Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до ліквідаційної комісії УМВС України в Рівненській області, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Брокбізнес» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди. Позивач в обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що з 2006 року перебував на службі в органах внутрішніх справ. З жовтня 2011 року перебував на посаді інспектора дорожньо-патрульної служби взводу дорожньо-патрульної служби державної автомобільної інспекції з обслуговування стаціонарного посту № 3 роти дорожньо-патрульної служби ДАІ при УМВС України в Рівненській області. 25.07.2015 року позивач та інспектор ДПС взводу ДПС ДАІ з обслуговування стаціонарного посту № 3 роти ДПС ДАІ при УМВС України в Рівненській області [PERSON] були задіяні для проведення оперативно-профілактичного відпрацювання Кузнецовського та Володимирецького районів з 18.00 год. 25.07.2015 до 06.00 год. 26.07.2015 року на службовому автомобілі марки «TOYOTA CAMRY», р.н.з. 18 0126. 26.07.2015 близько 06.00 на 304 км + 900 автодороги «Київ - Ковель», поблизу кафе "Журавлина", що по вул.Варшавській м.Сарни інспектор ДПС [PERSON] керуючи службовим автомобілем марки «TOYOTA CAMRY», р.н.з. 18 0126, рухаючись зі сторони м.Кузнецовськ, заїжджаючи на місце для паркування транспортних засобів поблизу кафе «Журавлина», допустив наїзд на стоячий напівпричіп «SCHMITZ SPR 24» р.н.з. АІ6921ХТ, транспортного засобу марки «DAF FT XF 105.410», р.н.з. АІ7969СЕ, який був припаркований на паркувальному майданчику. Позивач в цей час знаходився в автомобілі на передньому сидінні пасажира. У результаті ДТП водій автомобіля [PERSON] від отриманих травм помер на місці пригоди, а [PERSON] отримав тілесні ушкодження у виді важкої відкритої черепно-мозкової травми, перелом лівої скроневої кістки з переходом на основу черепа і решітки, гемосимус гайморових пазух та решіток, пневмоцефалія, забій головного мозку важкого ступеня, субарахноїдальний крововилив, забійні-рвані рани лівої скроневої ділянки, крововиливи та осаднення мяких тканин обличчя, закрита травма грудної клітки, забій правої легені, перелом зовнішньої кісточки лівого гомілково-ступневого суглобу, що ускладнилося постгеморагічною анемією та травматичним шоком III ступеня, які відповідно до висновку експерта № 1062 від 05.10.2015 в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя. За вказаним фактом прокуратурою Рівненської області 26.07.2015 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 42015180000000171 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. За результатами досудового розслідування прокуратурою Рівненської області підтверджено кримінальне правопорушення, вчинене [PERSON] за ч.2 ст.286, та на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України 04.02.2016 року винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв'язку зі смертю підозрюваного. В результаті отриманих під час ДТП травм [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні: з 26.07.2015 по 28.07.2015 - в реанімаційному відділенні Сарненської районної лікарні; з 28.07.2015 по 25.08.2015 - в відділенні нейрохірургії Рівненської ЦМЛ; з 05.10.2015 по 13.10.2015 -в відділенні неврології Березнівської ЦРЛ; з 18.11.2015 по 26.11.2015 - в відділенні неврології Березнівської ЦРЛ; з 04.01.2016 по 22.01.2016 - в відділенні ЛОР та АІТ Березнівської ЦРЛ; з 22.01.2016 по 01.02.2016 - в центрі мікрохірургії вуха Рівненської ОКЛ; з 01.02.2016 по 12.02.2016 - в відділенні невідкладної судинної нейрохірургії ДУ «Інститут нейрохірургії ім. акад. [PERSON] НАМН України»; з 14.03.2016 по 16.03.2016 - в відділенні невідкладної судинної нейрохірургії ДУ «Інститут нейрохірургії ім. акад. [PERSON] НАМН України»; з 05.04.2016 по 11.04.2016 - в відділенні невідкладної судинної нейрохірургії ДУ «Інститут нейрохірургії ім. акад. [PERSON] НАМН України»; з 21.04.2016 по 29.04.2016 - в відділенні неврології Березнівської ЦРЛ; За час стаціонарного та амбулаторного лікування [PERSON] було придбано ліків та медичних препаратів на загальну суму 174981,39 грн., що підтверджується документально фіскальними чеками та накладними. Позивач [PERSON] вважає, що [PERSON], який керував джерелом підвищеної небезпеки - автомобілем марки «TOYOTA CAMRY», р.н.з. 18 0126 в силу трудових (службових) відносин з власником цього джерела, не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки в розумінні ч.1 ст.1187 ЦК України, тому і не повинен нести відповідальність за шкоду перед потерпілими. Відповідальність по відшкодуванню шкоди покладається в даному випадку на відповідача - УДАІ УМВС України в Рівненській області, з яким інспектор ДПС [PERSON] перебував у трудових відносинах. Власником автомобіля марки «TOYOTA CAMRY», реєстраційний номер 18 0126 також являється УДАІ УМВС України в Рівненській області. Разом з тим, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «TOYOTA CAMRY», реєстраційний номер 18 0126, була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ-7580994 від 20.03.2015 р. із лімітом відповідальності за шкоду заподіяну життю та здоров'ю потерпілих 100 000 грн. 22 липня 2016 року ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС» перераховано на картковий рахунок позивача страхове відшкодування в розмірі 95500 грн., тобто за мінусом 500 грн. франшизи. За таких обставин різниця між вартістю завданої шкоди та сумою сплаченого страхового відшкодування, а також невідшкодована сума франшизи, підлягає стягненню із страхувальника - УДАІ УМВС України в Рівненській області. Як потерпілому від дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] спричинена також і моральна шкода. Моральна шкода полягає у душевних та фізичних стражданнях, яких позивач зазнав внаслідок ДТП, перенесеному стресі, нервовому зриві та сильному фізичному болі, значному погіршенні стану здоров'я, перенесенні душевного дискомфорту в зв'язку з одержаними травмами та необхідністю постійного тривалого лікування, необхідності медичного підтримання здоров'я в даний час і в подальшому, порушенні нормальних життєвих зв'язків. В результаті отриманих травм [PERSON] встановлено II (другу) групу інвалідності. 