Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

[PERSON] , 04.06.2021 звернувся в суд із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи тим, що їхній шлюб зареєстрований 24.09.2011 Мшанською сільською радою села Мшана Городоцького району Львівської області, актовий запис №18, у шлюбі мають дитину [PERSON] , [INFO] , що сімейні відносини між ними не склалися через діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, виховання дитини і сімейні цінності, як наслідок з 2014 року разом не проживають, стосунків як подружжя не підтримують та не ведуть спільного господарства, за таких обставин переконаний, що втратив до [PERSON] почуття поваги і любові, збереження шлюбу та примирення є неможливим та суперечить його інтересам. Просив позов задовольнити. Ухвалою судді від 29.06.2021 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 14). Позивач у заяві від 29.07.2021 вимоги підтримав, наполягає на розірванні шлюбу, просив про розгляд справи за його відсутності (а.с. 23). Відповідачка у заяві від 14.07.2021 позов визнала, просила про розгляд справи за її відсутності (а.с. 21). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши заяви, матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить наступного висновку. За положеннями ст. ст.\~12,\~13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч. 1 ст.\~24, ч. 3 і ч. 4 ст.\~56, ч. 2 ст.\~112 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. У\~Постанові Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», зазначено , що суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. Частиною третьою\~статті 51 Конституції України\~визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Із змісту заяви від 04.06.2021, із матеріалів справи убачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували 24.09.2011 шлюб у Мшанській сільській раді села Мшана Городоцького району Львівської області, актовий запис №18, у шлюбі мають дитину [PERSON] , [INFO] , сторони з 2014 року разом не проживають, з цього часу подружніх стосунків не підтримують та не ведуть спільного господарства,\~причиною розпаду сім`ї\~є різні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позивач у заяві від 29.07.2021 настоює на розірванні шлюбу з відповідачкою (а.с. 23). Відповідачка у заяві від 14.07.2021 позов визнала (а.с. 21). З огляду на вищеозначені обставини та інші фактичні взаємини подружжя [PERSON] , суд доходить висновку, що подальше вжиття будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає\~ст. 111 СК України, є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства, що має важливе значення, шлюб носить формальний характер, подружні відносини між сторонами припинено остаточно, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим. Розриваючи шлюб між сторонами, суд також враховує інтереси їх малолітньої дитини, повноцінний розвиток та виховання якої у сім`ї, в якій існують постійні непорозуміння, є неможливим. За положеннями п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються в.т. учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Згідно копії посвідчення серії [NUMBER] , позивач [PERSON] є учасником бойових дій, а відтак звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях (а.с. 9). З огляду на вищенаведене, а також ураховуючи вимоги ст. ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачки на користь держави 908 грн. 00 коп. судового збору.

Outcome: approved