overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

25 січня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13 липня 2016 року на її користь на дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та просить визначити аліменти в розмірі 1500 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що згідно з рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13 липня 2016 року на її користь на дітей [PERSON] та [PERSON] з відповідача стягуються аліменти в розмірі по 600 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з 26 травня 2016 року і до повноліття дітей. Однак у звязку із збільшенням витрат на утримання та лікування дітей, нерегулярною сплатою аліментів відповідачем, а також невідповідністю призначених рішенням Старокостянтинівського районного суду від 13.07.2016 року аліментів мінімальному їх розміру, встановленому законом, просить збільшити їх розмір. Зазначає, що відповідач працює, отримує доходи і має можливість сплачувати аліменти в значно більшому розмірі. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, до суду не зявився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Оскільки сторони в судове засідання не зявилися, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалося. Судом встановлено, що згідно з рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13 липня 2016 року з відповідача на користь позивача на дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], стягуються аліменти в розмірі по 600 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з 26 травня 2016 року і до повноліття дітей. Такий розмір аліментів не є необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та не відповідає мінімальному їх розміру, встановленому частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України. Тому, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

25 січня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що він знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 16 січня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м.Донецьку Донецької області, за актовим записом № 20.У шлюбі [INFO] у них народилась донька [PERSON]. Сумісне життя не склалося в зв'язку з різними поглядами на життя, внаслідок чого виникають постійні суперечки. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, спільно не проживають. Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 № 27/0/38-14 дана позовна заява підлягає розгляду Дзержинським міським судом Донецької області. Позивач в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, при чому позовні вимоги підтримує повністю, наполягають на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Належно повідомлена відповідач в судове засідання не прибула з невідомих причин, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена у порядку, визначеному ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, тому суд розглядав справу на підставі ст.ст. 280-289 ЦПК України, заочно, у зв'язку з чим постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що сторони по справі припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Майнового спору і питань щодо утримання дитини у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сім'ї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сім'ю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Відповідачу залишити прізвище "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

25 січня 2019 року позивачка [PERSON], [INFO], звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], [INFO], про розірвання шлюбу. Мотивує свої вимоги тим, що вони з відповідачем 20 грудня 1975 року зареєстрували шлюб у Дружківському відділі реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис за №715. Фактично шлюбні відносини припинено з жовтня 2018 року і одночасно припинено сумісне ведення господарства. Родина розпалася через відсутність взаєморозуміння. Від шлюбу у подружжя неповнолітніх дітей немає. Розірвати шлюб в досудовому порядку позивач не має можливості, оскільки вони з відповідачем не можуть дійти згоди щодо подання заяви до органів ЗАГС. Просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, прізвище залишити їй після розірвання шлюбу - "[PERSON]". В судове засідання, позивачка не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте надала заяву слухати позов за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає. Проти заочного рішення не заперечує (а.с.22 ). Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином - судовою повісткою, заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності суду не надав. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України при винесенні заочного рішення, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінивши усі докази, зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

25 січня 2019 року Центральним районним судом м.Миколаєва ухвалено рішення, яким позов Фермерського господарства «Богданов і сини» до [PERSON] задоволено частково. Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 21 червня 2019 року цивільну справу повернуто до Центрального районного суду м.Миколаєва для ухвалення додаткового рішення. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце слухання повідомлялися судом належним чином, причини неявки суду невідомі. Згідно ч.4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 25.01.2019 року стягнуто з [PERSON] на користь Фермерського господарства "Богданов і сини" 12417(Дванадцять тисяч чотириста сімнадцять) грн.36 коп. як компенсація в процентах за користування грошовими коштами, та 50096 (П?ятдесят тисяч дев?яносто шість)грн. 91коп. як компенсація інфляційних втрат. Однак, ухвалюючи рішення по суті спору, суд не вирішив питання щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивачем було заявлено вимогу про стягнення коштів з відповідача в розмірі 377410,47 грн., а згідно рішення суду з відповідача на користь позивача стягнуто кошти в розмірі 62514,27, що у процентному співвідношенні складає 16,56%, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 573,96 грн. (сума сплаченого позивачем судового збору - 3465,97 грн. ?16,56/100% = 573,96 ) Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ст.141 ЦПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