06.11.2015 р. його звільнено з органів внутрішніх справ за пунктом 63 «б» (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України. Позивач вказує на те, що одержані внаслідок ДТП травми є тяжкими та небезпечними для життя, а тому у нього постійно виникають переживання, хвилювання та страх щодо стану здоров'я в майбутньому, оскільки не відомо які негативні наслідки, пов'язані з травмами та ушкодженнями, що настали внаслідок ДТП, можуть настати в майбутньому. Відчуття дискомфорту, неповноцінності, постійно принижує та пригнічує позивача як людину, адже в молодому віці він позбавлений можливості реалізації своїх мрій та життєвих планів. В зв'язку з втратою працездатності він позбавлений можливості створення нормальних умов для матеріального забезпечення сім'ї, що порушує нервовий стан, змушує нервувати та переживати за дружину та дітей. Зазначає, що спричинену моральну шкоду відшкодувати адекватно та повністю у матеріальній формі неможливо, так само неможливо відновити втрачений стан його здоров'я, але суму, яка б могла частково загладити моральні страждання, [PERSON] оцінює в 200 000 (двісті тисяч) гривень. На підставі наказу МВС України від 30.11.2015 № 1532 «Про ліквідацію Департаменту ДАІ МВС України, Центру безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем при МВС, управлінь ДАІ ГУ МВС, УМВС України в Автономній Республіці Крим, областях наказано, зокрема, ліквідувати УДАІ УМВС України в Рівненській області. Згідно інформації про юридичну особу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, УДАІ УМВС України в Рівненській області (ідентифікаційний код 08807297) з 07.12.2015 р. перебуває в стані припинення, тому належним відповідачем по вказаній справі є ліквідаційна комісія Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області. Враховуючи вищевикладене, [PERSON]М, просить стягнути з відповідача його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди заподіяної каліцтвом 74981 грн. 39 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди 200000 гривень та суму франшизи в розмірі 500 гривень. [PERSON] згідно поданої письмової заяви підтримав позовні вимоги повністю; просить розглядати справу у його відсутності. Представник відповідача ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно поштової розписки про вручення судової повістки. Представник третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» [PERSON] у судове засідання не зявилась; надіслала заяву у якій вказує на те, що позивачу сплачено ліміт відповідальності у розмірі 100000 грн., просить розглянути справу без її участі. Зі згоди позивача, що висловлена у письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно копії трудової книжки серія АХ №941107, [PERSON] в період з 03.05.2006 року по 06.11.2015 року працював на службі в органах внутрішніх справ України. Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 04.02.2016 року, кримінальне провадження №42015180000000171 від 26.07.2016 року з підозрою [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України закрито на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України, у звязку зі смертю підозрюваного. Акт №2 про нещасний випадок, затверджений 21.03.2016 року т.в.о. начальника ГУНП в Рівненській області [PERSON], підтверджує факт нещасного випадку за участю позивача в період проходження служби при виконанні службових обовязків. Згідно копії медичних документів, позивач [PERSON] отримав тілесні ушкодження у виді важкої відкритої черепно-мозкової травми, перелом лівої скроневої кістки з переходом на основу черепа і решітки, гемосимус гайморових пазух та решіток, пневмоцефалія, забій головного мозку важкого ступеня, субарахноїдальний крововилив, забійні-рвані рани лівої скроневої ділянки, крововиливи та осаднення мяких тканин обличчя, закрита травма грудної клітки, забій правої легені, перелом зовнішньої кісточки лівого гомілково-ступневого суглобу, що ускладнилося постгеморагічною анемією та травматичним шоком III ступеня, які відповідно до висновку експерта № 1062 від 05.10.2015 в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя. Згідно посвідчення серія Б №268878 від 17.02.2016 року, [PERSON] є інвалідом ІІ групи. Відповідно фіскальних чеків та рахунків, [PERSON] за час стаціонарного та амбулаторного лікування придбав ліків та медичних препаратів на загальну суму 174981,39 грн. Згідно полісу №АІ/7580994, страхова сума забезпеченого автомобіля Тойота Камрі за шкоду, заподіяну життю і здоровю є 100000 грн., за шкоду заподіяну майну 50000 грн. Поліс дійсний з 21.03.2015 року по 20.03.2016 року. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор і та ін.). Статтею 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків. Відповідно до ч.1 ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п.12.1 ст.12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи привідшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Виходячи з положень ст.23,1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її прав. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. У відповідності до положень п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.05.2001 р. «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд визначає розмір моральної шкоди з урахуванням характеру страждань позивача (моральних, психічних та ін.), матеріального становища відповідача, характеру порушення, глибини моральних страждань позивача. Згідно пунктів 2, 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивачі за подання позовів про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також інваліди І та II груп, - звільняються від сплати судового збору. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідачем ліквідаційною комісією Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області не надано суду будь-яких доказів на спростування обставин, на які [PERSON] посилається як на підставу своїх вимог або будь-яких інших доказів, що мають значення для ухвалення рішення у справі. Зважаючи на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved