Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивач) звернулася до суду із позовом до Приватного підприємства «Альтернатива - Новий Дім» (далі - ПП «Альтернатива-Новий Дім», відповідач-1), Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» (далі - СТОВ «Колос», відповідач-2) про стягнення моральної шкоди та зобов`язання вчинити певні дії, в якому вказала, що вона проживає по [ADDRESS] , де поряд здійснюють господарську діяльність відповідачі. Великогабаритна сільськогосподарська техніка, яку використовують у своїй діяльності відповідачі, внаслідок проїзду повз її будинок та паркування неподалік його створюють шум, порушують її право на тишу та створюють небезпеку для її життя та здоров`я. Крім цього позивач мусить дихати повітрям, забрудненим вихлопами з великогабаритної техніки, ставлять під загрозу її життя та здоров`я шляхом ремонту, заправки пальним, паркування великогабаритної техніки в тому числі, з баками для обробки полів отрутохімікатами, ваговозів, завантажених мішками з отрутохімікатіми. Для паркування великогабаритної техніки у вказаних місцях великогабаритна техніка з`їжджає з головної дороги та заїжджає на частину [ADDRESS] з одностороннім рухом проїжджаючи під вікнами її будинку, як у денний так і у нічний час, створюючи в її оселі настільки гучний шум, що у будинку вібрує підлога, стіни, меблі та посуд. Також, припаркована у вказаних місцях техніка створює гучний, тривалий шум перед тим, як здійснити проїзд для виконання сільськогосподарських робіт, або після приїзду до вказаних місць паркування. У зв`язку з інтенсивним рухом великогабаритної техніки по [ADDRESS] з одностороннім рухом, стався обвал мосту між будинками 5-а та 9 та ремонтувати зруйнований міст ніхто не хоче. Більш того, зруйнований великогабаритною технікою міст по [ADDRESS] , під яким знаходиться каналізаційний отвір, було недбало закидано червоною цеглою для зручності проїзду великогабаритної техніки, що спричинило закриття каналізаційного отвору, і як наслідок підтоплення городини на її земельній ділянці. Внаслідок протиправних дій відповідачів позивач відчуває сильну нудоту, яка пов`язана з паркуванням техніки з баками для отрутохімікатів, техніки, завантаженої отрутохімікатами поблизу її будинку та у зв`язку з тим, що великогабаритна техніка забруднює повітря вихлопами. Від постійного шуму, який створює техніка, позивач не має змоги відпочити ні вдень ні вночі. Внаслідок постійного шуму, у неї порушився нормальний ритм життя, відпочинку, загострилися наявні хвороби. З метою перенесення місць паркування вищезгаданої техніки позивач зверталась до різних державних органів, проте вказані звернення залишені без задоволення. Примушення відповідачами позивача до прослуховування шуму проти її волі, відповідачі психологічно тиснуть на неї, викликають душевні хвилювання, а це пригнічує її активність, псує настрій, викликає стрес. В такому стані вона не може жити повного мірою, а отже її розвиток як особисті, гальмується. Позивач вказує, що має право на безпечне для життя й здоров`я довкілля, на усунення небезпеки, яка загрожує життю та здоров`ю, на екологічну безпеку, на безпечні для життя і здоров`я умови побуту та відпочинку. Пункт 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» визначає шум фізичним фактором середовища життєдіяльності людини, що впливає або може впливати на здоров`я людини. Пункт 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» визнає безпечними умовами для життя людини, гарантованими ч. 1 ст. 50 Конституції України, ч. 1 ст. 293 Цивільного кодексу України й п. "а" ч. 1 ст. 9 Закону України «Про охорону природного навколишнього середовища», такий стан середовища життєдіяльності людини при якому відсутня небезпека шкідливого впливу його факторів на здоров`я людини. Частина 1 ст. 50 Закону України «Про охорону природного навколишнього середовища» визначає екологічну безпеку як стан навколишнього природного середовища при якому забезпечується попередження виникнення небезпеки для здоров`я людини. Забезпечення екологічної безпеки, що гарантується ч. 2 ст. 50 Закону України «Про охорону природного навколишнього середовища», є обов`язком держави на підставі ст. 16 Конституції України. Пункт 