Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

30.07.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами, та просить стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання їх малолітньої сина: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,починаючи з 30.07.2019 року до досягнення дитиною повноліття, а саме по [INFO] . Крім того, позивач просить стягненути з [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] , аліментів в розмірі 400 грн. на її утримання до досягнення дитиною трьох років. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що від шлюбу сторони мають дитину: сина [PERSON] , [INFO] , який проживай разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. На теперішній час сторони припинили спільне життя. Позивач не працює, у зв`язку з тим, що знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років, будь якого іншого заробітку вона не має. 11.09.2019 року до суду позивач надала заяву про залишення без розгляду позовних вимог в частині про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] , аліментів в розмірі 400 грн. на її утримання до досягнення дитиною трьох років. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.09.2019 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів в частині вимог про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] , аліментів в розмірі 400 грн. до досягнення дитиною трьох років, залишено без розгляду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд з урахуванням матеріального положення відповідача та інших обставин передбачених СК України, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.02.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст.183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Судом встановлено, що 24.11.2017 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 24.11.2017 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками дитини: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 19.12.2017 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Згідно довідки Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 24.07.2019 року за № 1081, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом із сином [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Ізмаїльської районної державної адміністрації Одеської області, [PERSON] перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Ізмаїльської районної державної адміністрації та їй з 01.12.2017 року по 31.12.2020 року призначено допомогу при народженні дитини на [PERSON] . Суд визнає загальновідомими обставини потреби дітей у придбанні речей першої необхідності, продуктів харчування, шкільного приладдя та форми, про що зазначає позивач у позовній заяві, як на підстави своїх вимог, а тому в силу ч. 3 ст. 82 ЦПК України ці обставини визнаються судом такими, що не потребують доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, згідно яким розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов`язку по утриманню дітей, враховуючи вимоги ст.182 СК України та виходячи зі встановленого ст.7 Закону України "Про державний бюджет України на 2019 рік" прожиткового мінімуму, суд вважає, що заявлений позов, з урахуванням матеріального положення обох сторін, підлягає задоволенню та стягненню з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,починаючи з 30.07.2019 року до досягнення дитиною повноліття, а саме по [INFO] . Відповідно до ст.ст.79, 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Outcome: approved