Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

20 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) "ЮГ-АГРО-ГРУПП". Свої вимоги обґрунтовувала тим, що на підставі розпорядження голови Очаківської райдержадміністрації № 506 від 13 грудня 2004 року вона одержала державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,17 га за цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Дмитрівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. У 2017 році вона дізналася про існування договору оренди від 01 червня 2017 року, який нібито було підписано нею. Посилаючись на те, що спірний договір було укладено від її імені невідомою сторонньою особою, яка не мала права на здійснення правочинів від її імені, просила визнати недійсним вказаний договір оренди землі, а також витребувати із незаконного володіння відповідача земельну ділянку площею 1,17 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Дмитрівської сільської ради, та скасувати державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки. Позивачка та її представник в судове засідання не зявилися, остання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить про їх задоволення. Крім того зазначила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Позивачка до судового засідання надала письмові пояснення, підпис в яких завірено секретарем виконкому Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області. Згідно наданих письмових пояснень, [PERSON], позовні вимоги підтримує, крім того зазначила, що в 2017 році їй стало відомо, що її земельна ділянка перебуває в оренді ТОВ «Юг-Агро-Групп», згідно Договору оренди землі від 01 червня 2017 року, хоча вона не укладала цього договору, не підписувала його. Підписи від її імені на спірному договорі оренди землі вчинено невідомою їй особою, вона нікого не уповноважувала від її імені укладати даний договір оренди землі. Про ТОВ «Юг-Агро-Групп» їй нічого не відомо, жодного разу не отримувала від цього товариства орендну плату за землю. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, судовою повісткою. Крім того, відповідачем не надано відзив на позовну заяву. Суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду представника позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. На підставі розпорядження голови Очаківської райдержадміністрації № 506 від 13 грудня 2004 року [PERSON] одержала державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,17 га за цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Дмитрівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. В 2017 році позивачка дізналась про існування договору оренди вказаної земельної ділянки від 01 червня 2017 року, укладеного від її імені з відповідачем. Як вбачається з копії договору оренди землі від 01 червня 2017 року, вказаний договір укладено між [PERSON] та ТОВ «Юг-Агро-Групп» на земельну ділянку площею 1,17 га, реєстрацію якого здійснено державним реєстратором Новобузької міської ради на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 35783098 від 21 червня 2017 року. Згідно з ч. 1 ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частиною 2 ст.\~15\~Закону України\~«Про оренду\~землі» встановлено, що відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, є підставою для визнання договору недійсним відповідно до закону. При ухваленні рішення щодо визнання договору оренди недійсним, суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 77-81 ЦПК України про їх належність, допустимість, достовірність та достатність. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, згідно із статтею 81 ЦПК України, обов'язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність позову є підставою для відмови у його задоволенні, а недоведеність заперечень - тягне за собою протилежний результат. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~241\~ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обовязки особи, які він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Згідно з ч. 3 ст.\~237\~ЦК України представництво виникає на підставі договору, закону, акту органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Оскільки позивачка права на здійснення правочинів від її імені не надавала, довіреність у встановленому законом порядку позивачкою також не надавалась, тому правовідносини сторін нормами ст.\~241\~ЦК України не регулюються. Підписання особою від імені іншої особи договору оренди без довіреності або іншого документу, на підставі якого виникає представництво згідно з законодавством, не є перевищенням повноважень представника, оскільки в такому випадку ніякого представництва не виникає. Такі дії є порушенням інтересів особи, від імені якої без її згоди та відома вчинені юридичні дії, на які вона нікого не уповноважувала. Висновок про недійсність спірних договорів на підставі ч. 3 ст. 203 та ч. 1 ст. 215\~ЦК України у звязку з тим, що їх було підписано від імені позивача не ним, а іншою особою, тобто без волевиявлення сторони договору, викладено в постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року (справа № 6-48цс15). Таким чином, судом встановлено, що під час укладання договору оренди землі текст цього договору було підписано від імені [PERSON] іншою особою, яка не мала належних повноважень на вчинення такої дії, що свідчить про відсутність вільного волевиявлення позивачки, і це, відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі», є підставою для визнання договору недійсним, оскільки він не відповідає волі орендодавця та вимогам закону. Будь-яких заперечень щодо предмету позову та доказів на спростування тверджень позивачки відповідачем не надано. Відповідно до ст.ст. 321, 387\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Захист права власності гарантується як національним законодавством так і ст. 1 Першого Протоколу до Європейської Конвенції\~з прав\~людини та основоположних свобод, що у відповідності до ст.\~9\~Конституції України є частиною національного законодавства. Зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкрито, зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини від 29 листопада 1991 року у справі «Девелопментс ЛТД та інші проти Ірландії» (Pine Valley Developments Ltd and Others vs. Ireland, № 12742/87), в якому вказано, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватись своєю власністю. В даному випадку зазначене сподівання, тобто те, на що розраховувала позивачка, було порушено відповідачем. Проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню. Також відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені нею та документально підтверджені витрати на сплату судового збору у розмірі 1344 грн. 80 коп.

Outcome: approved