Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. Позов мотивовано тим, що позивач та відповідач проживали разом без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання разом з відповідачем народилась донька [PERSON] , [INFO] . 27.07.2015 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, який рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 25.06.2020 року було розірвано. Від даного шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 02.12.2010 року з позивача на користь відповідача на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (прибутку) на місяць, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до повноліття дитини. Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 23.07.2020 року з позивача на користь відповідача на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до повноліття дитини. На даний час з нього на користь відповідача на утримання їх двох неповнолітніх дітей, [PERSON] та [PERSON] , стягуються аліменти в розмірі Ѕ частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дітей, що є порушення норм Закону. Відповідно до ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Аліменти на двох дітей стягуються в розмірі однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів. При ухваленні Гайворонським районним судом Кіровоградської області рішення від 23.07.2020 року про стягнення з позивача аліментів на користь відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) до повноліття дитини, позивач заявив заперечення щодо стягнення аліментів в такому розмірі, оскільки сплачує аліменти на утримання ще однієї спільної з відповідачем дитини - [PERSON] , [INFO] , та просив визначити єдиний розмір стягнення аліментів на двох дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), однак суд не взяв до уваги дане заперечення. Просить суд визначити єдиний розмір стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей та стягнути з нього аліменти на користь відповідача на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, до повноліття [PERSON] , а потім на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття [PERSON] ; виконавчі листи видані на підставі рішень Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 02.12.2010 року та 23.07.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь відповідача аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відкликати з виконання та приєднати до матеріалів справи. Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27.08.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, погоджується на визначення єдиного розміру стягнення аліментів. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач являється батьком [PERSON] , [INFO] , та на підставі рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 02.12.2010 року з нього на користь відповідача на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (прибутку) на місяць, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19.11.2010 року до повноліття дитини, тобто до [INFO] (а.с. 9) 27.07.2015 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, який рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 25.06.2020 року було розірвано (а.с. 10-11). Від даного шлюбу в сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 23.07.2020 року з позивача на користь відповідача на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] . Стягування розпочато з 26.05.2020 року (а.с. 12-13). Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України). Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно статті 27 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей. Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положення частини 1 статті 192 СК України передбачають, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно положення статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», відповідно до якої кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.ч. 2, 5 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Аліменти на двох дітей стягуються в розмірі однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів. Беручи до уваги вищенаведене, та враховуючи, що з позивача на користь відповідача на утримання двох спільних дітей фактично стягуються аліменти в розмірі Ѕ частини всіх видів заробітку (доходу) позивача, замість 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), як це передбачено Законом, та судом не було визначено єдину частку від заробітку (доходу) [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей, яка буде стягуватися до досягнення [PERSON] повноліття, суд вважає за можливе визначати єдиний розмір стягнення аліментів на утримання [PERSON] та [PERSON] , та стягнути з позивача аліменти на користь відповідача на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, до повноліття [PERSON] , а потім на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття [PERSON] . Аліменти в новому розмірі сплачуються з дня набрання цим рішенням законної сили, що відповідає статті 192 Сімейного кодексу України щодо стягнення аліментів в зміненому розмірі та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п. 23).

Outcome: approved