Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

30 грудня 2015 року до Костянтинівського міськрайонного суду звернулася позивач [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON], третя особа - [PERSON], про визнання дійсним договору міни, посилаючись на те, що 13 березня 1998 року у Дружківській філії Донецької товарної біржі було укладений договір міни, згідно якого сторона 1: [PERSON] 1/3, [PERSON] 1/3, [PERSON] 1/3 обміняли двохкімнатну квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS], яка їм належала на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Дружківським міськвиконкомом 03 лютого 1998 р. за [NUMBER], зареєстроване У БТІ м. Дружківка 09 лютого 1998 року за №10358 кн. 50; довідка характеристика № 258 від 11 березня 1998р., на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS], який належить стороні 2: [PERSON], який діяв за себе особисто та зі згоди своєї дружини [PERSON], будинок належить [PERSON] на підставі свідоцтва на право спадкування за заповітом, видане Другою Костянтинівською ДНК 05 листопада 1997 р. № 2688; свідоцтво про право на спадок по закону видане Другою ДНК м. Костянтинівка 16 травня 1997 р. №792; довідка-характеристика БТІ м. Костянтинівка від 06 березня 1998 р. № 4-45. Після смерті чоловіка - [PERSON], позивачка прийняла спадок у вигляді 1/3 частини вказаного будинку шляхом реєстрації у будинку на час його смерті. Позивачка позбавлена реалізувати право власності на житло, оскільки зазначений договір міни нотаріально не посвідчений. У теперішній час позивачка бажає привести правовстановлюючі документи на нерухоме майно у відповідність до діючого законодавства, щоб мати можливість розпорядитися своєю власністю, оскільки дізналася про те, що, угоди, укладені за участю фізичних осіб на товарній біржі без нотаріального посвідчення договору є недійсними. Враховуючи, що умови вказаного вище договору міни були виконані сторонами в повному обсязі, вона оплатила стороні договору міни [PERSON] вартість будинку у розмірі 9600 грн. та прийняла майно, яке було передано їй стороною 2 по договору - відповідачем у справі, просила суд визнати дійсним договір міни 2/3 частини жилого будинку [ADDRESS] від 13 березня 1998 року, укладений між нею, [PERSON], [PERSON] з одного боку та відповідачем з другого боку, визнавши за нею право власності на 1/3 частку вказаного будинку, а також право власності на 1/3 частку будинку в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка - [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не з*явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити, не заперечуючи проти винесення заочного рішення по справі. Представник позивача [PERSON] в судовому засідання підтримала позовні вимоги [PERSON], посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився, про дату, час і місце його проведення був повідомлений належним чином у порядку ст. 74 ЦПК України (а.с. 82). З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з*явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що не заперечує проти задоволення позовних вимог та визнання права власності на 2/3 частки будинку [ADDRESS] за її матір*ю - [PERSON] (а.с. 69). З*ясувавши позицію позивача, її представника, третьої особи, дослідивши обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 15 серпня 1974 року у ЗАГС м. Копейськ було зареєстровано шлюб позивачки у справі з [PERSON], актовий запис №988 (а.с. 8). Третя особа - [PERSON], [INFO] (а.с. 14-17) 11 жовтня 1997 уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] (а.с.18). 13 березня 1998 року на Дружківській філії Донецької товарної біржі у м. Дружківка, був укладений договір міни № 2 М за яким Сторона 1: [PERSON] 1/3, [PERSON] 1/3, [PERSON] 1/3 обміняли двохкімнатну квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS], яка їм належала на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Дружківським міськвиконкомом 03 лютого 1998 р. за [NUMBER], зареєстроване У БТІ м. Дружківка 09 лютого 1998 року за №10358 кн. 50; довідка характеристика № 258 від 11 березня 1998р., - на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS], який належить стороні 2: [PERSON], який діяв за себе особисто та зі згоди своєї дружини [PERSON], будинок належав [PERSON] на підставі свідоцтва на право спадкування за заповітом, виданого Другою Костянтинівською ДНК 05 листопада 1997 р. № 2688; свідоцтво про право на спадок по закону видане Другою ДНК м. Костянтинівка 16 травня 1997 р. №792; довідка-характеристика БТІ м. Костянтинівка від 06 березня 1998 р. № 4-45 (а.с. 11). Відповідно до копії паспорту серія [NUMBER], виданого Дружківським МВ УМВС України в Донецької області 30 грудня 1997 року (а.с. 4-5), довідки виконавчого комітету Кіндратівської сільської ради № 1867 від 07 грудня 2015 року (а.с. 10), позивачка [PERSON] зареєстрована і мешкає за адресою: [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер у м. Дружківка Донецької області, актовий запис відділу РАЦС Дружківського міського управління юстиції Донецької області №198 від 25 лютого 2005 року (а.