Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

[PERSON] 11.08.2016 року звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» та [PERSON] про стягнення страхового відшкодування та відшкодування матеріальної і моральної шкоди. Позов обґрунтований тим, що 08.07.2015 року [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] в м. Києві на перехресті бул. Кольцова - вул. Симиренка виїжджаючи з другорядної дороги на головну дорогу не надав перевагу у русі транспортному засобу автомобілю [NUMBER] під керуванням [PERSON] що рухався по головній дорозі, внаслідок чого сталося зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Оскільки цивільна відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СК «Україна», 08.07.2015 р. позивач подав до страхової компанії заяву про виплату страхового відшкодування. Страхова компанія не направила свого представника для визначення розміру заподіяних позивачу збитків, а тому він змушений був самостійно замовити проведення такої оцінки, відповідно до якої завданий йому матеріальний збиток складає 49245,42 грн. Умовами укладеного відповідачем договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачена 50000,00 грн. У встановлений законом 90-денний строк виплата страхового відшкодування здійснена не була, а тому відповідно до п. 36.5. ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" та ст. 625 ЦК України страховик зобов'язаний сплатити пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за 284 дні прострочення та три проценти річних від простроченої суми. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач пережив стрес, зазнав душевних страждань, викликаних пошкодженням автомобіля, був позбавлений можливості користуватись належним йому автомобілем і змушений був докладати значних зусиль для організації свого життя та відновлення порушених прав. Позивач в судовому засіданні підтримав позов та просив його задовольнити посилаючись на обставини викладені в позові. ПрАТ «СК «Україна» про розгляд справи повідомлялося у встановленому законом порядку за його місцезнаходженням, однак свого представника в судове засідання повторно не направило, письмових заперечень на позов не подало. Відповідач [PERSON] також повідомлявся про розгляд справи у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем його проживання, проте в судове засідання він повторно не з'явився, письмових заперечень на позов не подав. Причини повторної неявки відповідачів в судове засідання суд розцінив як не поважні та дійшов висновку про можливість розгляду справи у їх відсутність і ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши позивача, вивчивши надані позивачем письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлю, що 08.07.2015 року [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] в м. Києві на перехресті бул. Кольцова - вул. Симиренка виїжджаючи з другорядної дороги на головну дорогу не надав перевагу у русі транспортному засобу автомобілю [NUMBER] під керуванням [PERSON] що рухався по головній дорозі, внаслідок чого сталося зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Святошинського рай онного суду м. Києва від 07.10.2015 року у даній дорожньо-транспортній пригоді встановлено вину водія [PERSON] (а.с. 7-8). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Україна» відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/5601880 від 07.04.2015 з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 50000 грн. та нульовою франшизою (а.с. 41). Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату)… Отже внаслідок настання страхового випадку між [PERSON] як потерпілою особою та ПрАТ «СК «Україна» як страховиком виникли правовідносини, що врегульовані нормами глави 67 ЦК України «Страхування» та спеціальним нормативно-правовим актом - Законом України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон 1961-IV). Відповідно до ст. 22.1 Закону 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 35 Закону 1961-IV для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування установленого зразка. Отже обов'язковою умовою для визначення розміру страхового відшкодування є оцінка шкоди, а підставою для виплати, - заява потерпілого про страхове відшкодування. Згідно ст. 34 Закону 1961-IV протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Судом встановлено, що 08.07.2015 року позивач повідомив страховика про настання страхового випадку та подав заяву про страхове відшкодування (а.с. 9), але оцінку завданої позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди страховик не провів. Проведеною на замовлення позивача оцінкою транспортного засобу (звіт № 140-Я від 28.07.2015 року ) встановлено, що розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «БМВ», д.н. [NUMBER], становить 49245,42 грн. (а.с. 12-30). За проведення автотоварознавчого дослідження позивач сплатив 1000,00 грн.(а.с. 37). Згідно ст. 12, 36 Закону 1961-IV страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, обов'язок компенсувати яку покладається на страхувальника або особу, відповідальну за завдані збитки. Отже ПрАТ «СК «Україна» як страховик цивільної відповідальності винуватця дорожньо-транспортної пригоди повинен виплатити потерпілому 49245,42 грн. страхове відшкодування, розмір якого визначається як вартість матеріального збитку. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик у разі настання страхового випадку зобов'язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Строки здійснення страхових виплат за договорами обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів визначені у ч. 2 ст. 36 Закону1961-IV, за приписом якої страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, або прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування та протягом трьох робочих днів направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Оскільки заява про страхове відшкодування подана позивачем 08.07.2015 року, граничним строком виконання зобов'язання було 05.10.2016 року. Судом встановлено, що на день розгляду справи зобов'язання по виплаті страхового відшкодування страховиком не виконане Згідно з приписами ст. 526, 530, 611 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, у строк, встановлений у зобов'язанні, а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом… П. 36.5 ст. 36 Закону 1961-IV передбачено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Зобов'язання, яке не виконав страховик, є грошовим, а отже він в силу ст. 625 ЦК України на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу…, а також три проценти річних від простроченої суми. Станом на 15.07.2016 року страховик прострочив виплату страхового відшкодування на 284 календарні дні, в зв'язку з чим з ПрАТ «СК Україна» підлягає стягненню пеня в розмірі 15922,50 грн. та інфляційне збільшення в сумі 3149,54 грн. відповідно до наданого позивачем розрахунку. Три проценти річних від простроченої суми становлять 1149,51 грн. (49245,42 грн. х 3 : 365 х 284:100). Відтак вимоги [PERSON] до ПрАТ «СК «Україна» в загальній сумі 69466,97 грн. суд вважає обґрунтованими і доведеними та задовольняє їх. При вирішенні вимог про відшкодування моральної шкоди суд керується положеннями ст. 23 ЦК України, яка закріплює загальні положення про відшкодування моральної шкоди визначаючи, що моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням її майна, та ст. 1167 цього Кодексу, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі, неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Оцінивши доводи позову про заподіяння позивачу моральної шкоди, суд вважає доведеним, що в результаті винних неправомірних дій відповідача [PERSON] позивач зазнав душевних страждань у зв'язку з пошкодженням його майна та змушений був витрачати зусилля і вільний час на вирішення питань для усунення негативних наслідків винних дій відповідача. З урахуванням принципів розумності та справедливості, суд визначає заподіяну позивачу моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн. Оскільки договором та нормами Закону 1961-IV відшкодування моральної шкоди страховиком не передбачено, саме [PERSON] на підставі ст. 1167 ЦК України повинен відповідати за завдану його винними неправомірними діями моральну шкоду. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд здійснює розподіл судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved