Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

26.03.2021\~року\~позивач\~звернувся до\~суду\~із\~позовом до Хлібодарівської сільської ради Хлібодарівської об`єднанної територіальної громади Волноваського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] у м. Донецьк померла її рідна бабуся [PERSON] . Її останім місцем проживання є: [ADDRESS] . За життя померла [PERSON] не розпорядилась спадковим майном, та заповіту не склала. Чоловік померлої [PERSON] помер [INFO] . Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] був батько позивача, як син померлої, проте, [INFO] він помер. Тому, позивач є єдиним спадкоємцем за законом, інших спадкоємцев не має. Звернувшись до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що не надано оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Отримати дублікат данного правовстановлюючого документу у неї не має можливості, тому як архів П`ятої Донецької державної нотаріальної контори знаходиться на тимчасово окупованій території. Просила визнати за нею право власності на земельну ділянку після смерті її бабусі [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилась, у позові зазначила про розгляд справи за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи були повідомлені належним чином. Відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини та вважає можливим розгляд справи за відсутності сторін та задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст.81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідно до ст. 263 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Так встановлено, що позивач [PERSON] є онукою померлої [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого Волноваським відділом реєстрації громадського стану Донецької області 13.06.2000 року на ім`я [PERSON] , батьками записано: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого Куйбишевським відділом РАЦС на ім`я [PERSON] , батьками якого записано: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] у м. Маріуполь. Згідно свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] у м. Донецьк. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом Серія ВРА №162040 спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] є [PERSON] . Спадщина складається з земельної ділянки площею 5.54га, розташованої на території Новоолексіївської сільської ради Волноваського району, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; ділянка 57 (рілля) площею 4.82га кадастровий номер 1421584700030000408; ділянка 57(пасовища) площею 0.72га кадастровий номер 1421584700040000268. З витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №63784656 від 03.03.2021 року вбачється, що за параметрами запиту у спадковому реєстрі щодо [PERSON] , померлоїх [INFO] , інформація відсутня. З листа приватного нотаріуса Гончарова М.Л. Волноваського районного нотаріального округу вбачається, що [PERSON] відмовлено у спадкуванні після смерті [PERSON] , у зв`язку з відсітністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб-спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ч.1.ст.1241 Цивільного кодексу України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Відповідно до ч.1 ст.1273 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Осіб, які б мали право на обов`язкову долю в спадщині судом не встановлено. Згідно ст.ст. 328, 329 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 331 ЦК України якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації право власності виникає з моменту його прийняття до реєстрації. Одним із правовстановлюючих документів, передбачених Тимчасовим Положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 18.02.2002 року № 157/6445 є рішення суду про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна. Згідно ст.13 Закону України «Про власність», об`єктами права приватної власності є житлові будинки, квартири, а також інше майно споживчого і виробничого призначення. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, спадкове майно належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. У відповідності з ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у листі від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", вбачається, якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved