Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

14 березня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 24 лютого 2015 року зареєструвала з відповідачем шлюб. Від цього шлюбу у них є син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з відповідачем та перебуває на її утриманні. Позивач зазначає, що шлюб виявився невдалим через різні погляди на життя та несумісність характерів. З липня 2017 року сторони припинили шлюбні стосунки і проживають окремо. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем та стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 01.04.2019 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Призначено підготовче засідання. 13.05.2019 суд постановив ухвалу про закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання також не з`явився без поважних причин, подав до суду заяву, в якій позов визнав повністю. Справу просив розглянути у його відсутності Не заперечує проти заочного розгляду справи. Причин неявки до суду не повідомив (а.с. 10). Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, і ухвалити заочне рішення на підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 24 лютого 2015 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26.02.2015 (а.с. 7). Сторони припинили шлюбні відносини та проживають окремо (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ч. 2 ст. 104 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає доведеним, що шлюб між сторонами існує формально, його збереження є неможливим і буде суперечити їх інтересам. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а тому суд прийшов до висновку, що шлюб сторін слід розірвати. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Також суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.09.2015 (а.с. 8). Згідно з довідки про склад сім`ї № 1159 від 19.02.2019 виданою Волочиським комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна контора», малолітній [PERSON] зареєстрований та проживає разом з позивачем (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 141 Сімейного Кодексу України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного Кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. А з урахуванням ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи вищевикладені норми законодавства та те, що відповідач не заперечує проти задоволення позову і згідний сплачувати аліменти в розмірі визначеному позивачем, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню у повному обсязі. Аліменти слід стягувати у твердій грошовій сумі, тобто у спосіб обраний позивачем, що узгоджується з вимогами ст. 181 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У відповідності до п. 1. ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Таким чином, судовий збір на користь держави має бути стягнутий з відповідача у розмірі 768 грн. 40 коп. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved