Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

31 січня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про повернення дитини, малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Обґрунтовуючи позовні вимоги вказує, що вона є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 вересня 2018 року у справі № 541/1346/18 (номер провадження 2/541/805/2018) було відібрано малолітнього [PERSON] , [INFO] від [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав, передано малолітнього [PERSON] . [INFO] Миргородській районній державній адміністрації, як органу опіки та піклування. На даний час дитина перебуває у Кременчуцькому обласному спеціалізованому будинку дитини, кожного місяця вона відвідує сина, передає йому одяг та подарунки. З моменту відібрання сина вона радикально змінила своє ставлення до батьківських обов`язків, створила належні умови для повноцінного розвитку, виховання та навчання дитини. 16 грудня 2019 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] з актовим записом № 02 зареєстрованого Виконавчим комітетом Вирішальненської сільської ради Лохвицького району Полтавської області. Після одруження вона змінила прізвище на « [PERSON] ». На теперішній час вони з чоловіком придбали у розстрочку будинок за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 38, 2 кв. м. Будинок у доброму стані, вони зробили у ньому ремонт, придбали меблі та ліжечко для дитини . Згідно розписки власника будинку [PERSON] від 21.01.2020р. вона дозволяє проживати їм із чоловіком у зазначеному будинку, у зв`язку з тим, що кошти виплачені майже у повному обсязі і після повної сплати він буде переоформлений на її ім`я. Відповідно до довідки про склад сім`ї від 21.01.2020 № 98 вона проживає разом із чоловіком [PERSON] , 1998 року народження. Через відсутність вищої освіти, вона не має можливості стати на облік до центру зайнятості, проте приймаю участь у громадських роботах та інших роботах тимчасового характеру. Спиртні напої та наркотичні засоби вона не вживає. Згідно довідки - характеристики Вирішальненської сільської ради від 21.01.2020 № 30 на [PERSON] остання характеризується позитивно. На території сільської ради зареєстрована та проживає з 29.10.2019. Приводів у поліцію не мала. Відносини із сусідами доброзичливі. Скарг на неї не надходило. Згідно акту обстеження матеріально - побутових умов проживання сім`ї [PERSON] від 20.01.2020 зазначено, що [PERSON] , 1998 року народження проживає в с. Вирішальне разом із чоловіком [PERSON] Сім`я проживає у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . У будинку три житлових кімнати, опалюється твердим паливом. Дрова є. Вбиральня знаходиться на вулиці. У будинку проведено ремонт. Для дитини є окрема дитяча кімната. Є ліжечко для сну з постіллю, іграшки. Для харчування є всі необхідні продукти. Умови для проживання дитини добрі. 29 січня 2020 року Миргородська районна державна адміністрація Полтавської області надала висновок органу опіки та піклування про доцільність повернення малолітньої відібраної дитини [PERSON] , згідно якого районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування зробила висновок про доцільність повернення малолітньої відібраної дитини, [PERSON] , [INFO] [PERSON] [INFO] . Ухвалою судді від 04 лютого 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання . В підготовчому засіданні позивач [PERSON] та її представник, адвокат Ковердяєва Л.В., позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав викладених у позові. [PERSON] суду пояснила, що у зв`язку з відсутністю умов проживання у неї в 2018 році відібрали дитину сина [PERSON] відповідно до рішення суду. Вона систематично, щомісяця, відвідувала дитину. На даний час вона має житло, зареєструвала шлюб з чоловіком, якого [PERSON] називає батьком. Син [PERSON] знає, що вона його мама. Чоловік працює неофіційно . Просила судовий збір не стягувати з відповідача. Представник відповідача Миргородської районної державної адміністрації Полтавської області, як органу піки та піклування, [PERSON] в підготовчому засіданні позовні вимоги визнала, суду пояснила, що [PERSON] змінила спосіб жити та поведінку. Дитина була в неї відібрала, але [PERSON] не була позбавлена батьківських прав. Остання після відібрання дитини її відвідувала в спеціалізованому будинку дитини. На даний час у [PERSON] умови для проживання та розвитку дитини задовільні. Вважала, що в інтересах дитини необхідно повернути [PERSON] малолітнього сина [PERSON] . Заслухавши сторони, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 вересня 2018 року відібрано малолітнього [PERSON] , [INFO] , від [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав, передано малолітнього [PERSON] . [INFO] Миргородській районній державній адміністрації, як органу опіки та піклування. Попереджено [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання своєї дитини - сина [PERSON] , та покладено на Миргородську районну державну адміністрацію, як орган опіки та піклування , контроль за виконанням нею своїх обов`язків (а.с. 11-13). 16 грудня 2019 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданим 16.12.2019 Виконавчим комітетом Вирішальненської сільської ради Лохвицького району Полтавської області. Після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 7). Власник будинку [PERSON] від 21.01.2020 дозволила проживати сім`ї [PERSON] у будинку [ADDRESS] (а.с. 9,15-17). Відповідно до довідки про склад сім`ї від 21.01.2020 № 98 [PERSON] проживає разом із чоловіком [PERSON] , 1998 року народження за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Згідно довідки - характеристики Вирішальненської сільської ради від 21.01.2020 № 30 на [PERSON] остання характеризується позитивно. На території сільської ради зареєстрована та проживає з 29.10.2019. Приводів у поліцію не мала. Відносини із сусідами доброзичливі. Скарг на неї не надходило (а.с. 10). Відповідно до висновку органу опіки і піклування згідно акту обстеження матеріально - побутових умов проживання сім`ї [PERSON] від 20.01.2020, [PERSON] , 1998 року народження проживає в с. Вирішальне разом із чоловіком [PERSON] Сім`я проживає у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . У будинку три житлових кімнати, опалюється твердим паливом. Дрова є. Вбиральня знаходиться на вулиці. У будинку проведено ремонт. Для дитини є окрема дитяча кімната. Є ліжечко для сну з постіллю, іграшки. Для харчування є всі необхідні продукти. Умови для проживання дитини добрі. 29 січня 2020 року Миргородською районною державною адміністрацією Полтавської області, як органом опіки та піклування надано висновок про доцільність повернення малолітньої відібраної дитини [PERSON] , [INFO] [PERSON] [INFO] (а.с. 14). У відповідності до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч.1 ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, навчання, створити належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 р., у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральності та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до ч.3 ст.170 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може ухвалити рішення про повернення їм дитини. Відповідно до ч. 1, 2ст. 163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Батьки мають право вимагати відібрання малолітньої дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з положенням ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Позовні вимоги позивача не суперечать закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позов підлягає до задоволення. Аналізуючи зібрані у справі докази, враховуючи те, що позивач [PERSON] має постійне місце проживання, зареєструвала шлюб, створила усі необхідні умови для проживання, виховання та розвитку дитини, беручи до уваги висновок Органу опіки та піклування, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, повернення [PERSON] малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (а.с. 1). Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В зв`язку з тим, що позивач просив не стягувати судові витрати з відповідача, тому суд,

Outcome: approved