Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

[PERSON] в травні 2017 року, через свого представника, заявив позов про зняття арешту з будинку за адресою: [ADDRESS], що накладений на підставі листа Управління капітального будівництва Київської міської державної адміністрації № 046-201 від 06 березня 1997 року та з будинку за адресою: [ADDRESS], що накладений на підставі листа Управління капітального будівництва Київської міської державної адміністрації № 046-75 від 21 січня 1998 року. Позов мотивовано тим, що наявне обтяження перешкоджає позивачу здійснити відчуження належного йому нерухомого майна (земельних ділянок), для зняття якого власнику майна необхідно надати документ від компетентних органів про зняття арешту. Представник відповідача та третьої особи, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, про причини неявки не повідомили, заперечень до позову не надходило. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, проти слухання справи у відсутності сторін, шо не з'явилися не заперечував. Оскільки, у справі достатньо даних про права і взаємини сторін, то суд знаходить за можливе постановити заочне рішення за наявних доказів. Судом встановлено таке. Відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29 жовтня 2003 року № 5398 (ВАР № 248102), земельна ділянка площею 0,0846 га, за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON]. Також, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого на підставі рішення Київської міської ради від 28 березня 2002 року, земельна ділянка площею 0,0652 га, за адресою: [ADDRESS], передається у приватну власність [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи на приватний будинок за адресою: [ADDRESS] накладено арешт реєстратором - Першою київською державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер обтяження № 1409456 від 25 жовтня 2004 року на підставі листа Управління капітального будівництва Київської міської державної адміністрації № 046-201 від 06 березня 1997 року. Окрім цього, на приватний будинок за адресою: [ADDRESS] накладено арешт реєстратором - Першою київською державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер обтяження № 1414798 від 27 жовтня 2004 року на підставі листа Управління капітального будівництва Київської міської державної адміністрації № 046-75 від 21 січня 1998 року. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що Управління капітального будівництва Київської міської державної адміністрації ліквідовано без правонаступника розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 26 листопада 2001 року № 2524 «Про ліквідацію управління капітального будівництва Київської міської державної адміністрації». Також встановлено, що на підставі рішень Управління капітального будівництва Київської міської державної адміністрації проводилось відселення громадян з їх будинків, що належать їм на праві власності у зв'язку із забудовою житлового масиву «Біличі», в тому числі вищезазначених будинків [ADDRESS] Як вбачається із довідки ТОВ «Партнер нерухомості» № 20-04/17 від 19 квітня 2017 року, згідно проведеній інвентаризації 19.04.2017 р., за адресою: [ADDRESS], зафіксовано, що усі будівлі та споруди знесено та земельна ділянка вільна від забудов. А також, відповідно до довідки ТОВ «Партнер нерухомості» № 19-04/17 від 19 квітня 2017 року, згідно проведеній інвентаризації 19.04.2017 р., за адресою: [ADDRESS], зафіксовано, що усі будівлі та споруди знесено та земельна ділянка вільна від забудов. Із вищезазначеного вбачається, що [PERSON] є власником земельних ділянок № [ADDRESS] на яких відсутні будинки чи будь-які інші забудови, проте не може реалізувати право власності відносно вказаних земельних ділянок через накладення арешту на будинки, яких фактично не існує. Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Пленум Верховного Суду України в постанові від 27 серпня 1976 року №6 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" роз'яснив, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним та при вирішенні питання про належність описаного майна слід керуватись нормами цивільного та шлюбно-сімейного законодавства, що регулюють право власності і його захист. За таких обставин та вимог закону, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та можливість його задоволення. Питання перерозподілу судових витрат позивачем не порушувалось. На підставі наведених в рішенні норм закону,

Outcome: approved