Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

29.12.16 р. позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить постановити рішення, яким визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] із зняттям з реєстрації за вказаною адресою. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] є її колишньою невісткою, що також зареєстрована за вказаною адресою. У 2015 р. вона розірвала шлюб із сином позивача та по теперішній час, без поважних причин не проживає за місцем реєстрації, не сплачує комунальні платежі. Жодних домовленостей або угод між ними про право чи порядок користування житлом не було та не укладалось. Усе це створює позивачу незручності в користуванні будинком, вона змушена оплачувати зайві комунальні послуги, відтак просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити. Крім того уточнила, що з підстав ЦК України позивач, як власник житла вправі ставити питання про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житлом. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції, заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Із копії свідоцтва про право власності на житловий будинок від 06.10.2005р. вбачається, що позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS]. Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописку № 5083, виданої ЛКП «Збоїща 408» вбачається, що у вищевказаному будинку зареєстровані як позивач [PERSON] , так і відповідач [PERSON] В судовому засіданні встановлено, що відповідач в спірному будинку не проживає з 2015 року, місце проживання її не відоме. Даний факт стверджується актами ЛКП «Збоїща 408» від 17.10.16р., від 18.08.16р., від 26.02.16р. та від 12.08.15р. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Статтею 163 ЖК України врегульовано, що у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, встановлених ч. 1, 3 п. 1,5ч. 4 ст. 71 ЖК України. Член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, що врегульовано ст. 405 ЦК України. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, з врахуванням того, що відповідач не проживає у спірному будинку з 2015 року, місце її перебування невідоме, тому суд приходить до висновку, що позов є підставним, підлягає до задоволення та слід визнати [PERSON], такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved