Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 01.11.2019 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов даний позов, в якому позивач просить визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] . Свій позов позивач мотивує тим, що [PERSON] - відповідач по справі, є колишньою дружиною позивача. Отже, [PERSON] вселилася та була зареєстрована в будинку, як члени сім`ї позивача, де вона проживала до початку 2016 року. Так, після розірвання шлюбу відповідач протягом трьох років проживала в будинку, одночасно позивач в цей час не проживав за місцем своєї реєстрації, так як його стосунки з відповідачем були доволі неприязні після припинення сімейних відносин і тому спільне користування будинком було неможливим для сторін. На початку 2016 року позивач дізнався від односельчан, що відповідач не проживає в будинку, оскільки виїхала із села повідомивши до цього сусідів, що зустріла нового обранця до якого має намір переїхати на постійне місце проживання, при цьому не повідомила конкретну адресу своєї майбутньої «периферії». Після чого позивач вселився до будинку і постійно проживає в ньому з лютого 2016 року, а відповідач відповідно з цього часу в будинку не проживає, однак зареєстрований в ньому, чим створює для позивача перешкоди, пов`язані з оформленням субсидії на оплату житлово-комунальних послуг в будинку. Тому позивач звернувся з даним позовом до суду. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Заяв, клопотань, від учасників справи до суду не надходило. У судове засідання позивач не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі та вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 08.11.2019 відкрито провадження по справі. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 21.01.2020 було закрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. 2. Мотивувальна частина: Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі наступного. У суді встановлено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 03.11.2009, справа № 2-1128/09 (а.с. 8), Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, наданим Шполянським виробничим відділком комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», номер витягу 24830188 (а.с. 9), рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 27.09.2013, справа №710/86/13-ц (а.с. 10). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, наданої Лозуватською сільською радою Шполянського району Черкаської області 29.10.2019, за адресою: [ADDRESS] до складу сім`ї/зареєстрованих входять: уповноважений власник - [PERSON] , дружина - [PERSON] , дочка [PERSON] , внучка - [PERSON] (а.с. 11). Згідно з довідкою, виданою Лозуватським сільським головою Бойком С.М. [PERSON] , [INFO] , дійсно з 30.11.2011 постійно по даний час зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але не проживає з 2016 року (а.с. 12). Відповідачем не надані докази поважних причини відсутності у будинку за місцем реєстрації, крім того судом з`ясовано, що між власником та відповідачем будь-якої іншої домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності не було. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно з ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтями 8, 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ст. 41, 55 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, приватна власність громадян охороняється законом і її захист здійснюється судом, а тому власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права. В розумінні житлового права входячи з положень ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР членами сім`ї є дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідач не є членом сім`ї позивача. Відповідно до ч. 1ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно зі ст.72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Стаття 7 цього ж Закону передбачає, що однією з підстав для зняття з реєстрації місця проживання є рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. При розгляді даної справи судом встановлено, що спірне приміщення дійсно є житлом, яке є власністю позивача; відповідач дійсно відсутній у спірному приміщені понад шість місяців; відповідачем не наведено поважних причини відсутності, крім того судом з`ясовано, що між власником та відповідачем будь-якої іншої домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності не було. Відповідач не проживає у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] з 2016 року без поважних причин, а тому відповідно до вимог ст. ст. 71, 72 ЖК УРСР втратив право на користування цим житлом. Таким чином, суд вважає, що позивач на законних підставах пред`явив позов до відповідача, який належить до задоволення. Заходи забезпечення позову судом не застосовувались. Підстав для звернення рішення суду до негайного виконання немає. Оскільки позов задовольняється, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі ст.ст. 41, 45 Конституції України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 391 ЦК України, ст. 64, 71, 72 ЖК України,

Outcome: approved