Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

14 січня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 15 березня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 336, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалось через різницю в поглядах на права та обов`язки подружжя, відсутність взаємопорузімння, шлюбні відносини припинені з вересня 2018 року, проживають окремо з грудня 2018 року, спільного господарства не ведуть, між ними втрачено почуття взаємоповаги, подальше спільне життя вважає неможливим. Окрім того, позивач просила визначити місце проживання дитини та стягнути аліменти на утримання на неповнолітньої дитини. Ухвалою від 28 січня 2019 року позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини були виділені в окреме провадження. Ухвалою від 28 січня 2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Ухвалою від 26 лютого 2019 року позовні вимоги в частині визначення місця проживання дитини залишені без розгляду. Ухвалою від 26 лютого 2019 року подружжю надавався строк на примирення терміном один місяць. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити, пояснивши, що вона наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов не визнав, пояснивши, що бажає зберегти сім`ю. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 336 (а.с.11). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину : [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). Сторони не заперечували, що з вересня 2018 року між ними припинені шлюбні відносини та разом з не проживають з грудня 2018 року. Враховуючи те, що позивач з приводу домашнього насильства в сім`ї до правоохоронних органів не зверталась, то судом не зазначається дана обставина як підстава розірвання шлюбу. Судом також не досліджуються обставини купівлі квартири, в якій проживає позивач разом з дитиною, оскільки дане питання не стосується предмету судового розгляду. Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги - ч.1 ст.55 СК України. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Судом вжито заходів до примирення подружжя шляхом надання строку на примирення, але після спливу одного місяця примирення між подружжям не відбулось, позивачка наполягає на розлученні та не бажає примирятись і проживати в подальшому разом з відповідачем, про що вона неодноразово категорично заявляла в судовому засіданні. Враховуючи досліджені обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 768 грн 40 коп., що підтверджений документально. На підставі викладеного,

Outcome: approved