с. 12). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді 1/3 частки будинку [ADDRESS], заповіту після себе [PERSON] не залишив. Як вбачається з довідки № 1883 виданої виконавчим комітетом Кіндратівської сільської ради 10 грудня 2015 року, на день смерті [PERSON], померлого [INFO], у будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані та мешкали: [PERSON] - власник 1/3 частини будинку, його дружина - [PERSON], власник 1/3 частини будинку (а.с. 9). Відповідно до технічного паспорту, складеного 05 грудня 1988 р., р.№3828 кн. 14, житловий будинок [ADDRESS], власниками якого вказані [PERSON], [PERSON], [PERSON], включає: житловий будинок - літера "А-1"; тамбур «а2-1»; сіни «а1-12»; літня кухня «Б»; вбиральня «В»; колодязь «К»; паркан «№1» (а.с. 20-21) Згідно звіту оцінки майна: оціночна вартість житлового будинку з господарчими будівлями, загальною площею 60 м.кв., за адресою [ADDRESS], складає 25117 грн.; 1/3 частка [PERSON] - 8372,33 грн., 1/3 частка [PERSON] - 8372,33 грн. (а.с. 23-43). Також, з відповіді Костянтинівського БТІ за вих. №100 від 12 лютого 2016 р. вбачається, що право приватної власності на будинок [ADDRESS] за [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі договору міни № 2М від 13 березня 1998 року, укладений Дружківською філією Донецької товарної біржі (а.с.63). Як вбачається з копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26 травня 2015 року (а.с. 7), державним нотаріусом Другої Костянтинівської ДНК відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю нотаріально посвідченого договору міни вказаного житлового будинку, рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права власнсоті на нерухоме майно в порядку спадкування. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Статтею 650 ЦК України встановлено, що особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах, тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. Згідно ч.4 ст. 715 ЦК України право власності на обмінювані товари переходить до сторін одночасно після виконання зобов'язань щодо передання майна обома сторонами, якщо інше не встановлено договором або законом. Закон України «Про товарну біржу» встановлює певні особливості укладення договорів на біржах. Так, зокрема, відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» біржовий контракт не підлягає нотаріальному посвідченню та вважається укладеним з моменту реєстрації його на біржі. Відповідно до ч.1 ст. 55 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-ХП «Про нотаріат» угоди про відчуження та заставу майна, що підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, які підтверджують право власності на майно, що відчужується або заставляється. А відповідно до ч.2 п. 49 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14.06.1994 року № 18/5, яка зареєстрована у Міністерстві юстиції України 07.07.1994 року № 152/361, договір купівлі - продажу, довічного утримання, дарування, міни, що зареєстрований на біржі, якраз і є тим документом, що підтверджує право власності на житловий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі і споруди, що відчужуються. Позивач [PERSON], [PERSON] обміняли житлову квартиру на житловий будинок [ADDRESS], на підставі договору міни, укладеного на Дружківській філії Донецької товарної біржі, право власності на яку у неї виникло з моменту реєстрації такого договору на біржі з урахуванням приписів діючого на той час законодавства. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частинами 1 та 2 ст. 241 ЦК України (в редакції 1963 року) за договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше. Кожний з тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем майна, яке він одержує. Відповідно до ст. 128 ЦК України (в редакції 1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Відповідно до ст. 153 ЦК України (в редакції 1963 року) договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Таким чином, зібрані у справі та оцінені судом доказі вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання угоди дійсною і визнання за нею права власності на спірну частину будинку, визнавши також, що померлий [PERSON] за життя набув право власності на 1/3 частину будинку [ADDRESS]. Крім того, як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] в силу ст.ст. 1258, 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом після смерті чоловіка [PERSON], інші особи, які мають намір прийняти спадщину, не встановлені, що підтверджується Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № 42828059, сформованою Костянтинівською ДНК 02 лютого 2016 року. Тому, суд вважає за необхідне визнати право власності позивача [PERSON] у порядку спадкування після смерті [PERSON] на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS], з відповідними господарськими будівлями. На підставі викладеного та

Outcome: approved