Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області із позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою 81 у будинку 14 по вулиці 30 років Перемоги в місті Рубіжне Луганської області. До початку розгляду справи судом по суті, позивач подала заяву, якою просила суд розглянути справу без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. А відповідачі подали заяви про безумовне і добровільне визнання позовних вимог в повному обсязі. Також зазначили, що правові наслідки визнання позову їм відомі та зрозумілі, їх розяснення з боку суду не потребують, а розглянути справу та ухвалити рішення по суті спору просили за їх відсутності. За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи здійснювався за відсутності позивачів та відповідача, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Обґрунтовуючи необхідність задоволення позову, позивач вказувала на те, що квартира № 81 у будинку № 14, який розташований по вулиці 30 років Перемоги у місті Рубіжне Луганської області, належить їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу. В зазначеній квартирі з 21 квітня 2015 року мають зареєстроване місце проживання [PERSON] та [PERSON], які з вересня 2016 року в квартирі не проживають. А оскільки відповідачі самі не здійснили зняття з реєстрації у цій квартирі свого місця проживання, це заважає позивачу повною мірою використовувати свої повноваження власника на вільне використання та розпорядження квартирою. Відповідачі подали заяви про визнання позову у повному обсязі. Відповідно до положень частини 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Отже, зважаючи на те, що відповідачі подали письмові заяви, якими безумовно визнали позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачами позову. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачами позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому, оскільки позивач просить суд захистити її порушене право способом, який передбачений законом, зокрема шляхом визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою 81 у будинку 14 по вулиці 30 років Перемоги в місті Рубіжне Луганської області, а вона при цьому визнають вказані вимоги, суд вважає, що вони підлягають задоволенню. Отже,

Outcome: approved