Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на 12/50 та 12/50 частки квартири в порядку спадкування. Свої вимоги мотивує тим, що 10 лютого 2014 року померла його бабця [PERSON]. Після смерті бабусі відкрилась спадщина, а саме, право на майно, що становить 12/50 частки домоволодіння, розташованого за адресою Херсонська область, м. Генічеськ, пр.-т. Миру, 14, інші 12/50 частки вищевказаного домоволодіння, належать [PERSON], [PERSON], [PERSON] у рівних частинах кожному. За життя [PERSON] в установленому законом порядку свідоцтво про право власності на частки в домоволодінні не отримала, а його звернення до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено та розяснено, що у звязку з відсутністю у нього правовстановлюючих документів свідоцтва про право власності на майно та витягу про реєстрацію майна, слід вирішити зазначене питання у судовому порядку. Також зазначив, що крім нього, є інші спадкоємці першої черги після смерті бабусі син [PERSON] та дочка [PERSON], але вони до нотаріальної контори не звертались. Просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування на 12/50 та 12/50 частки квартири за вищевказаною адресою, які залишились після смерті 10.02.2014 року [PERSON] В судовому засіданні позивач змінив свої позовні вимоги, пояснив, що в звязку з тим, що [PERSON] за час життя склала заповіт від 26.12.2011р., в якому зазначила, що все своє майно заповідає йому, а також відповідно до повідомлення Генічеського МБТІ від 19.03.2015р. про те що померлій [PERSON] належить 16/50 частки квартири №2 по пр.-ту Миру, 14, в м. Генічеську, а також враховуючи, що [PERSON] вдруге вийшла заміж і змінила прізвище на Малкіну, але до Генічеського БТІ цієї інформації не надавала, і значиться як [PERSON], що випливає з повідомлення Генічеського БТІ, тому посилаючись на ці обставини, а також на обставини викладені в зміненій позовній заяві, просить змінений позов задовольнити в повному обсязі та визнати за ним право власності на 16/50 частки, які належали його бабусі [PERSON] до її смерті. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні змінений позов визнав, пояснив, що його син [PERSON] постійно допомагав його матері [PERSON], доглядав її, тому вона і написала на [PERSON] заповіт. Заяви до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] він не подавав. Проти визнання за [PERSON] права власності на 16/50 частки квартири №2 по пр.-т Миру, 14, в м. Генічеську не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, через розміщення оголошення в газеті. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки [PERSON] на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечують позивач та відповідач [PERSON] Судом встановлені слідуючі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії IV-УР № 832818, виданого 10 травня 1962 року Генічеським райвідділом ЗАГС Херсонської області, [PERSON] є сином померлої [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серії IІ-КГ №403616, виданого 19 липня 1986 року Генічеським райвідділом ЗАГС Херсонської області, [PERSON] є сином [PERSON], тобто онуком померлої [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії І-КГ №174914, виданого 11 лютого 2014 року відділом державної актів цивільного стану реєстраційної служби Генічеського району управління юстиції у Херсонській області, [PERSON] померла 10 лютого 2014 року; про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено актовий запис №37. Згідно свідоцтва про право на спадщину від 24 червня 1981 року, посвідченого державним нотаріусом Генічеської нотаріальної контори [PERSON], після смерті 18.07.1979 року [PERSON], його майно успадкували в рівних частках кожний його дружина [PERSON], син [PERSON] та дочка [PERSON]. Згідно свідоцтва про право власності від 24 червня 1981 року, посвідченого державним нотаріусом Генічеської нотаріальної контори [PERSON], [PERSON], яка є дружиною померлого 18.07.1979 року [PERSON], належить право власності на 1/2 частки у спільному майні, набутому подружжям за час шлюб, яке складається з 35/100 частини домоволодіння, яке розташоване в м. Генічеську, по пр.-т. Миру, 14, та знаходиться на земельній ділянці площею 910 кв.м., що належало померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Генічеською міською радою 20.04.1981р. та зареєстрованого в Генічеському інвентарному бюро 21.04.1981 року №18. Рішенням Генічеської міської ради народних депутатів №936/23 від 02.12.1987р. «Про затвердження ідеальних часток між співвласниками на домоволодіння № 14 по пр.