Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд позовом ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню. Свої вимоги мотивував тим, що у лютому 2021 року йому стало відомо про те, що 10 лютого 2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Н.В. відкрито виконавче провадження № 64431504 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В. № 7018 від 27 грудня 2020 року про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором в розмірі 12750 гривень 00 копійки. Крім того, йому стало відомо, що 9 лютого 2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Н.В. відкрито виконавче провадження № 64431676 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В. № 6628 від 27 грудня 2020 року про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором в розмірі 30 115 гривень 60 копійки. Зазначає, що він не укладав ніяких договорів та не вступав у правовідносини з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та не отримував ніяких вимог від відповідача щодо сплати боргів. Приватним нотаріусом при вчиненні виконавчих написів було порушено вимоги закону, оскільки зазначені виконавчі написи вчинено щодо вимог, які є спірними. Виконавчі написи було вчинено на підставі розрахунків заборгованості, підготовленого працівниками сторони відповідача, що не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до нього. Крім того, виконавчі написи не могли бути вчиненими, оскільки з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, нотаріусу були надані кредитні договори не посвідчені нотаріально. Просить суд ухвалити рішення, яким визнати такими, що не підлягають виконанню виконавчі написи приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Н.В. від 27 грудня 2020 року, зареєстровані у реєстрі за №№ 7018 та 6628, про звернення стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», а також вирішити питання про розподіл судових витрат. Ухвалою суду від 8 квітня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та залучено до участі у справі в якості третіх осіб приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича та приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюка Назара Васильовича. Ухвалою суду від 8 квітня 2021 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено. 7 травня 2021року від ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на адресу суду надійшли письмові пояснення по справі. У пояснення зазначено, що ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками надійшли на адресу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», яке не є учасником справи, однак для ґрунтовного, повного та об`єктивного розгляду справи останнє вважає за необхідне надати свої пояснення по справі, оскільки детально ознайомившись із позовною заявою, вважає її безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Зазначає, що 4 листопада 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено Договір № 010-29511-041111 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговуванням платіжної картки (далі по тексту - Кредитний договір № 010-29511-041111 від 04 листопада 2011 року). 11 грудня 2012 року [PERSON] шляхом здійснення Пропозиції (оферту, у формі Заяви) ПАТ «Дельта Банк» № 011-99939-111212 на умовах, визначених в цій Пропозиції та відповідно до Правил банківського обслуговування фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», затверджених рішенням Ради Директорів Банку від 18 липня 2012 р. протокол № 392 і Тарифів Банку, зазначених в п. 2.6. Частини 2. цієї Пропозиції, що є невід`ємною частиною цієї Пропозиції, уклав з Банком Договір (далі по тексту - Кредитний договір № 011-99939-111212 від 11 грудня 2012 року). 7 травня 2020 року між Акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі по тексту - АТ «Дельта Банк») та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір відступлення прав вимоги №2241/К (далі по тексту - Договір відступлення прав вимоги), у відповідності до умов якого правонаступником усіх прав та обов`язків AT «Дельта Банк» є ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», в тому числі і за Кредитним договором № 010-29511-041111 від 4 листопада 2011 року та за Кредитним договором № 002-19508-27022013 від 27 лютого 2013 року. 26 грудня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 6628, щодо стягнення з Позивача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості в розмірі 30115 грн 60 коп. за період з 7 травня 2020 року по 30 листопада 2020 року. 27 грудня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 7018, щодо стягнення з Позивача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості в розмірі 12750 грн. за період з 7 травня 2020 року по 30 листопада 2020 року. Вказує, що сторонами у виконавчому провадженні з примусового виконання оскаржуваних виконавчих написів є [PERSON] та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», а оскільки позов подано до неналежного відповідача ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», то у задоволені позову повинно бути відмовлено у повному обсязі. Крім того зазначив, що заявлені позивачем до стягнення витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25000 грн, є не співмірними зі складністю цієї справи, не відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, а тому просить відмовити у їх стягненні. Ухвалою суду від 24 травня 2021 року задоволено клопотання представника позивача про заміну належного відповідача у справі та замінено первісного відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» (код 35465907) належним відповідачем - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код 35625014, м. Київ, вул. С. Петлюри, 30). 13 квітня 2021 року треті особи отримали ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву з додатками, однак у встановлений судом строк не подали свої письмові пояснення по справі. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 4 листопада 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено Договір № 010-29511-041111 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговуванням платіжної картки (далі по тексту - Кредитний договір № 010-29511-041111 від 4 листопада 2011 року) (а.