Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

20.12.2018 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим по вул. Смирнова б.37 в м. Балаклія Харківської області. В обгрунтування заявлених вимог у позовній заяві вказав, що на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.08.2012 року [PERSON] є власником житлового будинку № 37 по вул. Смирнова в м. Балаклія Харківської області. У будинку зареєстровані позивач, його дружина [PERSON] та [PERSON], яка не є членом його сімї, і не проживає у спірному будинку з грудня 2016 року, можливо перебуває в Російській Федерації, її місце перебування на даний час не відоме. 22.12.2018 року комісією під головуванням депутата Балаклійської міської ради [PERSON] у присутності свідків [PERSON] та [PERSON] був складений Акт про не проживання відповідача [PERSON] за місцем реєстрації з грудня 2016 року. Реєстрація відповідача у будинку перешкоджає позивачу розпоряджатися ним та негативно впливає на його бюджет. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.08.2012 року, [PERSON] про державну реєстрацію прав від 21.12.2012 року, [PERSON] є власником житлового будинку № 37 по вул. Смирнова в м. Балаклія Харківської області. Із будинкової книги та відповіді відділу з питань реєстрації місця проживання апарату виконавчого комітету Балаклійської міської ради Харківської області від 02.01.2019 року № 1, вбачається, що за адресою: Харківська область м. Балаклія вул. Юрія Смирнова б.37 зареєстровано місце проживання [PERSON] 22.12.2018 року комісією під головуванням депутата Балаклійської міської ради [PERSON] у присутності свідків [PERSON] та [PERSON] був складений Акт про не проживання відповідача [PERSON] за місцем реєстрації з грудня 2016 року. Відповідно до положень ч.1 ст.383\~ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В правових позиціях, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від.12.04.1985 року з наступними змінами "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами\~Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або членів його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно зясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, тощо) суд може продовжити пропущений строк. Таким чином, обовязковою умовою для визнання особи такою, що втратила право користування житлом, є її відсутність в житловому приміщенні протягом року без поважних причин . Із змісту позову вбачається, що відповідач не проживає в спірному будинку з 2016 року з власної волі, її речі за місцем проживання відсутні, а позов пред'явлено до суду у грудні 2018 року. Відповідач не проживає у будинку позивача більше року з власної волі, а своєю реєстрацією у житлі порушує права позивача як власника на користування та розпорядження майном, захист, якого передбачений\~ст. 391 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved