Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

14 січня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з вказаним вище позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить стягувати аліменти з [PERSON] в її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дочкою повноліття. В підтвердження позовних вимог посилається на те, що 12 травня 2011 року, вона уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрували у Відділі реєстрації актів цивільного стану міста Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 133. Від шлюбу [INFO] у них народилася дочка [PERSON]. Оскільки спільне життя у них не склалося, в них різні погляди на життя та побут, вони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Їхня дочка проживає з нею і знаходиться на її утримання. Відповідач жодних коштів в добровільному порядку не надає. Зважаючи на те, що відповідач не має інших дітей, які б також потребували матеріального забезпечення, з нього не проводиться стягнень за виконавчими документами, вона вважає, що він має можливість виконувати покладений на нього чинним законодавством та моральними принципами обов'язок батька, та здійснювати гідну матеріальну допомогу для утримання та забезпечення належного рівня життя та розвитку їхній дочці. При цьому, відповідач працездатний, хронічних захворювань не має, на обліку у центрі зайнятості населення як безробітний не перебуває. Вважає, встановлення аліментів у твердій грошовій сумі є найбільш доцільним. Оскільки добровільно про оплату аліментів домовитись не вдалося, вона змушена звернутися з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, не повідомивши причин неявки, хоч був своєчасно та належним чином, повідомленим про час та місце судового засідання, рекомендованою коресподенцією. Отже виходячи з вищенаведеного, суд вважає цю особу повідомленою про дату судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи. Оскільки сторони в судове засідання не з?явилися, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі з 12 травня 2011 року по даний час перебувають у зареєстрованому шлюбі. (а.с. 6) Від даного шлюбу [INFO] у них народилася дочка [PERSON], яка проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Згідно із ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесіє Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989p., батько (- ки) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення знайшло своє відображення в українському законодавстві. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) закріплюється в сімейному законодавстві (ст. 180 СК України). Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Згідно до ч. 1 ст. 184 СК України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № З "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до вимог ст. 182 СК України суд враховує, що позивачка перебуває у гіршому матеріальному становищі, ніж відповідач. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Суд переконаний, що позивач потребує допомоги на утримання дочки, а відповідач зобо»язаний таку допомогу надавати, але оскільки позивач не додала жодних підтверджень про доходи відповідача, і не відомо з чого виходила при визначенні розміру аліментів, то позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно вимог ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved