Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

19.11.2013 року СТзДВ «Гарантія» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу) в сумі 7255,45грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між СТзДВ «Гарантія» та [PERSON] було укладено договір/поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/2109746 від 26.12.2012р., згідно з яким забезпеченим транспортним засобом є автобус «АЗЛК-2140», реєстраційний №[NUMBER]. Особою, відповідальність якої застрахована є страхувальник, [PERSON] Строк дії договору з 27.12.2012р. по 26.12.2013р. 30.01.2013р. о 08-00год., у м. Краматорську на перехресті вул. Орджонікідзе - вул. Московська сталося дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу під керуванням [PERSON] та автомобіля «ЗАЗ 110307», реєстраційний №[NUMBER], який перебував під керуванням [PERSON], та належить [PERSON]. Вина [PERSON] у скоєнні вищевказаної ДТП була встановлена постановою Краматорського міського суду Донецької області від 12.02.2013р., відповідно до якої останнього було визнано винним у скоєнні ДТП та піддано штрафу у сумі 340грн. В результаті ДТП автомобіль потерпілого отримав ушкодження, вартість відновлювального ремонту розрахована на підставі експертного висновку складає 7255,45грн. На виконання зазначеного договору стахування СТзДВ «Гарантія» здійснило виплату страхового відшкодування на користь власника автомобіля «ЗАЗ 110307», реєстраційний №[NUMBER], у розмірі 7255,45грн., відповідно до страхового акту №326-ЦВ/2013 від 25.06.2013р. Після проведення виплати на користь [PERSON] у СТДК «Гарантія» виникло право зворотної вимоги до [PERSON], та СТзДВ «Гарантія» звернулося з претензією до відповідача про компенсацію витрат в добровільному порядку, але до цього часу винуватець відшкодування не здійснив. На день подачі позовної заяви борг відповідача перед позивачем складає 7255,45грн., який просить стягнути з відповідача. Також просить стягнути на користь позивача судові витрати в сумі 229,40грн. У судове засіданні представник позивача не з'явився, але надав судові заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, та заявлені позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, позов визнав та не заперечував проти його задовлення. Вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.993 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст.1116 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах. На підставі ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з п.1 ст.1191 особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до п.38.1.1 ст.38.1 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП. Відповідно до п.п. «а» п.38.1.1 ст.38.1 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у страховика виникає право регресної вимоги до страхувальника або водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість. Відповідно до п.п. «в» п.38.1.1 ст.38.1 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у страховика виникає право регресної вимоги до страхувальника або водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він після ДТП самовільно залишив місце пригоди чи ухилився від проведення в установленому порядку перевірки, констатуючої дію алкогольних напоїв, наркотичних чи інших одурманюючих речовин, чи споживав ці речовини після дорожньо-транспортної пригоди до відповідної констатуючої перевірки. Судом встановлено, що відповідно до договору/полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/2109746 від 26.12.2012р., укладеного між СТзДВ „Гарантія" та [PERSON], до якого [PERSON] застрахував наземний транспортний засіб «АЗЛК-2140» держ. №[NUMBER]. Відповідно до висновку експертного товарознавчого дослідження №13/02-1М від 13.02.2013р., вартість матеріального збитку, заподіяного [PERSON], складає 7255,45грн. Відповідно до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №АЕ/2109746 від 26.12.2012р., між СТзДВ „Гарантія" та [PERSON], предметом договору були майнові інтереси [PERSON], що пов'язані із володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «АЗЛК-2140» держ. №[NUMBER]. Відповідно до Постанови Краматорського міського суду Донецької області №3/234/241/13 від 12.02.2013р., [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП, а саме: 30.01.2013р. о 08-00год., [PERSON], керуючи транспортним засобом «АЗЛК-2140» д/з [NUMBER], який належить [PERSON], у м. Краматорську, рухаючись по мокрому асфальтовому покриттю вул. Орджонікідзе з боку вул. Кіма в напрямку вул. Горького та в районі перехрестя з вул. Московською не обравши безпечної швидкості руху, не врахувавши дорожню обстановку, не впорався з керуванням та скоїв зіткнення з автомобілем «ЗАЗ 110307» н/з [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався попереду нього в попутному напрямку та зупинився перед виконанням маневру лівого повороту. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, що є порушенням п.12.1 ПДР України. [PERSON] було піддано штрафу у доход держави в сумі 340грн. Відповідно до Заяви на виплату страхового відшкодування від 01.04.2013р. реєстраційний №2869, [PERSON] звернувся до СТзДВ «Гарантія» з вимогою відшкодування заподіяної шкоди в розмірі 7255,45грн., для погашення вимог з [PERSON] Відповідно до страхового акту №326-ЦВ/2013 від 25.06.2013р., платіжного доручення №16481 від 26.06.2013р., бухгалтерія СТзДВ «Гарантія» здійснила виплату страхового відшкодування згідно договору №АЕ/2109746 від 26.12.2012р., в розмірі 7255,45грн. на користь [PERSON], тобто СТзДВ «Гарантія» здійснило виплату страхового відшкодування за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/2109746 від 26.12.2012р. Таким чином суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума майнової шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу в розмірі 7255,45грн. Згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача сплачений при зверненні до суду судовий збір у сумі 229,40грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved