Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

31 липня 2015 року [PERSON] звернулася з позовом до суду до Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області, треті особи на стороні відповідача [PERSON], [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування. В заяві зазначає, що [PERSON] (матір позивача), належав на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями, які знаходяться по [ADDRESS]. Вказане будинковолодіння належало останній на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке видане державним нотаріусом Радехівської державної нотаріальної контори Луців І.П. 27 липня 1998 року, реєстр №1732/98. [INFO] [PERSON] померла. В день смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої ввійшов вище зазначений житловий будинок з господарськими будівлями. Спадкоємцями першої черги за законом є: позивач [PERSON], та її внуки: [PERSON] і [PERSON] (за правом представлення). Спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за заповітом. Вона за життя склала заповіт, згідно якого все своє майно вона заповіла [PERSON]. Цей заповіт посвідчений державним нотаріусом Радехівської державної нотаріальної контори Луців І.П. 29 жовтня 2008 року, реєстр №5173. Цей заповіт є не змінений і не скасований. Особи, які мають право на обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] відсутні. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] [PERSON] своєчасно прийняла спадщину після смерті своєї мами, подавши 11 липня 2012 року в Радехівську державну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Проте не може одержати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Згідно інформації завідувача Радехівською державною нотаріальною конторою від 08 липня 2015 року за №471/02-14/167/2012 їй не можна видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] та належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 27 липня 1998 року державним нотаріусом Радехівської державної нотаріальної контори, так як цього правовстановлюючого документа для видачі свідоцтва недостатньо. [PERSON] не заперечує той факт, що її мама, одержавши свідоцтво про право на спадщину 27 липня 1998 року, не зареєструвала його у Червоноградському міжрайонному бюро технічної інвентаризації згідно Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебуває у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 09.06.1998 року №121. На момент одержання її мамою свідоцтва про право на спадщину право власності на вищезазначений житловий будинок не залежало від державної реєстрації права власності на нього. 27.07.1998 року отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом, [PERSON] стала власником житлового будинку з господарськими будівлями, які знаходяться в [ADDRESS]. Зареєструвати право власності за [PERSON] на вищевказаний житловий будинок після її смерті позивач також не може, так як правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (ст.25 ЦК України). Той факт, що житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] належав [PERSON] стверджується, крім свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.07.1998 року, також довідкою виконкому Стоянівської сільської ради від 14.01.2014 року №4 та інформацією Стоянівської сільської ради від 13.07.2015 року №80. Просила постановити рішення, яким визнати за нею право власності у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями. які знаходяться в [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, так як вони викладені у заяві. Просив постановити рішення про задовлення позовних вимог. Представник відповідача - Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області у судове засідання не з»явився, 28.08.2015 року та 2.10.2015 року до суду надійшли заяви про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, просять позов [PERSON] задовольнити (а.с.27,30). Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси. Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Треті особи в судове засідання не з"явилися, причини неявки суду не повідомили, хоч про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Відповідно до положень ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності зі ст.ст.1217, 1220,1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає в день відкриття спадщини. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку у шість місяців, він не заявив про відмову від неї. Суд встановив, що [PERSON] померла [INFO] в с. Стоянів Радехівського району Львівської області, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 21.04.2012 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №16 (а.с.7). Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями, які знаходяться по [ADDRESS]. Вказане будинковолодіння належало останній на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке видане державним нотаріусом Радехівської державної нотаріальної контори Луців І.П. 27 липня 1998 року, реєстр №1732/98 (а.с.4). Факт належності житлового будиноку з господарськими будівлями [ADDRESS] [PERSON] стверджується довідкою виконкому Стоянівської сільської ради від 14.01.2014 року №4 (а.с.12). Із заповіту складеного 29 жовтня 2008 року, посвідченого нотаріусом Радехівської державної нотаріальної контори Луців І.П. і зареєстрований в реєстрі за №5173, вбачається, що [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого не складалося і на яке вона по закону матиме право на день смерті, заповіла позивачу по справі -дочці [PERSON] (а.с.5). 21 липня 2015 року [PERSON], після смерті матері, звернулася в Радехівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини (а.с.8). 8 липня 2015 року Радехівською державною нотаріальною конторою [PERSON] роз»яснено про неможливість видати свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки самого свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] від 27 липня 1998 року, виданого державним нотаріусом Радехівської державної нотаріальної контори, недостатньо для видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.11). У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Відповідно до вимог ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Узагальнюючи вищенаведене,оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи те. що у позивача немає іншого способу захисту порушених прав, суд робить висновки, що позовні вимоги необхідно задовольнити.

Outcome: approved