Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

\~\~\~\~ 28.12.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, уточненим в подальшому, до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» (надалі СТОВ «Злагода»), треті особи: Реєстраційна служба Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області (надалі Реєстраційна служба Ізюмської РДА Харківської області ), Управління Держгеокадастру в Ізюмському районі Харківської області про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки. Позивач зазначила, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.07.2016 року вона стала власником земельної ділянки, розташованої на території Довгеньківської сільської ради Ізюмського району, площею 5,7659 га, кадастровий номер: 6322882500:03:000:0011, яка належала її спадкодавцеві [PERSON]. Відповідно до договору оренди землі, укладеного 19.11.2007 року, СТОВ «Злагода» користується зазначеною земельною ділянкою на умовах оренди. Відповідно до умов договору сторони домовились про можливість розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку, за умови попередження заінтересованої сторони за два місяці до початку польових робіт, але не пізніше 10 січня поточного року. 14.11.2016 року позивач письмово звернулась до орендаря з заявою про розірвання договору оренди земельної ділянки, однак відповідачем відмовлено в розірванні договору з посиланням на те, що вже були проведені осінні польові роботи ( орання, культивація, дискування, внесення добрив) Просить визнати розірваним договір оренди земельної ділянки розташованої на території Довгеньківської сільської ради Ізюмського району Харківської області, контур № 30,ділянка №418, площею -5,7659 га, кадастровий номер: 6322882500:03:000:0011 укладений 19,11.2007 року її спадкодавцем [PERSON] та СТОВ «Злагода», який було зареєстровано в Харківській регіональній філії ДП «ЦДЗК при ДК по земельним ресурсам», 30 вересня 2008 року за № 040867200247 та зобов»язати відповідача передати їй за актом прийому-передача зазначену земельну ділянку. Стягнути з відповідача на її користь судові витрати у справі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримав. Представник відповідача СТОВ «Злагода» - [PERSON] позовні вимоги не визнала, пояснила, що позивач [PERSON] не є стороною договору і не має законного права вчиняти дії щодо припинення договору. За загальними правилами спадкування не є підставою припинення договору оренди . Оскільки змінились сторони договору, необхідно вносити зміни до договору в частині сторін договору, а потім вирішувати усі питання належними сторонами в договірних відносинах. Крім того, позивач не наводить жодних обставин та підстав для розірвання договору оренди без згоди відповідача. Від орендодавця [PERSON] не надходило жодних заяв про припинення чи розірвання договору. На звернення позивача про розірвання договору відповідач у відповіді № 205 від 15.12.2016 року своєчасно застеріг позивача про вчинення з його боку порушення умов договору та неможливості розірвання його в односторонньому порядку згідно пункту 39 договору, оскільки на дату звернення позивача на земельній ділянці проведені осінні польові роботи ( орання, культивація, дискування, внесено добрива та засіяно озиму пшеницю). Відповідач не може надати згоду на розірвання договору оренди земельної ділянки до остаточного завершення польових робіт та збирання врожаю у 2017 році, як це передбачено пунктами 38-39 договору. Окрім того земельна ділянка знаходиться на полі в загальному масиві, межа її не винесена в натурі (на місцевості). Просить в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. Представники третіх осіб: Реєстраційної служби Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області, Управління Держгеокадастру в Ізюмському районі Харківської області в судове засідання не з»явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Вислухавши представників сторін, дослідивши обставини справи, представлені докази та надавши їм оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до таких висновків. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ч.3 ст.10 та ч.3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини другої статті 792 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України "Про оренду землі". Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоді встановленої форми. За змістом ч.2 ст. 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства - Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі». Відповідно до ч.1 ст. 93 ЗК України та ст. 1 Закону України «Про оренду землі», право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. За умовами ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором. Відповідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Як вбачається з матеріалів справи, 30 вересня 2008 року в Харківській регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті по земельних ресурсах» зареєстровано за № 040867200247 договір оренди землі від 19.11.2007 року, укладений між орендарем СТОВ «Злагода» та орендодавцем [PERSON] щодо оренди земельної ділянки площею 5,7659 га, кадастровий номер: 6322882500:03:000:0011, що розташована на території Довгеньківської сільської ради Ізюмського району Харківської області.(а.с.5-6) Вказаний договір набрав чинності з моменту проведення державної реєстрації, тобто з 30 вересня 2008 року. До вказаного договору укладено додаткову угоду від 20.09.2012 року, зареєстровану в Міськрайонному управлінні Держкомзему у місті Ізюм і Ізюмському районі Харківської області 11 грудня 2012 року за № 632288254001573 (а.с.75) Позивач [PERSON] є спадкоємицею всіх прав та обовязків, що належали померлому спадкодавцю [PERSON] і як правонаступниця прав та обовязків сторони по договором звертається до суду з розірвання договору та повернення їй земельної ділянки. У відповідності до п.36 договору зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розвязується у судовому порядку. Згідно п.40 договору перехід права власності на орендовані земельні ділянки до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря, не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Згідно п.39 договору розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається за умови письмового попередження заінтересованої в цьому сторони, за два місяці до початку польових робіт, але не пізніше 10 січня поточного року. Загальними засадами цивільного законодавства, відповідно до ст.3 ЦК України є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених\~Конституцією України\~та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону.Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Аналогічні положення містять у ст.1 Першого протоколу до Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року що передбачають гарантії фізичних і юридичних осіб на мирне володіння майном. Умовами спірного договору передбачено право на розірвання договору в односторонньому порядку за умови письмового попередження заінтересованої в цьому сторони, за два місяці до початку польових робіт, але не пізніше 10 січня поточного року, яке не обумовлене ніякими додатковими умовами у наведених нормах ст.651 ЦК України, статті 31 ЗУ «Про оренду землі». В даному випадку сторони добровільно узгодили можливість в односторонньому порядку розірвати договір оренди за умови письмового попередження заінтересованої в цьому сторони, за два місяці до початку польових робіт, але не пізніше 10 січня поточного року, без додаткових для цього причин, що грунтується на законі, відповідає принципу правової визначеності і не має дискримінаційного характеру по відношенню до відповідача, оскільки ці умови не залежать від його особистості. Позивач, відповідно до умов договору попередив відповідача про намір розірвати договір 14 листопада 2016 року (а.с.12). Посилання представника відповідача на неможливість розірвання договору через проведені осінні польові роботи ( орання, культивація, дискування, внесення добрив та посівами), в порушення вимог ст.ст. 10,11,60 ЦПК України в судовому засіданні жодними доказами не підтверджені. Крім того, відповідно до ч.3 ст.32 ЗУ «Про оренду землі» у відповідача є можливість узгодити з позивачем питання про відшкодування можливих, понесених від дострокового розірвання збитків, а у разі виникнення з цього приводу спору вимагати цього у судовому порядку, що в цілому у даному випадку свідчить про гарантії справедливого балансу прав та інтересів сторін при достроковому односторонньому розірванні договору, що передбачено умовами договору, законом і загальними засадами цивільного законодавства. На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судовий збір в сумі 1191грн. 20 коп. суд стягує з відповідача на рахунок позивача.

Outcome: approved