Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~26 червня 2015 року [PERSON] звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки по сплаті аліментів (а.с.1-2) \~ \~ \~ \~Позивач у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська було присуджено стягувати аліменти на корить позивача на утримання його неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 31 березня 2010 року і до їх повноліття. Відповідач без поважних причин аліменти сплачував нерегулярно, в нього була наявна заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 32 175, 87 грн., у звязку з чим виникла пеня, яка за період з 01.10.2014 року по 25.06.2015.01.2014 року складає 38\~309,45 грн.( 13007,03 грн. (борг на 01.10.2014) Х 1% Х 212 днів прострочення = 27\~574, 90 + 19\~168, 84 грн. (борг на 01.05.2015) Х 1% Х 56 днів прострочення = 10 734,55 грн.), а тому позивач звернулась в суд та просила стягнути з [PERSON] пеню у розмірі 38 309, 45 грн.(а.с.60) В судове засідання сторони не зявились, позивачем було надано до суду заяву про розгляд справи без іі участі, свої позовні вимоги просила задоволити у повному обсязі. Відповідач надіслав на адресу суду письмові пояснення, підтвердив факт наявності в нього заборгованості по сплаті аліментів, не заперечував проти розгляду справи за його відсутністю та задоволення заявлених позовних вимог про стягнення з нього на користь позивача неустойки (пені) від суми несплачених аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] за період з 01.10.2014 по 25.06.2015 у розмірі 38\~309,45 грн. (а.с.29, 36) Суд, дослідив матеріали справи, прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають двох дітей: неповнолітнього [PERSON], [INFO] та малолітню [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] та копією свідоцтва про народження [PERSON], наявними в матеріалах справи. (а.с. 12-13) Судом встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10.06.2010 року\~ вирішено стягнути з [PERSON], [INFO] аліменти на утримання його неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], у розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 31.03.2010 року до їх повноліття, на користь [PERSON]В, допустивши по справі негайне виконання рішення в межах місячного платежу (а.с.10-11). Під час дослідження письмових доказів судом було встановлено, що заборгованість по аліментах у [PERSON] згідно рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10.06.2010 року\~ станом на 01.10.2014 року становила 13\~007,03 грн. та станом на 01.05.2015 року становила 19\~168, 84 грн.суд бере за основу саме цей розрахунок державних виконавців, оскільки він містить обєктивні відомості щодо факту сплати аліментів відповідачем та їх розміру (а.с. 16-18, 37-38). Правовідносини між сторонами врегульовано нормами Сімейного кодексу України. Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Відповідно до ч.1 ст 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Як роз'яснив Пленум Верховного суду України в п. 22 Постанови №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" ст. 196 Сімейного кодексу України передбачено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. Згідно з положеннями Сімейного кодексу України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісяця, а неустойка нараховується на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за кожен день за весь час прострочення по день добровільного погашення боргу або на момент стягнення. Згідно правового висновку викладеного Верховним Судом України на засіданні Судової палати у цивільних справах 11 вересня 2013 року при розгляді справи № 6-81 цс 13, оскільки зобовязання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен зясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобовязань мало бути виконано та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Враховуючи розрахунки надані позивачем, суд прийшов до висновку, що відповідач не належно виконував свої зобовязання по сплаті аліментів з жовтня 2013 та по теперішній час 25.06.2015, у звязку з чим у нього виникала заборгованість, та за час порушення строків сплати аліментів у відповідача виникала прострочка на яку нараховується пеня у відповідності до ст.. 196 СК України. Отже, за весь період за який присуджено до стягнення аліменти у відповідача були прострочи в платежах, в результаті чого розмір неустойки по сплаті аліментів з 01.10.2014 по 01.05.2015 становить 19\~168,84 грн. та з 01.05.2015 по 25.06.2015 року становить 10\~734, 55 грн. З огляду на вищевикладене, приймаючі до уваги, що відповідач визнав наявність в нього заборгованості по сплаті аліментів в розмірі 32 175, 87 грн. та не заперечував проти стягнення з нього на користь позивача неустойки (пені) від суми несплачених аліментів на його дітей: неповнолітнього [PERSON], [INFO] та малолітньої [PERSON], [INFO] у період з 01.10 2014 року по 25.06.2015 у розмірі 38 309, 45 грн., враховуючи, що в добровільному порядку відповідач до відділу виконавчої служби до теперішнього часу не зявився, заборгованість по аліментам не сплачує, у звязку з чим борг по аліментам не погасив, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, враховуючі заявлену позивачем суму пені за прострочення сплати аліментів, вважає за необхідне стягнути з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO] неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 38\~309,45 грн. Суд розглядає справу лише в межах позовних вимог позивача, а тому при розгляді позову позивача вважає за можливе стягнути [PERSON] на користь [PERSON] неустойку за прострочення сплати аліментів лише у розмірі 38\~309, 45 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України, в дохід держави підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved