Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

19 липня 2011 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Бирлівської сільської ради Бершадського району Вінницької області (актовий запис № 7). Від шлюбу мають малолітню доньку- [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на дитину. На обґрунтування своїх позовних вимог позивачка [PERSON] в позовній заяві вказує, що причиною, яка спонукала її звернутись до суду з вищевказаним позовом є те, що подружнє життя у них з відповідачем не склалося, оскільки вироком Бершадського районного суду від 25.03.2013 року [PERSON] визнано винним та засуджено за ст. 121 ч.1 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, вирок набрав законної сили 19.06.2013 року, з 22.09.2013 року [PERSON] відбуває покарання в Могилів-Подільській виправній колонії УДПтС України у Вінницькій області (№114), що призвело до розпаду сім'ї. З 22 вересня 2013 року вони не підтримують подружніх стосунків та проживають окремо, вона має іншу сім'ю, в якій незабаром має народитися дитина. Оскільки їх шлюб носить лише формальний характер просить: розірвати укладений між ними шлюб. Відповідач не займається вихованням доньки [PERSON], [INFO], не надає їй матеріальної допомоги, якої вона потребує, тому просить стягувати з відповідача на її, [PERSON], користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з 08.12.2015 року до досягнення дитиною повноліття та щодо визначення місця проживання дитини просить доньку [PERSON], [INFO], залишити проживати з нею за адресою: [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з"явилась, надала суду заяву, в якій повідомила, що позов підтримує в повному обсязі, просить справу слухати у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, оскільки відбуває покарання в Могилів-Подільській колонії № 114 УДПтС України у Вінницькій області, належно одержав копію позовної заяви, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, жодних заперечень щодо заявлених позивачкою [PERSON] позовних вимог від нього не надійшло, тому суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу на підставі наявних у справі доказів у відсутність відповідача [PERSON] Представник служби у справах дітей Бершадської районної державної адміністрації Смакоус Ж.Л., в судове засідання не з'явилася , надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] в частині визначення місця проживання дитини, визнала , просить слухати справу у її відсутність. За правилами ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. За ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Принцип ст.6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір'ю лише у винятковій ситуації не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст. 141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають значення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено що сторони наміру зберегти сім"ю не мають, позивачка наполягає на розірванні шлюбу,про що надала суду заяву відповідного змісту, а відповідач не заперечує проти його розірвання, що свідчить про те, що їх сім'я розпалася і зберегти її неможливо, тому слід розірвати шлюб між сторонами; оскільки сторони мають неповнолітню доньку, на утримання якої відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги, тому в порядку ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно якої, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, з відповідача [PERSON] слід стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини на користь позивачки [PERSON] на утримання малолітньої доньки, щомісячно, до досягнення нею повноліття; враховуючи вищенаведені обставини справи, та той факт, що позивачка [PERSON], як матір малолітньої дитини, має перевагу перед батьком, який на даний час відбуває покарання у виді позбавлення волі, при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, суд вважає, що визначення місця проживання доньки [PERSON], за місцем проживання матері буде відповідати інтересам дитини. Віповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved