Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

30 червня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про оспорювання батьківства в якому зазначив, що 20 червня 2015 року вони з відповідачкою уклали шлюб у відділі ДРАЦС по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 149. 20 вересня 2016 року шлюб між сторонами розірвано Костянтинівським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за їх заявами, при цьому фактично їх шлюбно-сімейні стосунки та спільне проживання припинилися з січня 2016 року. У червні 2017 року позивач [PERSON] дізнався, що відповідачка [PERSON] народила дитину, сина [PERSON], у свідоцтві про народження якої його було записано в якості батька дитини без його згоди. Оскільки він не є біологічним батьком дитини, просив виключити з актового запису про народження дитини [PERSON], [INFO], відомості про нього, як батька. В судове засіданні позивач не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що підтримує заявлені позовні вимоги (а.с. 22). Відповідачка в судове засідання не з*явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що визнає позовні вимоги у повному обсязі (а.с. 19). З*ясувавши позицію сторін у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що позивач [PERSON] (а.с. 3-5) народився 17 квітня 1973 року у м. Костянтинівка Донецької області, є громадянином України та зареєстрований у м. Торецьк (Дзержинськ) [ADDRESS] (а.с.5). Позивач з 20 червня 2015 року знаходився у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] (а.с. 6-8), яка народилась 18 березня 1985 року у м. Костянтинівка Донецької області, є громадянкою України, зареєстрованою за адресою: [INFO] (а.с. 18); шлюб зареєстровано у Відділі ДРАЦС по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 149 від 20 червня 2015 року (а.с. 9). 20 вересня 2016 року шлюб між сторонами розірвано, що вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу Серії І-НО № 287166, виданого Костянтинівським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 49 від 20 вересня 2016 року (а.с.10). 29 квітня 2017 року народилась дитина - [PERSON], матір*ю якої в свідоцтві про народження серія І-НО № 744212 (а.с. 11), актовому записі про народження № 354 від 11 травня 2017 року (а.с. 11), вказана [PERSON]; батьком [PERSON], що також вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст. 126, 133, 135 СК України № 00018273242 від 27 червня 2017 р. (а.с.12). Відповідно до ч.1, 2 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Частиною 1 статті 61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п.24 його постанови "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року N 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи, що визнання відповідачкою позову не суперечить нормам діючого законодавства та не порушує її права та права третіх осіб, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, оскільки встановлено, що між позивачем та відповідачкою дійсно існують правовідносини з приводу батьківства відносно дитини [PERSON], [INFO], та позивач оспорює своє батьківство відносно цієї дитини, а відповідачка повністю і добровільно визнає той факт, що позивач [PERSON] біологічним батьком її дитини не являється. На підставі ст.ст. 122, 136 СК України,

Outcome: approved