с.21-23) 11 грудня 2012 року [PERSON] шляхом здійснення Пропозиції (оферту, у формі Заяви) ПАТ «Дельта Банк» № 011-99939-111212 на умовах, визначених в цій Пропозиції та відповідно до Правил банківського обслуговування фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», затверджених рішенням Ради Директорів Банку від 18 липня 2012 р. протокол № 392 і Тарифів Банку, зазначених в п. 2.6. Частини 2. цієї Пропозиції, що є невід`ємною частиною цієї Пропозиції, уклав з Банком Договір (далі по тексту - Кредитний договір № 011-99939-111212 від 11 грудня 2012 року) (а.с. 41). 07 травня 2020 року між Акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі по тексту - АТ «Дельта Банк») та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір відступлення прав вимоги № 2241/К, у відповідності до умов якого правонаступником усіх прав та обов`язків AT «Дельта Банк» є ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», в тому числі і за Кредитним договором № 010-29511-041111 від 04 листопада 2011 року та за Кредитним договором № 011-99939-111212 від 11 грудня 2012 року. 26 грудня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 6628, яким запропоновано стягнути з Позивача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість, що виникла за кредитним договором № 011-99939-111212 від 11 грудня 2012 року з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] , в розмірі 30115 грн 60 коп. за період з 7 травня 2020 року по 30 листопада 2020 року (а.с.40) 27 грудня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 7018, яким запропоновано стягнення з Позивача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість, що виникла за кредитним договором № 010-29511-041111 від 04 листопада 2011 року, який укладений між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] , в розмірі 12750 грн. за період з 07 травня 2020 року по 30 листопада 2020 року (а.с.20). ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюка Н.В. із заявами про відкриття виконавчих проваджень. Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павлюк Н.В. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 64431676 від 9 лютого 2021 року з примусового викнання виконавчого напису № 6628, виданого 26 грудня 2020 року (а.с. 38-39). Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павлюк Н.В. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 64431504 від 10 лютого 2021 року з примусового викнання виконавчого напису № 7018, виданого 27 грудня 2020 року (а.с. 18-19). Звертаючись в суд з позовом [PERSON] посилається на те, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчих написів № 6628 та № 7018 було порушено вимоги закону, оскільки зазначені виконавчиі написи вчинено щодо вимог, які є спірними. Виконавчі написи було вчинено на підставі розрахунків заборгованості, підготовленими працівниками сторони відповідача, що не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до нього. Жодних вимог від відповідача щодо повернення боргу він не отримував. Крім того, виконавчі написи не могли бути вчинені, оскільки з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, для вчинення виконавчих написів подано кредитні договори не посвідчені нотаріально. У статті 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з підпунктами 1.1., 1.2. пункту 1, підпунктами 3.1., 3.5. пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Відповідно до пунктів 1, 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. У постанові Верховного суду України від 5 липня 2017 року № 754/9711/14-ц зазначено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. З наданої суду позовної заяви вбачається, що нотаріус вчинив оскаржувані виконавчі написи без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора. З позову вбачається, що [PERSON] з наявністю у нього заборгованості перед ПАТ "Дельта-Банк» не згоден. За таких обставин, між сторонами існував та існує не вирішений судом спір щодо наявної заборгованості. Зазначене спростовує безспірність заборгованості боржника (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постановах від 4 березня 2015 року в справі № 6-27цс15, від 11 березня 2015 року в справі № 6-141цс14). У вчинених виконавчих написах не вказано на підставі яких документів останні було вчинено. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 7 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Оскаржувані виконавчі написи вчинені нотаріусом 26 та 27 грудня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до п. 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Укладені між ПАТ "Дельта-Банк та позивачем кредитні договори № 010-29511-041111 від 4 листопада 2011 року та № 011-99939-111212 від 11 грудня 2012 року, які надані нотаріусу для вчинення виконавчих написуів не були посвідчені нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчих написів нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчих напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року в справі № 172/1652/18. Вбачається, що нотаріус вчинив оскаржувані виконавчі написи з недотриманням умов вчинення виконавчих написів щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, порушив строки позовної давності при вчинені виконавчих написів. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Крім того, позивач у позові просить вирішити питання про розподіл судових витрат. Так, враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 1816 гривень 00 копійок судового збору сплаченого за подання позовної заяви до суду та 908 гривень 00 копійок судового збору сплаченого за подання заяви про забезпечення позову, а всього 2724 гривень 00 копійок судового збору. Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на професійну правничу допомогу, орієнтовний розмір яких у позові визначений у розмірі 25 000 гривень, суд враховує наступне. Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивачів надано суду письмові докази. У матеріалах справи міститься договір про надання правової допомоги № 01030 від 25 лютого 2021 року, ордер від позивача на адвоката Обухова В.В., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Обуховим В.В. (а.с. 87-90). Вбачається, що позивачами не надано суду детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та інформації про їх вартість, як це передбачено статтею 137 ЦПК України. За таких обставин, вимога про стягнення витрат на правничу допомогу задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: approved