Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

19.09.2017 р. представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування за завдані збитки в порядку регресу в розмірі 75580,32 грн. та стягнути судові витрати. В обґрунтування зазначених вимог посилається на наступне. 02.10.2016 року у м. Харкові, по пр.. Гагаріна, 22 сталася ДТП за участі автомобілів Стіроен, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля ФОРД, державний номер [NUMBER], належний [PERSON] На момент ДТП, цивільна відповідальність відповідача перед третіми особами була застрахована у позивача. Постановою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 30.12.2016 [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 КУпАП, у звязку із чим позивач набув права вимоги до відповідача. Вказаним ДТП потерпілому спричинено шкоду у розмірі 75580,32 грн., які були відшкодовані потерпілій стороні. Страховою компанією у звязку із викладеним направлено вимогу про сплату страхового відшкодування в порядку п. 38.1.1(а) ст.38 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка відповідачем проігнорована. Представник позивача [PERSON] «СК «Еталон» в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, надіслав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав та просив ухвалити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін в заочному провадженні за згодою представника позивача та за наявними в справі доказами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 07.05.2011 року між позивачем та [PERSON] було укладено Поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/6880234, відповідно до якого була застрахована цивільно-правова відповідальність водіїв, які на законних підставах керують автомобілем Стіроен, державний номер [NUMBER]. З матеріалів справи вбачається, що 02.10.2016 року о 01.20 год. [PERSON] керував автотранспортним засобом Стіроен, державний номер [NUMBER], по пр. Гагаріна в районі будинку №22 в м. Харкові при обїзді перешкоди у виді автомобіля Форд, державний номер АХ11155АІ, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого сталось зіткнення із вказаним автотранспортним засобом, крім цього водій [PERSON] знаходився в стані алкогольного спяніння, чим порушив 2.9а, 13.3 ПДР. Водій пошкодженого автомобілю [PERSON] звернувся до позивача з заявою-повідомленням. Приписами п.п. «а» п. 38.1.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. З постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.12.2016 року вбачається, що [PERSON] знаходився у стані алкогольного спяніння, та за ст. 130 ч.1 КУпАП йому призначено адміністративне стягнення. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено в частині другій статті 16 ЦК України. Зі змісту наведених норм права можна зробити висновок про те, що страховик, який виплатив страхове відшкодування має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування. Як вбачається з матеріалів справи, страхувальником автомобіля Стіроен, державний номер [NUMBER], був [PERSON]С, а водієм в момент ДТП - відповідач. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП. Тобто, відповідно до названої норми обов'язок відшкодування шкоди у регресному порядку може бути покладений судом за вибором страховика як на страхувальника так і на водія забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ст. ст. 13, 78,81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Частиною 1 статті 1191 ЦК України, встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Позивач звертався до відповідача з письмовою претензією, але вона була залишена без задоволення. Статтею 993 ЦК України та статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що оскільки позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування, то до позивача перейшло право вимоги про виплату страхового відшкодування в загальному розмірі 75580,32 грн. до відповідача. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати позивача, понесені у звязку з оплатою судового збору, відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України, суд також стягує з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved