Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

23.05.2016 р. позивач [PERSON] та її представник [PERSON] звернулися до суду з даним позовом. Позов мотивовано тим, що 08.11.2015 року померла мати позивача - [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Позивач [PERSON] є дочкою померлої [PERSON] та належить до першої черги спадкоємців за законом та у встановлений законом строк, а саме 19.04.2016 року подала до Воловецької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за померлою матір?ю. Однак, в нотаріальній конторі було виявлено, що [PERSON] за життя було складено заповіти, перший 11.08.2006 року, яким [PERSON] заповіла все своє майно порівну своїм внукам, [PERSON] та [PERSON], а згідно другого заповіту, який посвідчений 06.06.2011 року державним нотаріусом Воловецької державної нотаріальної контори [PERSON], спадкодавець [PERSON] заповіла все своє майно своїй внучці [PERSON] За життя [PERSON] про таке заповідальне розпорядження нікого не повідомляла. Позивач вважає, що даний заповіт її мати складала під впливом, оскільки [PERSON], яка проживала разом з [PERSON], зловживала алкогольними напоями та схиляла до вживання алкоголю і матір позивачки. В такому стані [PERSON] не могла розуміти значення своїх дій. В судовому засіданні позивач і її представник змінили позовні вимоги та просили суд визнати заповіт від 06.06.2011 складений на користь [PERSON] нікчемним, у зв'язку з тим, що заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та порядку посвідчення, а саме не підписаний заповідачем [PERSON] особисто, в посвідчувальному написі вчиненому на заповіті не зазначені конкретні причини з яких заповідач не могла підписати заповіт особисто. У 2011 році заповідач [PERSON] була здоровою, перебувала в адекватному стані, самостійно ставила підписи в документах, та могла самостійно підписати складений нею заповіт. Відповідач [PERSON] позов не визнала вважає, що відсутні підстави для визнання заповіту нікчемним. Свідок [PERSON] - фельдшер с. В. Ворота Воловецького району, в суді пояснила, що здійснювала медичний догляд за [PERSON], робила їй у коли та заносила медикаменти коли та хворіла. До 2015 році [PERSON] була повністю дієздатна, фізичних вад не мала, проблеми із зором в неї почалися у 2015 році, коли захворіла на рак. Про наявність заповіту нічого їй не говорила, тільки скаржилася на поведінку свої внучки [PERSON], яка в той час проживала разом з нею.. Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснила, що була присутня при складанні заповіту [PERSON] у Воловецькій державній нотаріальній конторі. [PERSON] до нотаріальної контори прийшла самостійно на автобусі, була в адекватному стані. Свідок також зазначила, що підписувалася в заповіті як свідок. Допитана в якості свідка нотаріус [PERSON], яка посвідчувала заповіт [PERSON] складений на користь [PERSON], пояснила, що обставин складання заповіту не пам'ятає, оскільки пройшов досить тривалий час, однак зазначила, що якщо при складанні заповіту були запрошені свідки, то очевидно, що сама заповідач не могла підписати заповіт через похилий вік та стан здоров'я. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON]Ю є дочкою спадкодавця [PERSON], якій належав житловий будинок №280 по вул. Верховинській в с. В.Ворота, Воловецького району. Згідно заповіту від 06.06.2011 року [PERSON] на випадок своєї смерті належний їй житловий будинок №280 по вул. Верховинській в с. В.Ворота, Воловецького району та все своє майно, заповіла своїй внучці [PERSON] Даний заповіт посвідчений державним нотаріусом Воловецької державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №1-286 ( а.с.23 ). [PERSON] померла 08.11.2015 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №201611, виданого виконкомом Верхньоворітської сільської ради Воловецького району 09.11.2015 року, актовий запис №27 ( а.с.42 ). Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. 1234 ЦК України, право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Відповідно до ст. 1247 ЦК України, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу, якщо фізична особа у зв'язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої\~\~нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє. У відповідності до вимог\~\~діючої на час\~\~посвідчення заповіту Інструкції про порядок\~\~вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої\~\~Наказом\~\~Міністерства юстиції України\~\~від 03.03.2004 року\~\~№ 20/5, зокрема\~\~п. 16 - нотаріально посвідчувані правочини, а також заяви та інші документи підписуються у присутності нотаріуса. Якщо правочин, заява чи інший документ підписаний за відсутності нотаріуса, громадянин повинен особисто підтвердити, що документ підписаний ним. Якщо фізична особа внаслідок фізичної вади, хвороби або з інших поважних причин не може власноручно підписати правочин, заяву чи інший документ, за її дорученням і в її присутності та в присутності нотаріуса правочин, заяву чи інший документ може підписати інша особа. Про причини, з яких фізична особа, зацікавлена у вчиненні нотаріальної дії, не могла підписати документ, зазначається у посвідчувальному написі. Правочин не може підписувати особа, на користь або за участю якої її посвідчено. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. \~Із змісту\~\~зазначених норм вбачається,\~\~що обов'язковою підставою, яка надає право підпису іншій особі на правочині є хвороба або фізична вада особи, яка вчиняє правочин, або\~\~інша поважна причина\~\~за якої особа не може власноручно підписати заповіт . Відповідачем\~\~не\~\~надано суду доказів\~\~\~щодо наявності хвороби, фізичної вади чи\~\~поважної причини за\~\~якою заповідач\~\~не підписала заповіт особисто. У заповіті відсутні посилання\~\~на хворобу заповідача\~\~чи\~\~фізичні вади, за яких підпис не вчинявся власноручно. Сам по собі похилий вік не може\~\~визнаватись поважною причиною неможливості вчинити підпис\~\~на заповіті.\~\~Після його посвідчення особа прожила\~\~ще\~\~чотри роки, підписувалася у відомостях про отримання пенсії за період з 2013 по 2014 рік. Доказів про стан її здоров'я, як такий, що унеможливлював\~\~в тому числі самостійно\~\~вчиняти підписи та\~\~читати тексти - стороною не надано\~. Згідно довідки Воловецької ЦРЛ №345/01-10 від 24.06.2016 року [PERSON] у період 06.06.2011 року, тобто на час складання заповіту, у Воловецьку ЦРЛ за медичною допомогою не зверталася, на лікуванні у зв'язку із травмами не перебувала ( а.с.75). Відповідно до вимог ст. 1248 ЦК України, нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках. За змістом ст. 1253 ЦК України на бажання заповідача його заповіт може бути посвідчений при свідках. У випадках, встановлених абзацом третім частини другої статті 1248 і статтею 1252 цього Кодексу, присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов'язковою. Свідками можуть бути лише особи з повною цивільною дієздатністю. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. У текст заповіту заносяться відомості про особу свідків. Зміст коментованої статті передбачає\~\~три підстави для залучення свідків при посвідченні заповіту: 1) бажання заповідача; 2) неможливість заповідача через фізичні вади самостійно прочитати заповіт (абзац третій ч. 2 ст. 1248 ЦК); 3) посвідчення заповіту здійснюється посадовими, службовими особами, перерахованими у частинах 1 - 6 ст. 1252 ЦК. Із змісту заповіту вбачається, що такий не підписувався заповідачем, хоча доказів наявності перешкод у цьому\~\~не здобуто, про що зазначено вище.\~\~Із змісту заповіту не вбачається наявності\~\~фізичної вади або хвороби\~\~чи іншої поважної причини за якої заповідач самостійно не могла підписати заповіту. У справі відсутні докази\~\~про\~\~неписьменність або неграмотність [PERSON] чи наявність вад зору до ступеня неможливості прочитати текст заповіту. Ст. 1257 ЦК України передбачає, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Згідно із роз'ясненнями, викладеними у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно з ч. 1 ст. 1257 ЦК України є нікчемним, тому визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається. У відповідності до п. 5\~\~Постанови Пленуму\~\~Верховного Суду України\~від 06.11.2009 №9 \~"Про судову практику\~\~розгляду\~\~цивільних справ\~\~про визнання правочинів недійсними" вимога\~\~про встановлення нікчемності\~\~правочину підлягає розгляду\~\~в разі наявності відповідного спору. Як роз'яснив у п.14 Пленум Верховного Суду України у Постанові\~\~«Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» не допускається визнання дійсним заповіту, який є нікчемним у зв'язку з порушенням вимог щодо його форми та порядку посвідчення. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст.203, 215, 225, 1233, 1234, 1247, 1248, 1257 ЦК України,

Outcome: approved