Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

28 травня 2015 року позивач звернулася до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області з вищевказаним позовом, посилаючись на наступні підстави. 02 жовтня 2010 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управляння юстиції Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №181. Від шлюбу у позивача з відповідачем є спільний син - [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки за своїми характерами вони виявилися абсолютно протилежними людьми і перестали розуміти один одного, мають різні погляди на подружнє життя та втратили почуття любові і взаємоповаги до одне одного. З серпня 2013 року сторони припинили шлюбні відносини, так як разом вони не мешкають та спільного сімейного господарства не ведуть. Відповідач проживає окремо в квартирі своїх батьків. Примирення та подальше життя із збереженням сім'ї між ними неможливе.\~Суперечки про розподіл майна між сторонами немає. Також між позивачем та відповідачем досягнута угода щодо місця проживання неповнолітнього сина, який після розірвання шлюбу залишається проживати із позивачем. Позивач у судове засідання не з'явилась, але надала суду письмову заяву, згідно якої просить суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує та просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "Ключнікова". \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судові\~\~засідання, які були призначені\~\~на 09 год. 00 хв. 12 червня 2015 року та на 08 год. 30 хв. 22 червня 2015 року\~\~не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки\~\~суду не повідомив. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.\~110,112 СК України\~підлягає задоволенню. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані, знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та підлягають задоволенню, тому як судом встановлено, що позивач та відповідач з 02 жовтня 2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі у відділі реєстрації актів Громадського стану Орджонікідзевського міського управляння юстиції Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №181. Від шлюбу у позивача з відповідачем є спільний син - [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки за своїми характерами вони виявилися абсолютно протилежними людьми і перестали розуміти один одного, мають різні погляди на подружнє життя та втратили почуття любові і взаємоповаги до одне одного. З серпня 2013 року сторони припинили шлюбні відносини, так як разом вони не мешкають та спільного сімейного господарства не ведуть. Відповідач проживає окремо в квартирі своїх батьків. Примирення та подальше життя із збереженням сім'ї між ними неможливе. Суперечки про розподіл майна між сторонами немає. Також між позивачем та відповідачем досягнута угода щодо місця проживання неповнолітнього сина, який після розірвання шлюбу залишається проживати із позивачем. За таких обставин зберегти сім'ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.\~

Outcome: approved