Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати належність майна, а саме квартири [ADDRESS] [PERSON], яка померла [INFO]. Також позивач просить визнати за ним право власності на вказане майно в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його мама [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS]. За життя [PERSON] заповіт не складала, позивач є спадкоємцем першої черги спадкового майна померлої, окрім нього інших спадкоємців після смерті матері немає. В установлений законом строк позивач звернувся до Звенигородської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але йому було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру. Житловий будинок, в якому знаходиться вищевказана квартира побудовано житлово-будівельним кооперативом в 1974 році і в цей же рік здано в експлуатацію, відповідно до рішення виконавчого комітету Звенигородської міської ради від 21.04.2010 року було встановлено право власності за [PERSON], 08.10.2011 року виготовлено технічний паспорт на квартиру, отже за життя [PERSON] встигла лише оформити технічну документацію на квартиру, а отримати свідоцтво про право власності на неї не встигла. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи сторони в судове засідання не з'явились. Позивач [PERSON] звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи без його участі, в своїй письмовій заяві просив даний позов задовольнити. Представник відповідача Звенигородської міської ради надав суду заяву з проханням розгляду справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають та не заперечують щодо їх задоволення. На підставі вищевикладеного, суд ухвалив провести розгляд справи без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України в зв"язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що даний позов обґрунтований і підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме квартира [ADDRESS]. Будинок, що розташований по [ADDRESS] побудовано житлово-будівельним кооперативом в 1974 році і в цей же рік здано в експлуатацію,відповідно до рішення виконавчого комітету Звенигородської міської ради від 21.04.2010 року було встановлено право власності за [PERSON], 08.10.2011 року виготовлено технічний паспорт на квартиру (а.с.10). Правовстановлюючого документа на квартиру [ADDRESS] у [PERSON] немає. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги спадкового майна померлої [PERSON], окрім нього інших спадкоємців немає. А отже відповідно до першої черги спадкоємців за законом спадкоємцем став її син - [PERSON]. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач вчасно звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті матері [PERSON] За його заявою було заведено спадкову справу за № 373/2013 від 13.08.2013 року. З заявою про прийняття спадщини звернувся син померлої [PERSON] та 12.02.2014 року за р.№1-343 видано свідоцтво про право на спадщину на незавершений будівництвом жилий будинок в [ADDRESS] на його користь. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися (а.с.22-23). Однак постановою державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 10.02.2014 року позивачу було відмовлено в оформленні спадщини за законом на квартиру, яка знаходиться в [ADDRESS] в зв'язку відсутністю правовстановлюючого документа на вказану квартиру (а.с. 11). Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно довідки голови житлово-будівельного кооперативу В.І.Братун, в 1978 році [PERSON] як особі, прийнятій до членів житлово-будівельного кооперативу, була надана окрема трикімнатна квартира [ADDRESS], відповідно до суми її пайового внеску та кількості членів її сім»ї. Питання про отримання свідоцтва про право власності на квартиру вирішувалося кожним членом ЖБК окремо (а.с.12). З матеріалів справи вбачається, що рішенням виконавчого комітету Звенигородської міської ради №143 від 21 квітня 2010 року визнано право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] та постановлено видати їй свідоцтво про право власності на квартиру (а.с. 10). З технічного паспорта на квартиру [ADDRESS], виготовленого Черкаським об'єднаним бюро технічної інвентаризації 08.10.2011 року вбачається, що власником вказаної квартири є [PERSON]. Житлові та підсобні приміщення квартири розміщені на 1-му поверсі двоповерхового будинку і становлять собою окрему квартиру, що складається з житлових кімнат, із них 1-а кімната - 13,6 кв.м.; 2-а кімната - 7,5 кв.м.; 3-я кімната - 7,8 кв.м.; кухня - 6,7 кв.м.; ванна кімната -2,6 кв.м.,; коридор - 3,7 кв.м.; житлова площа квартири складає 28,9 кв.м., загальною (корисною) площею 42,3 кв.м. (а.с. 8-9). Враховуючи вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що майно, а саме: квартира [ADDRESS], належала [PERSON]. Оскільки позивач [PERSON] є спадкоємцем померлої [PERSON], однак не може отримати спадкове майно в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, суд вважає за можливе захистити його право шляхом визнання права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно [PERSON], а саме: квартиру [ADDRESS], що фактично належало [PERSON], яка померла [INFO]. Судові витрати позивач бажає залишити за ним, тому питання про відшкодування судового збору судом не вирішується. На підставі викладеного та

Outcome: approved