Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку, загальною площею 0,5900 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстровану в Державному земельному кадастрі за № [NUMBER] за [PERSON], яка померла [INFO]. Земельна ділянка розташована в [ADDRESS] Від імені спадкодавця заповіт не посвідчувався. Фактично спадщину прийняв. Спадкодавцю належить земельна ділянка на підставі Державного акту на земельну ділянку, оригінал якого втрачено, тому не може в нотаріальній конторі отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку. Постановою приватного нотаріуса Богородчанського районного нотаріального округу в Івано-Франківській області Максьом Г.І. від 08 жовтня 2018 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку в зв'язку з відсутністю оригіналу Державного акту на земельну ділянку. Позивач в поданій заяві позов підтримав, просить визнати за ним право власності на успадковану земельну ділянку. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в поданих суду заявах позов визнали, просять його задоволити, справу слухати за їх відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази у справі, які подані в розпорядження суду, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], якій на праві власності належала земельна ділянка загальною площею 0,5900 га, кадастровий номер № [NUMBER], цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в [ADDRESS], що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 16 березня 2018 року. В пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Із представлених позивачем доказів вбачається, що спадкодавцю [PERSON] належала спірна земельна ділянка, на яку 07 березня 2001 року було видано Державний акт № [NUMBER], оригінал якого втрачено. Постановою приватного нотаріуса Богородчанського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Максьом Г.І. від 08 жовтня 2018 року спадкоємцю [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку у зв'язку з непредставленням оригіналу Державного акту на земельну ділянку. Відсутність оригіналу Державного акту на право власності на земельну ділянку позбавляє можливості [PERSON] оформити своє право на земельну ділянку в позасудовому порядку. За таких обставин зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на підставність позовних вимог. Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності на нерухомість підлягає державній реєстрації. На підставі наведеного, ст.ст. 1216,1217, 1225, 328, 392, 182 ЦК України, 125 Земельного кодексу України,

Outcome: approved