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» дає право на безпечні для здоров`я і життя умови побуту, відпочинку та навколишнє природне середовище. Статті 282 й 293 Цивільного кодексу України надають право вимагати припинення будь-якої діяльності фізичної особи, що призводить до забруднення довкілля. Відповідно до ст. 104 Земельного Кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров`я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше. Враховуючи викладене, позивач просила суд стягнути з кожного з відповідачів на її користь по 50000 гривень моральної шкоди; заборонити СТОВ «Колос» використовувати господарський двір, території та земельні ділянки навколо господарського двору у селі Вільне для паркування, ремонту, заправки пальним великогабаритної техніки; заборонити ПП «Альтернатива-Новий Дім» здійснювати проїзд великогабаритної техніки на частині [ADDRESS] ; заборонити ПП «Альтернатива-Новий Дім» використовувати господарський двір, території та земельні ділянки навколо господарського двору у селі Вільне, з метою паркування, ремонту, заправки пальним великогабаритної техніки; зобов`язати керівництво ПП «Альтернатива-Новий Дім» змінити місце стоянки, ремонту, заправки пальним великогабаритної техніки, встановивши її на відстані не меншій ніж за 2 кілометри від будинку позивача по [ADDRESS] . У встановлений судом строк ПП «Альтернатива-Новий Дім» подало відзив на позов, у якому з позовними вимогами [PERSON] , не погоджується в повному обсязі та просить суд відмовити у їх задоволенні з огляду на таке. Зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання позивачки є [ADDRESS] , на що вказано нею самою у тексті позовної заяви. Земельна ж ділянка за адресою [ADDRESS] , надана позивачці з цільовим призначенням для ведення садівництва. Відтак розташована на вказаній земельній ділянці споруда не може бути основним місцем проживання позивачки. З огляду на це відповідач не може створювати постійний шум, порушувати право позивачки на тишу та створювати небезпеку для її життя і здоров`я. Крім того з поданих позивачкою доказів вбачається як правомірність паркування відповідачем транспортних засобів на території господарського двору, так і проїзд до нього єдиною запроектованою дорогою. За своїм розташуванням указана земельна ділянка межує з полем та землями сільськогосподарського призначення (роздруківка кадастрової мапи додається). Так, наприклад, земельна ділянка з кадастровим номером 3222781500:03:004:0021, що використовується відповідачем з 05.06.2014 року на підставі договору оренди (копія довідки з Державного земельного кадастру додається), розташована на відставні 350 метрів від земельної ділянки позивачки, а земельна ділянка господарського двору (кадастровий номер 3222781500:04:004:0065) - 200 метрів. Зазначені обставини були встановлені постановою Київського апеляційного суду від 27.02.2019 року у справі №370/2525/18 за позовом [PERSON] , до ПП «Альтернатива-Новий Дім», а відтак в силу приписів ч. 4 ст. 82 ЦПК України, не доказуються при розгляді цієї справи, адже у ній беруть участь особи, щодо яких встановлено ці обставини. Що ж до позовних вимог про обмеження господарської діяльності відповідача (заборона використання господарського двору, проїзду та паркування ближче 2 км до земельної ділянки позивачки) через порушення ним, на думку позивачки, певних екологічних нормативів, зокрема приписів Закону №1264 (як вказує позивачка, вона відчуває «сильну нудоту, яку пов`язує з паркуванням техніки з баками для отрутохімікатів, техніки, завантаженої отрутохімікатами, поблизу її будинку та у зв`язку з тим, що великогабаритна техніка забруднює повітря вихлопами...») позивач вказує, що державою встановлюються стандарти та нормативи щодо охорони навколишнього природного середовища, які є обов`язковими до виконання і визначають поняття і терміни, режим використання й охорони природних ресурсів, методи контролю за станом довкілля, вимоги щодо запобігання його забрудненню та інші питання, пов`язані з охороною навколишнього природного середовища. Нормування у сфері охорони довкілля полягає у встановленні уповноваженими державними органами екологічних нормативів відповідно до вимог чинного законодавства. І такими екологічними нормативами є: гранично-допустимі викиди та скиди у навколишнє природне середовище забруднюючих хімічних речовин (ГДВ), рівні допустимого шкідливого впливу на нього фізичних і біологічних факторів; нормативи гранично допустимих концентрацій (ГДК) забруднюючих речовин в навколишньому природному середовищі та рівні шкідливих і біологічних впливів на нього. У цій справі позивачка повинна довести не тільки сам факт забруднення довкілля саме відповідачем, а й те, що воно відбувається поза відповідними нормами встановленими державою, яке не притаманне наявному забрудненню в сучасних містах та селищах, яке негативно впливає на користування зручностями останніх, її приватного та сімейного життя, та як наслідок таке забруднення навколишнього природного середовища призводить до погіршення стану її здоров`я, однак доказів на підтвердження вказаних обставин позивакою подано не було, тобто нею не було виконано обов`язку доказування тих обставин, на які вона посилається в обґрунтування заявлених вимог. Також позовні вимоги щодо заборони проїзду вулицею, використання господарського двору, території та земельних ділянок навколо господарського двору у селі Вільне, з метою паркування, ремонту, заправки пальним великогабаритної техніки, змінити місця стоянки, ремонту, заправки пальним є необгрунтованими, оскільки кожен має право на власний розсуд здійснювати діяльність, що не заборонена законом. Відповідач-1 вказує, що обов`язковими елементами цивільно-правової відповідальності за заподіяння моральної шкоди є: протиправна поведінка особи, її вина, наслідки протиправної поведінки у виді шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та такою шкодою. Підсумовуючи викладене вище, слід констатувати, що позивачкою не подано доказів встановлення компетентними державними органами (Держекоінспекцією) порушень відповідачем вимог природоохоронного законодавства та заподіяної її здоров`ю шкоди внаслідок порушення відповідачем її екологічних прав; не доведено належними та допустимими доказами, що протиправними винними діями ПП «Альтернатива-Новий Дім» завдано шкоди її здоров`ю, і ці дії відповідача знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із заподіяною шкодою, не доведено ані факту завдання моральної шкоди, ані розміру заявленого її відшкодування. Також у встановлений судом строк СТОВ «Колос» подало відзив на позов, у якому проти позовних вимог [PERSON] , заперечило у повному обсязі та просило у задоволенні позову відмовити, посилаючись на ті ж обставини, що містяться у відзиві на позов ПП «Альтернатива-Новий Дім». Також відповідач-2 просив стягнути з позивача судові витрати, що складаються з витрат на професійну правничу допому у розмірі 2000 грн., та 100 грн., витрат за надіслання учасникам справи відзиву на позов у розмірі 100 грн. Ухвалою суду від 28.09.2020 року позовну заяву [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачам 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справі, суд встановив наступне. [PERSON] , неодноразово зверталася до різних державних органів щодо протиправної, на її думку, діяльності відповідачів, на що отримувала відповіді. Згідно відповіді Макарівського відділення поліції від 09.07.2020 року позивача повідомлено, що за результатами її звернення від 11.06.2020 року на спецлінію «102» Національної поліції з приводу шуму від великогабаритної техніки, що була припаркована біля її будинку та заважала відпочивати, працівниками ГРПП було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАА № 654048 відносно керуючого ПП «Альтернатива-Новин Дім» [PERSON] , за ст. 182 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення. Згідно відповіді Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини № 7221.4/Н- 3270.3/20/24.3 від 20.03.2020 року позивача повідомлено, що за результатами моніторингового візиту здійсненого 23.09.2019 Представником Уповноваженого в північних областях та працівниками Департаменту моніторингу економічних прав Секретаріату Уповноваженого було встановлено, що неподалік будинку позивача припарковано великогабаритну техніку. Згідно відповіді Вільнянської сільської ради від 30.07.2020 року, позивача повідомлено, що 12 одиниць техніки 28.04.2020 року для підготовки до від`їзду були припарковані на території ТзОВ «Колос» зі згоди власника. Протягом весняно-польових робіт дві одиниці техніки паркувались біля комори. В період з 08.06.2020 року по 20.06.2020 року ПП «Альтернатива-Новий Дім» проводились польові роботи, а саме внесення засобу захисту рослин. Техніку, згадувану у її зверненнях було припарковано на території господарського двору ТзОВ «Колос». Згідно відповіді Макарівської райдержадміністрації від 20.07.2017 року, позивачу повідомлено, що господарський двір розташований поруч з її земельною ділянкою. Сільськогосподарська техніка здійснює рух по [ADDRESS] під час польових робіт. Згідно відповіді Вільнянської сільської ради від 08.11.2019 року, позивачу повідомлено, що автомобіль, завантажений мінеральним добривом був припаркований на території господарського двору (зі згоди директора ТОВ «Колос»). Згідно відповіді Вільнянської сільської ради від 18.06.2020 року позивачу повідомлено, що дві одиниці техніки були припарковані на території ТзОВ «Колос». Згідно відповіді Вільнянської сільської ради від 24.07.2020 року, позивачу повідомлено, що трактор було припарковано на території господарського двору ТОВ «Колос» під час польових робіт, а саме для внесення засобів захисту рослин. Згідно відповідей Вільнянської сільської ради від 11.09.2020 року та 16.09.2020 року, позивачу повідомлено, що техніка була припаркована на території ТзОВ «Колос» зі згоди власника колишнього господарського двору. Згідно відповіді Вільнянської сільської ради від 18.08.2020 року, позивачу повідомлено, що на території Вільнянської сільської ради знаходиться один господарський двір за адресою: [ADDRESS], 11-А . Власником господарського двору є ТзОВ «Колос». Згідно відповіді Вільнянської сільської ради від 31.07.2017 року позивачу повідомлено, що приміщення комори є складовою господарського двору та офіційно є в користуванні [PERSON] . ПП «Альтернатива - Новий Дім» має облаштований майданчик для зупинки техніки на полях, які офіційно знаходяться в їх користуванні. Інтенсивний рух транспорту по [ADDRESS] відбувається під час польових робіт. Як вбачається з протоколу №8/1 Фастівського міжрайонного відділу лабораторних досліджень від 05.02.2018 року, відстань від будинку по [ADDRESS] до приміщень ФОП [PERSON] , складає 150 метрів. Згідно відповіді Вільнянської сільської ради від 28.08.2020 року позивача повідомлено, що відстань від будинку по [ADDRESS] до господарського двору приблизно складає 200 метрів. Між будинками [ADDRESS] наявне часткове пошкодження дороги. У відповідь на заяву позивача від 15.06.2020 року щодо зруйнованого ваговозами мосту між будинками [ADDRESS] сільська рада у відповіді від 22.06.2020 повідомляє, що ремонтні роботи будуть виконані при наявності фінансових асигнувань. Вирішуючи вимоги за даним позовом суд керується наступним. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Таким чином, необхідними підставами цивільно-правової відповідальності за заподіяння моральної шкоди, що має довести позивач у межах даної справи є: наявність протиправної поведінки відповідача; вини відповідача у заподіяння шкоди; наявності моральної шкоди, її розміру; причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та такою шкодою. Згідно ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відсутність будь-якого елементу складу деліктного правовідношення виключає цивільно-правову відповідальність відповідачів. Так, у порушення зазначених вище вимог процесуального закону, позивачем не було доведено належними та допустимими доказами факту протиправної поведінки відповідачів по відношенню до позивача, вини відповідачів у вчиненні відносно позивача протиправних дій, наявності заподіяної позивачеві моральної шкоди та відповідно причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою відповідачів та моральною шкодою. Численні відповіді органів державної влади та місцевого самоврядування, правоохоронних органів на звернення [PERSON] , не є допустимими доказами вказаних вище обставин в розумінні ч. 2 ст. 78 ЦПК України. Враховуючи викладене, відсутність обов`язкових елементів деліктного правовідношення є підставою для відмови у позові у цій частині. Що ж стосується вимог про обмеження господарської діяльності відповідачів (заборона використання господарського