Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

22.06.2020 року Орган опіки та піклування Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області (надалі - позивач) в інтересах малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] (надалі - відповідач) про позбавлення її батьківських прав стосовно малолітніх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та стягнення аліментів на їх утримання в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову вказано, що на даний час малолітні [PERSON] і [PERSON] влаштовані до Волинського обласного спеціалізованого будинку дитини. Мати дітей [PERSON] залишила 29.01.2019 року без нагляду своїх малолітніх дітей та виїхала на постійне місце проживання в с.Калинівка Білогірського району Хмельницької області. Відповідачка протягом тривалого часу не забирає дітей з спеціалізованого будинку дитини, не провідує їх, не спілкується, не надає матеріальної допомоги, не цікавиться їх життям та станом здоров`я. Відомості про батька дітей записані за вказівкою матері дитини відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Зазначено, що [PERSON] повністю самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дітей, жодного з покладених на неї законом обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової або будь-якої іншої участі у вихованні синів. Ставлення відповідачки до виконання батьківських обов`язків прямо суперечить вимогам Сімейного кодексу України, в статті 150 якого зазначається, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховувати дітей у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов`язані забезпечити здобуття дітей повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя. Відмічено, що [PERSON] не піклується про здоров`я, фізичний і духовний розвиток синів, не забирає їх з дитячого будинку, що свідчить про те, що вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що у відповідності п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення її батьківських прав. В судове засідання представник позивача Органу опіки та піклування Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області не з`явився. В поданій до суду заяві позовні вимоги підтримав, уточнив, просив стягнути із [PERSON] на користь установи, в якій знаходяться діти, - комунального підприємства «Волинський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи з порушенням психіки» Волинської обласної ради на утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Крім того, просив розгляд справи проводити у його відсутності, позов задовольнити з підстав, викладений в позовній заяві. Не заперечив відносно розгляду справи в заочному порядку. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, заяви про розгляд справи без її участі не надсилала, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подавала. Тому, відповідно до ст.280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, проводить заочний розгляд справи. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ознайомившись із доводами позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що з метою захисту прав та інтересів дитини, позов підлягає задоволенню. Так, ст. 150 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов?язків по вихованню дитини. Згідно ч.ч.2,3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" встановлено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідачка є матір`ю [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження. [PERSON] ухилялася від виконання своїх обов`язків по вихованню своїх неповнолітніх дітей, а саме залишила їх, не займається їх вихованням, доглядом та матеріальним забезпеченням, не проявляє щодо них батьківської уваги і турботи, не цікавилася справами, здоров`ям, психологічним станом. Малолітніх [PERSON] та [PERSON] поставлено на облік дітей, що залишилися без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а згодом надано їм статус дітей, позбавлених батьківського піклування, та направлено у Волинський обласний спеціалізований будинок дитини. Вказані обставини підтверджуються даними Акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 29.01.2019 року, даними Наказу служби в справах дітей Камінь-Каширської районної державної адміністрації Волинської області «Про постановку на первинний облік дітей, які залишилися без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування малолітніх [PERSON] та [PERSON] » №1 від 08 лютого 2019 року, даними розпорядження Камінь-Каширської державної адміністрації Волинської області «Про надання статусу дітей, позбавлених батьківського піклування та направлення до Волинського спеціалізованого будинку дитини» №28 від 11 лютого 2019 року. Згідно довідки № 230/2.10/19, виданої 19.09.2019 року Комунальним підприємством «Волинський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи з порушенням психіки» Волинської обласної ради, вбачається що [PERSON] , відповідачка по справі, не відвідує своїх синів, які знаходяться на повному державному утриманні, не цікавиться їхнім станом здоров`я та не виявляла щодо них батьківської турботи та піклування. Із висновку органу опіки та піклування Білогірської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , №50/22-02-15-235/2020 від 04 червня 2020 року вбачається, що [PERSON] залишила самих двох малолітніх дітей, які протягом тривалого часу перебувають у Волинському будинку дитини. Мати дітей не приймає участі у вихованні малолітніх дітей, не дбає про їх догляд і виховання, духовний та моральних розвиток, підготовку до самостійного життя та здобуття освіти. Тому позбавлення батьківських прав відповідачки щодо дітей є доцільним та відповідає інтересам дітей. Оцінюючи докази в їх сукупності суд бере до уваги, що відповідачка [PERSON] не виконує батьківських обов`язків по вихованню дітей, що свідчить про свідоме та умисне ухилення її від участі у вихованні синів. Матеріальної допомоги на утримання синів не надає. Діти перебувають в Комунальному підприємстві «Волинський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи з порушенням психіки» Волинської обласної ради та знаходяться на повному державному утриманні. Враховуючи, що відповідачка не займається вихованням синів [PERSON] і [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, заперечень проти позову не надала, не заперечувала відносно позбавлення її батьківських прав відносно [PERSON] і [PERSON] при розгляді питання про доцільність такого позбавлення, суд вважає, що позбавлення відповідачки батьківських прав щодо дітей відповідає інтересам неповнолітніх. Крім того, при винесенні рішення суд враховує, що позивач просить стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі, що не суперечать положенням сімейного та цивільного законодавства, та вирішує справу в межах заявлених вимог. Суд також враховує, що відповідачка [PERSON] є працездатною, докази того, що не може працювати за станом здоров`я чи з інших причин, в справі відсутні, як і відсутні відомості про перебування на її утриманні інших осіб. Тому, виходячи із засад цивільного законодавства, зокрема справедливості та розумності, враховуючи вимоги ст.166 СК України, а також те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину визначений в законодавчому порядку і становить 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку, що з відповідачки слід стягнути на користь установи, в якій знаходяться діти, аліменти в заявленому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України на користь держави з відповідачки належить стягнути судові витрати в сумі 1681,60 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: approved