Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

21 листопада 2018 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду із заявою про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої 28 лютого 2016 року дружини [PERSON], посилаючись на те, що після його смерті залишилась спадщина, а саме земельна ділянка, розташована на території Гусарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області. При зверненні до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини, нотаріусом [PERSON] було повідомлено, що ним пропущений строк для подання такої заяви. [PERSON], посилаючись на те, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущений [PERSON]М з поважних причин, просить суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Представник відповідача в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала. Враховуючи що розгляд справи відбувся за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Заслухавши пояснення позивача, покази свідків, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Як передбачено ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За загальним правилом (частина 1 статті 13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз'яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що [PERSON] померла 28 лютого 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №535619, виданого 01 березня 2016 року виконавчим комітетом Гусарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області (а.с.6). Згідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 2 ст. 1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Отже, часом відкриття спадщини є день смерті [PERSON], а саме 28 лютого 2016 року, і саме з цього часу починається строк для прийняття спадщини спадкоємцями. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Зі свідоцтва про укладення шлюбу, серії І-ВЛ №380580, виданого 4 вересня 1976 року Гусарівським сільським РАЦС Барвіківського району Харківської області, [PERSON] була дружиною [PERSON], а тому останній є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом, відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України. З Інформаційної довідки №54305144, наданої виконуючою обовязки завідувача Барвінківської державної нотаріальної контори Харківської області, виданої 30 листопада 2018 року, вбачається, що з заявами про прийняття спадщини після померлої 28 лютого 2018 року [PERSON] спадкоємці не зверталися. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження пояснення позивача стосовно того, що [PERSON] звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте виконуюча обовязки держаного нотаріуса Барвінківської державної нотаріальної контори Харківської області, повідомила останньому, що він пропустив шестимісячний строк, необхідний для прийняття спадщини після померлої [PERSON], що вбачається з постанови про відмову в видачі свідоцтва про право на спадщину від 06 червня 2018 року №628/02-17 (а.с.9). У відповідності до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що суди відкривають провадження по справам у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Це положення також закріплено у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/04-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Також, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Згідно зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З довідки №498, наданої 08 листопада 2018 року, виконуючим обовязки головного лікаря КЗОЗ Барвінківської ЦРЛ, вбачається що [PERSON] перебував у стані гострого порушення мозкового кровообігу ( 04 червня 2014 року) по ішемічному типу в басейні лівої середньої мозкової артерії з правобічною геміплегією, сенсомоторною афазією (а.с.11). Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили твердження позивача, стосовно того, що дійсно [PERSON] після смерті дружини перебував в тяжкому фізичному та психічному стані, не міг адекватно розуміти ситуацію в якій опинився. На даний час не може самостійно пересуватись, потребує стороннього догляду. Таким чином, обставини, на які посилається позивач як на підстави пропуску [PERSON] встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON], заслуговують на увагу та на думку суду є поважними причинами. Доказів, які спростовують твердження позивача щодо поважності причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини суду не надано. Представником відповідача позов визнано, заперечень вона не має. Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлої дружини [PERSON] пропущений з поважних причин, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, законними, та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved