Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Братської райдержадміністрації Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що вони є батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Беручи до уваги, що відповідач з листопада 2017 року проживає окремо та жодного з покладених законом на батьків, обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дітей, тому позивач змушений звернутися до суду з зайвою щодо вирішення питання про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Всі питання щодо виховання дітей вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Діти на даний час знаходиться на утриманні батька і вихованні. Для розвитку дітей позивач прикладає всі свої зусилля та можливості. Відповідач ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться успіхами дітей, станом здоров`я. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечуйте необхідного харчування, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу - що шкодить інтересам дітей. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, навіть не цікавляться їх життям, не телефонує, не відвідує ні школу, ні садочок, а ні святкові заходи, що проходили за участю дітей. Зазначені, факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей матір`ю, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення до своїх батьківських обов`язків. В судове засідання з`явився позивач та його представник, заявлені вимоги підтримали у повному обсязі. В судове засідання не з`явився відповідач, про дату. час та місце судового засідання був повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток, причини неявки суду невідомі В судове засідання з`явився представник третьої особи, позовні вимоги вважав такими, що підлягають задоволенню. Суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити викладені в позові вимоги з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 7-9). З листопада 2017 року відповідачка разом з сім`єю не проживає, що підтверджується актами обстеження житлово-побутових умов від 14 листопада 2017 року, 18 червня 2018 року, 21 червня 2019 року (а.с. 13-15). Згідно з довідки Братської ЗОШ І-ІІІ ст. № 102 від 21 червня 2019 року, діти навчаються у Братській ЗОШ , були переведенні у 2018 році на навчання. За весь їхнього навчання 2018- 2019 р. мати [PERSON] . Участі у вихованні дітей не брала та жодного разу не відвідала заклад освіти (а.с. 19). Характеристиками № 99, № 100, № 101 від 19-20 червня 2019 року, підтверджено позитивні характеристики дітей та те, що мати участі у вихованні доньок не бере, вихованням дітей займається батько (а.с. 20-22). Висновком органу опіки та піклування Братської РДА № 01-22/926 від 24 червня 2019 року, підтверджується доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог ст.ст. 150, 155, 180 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов`язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 164 СК України, передбачено, що батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у судовому порядку, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, та є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому питання про застосування такого заходу впливу до батьків нерозривно пов`язане з питанням захисту прав та інтересів дитини. Пункт 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначає, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків по вихованню та розвитку дітей, їх вихованням та навчанням займається батько, отже, позбавлення батьківських прав відповідає інтересам дитини. У відповідності з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved