Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку, розташовану на території Парафіївської селищної ради Ічнянського району Чернігівської області (колишньої Мартинівської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області), надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 7,60 га, в тому числі рілля площею 6,40 га, кадастровий номер 7421786400:03:000:0253 та пасовища площею 1,20 га, кадастровий номер 7421786400:03:000:1152, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 917859, виданого 03 березня 2006 року на підставі розпорядження Ічнянської районної державної адміністрації від 23 січня 2006 року № 17, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010683400132, що належала [PERSON] , яка померла [INFO] . Як спадкоємець за заповітом своєчасно прийняв спадщину після смерті [PERSON] , але не може її належним чином оформити, оскільки втрачені оригінали правовстановлюючих документів на земельну ділянку, які б підтверджували право власності померлої на дане спадкове майно. Просить визнати за ним право власності на вищевказане майно в порядку спадкування. В підготовче судове засідання позивач не з`явився, але надав суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача Парафіївської селищної ради Ічнянського району Чернігівської області в підготовче судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі за наявними в справі матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7). Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, розташовану на території Парафіївської селищної ради Ічнянського району Чернігівської області (колишньої Мартинівської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області), надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 7,60 га, в тому числі рілля площею 6,40 га, кадастровий номер 7421786400:03:000:0253 та пасовища площею 1,20 га, кадастровий номер 7421786400:03:000:1152, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 917859, виданого 03 березня 2006 року на підставі розпорядження Ічнянської районної державної адміністрації від 23 січня 2006 року № 17, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010683400132, що належала [PERSON] (а.с.14-15,17). 22 вересня 2011 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Мартинівської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, реєстр № 76, яким заповіла вищевказане майно [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах (а.с.9). У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1222 ч.1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Норми ст.ст. 1220-1221, 1223 ЦК України вказують, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно копії довідки, виданої виконавчим комітетом Парафіївської селищної ради Ічнянського району Чернігівської області від 14 липня 2020 року № 4-155, [PERSON] проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] одна (а.с.8). Відповідно до копії спадкової справи № 229/2020 (а.с.28-30) із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся позивач [PERSON] , а із заявою про відмову від спадщини - [PERSON] . 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування" передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно копії повідомлення Ічнянської районної державної нотаріальної контори від 07 вересня 2020 року № 836/02-14 [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право власності на спадкове майно, яке належало [PERSON] , так як ним не подано правовстановлюючі документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій (а.с.13). Відповідно до ст. ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. [PERSON] , як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] своєчасно прийняв спадщину, оскільки звернувся до Ічнянської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с.29), що підтверджується копією спадкової справи № 229/2020 (а.с.28-30), інші спадкоємці відсутні, на даний час користується та розпоряджається спадковим майном, але юридично не може оформити свої спадкові права, оскільки втрачені оригінали правовстановлюючих документів на земельну ділянку, які б підтверджували право власності померлої на дане спадкове майно, а тому суд вважає, що позивач правомірно набув право власності на земельну ділянку, в зв`язку з чим за ним слід визнати право власності на вищевказане майно в порядку спадкування.

Outcome: approved