-т Миру, 14, в м. Генічеську», затверджено розрахунок ідеальних часток між співвласниками [PERSON] 39/100 частки; [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 13/100 частки в рівних долях; [PERSON] 12/50 частки; [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 12/50 частки в рівних долях. Відповідно до довідки КП «Генічеське БТІ» №166 від 19.03.2015 року, співвласникам [PERSON] належить 16/50 частки, [PERSON] 4/50 частки, [PERSON] 4/50 частки. Згідно заповіту від 26 грудня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Генічеського районного нотаріального округу Херсонської області [PERSON], зареєстрованому в реєстрі за №2931, після своєї смерті [PERSON], [INFO], відповідно до положень ст.. ст.. 1233-1236 ЦК України, заповіла все своє майно, всі належні їй, на момент складання заповіту, майнові права та майнові обовязки, своєму онуку [PERSON], [INFO]. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), вищевказаний заповіт зареєстрований у спадковому реєстрі за №52245599 та на час сперті 10.02.2014р. [PERSON], є чинний. На момент подачі позивачем позова до суду не був скасований чи змінений. За життя [PERSON] не оформила право власності на 12/50 частини та 12/50 частини в рівних долях із співвласниками на квартиру №2 по пр.-ту Миру, 14, в м. Генічеську, Херсонської області, відповідно до рішення Генічеської міської ради від 02.12.1987 року. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] пояснили, що сімю [PERSON], яка проживає в м. Генічеську по пр.-ту Миру, 14, кв. 2, знають давно. Були знайомі з [PERSON], яка померла у 2014 році. Разом із померлою проживали її син [PERSON] та дочка [PERSON], а також онук [PERSON] За час спільного проживання [PERSON] постійно допомагав та доглядав [PERSON] Після смерті [PERSON] займався організацією її поховання. Їм відомо, що [PERSON] заповіла належне їй майно після своєї смерті [PERSON] Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до змісту ст. 1216 ЦК України, у разі спадкування права та обов'язки спадкодавця переходять до спадкоємців. Відповідно до зазначених статей, до складу спадщини [PERSON]. входять також її права і обов'язки, що належали їй на час відкриття спадщини, та не припинилися внаслідок її смерті, а саме на здійснення оформлення прав власності на успадковану вищезазначену частину квартири №2, по пр.-ту Миру, 14 в м. Генічеську, Херсонської області, а отже відповідні права переходять до позивача, як спадкоємця за заповітом, яким він є, відповідно до положень ст.ст. 1222,1223 ЦК України. Однак на звернення позивача до нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане спадкове майно, нотаріусом було йому відмовлено у вчиненні відповідних нотаріальних дій, та розяснено, що, оскільки померла [PERSON] за життя свідоцтво про право власності, згідно рішення Генічеської міської ради №936/23 від 02.12.1987 року, на визначені частки в домоволодінні по пр.-т Миру, 14, в м. Генічеську, не отримала, та в Генічеському БТІ державна реєстрація нерухомого майна не проводилась, видати свідоцтво про право на спадщину за відсутності відповідних правовстановлюючих документів не можливо. З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №37054191 від 02.04.2014 року, виданого Генічеською державною нотаріальною конторою, вбачається, що 02 квітня 2014 року державним нотаріусом Генічеської держнотконтори зареєстровано спадкову справу №55931778 після смерті 10.02.2014 року [PERSON], яка проживала та була зареєстрована за адресою [INFO], пр.-т Миру, 14. Статтею 392 ЦК України регламентовано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, та згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з п.п.5 п. 1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004р. правовстановлювальним документом, на підставі якого провадиться реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна, може бути рішення суду, що набрало законної сили про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, при вирішенні спорів у зв'язку зі спадкуванням за заповітом суд повинен застосовувати правила глави 85 ЦК України та враховувати, що заповідач, зокрема, має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати в майбутньому. Враховуючи, що за життя [PERSON] не зареєструвала належне їй нерухоме майно, яке вона заповіла своєму онуку [PERSON], що складається з 16/50 частини квартири №2, що розташована за адресою Херсонська обл.., м. Генічеськ, пр.-т. Миру, 14, яке [PERSON] прийняв шляхом подачі заяви про прийняття спадщини від 02.04.2014 року, тому суд приходить до висновку, що вимоги зміненого позову обґрунтовані та підлягають задоволенню, та вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на вказане спадкове майно. На підставі, ч. 1 ст. 58 КУ, ч.ч.1, 3 ст.5, ч.1 ст.126, ст.ст.328, 392, 1216-1218, 1221, 1223, 1233-1236, 1268-1270, 1296 ЦК України, ст.ст.3, 10, 11, 208-209, 212-215, 294 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved