Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

23 квітня 2019 року заступниця керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 звернулася до суду з позовом, предметом якого є: зобов`язання відповідача повернути самовільно зайняту земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 50 га, розташовану в межах Камянської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, та стягнення шкоди, завданої внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, в розмірі 61 838 грн 84 коп.. Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 червня 2020 року задоволено клопотання заступниці керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 та закрито провадження у справі в частині вимог про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки (Т.1. а.с. 259). Позовні вимоги обґрунтовано,\~що 14 листопада 2018 року державним інспектором головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Березанському, Веселинівському, Миколаївському, Очаківському районах, містах Миколаєві та Очакові управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області Якусевичем С.Б., було здійснено обстеження земельної ділянки площею 50 га, розташованої в межах території Кам`янської сільської ради Очаківського району Миколаївської області та виявлено її самовільне зайняття відповідачем шляхом засівання упродовж 2018 року. За допущені порушення [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 53-1\~КУпАП з\~накладенням стягнення\~у виді\~штрафу в\~розмірі 170\~грн та\~врученням припису\~про усунення\~порушень земельного\~законодавства шляхом\~звільнення самовільно\~зайнятої земельної\~ділянки.\~15\~січня 2019\~року відповідач\~добровільно сплатив\~штраф.\~За розрахунком\~управління контролю\~за використанням\~та охороною\~земель Головного\~управління Держгеокадастру\~у Миколаївській\~області від\~14\~листопада 2018\~року,\~розмір шкоди,\~заподіяної відповідачем\~самовільним зайняттям\~земельної ділянки\~сільськогосподарського призначення,\~що відноситься\~до державної\~власності,\~становить 61\~838\~грн 84\~коп. Посилаючись на те, що відповідач добровільно не відшкодовує заподіяні державі збитки, прокурор просив стягнути шкоду заподіяну самовільним зайняттям земельної ділянки. Скориставшись правом надати відзив, відповідач зазначив, що у 1993 році [PERSON] було виділено земельну ділянку площею 50 га для ведення фермерського господарства. У 1994 році [PERSON] заснував селянське (фермерське) господарство «Альбатрос», до членів якого були також включені [PERSON] та [PERSON] . У 2016 році [PERSON] та [PERSON] померли. Після оформлення спадщини головою ФГ «Альбатрос» став [PERSON] . У подальшому головою цього господарства було обрано [PERSON] . Відтак, відповідач стверджує, що земельна ділянка використовувалася не ним особисто, а фермерським господарством, від імені якого він діяв (а.с. 87-93). У відповіді на відзив, поданій до канцелярії суду 23 липня 2019 року, прокурор зазначив, що твердження відповідача про те, що земельна ділянка використовувалась ФГ «Альбатрос», а не ним, не відповідає дійсності, оскільки перевірками уповноваженого органу контролю зафіксовано та встановлено факт самовільного використання ділянки [PERSON] , за що відносно нього складено адміністративний протокол, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення та припис про усунення порушення шляхом приведення земельної ділянки у відповідність. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник позивача - головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, в судове засідання не з`явився, надав заяву, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що дійсно був головою фермерського господарства «Слов`яни О», однак до 2019 року жодного відношення до ФГ «Альбатрос» не мав, земельну ділянку не використовував, протокол про порушення вимог земельного законодавства не підписував, штраф не сплачував. Хто саме сплатив штраф йому не відомо, номер телефону, вказаний у квитанції банку про сплату штрафу, йому не належить. Представник третьої особи Кам`янської сільської ради Очаківського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій вона просив розглянути справу за відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 18 травня 1993 року [PERSON] видано державний акт на право постійного користування землею на земельну ділянку площею 50 га на території Кам`янської сільської ради Очаківського району Миколаївської області для ведення селянського фермерського господарства (Т.1, а.с. 13). 15 квітня 1994 року [PERSON] створив фермерське господарство «Альбатрос» (а.с. 98). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 17). З матеріалів справи вбачається, що рішенням засновника фермерського господарства «Альбатрос» від 21 грудня 2018 року, головою ФГ після смерті [PERSON] та [PERSON] обрано [PERSON] (Т.1, а.