Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Косівської міської ради про визнання права власності на майно. Позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що до першого кварталу 2001 року він був діючим членом спілки селян «Нива», яка розташована на адміністративній території села Вербовець Косівського району Івано-Франківської області. В подальшому 17 березня 2001 року на зборах уповноважених членів спілки селян « Нива» було прийнято рішення про задоволення його заяви про вихід з членів спілки селян « Нива» та виділення йому у власність майнового паю у вигляді нежитлового приміщення (стайні) в [ADDRESS] . 20.03.2001 року ним було здійснено оплату дійсної вартості майна на рахунок спілки селян «Нива» в розмірі 2460 грн. А 25.03.2001 року йому згідно акту прийому-передачі було прийнято вказане майно та видано сертифікат №163. В зв?язку із перебуванням за межами України, вчасно здійснити державну реєстрацію своїх прав на майно не встиг, а тому звернувся із вказаним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив, що справу просить розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник Косівської міської ради в судове засідання призначене на 13.10.2021 року не з`явився, причини неявки суду не відомі. Від міського голови до суду поступив відзив на позов, в якому вказано, що у разі наявності необхідної документації для підтвердження права власності на майно (майнового паю) не заперечує щодо задоволення позову. Розгляд справи призначений на 11.10.2021 року просить проводити без участі представника міської ради, на підставі наявних у матеріалах справи доказів. В зв"язку із вищенаведеним, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів,що відповідає положенням ст.ст. 280-282 ЦПК України. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити із наступних мотивів. У відповідності до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Також, згідно до вимог ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Статтею392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як встановлено судом, та стверджується копією накладної за №299 від 20.03.2001 року, позивач [PERSON] в рахунок пай внесків отримав майновий пай у вигляді нежитлового приміщення (стайні) вартістю 2460 грн. (а.с.8). Також, згідно копії акту прийому-передачі Стайні в с. Вербовець, вул. Набережна, Косівського району, Івано-Франківської області, комісія, члени правління голова СС «Нива» та бухгалтер, діючи згідно рішення зборів уповноважених від 17.03.2001 року цього числа провели передачу Стайні в [ADDRESS] , в рахунок паю [PERSON] . Вартість стайні становить 2460 грн. [PERSON] вказаний пай прийняв, про що свідчить його підпис у вказаному акті прийому-передачі. Відповідно до положень ст.9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» від 14.02.1992 року за № 2114-XII, пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі. Спори, що виникають при здійсненні цього права, розглядаються судом. Майновий пай - це частка кожного члена КСП в майновому пайовому фонді, розмір якої залежить від трудової участі в діяльності підприємства. Право на отримання майнового паю визначається відповідно до Закону України „Про колективне сількогосподарське товариство" . Відповідно до вищезгадних нормативних актів майно КСП належить його членам на праві спільної часткової власності. Частка кожного члена товариства визначається на основі його трудового внеску до підприємств. Пай (частка) є власністю члена підприємства набуває тільки після припинення членства у КСП. Відносини членства або виходу з КСП регулюються статутом. У процесі реструктуризації колективного сільськогосподарсьського підприємства повинні бути визначені індивідуальні майнові частки ( паї) кожного члена КСП. Ця робота проводиться комісією із реструктуризації і починається із складання списку осіб, які мають право на отримання майнового паю. Список претендентів на майновий пай має бути підписаний головою КСП і завірений печаткою підприємства. Паювання майна в господарстві регулюється чинним законодавством та положенням про паювання майна, яке розробляється комісією з реструктуризації та затверджується загальними зборами. Як видно із копії технічного паспорта на нежитлові приміщення (стайня), в [ADDRESS] , розташовані нежитлові приміщення, а саме: стайня «А», склад «Б» і навіс «В», що стверджує факт наявності нерухомого майна вказаного у позові (а.с.10-15). Також, відповідно до висновку про ринкову вартість об?єкта оцінки за № 63 від20.08.2021 року, ринкова вартість нежитлове приміщення (стайні) «А» загальною площею 1521,80 кв.м., що належить [PERSON] та знаходиться в [ADDRESS] , становить 91830 грн. (а.с.17). Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності спільне майно). Майно може належати особа на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до ст. 357 ЦК України майно, що є у спільній числовій, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласнииками право спільної часткової власності на нього припиняється. Таким чином, вказане майно, нежитлове приміщення (стайня), дійсно було передано [PERSON] , що дає суду підстави визнати за ним право власності на вказане майно. На підставі ст.ст. 316-317, 328, 386, 392 ЦК України та

Outcome: approved