Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

[PERSON] (далі за текстом - «Заявник») звернулась до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. Заявник зазначила, що [INFO] померла її мати - [PERSON] (дівоче прізвище « [PERSON] »), [INFO] . На день своєї смерті мати заявника була зареєстрована та проживала разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Після смерті матері залишилось спадкове майно земельний пай, що знаходиться в селі Малинівка, Гуляйпільського району, Запорізької області. Своє майно покійна мати Заявника нікому не заповідала. З метою оформлення спадкового майна та отримання свідоцтва про право на спадщину, Заявник звернулась до нотаріального органу, проте нотаріус звернула увагу на наявність розбіжностей в написанні імені та по батькові її мами - « [PERSON] », що зазначено в свідоцтві про народження Заявника та імені та по батькові її мами - « [PERSON] », що зазначено в усіх інших документах поданих нею до нотаріального органу, рекомендувавши її в судовому порядку усунути ці розбіжності, а саме встановити факт родинних відносин між нею та її мамою. Посилаючись на приписи ст.4, 293, 315, 318, 319 ЦПК України Заявник просила встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] . У судовому засіданні представник Заявника - адвокат Овчаренко Д.К. вимоги заяви підтримав, надав суду аналогічні пояснення, просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Малинівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, засобами поштового зв`язку направив клопотання про те, що з`явитися в судове засідання не може, позовні вимоги визнають в повному обсязі (а.с.35, 37). В судовому засіданні допитаний за клопотанням представника Заявника у якості свідка [PERSON] пояснив суду, що заявник [PERSON] є його рідною тіткою, тобто його батько був її рідним братом. Батько помер у 2018 році. У 2003 році заявник забрала свою мати з села Малинівка, Запорізької області до м.Біла Церква та тут доглядала до смерті у 2007 році. Бабусю звали [PERSON] , а після укладення шлюбу у 1982 році вона стала - [PERSON] . Підтвердив факт родинних відносин заявника та [PERSON] . Окрім заявника та батька свідка у [PERSON] інших дітей не було. В судовому засіданні допитана за клопотанням представника Заявника у якості свідка [PERSON] пояснила суду, що заявник є її давньою подругою, приблизно з 2001-2002 року. У 2007 році мати заявника померла. Але деякий час вона мешкала у Запорізькій області у с.Малинівка, поки не переїхала до своєї дочки [PERSON] , приблизно у 2003 році. Прізвище матері заявника було до шлюбу - [PERSON] . Інших дітей крім заявника та її померлого сина у неї не було. В судовому засіданні допитана за клопотанням представника Заявника у якості свідка [PERSON] пояснила суду, що є сусідкою заявника [PERSON] . Вони знайоми з 1992 року. У 2002-2003 році заявник забрала до себе свою маму - бабусю [PERSON] , яка проживала у неї до своєї смерті. У померлої бабусі [PERSON] , матері заявника, був лише син, який вже помер. Суд, вислухавши пояснення представника Заявника та свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заявлені вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин. [INFO] померла мати Заявника - [PERSON] (дівоче прізвище « [PERSON] »), [INFO] . Відповідно до довідки виписки виданої Малинівською сільською радою Гуляйпільського району Запорізької області №194 від 13.07.2020 року, в тім, що згідно запису домової книги виконкому Малинівської сільської ради [PERSON] [INFO] , прибула на постійне місце проживання і роботи в 1967 році в с.Малинівка Гуляйпільського району Запорізької області разом з нею прибули її діти: дочка - [PERSON] , [INFO] (заявник) та син - [PERSON] [INFO] (а.с.8). Відповідно до копії актового запису про шлюб №3 від 02.04.1982 року, виданого Гуляйпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, після укладення шлюбу мати заявниці змінила прізвище на - « [PERSON] » (а.с.32). Як вбачається з витягу з реєстру територіальної громади м.Біла Церква 15.2-03/15208 від 13.10.2020 року, покійна мати Заявника - [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою Заявника: [ADDRESS] з 13.09.2005 року (а.с.12). Відповідно до актового запису про смерть №1902 від 12.11.2007 року, виданого Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м.Київ) та витягу з державного реєстру №00028980809 від 19.12.2020 року, [PERSON] померла [INFO] у віці 76 років (а.с.29, 30). Таким чином, надані Заявником докази у своїй сукупності підтверджують вказані нею обставини, які не оспорювалися й іншими учасниками справи. Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. У той же час, у пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду. У свою чергу національне законодавство України встановлює наступне. Частиною 1 ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п.5 ч. 2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що мають юридичне значення. Згідно з п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку з втратою годувальника. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що заяву [PERSON] необхідно задовольнити, оскільки вона обґрунтована, а її доводи не спростовані та підтверджені належним, достовірними та допустимими доказами. Встановлення даного факту необхідно Заявнику для оформлення права власності на спадкове майно. На підставі викладеного та

Outcome: approved