с. 100). Згідно зі Статутом селянського (фермерського) господарства «Альбатрос» (нова редакція), затвердженим рішенням загальних зборів господарства від 14 березня 2019 року, головою ФГ є [PERSON] (Т.1, а.с. 110-117). Наказом ГУ Держгеокадастру в Миколаївській області № 7239/0/14-18-сг від 19 жовтня 2018 року право постійного користування земельною ділянкою площею 50 га для ведення селянського (фермерського) господарства в межах території Кам`янської сільської ради Очаківського району Миколаївської області припинено, а земельну ділянку віднесено до земель запасу з визначенням її статусу - для продажу прав на торгах (а.с. 15, 16-17). 14 листопада 2018 року державним інспектором головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Березанському, Веселинівському, Миколаївському, Очаківському районах, містах Миколаєві та Очакові управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області Якусевичем С.Б. здійснено державний контроль шляхом проведення обстеження та перевірки земельної ділянки площею 50 га, що розташована в межах території Кам`янської сільської ради Очаківського району Миколаївської області за межами населеного пункту с. Баланове, в результаті якого встановлено, що вищевказана земельна ділянка самовільно зайнята [PERSON] шляхом обробки та посіву зернових засіяна озимими сільськогосподарськими культурами (а.с.22-23). 14 листопада 2018 року відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення п. «б» ст.\~211\~Земельного кодексу (а.с. 24). Постановою Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 14 листопада 2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.\~53-1\~Кодексу України\~про адміністративні\~правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн (а.с. 26), який відповідач сплатив (а.с. 32-33). З матеріалів справи також вбачається, що номер телефону, вказаний під час сплати штрафу у банківській установі (Т.1, а.с. 33), відповідає номеру телефону, зазначеному самим [PERSON] у заявах, поданих ним особисто до суду, зокрема 24 лютого 2020 року (Т.1., а.с. 232), 24 березня 2020 року (Т.1, а.с. 241) та 28 квітня 2020 року (Т.1, а.с. 249). Перевіряючи довід відповідача про те, що земельна ділянка була зайнята ФГ «Альбатрос», а не самим [PERSON] , суд також надає правову оцінку таким доказам: відповіді на запит, яка була надана сільським головою Кам`янської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, з якої вбачається, що земельна ділянка площею 50 га сільськогосподарського призначення в межах Кам`янської сільської ради використовувалась [PERSON] , була засіяна озимою пшеницею у 2018 році під врожай 2019 року і зі слів [PERSON] останнім був зібраний врожай (Т.1, а.с. 153); витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 14 листопада 2018 року, тобто на момент обстеження земельної ділянки та виявлення факту використання її [PERSON] , зі змісту якого вбачається, що останній до переліку засновників ФГ «Альбатрос» у вказаний період часу не входив; листу Очаківської районної державної адміністрації, з якого вбачається, що до районного бюджету протягом 2018-2019 років кошти за використання зазначеної земельної ділянки не надходили (т. а.с. 35). Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. Статтею 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» встановлено, що самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Згідно зі ст.\~125\~ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (стаття 126 ЗК України). За змістом п. «б» ч. 1 ст.\~211\~ЗК України за самовільне зайняття земельних ділянок громадяни та юридичні особи несуть відповідальність, у тому числі цивільну відповідальність, відповідно до законодавства. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду встановлено ст. 1166 ЦК України, згідно з якою майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Частинами 2, 3 статті 152\~ЗК України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Таким чином, захист прав на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відшкодування заподіяних збитків. Відповідно до розрахунку розміру шкоди, заподіяної відповідачем самовільним зайняттям земельної ділянки, проведеного відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 25 липня 2007 р. № 963, розмір зазначеної шкоди складає 61 838 грн 84 коп. (а.с. 27). Оскільки прокурор свій процесуальний обов`язок виконала довела достатніми та допустимим доказами факт неправомірного користування [PERSON] земельною ділянкою і розмір завданої внаслідок таких дій шкоди, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню. Розподіляючи судові витрати, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З долученого до матеріалів справи платіжного доручення вбачається, що при подачі позову прокурором сплачено 22 199 грн 50 коп. (а.с. 1), з яких за вимогу про стягнення шкоди сплачено 1\~921 грн, а тому ця сума підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved