Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

16 липня 2018 року позивач звернулася з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому просить суд збільшити розмір аліментів та щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з часу звернення до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Охтирського міськрайонного суду від 18.11.2010 р. з відповідача стягнено аліменти на утримання доньки в розмірі ? частка від усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення повноліття. З часу винесення судом рішення про стягнення аліментів її доходи значно зменшилися, вона не працює, отримує соціальну допомогу по догляду за дитиною до трьох років. Крім того, потреби дитини значно зросли, також зросли витрати на комунальні послуги, вартість харчування, тому вона звернулася до суду з даним позовом. Позивачка в підготовчому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в підготовче засідання не з'явився, подав письмову заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає, згоден сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повнолітня, положення ст. 206 ЦПК України йому зрозумілі. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивач, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України - позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Відповідно до рішення Охтирського міськрайонного суду від 18.11.2010 р. з [PERSON] стягнено аліменти в розмірі ? частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання доньки [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття, та аліменти сплачувати на користь матері [PERSON], починаючи стягування з 05.10.2010 р. (а.с. 7). Згідно ч. 3 ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Постанова Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" орієнтує суди на те, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідач позов визнав, що в силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. З урахуванням всіх цих обставин, суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, стягуваних з відповідача відповідно до рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.11.2010 року, стягувши з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання доньки [PERSON], [INFO], до досягнення нею повнолітня, починаючи стягувати з дня набрання законної сили даним рішенням суду, та аліменти сплачувати [PERSON]. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами України окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 352,40 грн.

Outcome: approved