двору, проїзду та паркування ближче 2 км до земельної ділянки позивачки) через порушення ним, на думку позивачки, певних екологічних нормативів, зокрема приписів Закону «Про охорону навколишнього природного середовища» (далі - Закон №1264) слід зазначити наступне. Дійсно, відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 9 Закону №1264 кожний громадян України має право на безпечне для його життя і здоров`я навколишнє природне середовище. Стаття 31 вказаного Закону визначає завдання стандартизації і нормування в галузі охорони навколишнього природного середовища. Так екологічна стандартизація і нормування проводяться з метою встановлення комплексу обов`язкових норм, правил, вимог щодо охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів та забезпечення екологічної безпеки. Державні стандарти в галузі охорони навколишнього природного середовища є обов`язковими для виконання і визначають поняття і терміни, режим використання й охорони природних ресурсів, методи контролю за станом навколишнього природного середовища, вимоги щодо запобігання забрудненню навколишнього природного середовища, інші питання, пов`язані з охороною навколишнього природного середовища та використанням природних ресурсів (ч. 1 ст. 32 зазначеного Закону). Відповідно до ст. 33 Закону №1264 екологічні нормативи встановлюють гранично допустимі викиди та скиди у навколишнє природне середовище забруднюючих хімічних речовин, рівні допустимого шкідливого впливу на нього фізичних та біологічних факторів. Законодавством України можуть встановлюватися нормативи використання природних ресурсів та інші екологічні нормативи. Екологічні нормативи повинні встановлюватися з урахуванням вимог санітарно-гігієнічних та санітарно-протиепідемічних правил і норм, гігієнічних нормативів. Нормативи гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин у навколишньому природному середовищі та рівні шкідливих фізичних та біологічних впливів на нього є єдиними для всієї території України. Згідно зі статтею 50 вказаного Закону, екологічна безпека - це такий стан навколишнього природного середовища, при якому забезпечується попередження погіршення екологічної обстановки та виникнення небезпеки для здоров`я людей. Екологічна безпека гарантується громадянам України здійсненням широкого комплексу взаємопов`язаних політичних, економічних, технічних, організаційних, державно-правових та інших заходів. Відповідно до частини першої ст. 6 Закону України від 16.10.1992 №2707-ХТІ «Про охорону атмосферного повітря» (далі - Закон №2707), для оцінки стану забруднення атмосферного повітря встановлюються нормативи екологічної безпеки атмосферного повітря та нормативи гранично допустимих викидів в атмосферне повітря забруднюючих речовин, рівні шкідливого впливу фізичних та біологічних факторів у межах населених пунктів, у рекреаційних зонах, в інших місцях проживання, постійного чи тимчасового перебування людей, об`єктах навколишнього природного середовища з метою забезпечення екологічної безпеки громадян і навколишнього природного середовища: нормативи якості атмосферного повітря; гранично допустимі рівні впливу акустичного, електромагнітного, іонізуючого та інших фізичних факторів і біологічного впливу на стан атмосферного повітря населених пунктів. Згідно зі статтею 9 цього Закону для кожного типу пересувних джерел, що експлуатуються на території України, встановлюються нормативи вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах та впливу фізичних факторів цих джерел, які розробляються з урахуванням сучасних технічних рішень щодо зменшення утворення забруднюючих речовин, зниження рівнів впливу фізичних факторів, очищення відпрацьованих газів та економічної доцільності. Аналіз зазначених норм права свідчить про те, що державою встановлюються стандарти та нормативи щодо охорони навколишнього природного середовища, які є обов`язковими до виконання і визначають поняття і терміни, режим використання й охорони природних ресурсів, методи контролю за станом довкілля, вимоги щодо запобігання його забрудненню та інші питання, пов`язані з охороною навколишнього природного середовища. Нормування у сфері охорони довкілля полягає у встановленні уповноваженими державними органами екологічних нормативів відповідно до вимог чинного законодавства. І такими екологічними нормативами є: гранично-допустимі викиди та скиди у навколишнє природне середовище забруднюючих хімічних речовин (ГДВ), рівні допустимого шкідливого впливу на нього фізичних і біологічних факторів; нормативи гранично допустимих концентрацій (ГДК) забруднюючих речовин в навколишньому природному середовищі та рівні шкідливих і біологічних впливів на нього. Таким чином позивачка повинна довести не тільки сам факт забруднення довкілля саме відповідачами, а й те, що воно відбувається поза відповідними нормами встановленими державою, яке не притаманне наявному забрудненню в сучасних містах та селищах, яке негативно впливає на користування зручностями останніх, її приватного та сімейного життя, та як наслідок таке забруднення навколишнього природного середовища призводить до погіршення стану її здоров`я, однак доказів на підтвердження вказаних обставин позивакою подано не було, тобто нею не було виконано обов`язку доказування тих обставин, на які вона посилається в обґрунтування заявлених вимог, а тому у задоволенні цієї частини вимог слід відмовити. Вимоги позивача щодо заборони проїзду вулицею, використання господарського двору, території та земельних ділянок навколо господарського двору у селі Вільне, з метою паркування, ремонту, заправки пальним великогабаритної техніки, змінити місця стоянки, ремонту, заправки пальним, залежать, зокрема від доведення факту порушення права позивача на безпечне довкілля, що не було доведено позивачем, а тому у їх задоволенні слід також відмовити. Крім того, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюються Правилами дорожнього руху, відповідно до правил дорожнього руху регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Правила дорожнього руху та постанова КМУ №30 не зобов`язують отримувати спеціальні дозволи для проїзду сільськогосподарської техніки по вулицям, окрім як використовувати при перевищенні великогабаритної та сільськогосподарської техніки ширини 2,6 м. проблискові маячки та габаритні вогні. Щодо надання СТОВ «КОЛОС» ПП «Альтернатива-Новий Дім» дозволу на використання свого господарського двору для його господарської діяльності, то слід зазначити, що будь-які відносини між юридичними особами та фізичними особами-підприємцями регулюються на підставі норм Господарського Кодексу України, Цивільного Кодексу України та іншими нормативними актами. Такі відносини мають бути офіційно закріпленні у вигляді договорів та угод, або у інші формі. Позивач не надала жодного доказу того, що між СТОВ «КОЛОС» та ПП «Альтернатива-Новий Дім» існують будь-які правовідносини, щодо використання належного СТОВ «КОЛОС» майна ПП «Альтернатива- Новий Дім». Окрім того, повідомляємо, що ПП «Альтернатива-Новий Дім» не зверталось до СТОВ «КОЛОС» з будь-якими проханнями та пропозиціями, щодо використання майна СТОВ «КОЛОС» отже, відповідно СТОВ «КОЛОС» не надавало будь-якої згоди на використання свого майна ПП «Альтернатива-Новий Дім». Позивач жодного разу не зверталась до СТОВ «КОЛОС» з приводу здійснення на земельній ділянці, що належить СТОВ «КОЛОС» господарської діяльності ПП «Альтернатива-Новий Дім». Так, позивач не надала достатніх, допустимих та належних доказів, щодо порушення її прав зі сторони СТОВ «КОЛОС», а отже позовні вимоги до вказаної особи задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору стягненню з відповідачів у разі відмови у позові не підлягають. Разом із тим, у разі відмови у позові судові витрати покладаються на позивача. До судових витрат, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідач-2 здійснив витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн., що підтверджуються копіями ордеру, свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю, актом надання правової допомоги від 18.01.2021 року та квитанцією від 19.01.2021 року, а тому ця сума підлягає стягненню з позивача. Крім того, відповідачем-2 здійснено витрати у розмірі 100 грн., на надіслання учасникам справи відзиву, що підтверджується відповідними квитанціями, а тому ці витрати також підлягають стягненню з позивача як витрати, пов`язані із вчиненням процесуальних дій. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved