Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] селищної ради Ічнянського району Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай) площею 5,18 га, розташовану в КПСП «ім. Агеєва» в смт. Парафіївка Ічнянського району Чернігівської області, в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON] та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів 01 червня 2001 року за № 709, вказуючи на те, що після смерті [PERSON], [INFO] відкрилась спадщина на дане майно. Позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON], своєчасно прийняв спадщину, але не може її належним чином оформити, оскільки втрачений оригінал правовстановлюючого документа, який би підтверджував право померлої на дану земельну частку (пай). Просить визнати за ним право на земельну частку (пай). В судове засідання позивач не з'явився, але надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Ічнянського району Чернігівської області в судове засідання не з'явився, але надав заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі, проти позовних вимог не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що спір витікає з цивільних правовідносин, які виникли за часу дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Як встановлено в судовому засіданні [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 4). Після її смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай) площею 5,18 га, розташовану в КПСП «ім. Агеєва» в смт. Парафіївка Ічнянського району Чернігівської області, в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON] та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів 01 червня 2001 року за № 709, що належала [PERSON] (а.с. 8). Спадкоємцем за заповітом (а.с. 5) після її смерті являється позивач по справі. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Згідно положень ст.ст. 524,529 ЦК УРСР від 18.07.1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до вимог ст.ст. 548,549 ЦК УРСР, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Постановою Ічнянської районної державної нотаріальної контори від 01 червня 2017 року № 1226/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право власності на спадкове майно, яке належало [PERSON], так як позивачем не подано відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій (а.с. 10). Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Позивач, як спадкоємець за заповітом (а.с. 5) своєчасно прийняв спадщину після смерті [PERSON], звернувшись до Ічнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області із заявою про прийняття спадщини, де було заведено спадкову справу № 140/2017, що підтверджується повідомленням Ічнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області від 23 червня 2017 року № 1400/01-16 (а.с. 17-21), вступив в управління та розпорядження спадковим майном, користується спадковим майном (а.с. 7), але юридично не може оформити свої спадкові права, оскільки втрачений оригінал правовстановлюючого документа, який би підтверджував право померлої на дану земельну частку (пай), що підтверджується випискою з газети (а.с. 11), тому суд вважає, що позивач правомірно набув право на дане спадкове майно в зв'язку з чим за ним слід визнати право на вищевказану земельну частку (пай), в порядку спадкування.

Outcome: approved