25 січня 2021 року, [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем [PERSON] 08 серпня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1285, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалось, шлюбні відносини припинені, між ними втрачено почуття взаємоповаги, подальше спільне життя вважає неможливим. В судове засідання позивач не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши про підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 08 серпня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1285 (а.с.8). Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги - ч.1 ст.55 СК України. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи досліджені обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. Оскільки позивач звільнений від сплати судового забору, на підставі ст. 141 ЦПК України, сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

25 травня 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Свій позов вона обґрунтувала тим, що сімейне життя не склалося, з 2006 року вони припинили шлюбні відносини, разом не проживають. В шлюбі мають одну малолітню дитину. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач, якого належним чином сповістили про день, час та місце розгляду справи, надіслав телеграму про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши позивачку, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст. 105, ч.1 ст.110 СК України передбачають, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Частина 1 ст.112 СК України визначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. 24 листопада 2003 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії 1-ВЛ № 188714, виданого Ярославською сільською радою Саратського району Одеської області (а.с.3). Згідно копії свідоцтва про народження, сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.4), яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Сторони шлюбні відносини припинили з 2006 року, проживають окремо, за цей час примирення не досягли. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає необхідним розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням бажання позивачки суд вважає необхідним залишити їй прізвище [PERSON]. Згідно виписки до акту огляду МСЕК серії 10 ААВ № 752995, позивачка є інвалідом 2 групи, а тому відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" вона звільнена від сплати судового збору. У зв'язку з чим, на підставі ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір в сумі 243, 60 гривень. Згідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки належить стягнути витрати на оплату правової допомоги в сумі 350 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

25 травня 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до Відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 25159 грн. 59 коп. та судового збору. У судове засідання представник позивача не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщений завчасно і належним чином, що підтверджується підписом в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 18.02.2011 року між Позивачем та [PERSON] було укладено Договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 10000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов'язання по договору належним чином не виконував у зв'язку з чим станом на 30.03.2015 року утворилася заборгованість в сумі 25159 грн. 59 коп., з якої: 18140 грн. 00 коп. - заборгованість по кредиту, 5344 грн. 32 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1 грн. 00 коп. - заборгованість по комісії та пені, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1174,27 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком (а.с. 4-5). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором та судового збору підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

25 травня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 27 жовтня 2005 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 2018, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалось, шлюбні відносини припинені з вересня 2014 року, спільного господарства не ведуть, часто виникають сварки та суперечки, подальше спільне життя вважає неможливим. В судове засідання позивач не з»явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі та зазначивши про підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з»явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши про визнання позовних вимог. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 27 жовтня 2005 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 2018. Від даного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO] (а.с.4). Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги ч.1 ст.55 СК України. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи досліджені обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

25 травня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, з тих підстав, що з нею проживає син [PERSON], [INFO], а відповідач ухиляється від надання їй як дружині матеріальної допомоги. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в які підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглянути за його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні до них правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 7 червня 2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міскрайонного управління юстиції у Донецької області, актовий запис № 173. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із матір'ю. Відповідно до ч. ч.2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, не працює, отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення трьох років. Відповідач є працездатний, згоден надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дружини, з якою проживає дитина. За таких обставин позивачка, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дітей до досягнення дітьми трьох років у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у зв'язку із тим, що позивачку, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ст.84 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

25 травня 2016 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідачки, в якому вказав, що 24 жовтня 2009 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано Виконавчим комітетом Маліївської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис №1. Від даного шлюбу мають двох дітей - Владислава, [INFO], та Аліну, [INFO]. Діти проживають разом з відповідачкою. Сімейне життя у [PERSON] та [PERSON] не склалося, разом вони не проживають, подружні стосунки не підтримують. Позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, дітей залишити проживати разом з матір'ю. У судове засідання позивач надав письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій позов визнала у повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "Юрковська". Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у справі докази, доходить наступного. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 24 жовтня 2009 року, який зареєстровано Виконавчим комітетом Маліївської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис №1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.2). Від даного шлюбу сторони мають двох дітей - Владислава, [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5), та Аліну, [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинено. Згідно ч.3\~ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2\~ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У ст.113 СК України зазначено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved