Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до Крутьківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (далі - відповідач) про визнання права власності у порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що 27 жовтня 2016 року померла її мати - [PERSON]. Відповідно до заповіту [PERSON] від 19 жовтня 2016 року позивач є єдиним спадкоємцем. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять чотири земельні ділянки. Позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, оригінали правовстановлюючих документів на вказані земельні ділянки втрачено, що унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальній конторі. У зв'язку з цим, посилаючись на приписи законодавства, що регулює спадкові відносини, позивач просила визнати за нею право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом. У судове засідання сторони не зявилися. Позивач подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, в якому наполягала на позовних вимогах (а.с. 29). Від відповідача надійшов лист з проханням провести розгляд справи за відсутності представника відповідача у звязку із визнанням позову (а.с. 27). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. 27 жовтня 2016 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 1 листопада 2016 року серії І-СР № 294318 (а.с. 18). Згідно з довідкою Крутьківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 30 січня 2018 року № 84, [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована за адресою: вул. Гагаріна, 16, с. Крутьки, Чорнобаївський район, Черкаська область в такому складі сім'ї: дочка - [PERSON] (позивач), зять - [PERSON], онук - [PERSON] (а.с. 9). Позивач є дочкою [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтва про народження від 10 березня 1971 року серії І-АВ № 223633, свідоцтва про укладення шлюбу від 22 листопада 1992 року серії ІІ-СР № 274942 (а.с. 6, 7). Ще за життя, а саме 19 жовтня 2016 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений Крутьківською сільською радою Чорнобаївського району Черкаської області та зареєстрований у реєстрі за № 116, відповідно до змісту якого все своє майно, де б воно не було, із чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати на день її смерті, і на яке вона матиме право, заповіла позивачу (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входять земельні ділянки: - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площами 1,3337 га і 0,8954 га, розташовані в адміністративних межах Крутьківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, належних їй на підставі державного акту від 26 вересня 2003 року серії ЧР № 038099, що підтверджується копіями витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15 лютого 2018 року № НВ-7106781622018 і № НВ-7106781592018 (а.с. 12, 13), та листом відділу у Чорнобаївському районі ГУ Держгеокадастру у Черкаській області № 189 від 21 березня 2018 року (а.с. 14); - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,3338 га, розташована у адміністративних межах Крутьківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, належна їй на підставі державного акту від 18 травня 2007 року серії ЯЕ № 136324, що підтверджується копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 7 лютого 2018 року № НВ-7106745162018 (а.с. 15), та листом відділу у Чорнобаївському районі ГУ Держгеокадастру у Черкаській області № 186 від 21 березня 2018 року (а.с. 17); - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,8171 га, розташована у адміністративних межах Крутьківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, належна їй на підставі свідоцтва про право на спадщину від 15 грудня 2006 року, що підтверджується копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 8 лютого 2018 року № НВ-7106755332018 (а.с. 16); Відповідно до змісту листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 19 травня 2018 року (вих. № 514-01/16) (а.с. 28), що надійшов у відповідь на запит суду (а.с. 22), позивач звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Водночас листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 1 лютого 2018 року (вих. № 60/02-16) позивачу повідомлено про відсутність у спадковій справі [PERSON] правовстановлюючих документів на заявлене майно, що в силу вимог підпункту 4.15 п. 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину, та розяснено право на звернення до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування (а.с. 11). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день її смерті, тобто 27 жовтня 2016 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3 цієї статті Кодексу встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Судом встановлено, що позивач вчасно подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, оскільки правовстановлюючі документи на них відсутні. Пунктом "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, з-поміж іншого, прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно зі ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов'язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, беручи до уваги досліджені у судовому засіданні докази, наявність заповіту, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved