Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

14 березня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що померла 14 листопада 2016 року [PERSON], доводилась їй матір`ю, а померлий 21 серпня 2000 року [PERSON] - батьком. Обґрунтовуючи вимоги заяви, заявник зазначила, що після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилася спадщина на право на земельні частки (пай), які розташовані на території Собицької сільської ради Шосткинського району Сумської області, та належали спадкодавцям на підставі відповідного сертифікату. [PERSON] за життя заповіт не склав, його спадкоємцем першої черги за законом є заявник, яка позбавлена можливості реалізувати право на спадкування після [PERSON], оскільки неможливо встановити родинний звязок з ним. Так, на момент народження заявника її мати не перебувала у шлюбі, а тому відомості про батька заявника до актового запису про її народження були внесені за вказівкою матері, таким чином в свідоцтві про народження заявника у відомостях про батька зазначено «Олексій». В свою чергу [PERSON] за життя склала заповіт, яким заповіла все своє майно своїй дочці [PERSON], однак остання позбавлена можливості реалізувати своє право на спадкування після [PERSON] через невідповідність у написанні прізвища матері в актовому записі про народження заявника та в свідоцтві про смерть спадкодавця. З огляду на викладене, вважає, що у інший спосіб, ніж у судовому порядку, встановити факт родинних відносин неможливо. Встановлення факту родинних відносин потрібне їй для оформлення спадкових прав. В судовому засіданні 12.11.2018р. представник заявника підтримав вимоги заяви, з підстав викладених у ній. Заінтересовані особи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, правом на участь у судовому засіданні свого представника не скористались. 19.06.2018р. і 27.12.2018р. Собицька сільська рада звернулась до суду із заявами про розгляд справи за\~ відсутності свого представника, заявлені вимоги визнала. 05.09.2018р. від відділу РАГС також надійшла заява про розгляд справи без участі його представника, заперечень з приводу заяви не висловлено.\~ Дослідивши письмові докази та надавши їм належну правову оцінку, суд вважає, що заява підлягає задоволенню враховуючи таке. З копїї свідоцтва про смерть серія І-БП № 273965 встановлено, що 14 листопада 2016 року у віці 88 років померла [PERSON] в м.Шостка Сумської області /а.с.11/. 21 березня 1952 року народилась [PERSON] (заявник), її матірю зазначено [PERSON], якій на час народження дитини виповнилось 23 роки /а.с. 46/. Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00019670614 вбачається, що [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище на «Черкай» /а.с. 6-7/. Зіставляючи вік, у якому померла спадкодавець [PERSON] (88 років), та вік заявника на момент смерті [PERSON] (64 роки), судом встановлено, що на момент народження заявника [PERSON] було 23 роки. Допитані в судовому засіданні\~ свідки [PERSON] та [PERSON],\~ кожен окремо, зазначили, що вони знали батьків заявника, та підтвердили, що померла 14 листопада 2016 року [PERSON] є матірю [PERSON]. Більш того, у своєму заповіті [PERSON] сама вказує, що заповідає майно своїй доньці -\~\~ [PERSON] /а.с. 10/. Як вбачається зі змісту заяви [PERSON] її мати [PERSON] на час народження заявника носила прізвище - «Трофимець», однак пізніше змінила своє прізвище на дівоче «Ліфиренко», при цьому будь-які документи про зміну нею прізвища не збереглись. Разом з тим, приведений аналіз наявних у матеріалах справи документів, показів свідків в сукупності дозволяє суду дійти висновку, що заявником доведено належними, допустимими та достатніми доказами, що [PERSON], яка померла 14 листопада 2016 року, доводились заявнику матір`ю. Будь-яких сумнівів з цього приводу у суду немає. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну їй земельну частку (пай), що підтверджується копією відповідного сертифікату на право на земельну частку (пай) /а.с. 14/. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Так, відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995р. №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Беручи до уваги, що судом достовірно встановлено, що [PERSON], яка померла 14 листопада 2016 року, доводилась матір`ю [PERSON], при цьому остання позбавлена можливості оформити спадщину як спадкоємець за заповітом після смерті матері через невідповідність написання її прізвища у документах, а чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення цього юридичного факту, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] в цій частині. Що стосується вимог [PERSON] про встановлення факту батьківства [PERSON] відносно неї, суд вважає за необхідне зупинитись на наступному. За змістом положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» суди вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. На момент виникнення даних правовідносин, діяв Кодекс законів про сім'ю, опіку, шлюб і актів цивільного стану від 31 травня 1926 року (УССР). Згідно зі ст. 3 Кодексу законів про сім'ю, опіку, шлюб і актів цивільного стану УССР запис про народження в книгах запису актів цивільного стану є доказом походження дитини від вказаних батьків і може бути оскаржено тільки в судовому порядку. Слід звернути увагу на те, що хоча в записі акту про народження заявника у відомостях про батька й зазначено лише імя «Олексій», проте заявником при реєстрації народження дитини зазначений саме [PERSON], що дає суду підстави вважати про походження заявника ([PERSON]О.) від батька [PERSON] та про те, що останній таким себе визнавав. Судом встановлено, що мати заявника та [PERSON] не перебували між собою у шлюбі, проте як до народження [PERSON], так і після вони проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. Вказані обставини знайшли своє підтвердження в ході допиту свідків [PERSON] та [PERSON], які, кожен окремо, суду повідомили, що [PERSON] та [PERSON] завжди жили разом, у них народилась донька (заявник), вони проживали разом, відносини в родині були гарні, [PERSON] визнавав заявника своєю донькою. 21 серпня 2000 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БП №093372 /а.с.8/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому земельну частку (пай), що підтверджується копією відповідного сертифікату на право на земельну частку (пай) /а.с. 15/. Заявник зазначає, що встановлення факту батьківства [PERSON] відносно неї породжує юридичні наслідки, оскільки дає їй право на прийняття спадщини після смерті [PERSON] Згідно зі ст. 32-1 Кодексу законів про сім'ю, опіку, шлюб і актів цивільного стану, дитина, що народилася від особи, з якою мати дитини не перебуває в зареєстрованому шлюбі, не має права звернутися в суд з позовом про встановлення батьківства і про стягнення із зазначеної особи аліментів на утримання дитини. Разом з тим, згідно з п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 травня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю України. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. На підставі спільної заяви батьків або рішення суду про встановлення факту визнання батьківства проводиться відповідна реєстрація в органах запису актів громадянського стану з внесенням запису про батька у свідоцтво про народження дитини. Враховуючи викладене в сукупності, а також зважаючи, що в ході судового розгляду знайшла підтвердження та обставина, що [PERSON] з\~ народження заявника\~ і до своєї смерті визнавав себе\~ батьком [PERSON], цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника,\~ суд дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню також і в цій частині вимог.

Outcome: approved