що за рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.03.2015 року [PERSON], знаходиться на стаціонарному лікуванні в 4 відділенні диспансеру з 27.03.2015 року з діагнозом МРТБ легень (дисемінований) Дестр+ МБТ+ М+ К+ Резист 1 (НК2) Резист 11 (Кт.Еі.Ст) кат4 когЗ (2014 паліативне лікування (ЦЛКК № 730 від 02.03.2014).Емфізема легень. Пневмофіброз ДН 11 ст. В 20.0 (ВКК № 1958 від 06.02.2014). ВААРТ з 14.12.2012 року. Орофарінгеальний кандідоз. Хронічний гепатит змішаного ґенезу. Згідно рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 25 серпня 2015 року [PERSON] примусово госпіталізована до Миколаївського обласного протитуберкульозного диспансеру на три місяці. На даний час [PERSON] перебуває в облтубдиспансері на примусовому лікуванні. 25 листопада 2015 року в неї закінчується термін примусового лікування. В процесі лікування відмічається тенденція позитивних змін в стані здоров'я хворої. Але за медичними показниками вона являє собою епідемічну загрозу для здоров'я оточуючих та потребує продовження інтенсивної фази лікування, про що свідчить витяг з рішення ЛКК від 17 листопада 2015 року № 1563. В зв'язку з цим Миколаївський обласний протитуберкульозний диспансер просить продовжити строк примусової госпіталізації в протитуберкульозному закладі [PERSON] строком на три місяці. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала і підтвердила викладені в заяві обставини. Оскільки [PERSON] становить загрозу розповсюдження небезпечної хвороби, згідно ч. 1 ст. 285 ЦПК України суд визнав її особисту участь в судовому засіданні недоцільною. Однак інтереси хворої в судовому засіданні представляє її представник. В своїх поясненнях представник хворої погодилася із доводами представника заявника і не заперечувала проти задоволення вимог заявника. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду та, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 25.08.2015 року [PERSON] примусово госпіталізована до вищезазначеного лікувального закладу на строк три місця. Судом встановлено, що [PERSON], знаходиться на стаціонарному лікуванні в 4 відділенні Миколаївського обласного протитуберкульозного диспансеру з 27.03.2015 року з діагнозом МРТБ легень (дисемінований) Дестр+ МБТ+ М+ К+ Резист 1 (НК2) Резист 11 (Кт.Еі.Ст) кат4 когЗ (2014 паліативне лікування (ЦЛКК № 730 від 02.03.2014).Емфізема легень. Пневмофіброз ДН 11 ст. В 20.0 (ВКК № 1958 від 06.02.2014). ВААРТ з 14.12.2012 року. Орофарінгеальний кандідоз. Хронічний гепатит змішаного генезу. В процесі лікування відмічається тенденція позитивних змін в стані її здоров'я хворої. Однак, за медичними показниками вона являє собою епідемічну загрозу для здоров'я оточуючих у зв'язку із захворюванням на туберкульоз та потребує продовження інтенсивної фази лікування на термін три місці. Крім того, судом встановлено, що поведінка хворої під час лікування свідчить про можливість її ухилення від добровільного лікування. Згідно ч. 4 ст. 11 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз" продовження строку примусової госпіталізації хворих на заразні форми туберкульозу здійснюється за рішенням суду на визначений ним строк з урахуванням висновку лікаря, який здійснює лікування цього хворого. За викладених обставин та, враховуючи висновок ЛКК від 17 листопада 2015 року суд вважає, що заява є обґрунтованою. У зв'язку з цим [PERSON] слід продовжити строк примусової госпіталізації в протитуберкульозному закладі на три місяці, рахуючи цей термін з 26.11.2015 року.

Outcome: approved