Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

[PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з даним позовом обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] року в с.Опришени Глибоцького району Чернівецької області помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина за законом, спадкоємцями першої черги є вони, відповідно дружина та діти. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом, які б прийняли спадщину та осіб, які мають обов'язкову частку в спадщині - немає. Посилаються на те, що до складу спадкового майна входить 1/3 частки житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться по [ADDRESS] і належала спадкодавцю [PERSON], а решта по 1/3 часток даного господарства належить позивачам [PERSON] та [PERSON] як членам колгоспного двору, оскільки станом на 1991 рік до прийняття Закону України «Про власність» вказане господарство відносилось до суспільної групи колгоспний двір, та складається із житлового будинку літ. «А» загальною площею 106,8 м.кв. в т.ч. житлової площею 66,5 м.кв., погрібу літ. «Б», сарая літ. «В», сарая літ. «Г», вбиральні літ. «Д», сарая літ. «Е» літ. «Є», воріт №1, огорожі №2, воріт №3, огорожі №4, хвіртки №5, хвіртки №6, огорожі №7, хвіртки №8, хвіртки №9, огорожі №10, вимощення № І, вимощення №ІІ, всього загальною вартістю 257 877 грн. А тому, просять визнати за [PERSON] право власності на 4/9 частки (3/9+1/9 (частка в спадщині)), за [PERSON] - право власності на 4/9 частки (3/9+1/9 (частка в спадщині)), а за позивачем [PERSON] 1/4 частки спірного майна, так як оформити свої спадкові права вони не мають можливості, через те, що за життя спадкодавця не оформлено правовстановлюючого документа на вказане нерухоме майно. Зважаючи на викладене, просять суд позов задовольнити. Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, однак від них надійшли до суду заяви відповідно до яких позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять суд позов задовольнити, справу розглянути у їх відсутності. Представник Опришенської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області в судове засідання не з'явився, проте, від сільської ради до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника сільської ради. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 112 ЦК УРСР передбачено, що колгоспний двір - це сімейно-трудове об'єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР ( у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз'яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Судом встановлено, що станом на 15 квітня 1991 року, господарство яке розташоване по [ADDRESS] відносилося до суспільної групи колгоспних дворів. Членами даного двору були позивачі [PERSON], та [PERSON]., а також спадкодавець [PERSON], кожному з них належало по 1/3 часки майна цього двору. Також встановлено, що [INFO] року в с. Опришени Глибоцького району Чернівецької області помер [PERSON]. Спадкоємцями першої черги є позивачі: дружина померлого [PERSON] та його діти [PERSON] та [PERSON], які у встановлений законом строк прийняли спадщину, оскільки постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом, які б прийняли спадщину та осіб, які мають обов'язкову частку в спадщині - немає. Після смерті спадкодавця відкрилася спадина за законом. До складу спадкового майна входить 1/3 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS]. Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] як спадкоємці першої черги, звернулася до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав, однак отримали відмову, так як при житті спадкодавця не оформили правовстановлюючих документів на вказане майно та Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи зазначені вимоги закону, дослідивши доказ по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та за [PERSON] слід визнати право власності на 4/9 часки спірного майна (1/3 частка, як майно колгоспного двору + 1/9 частка спадкового майна), за [PERSON] - право власності на 4/9 часки спірного майна (1/3 частка, як майно колгоспного двору + 1/9 частка спадкового майна), за [PERSON] - 1/9 частку спірного майна, як спадкового майна. На підставі викладеного, ст.ст. 316-319, 328, 346, 1216-1223, 1258, 1261, 1268 - 1270 ЦК України,

Outcome: approved