Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

22.03.2017 року до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява Державного вищого навчального закладу «Криворізький Національний Університет» в особі відокремленого підрозділу Гірничий коледж Державного вищого навчального закладу «Криворізький Національний Університет» до [PERSON] про стягнення коштів. Позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на наступні обставини: 03.09.2013 року між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області та відповідачем було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-5341-ОД, згідно якого фонд передає, а відповідач приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно, нежитлове приміщення площею 162 кв.м за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Невська, 3, на першому поверсі 4-х поверхової будівлі, що перебуває на балансі ДВНЗ «Криворізький Національний Університет». Вказане приміщення було передано згідно акту приймання-передачі від 03.09.2013 року. Разом із тим, між позивачем та відповідачем було укладено: договір оренди майна №9/13-76 від 01.10.2013, згідно якого передано відповідачу у строкове платне користування майно (обладнання); договір №8/13 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю до договору №12/02-5341-ОД, від 01.10.2013 року; договір про компенсацію податку на землю №7/13 від 01.10.2013 року. Однак, відповідач належним чином вищевказані договори не виконував та 01.07.2014 року повернув приміщення позивачу. У звязку з наявною заборгованістю відповідача, між ним та позивачем 05.08.2014 року було укладено договір №8/14-92 про реструктуризацію заборгованості за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/02-5341-ОД від 03.09.2013 року, згідно якого позивач надає відповідачу розстрочку у погашенні заборгованості з плати за орендну плату 6698,28 грн., земельний податок 455,14 грн., комунальні послуги 13939,99 грн., пеня 616 грн. та оренду обладнання 222,18 грн., на загальну суму 21931,59 грн., що утворилась станом на 18.07.2014 року. На підставі викладеного просили стягнути з відповідача на користь ДВНЗ «Криворізький Національний Університет» в особі відокремленого підрозділу Гірничого коледжу ДВНЗ «Криворізький Національний Університет» грошові кошти в сумі 21931,59 грн., три відсотки річних за користування чужими грошовими коштами у розмірі 1385,26 грн. та інфляційні витрати у розмірі 11010,98 грн. , а також судовий збір у розмірі 1600,00 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, проте подав до суду письмову заяву у якій просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. А також просив, стягнути з відповідача на користь позивача витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився повторно і про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи через оголошення в пресі. Заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від останнього не надходило. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Зважаючи на повторну неявку відповідача та подане представником позивача клопотання щодо слухання справи за наявними у ній матеріалами, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно до ст. 226 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, повно та всебічно дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи: 03 вересня 2013 року між Регіональним відділенням Фонду держмайна України у Дніпропетровській області та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-5341-ОД, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно: нежитлове приміщення, реєстровий номер 37664469.8.ЮКВИПМ001, площею 162,0 кв.м, розміщене за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Невська, 3 на 1-му поверсі 4-х поверхового (будинку, приміщення, будівлі), що перебуває на балансі ДВНЗ «Криворізький національний університет». Майно передається в оренду з метою розміщення буфету, що не здійснює продаж товарів підакцизної групи у навчальному закладі. Відповідно до п. 3.6 вказаного договору оренди, орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні: 50% до державного бюджету по місцю реєстрації орендаря у податковій інспекції на рахунки відкриті відділенням казначейства у розмірі 622,56 грн.; 50% балансоутримувачу у розмірі 622,56 грн., щомісяця не пізніше 15 числа наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України ічинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж. Вказаний договір укладено строком на 1 рік, що діє з 03 вересня 2013 року до 02 вересня 2014 року включно (п.10.1 договору оренди) (а.с.22-25). Як вбачається з акту приймання передачі від 03.09.2013 року, заступник начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України у Дніпропетровській області [PERSON] передала, а фізична особа-підприємець [PERSON] прийняв в оренду нежитлове приміщення площею 162,0 кв.м будівлі, що знаходиться на балансі ДВНЗ «Криворізький національний університет» за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Невська, 3 (а.с.26). Згідно до реєстраційного посвідчення, виданого Криворізьким бюро технічної інвентаризації 17 березня 2000 року, будівлі та споруди за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Невська, 3, перебувають на балансі гірничого технікуму Криворізький державний технічний університет (а.с.27). Крім того, 01.10.2013 року між гірничим технікумом ДВНЗ «Криворізький національний університет» та ФОП [PERSON] укладено договір оренди майна №9/13-76, відповідно до якого останньому передано у строкове платне користування обладнання згідно додатку №1 (а.с.29-31). Того ж дня, між позивачем та відповідачем було укладено договір №8/13 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю до договору №12/02-5341-ОД, згідно якого орендар зобовязався сплачувати комунальні послуги та експлуатаційні витрати на утримання орендує мого приміщення на 1-мі поверсі 4-х поверхового будинку, розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Невська, 3 (п. 1.1 вказаного договору) (а.с.32-33). Також, 01.10.2013 року між сторонами укладено договір на компенсацію податку на землю №7/13, відповідно до якого ФОП [PERSON] зобовязався компенсувати витрати ГТ ДВНЗ «КНУ» по сплаті податку на землю, згідно дольової участі орендаря (а.с.34). Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що позивачем було передано спірне майно відповідачу, що стверджується актом приймання-передачі від 03 вересня 2013 року, який умов вищезазначених договорів не виконав, допустив порушення термінів сплати грошових коштів за оренду, які встановлені умовами вказаних договорів. В подальшому, ФОП [PERSON] передав, а представник гірничого технікуму ДВНЗ «Криворізький національний університет» прийняв нежитлове приміщення площею 162,0 кв. м, що знаходиться на балансі гірничого технікуму Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Невська, 3, що стверджується актом приймання-передачі від 01 липня 2014 року (а.с.35). Разом із тим, 05 серпня 2014 року між сторонами було укладено договір №8/14-92 про реструктуризацію заборгованості за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/02-5341-ОД від 03.09.2013 року, відповідно до якого ФОП [PERSON] балансоутримувачем надано розстрочку у погашенні заборгованості з плати за орендну плату 6 698,28 грн., земельний податок 455,14 грн., комунальні послуги 13 939,99 грн., пеня 616 грн. та оренду обладнання 222,18 грн., на загальну суму 21 931,59 грн., що утворилася станом на 18 липня 2014 року (а.с.36). Отже, як вбачається з довідки гірничого коледжу Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» №169 від 10.03.2017 року станом на 01.03.2017 року заборгованість [PERSON] за договором реструктуризації №8/14-92 складає 21 931,59 грн., з моменту укладення вказаного договору останнім оплат здійснено не було (а.с.37). Разом із тим, судом встановлено, що 29 грудня 2016 року [PERSON] припинив підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця, про що свідчить довідка з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.6). Положеннями п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів» №3 від 01.03.2013 року визначено, оскільки у разі припинення діяльності фізичної особи як суб'єкта господарювання відповідно до пункту 6 частини першої статті 80 ГПК провадження у господарській справі припиняється, то з часу державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця в порядку, встановленому Законом України від 15 травня 2003 року № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", спори за участю такої фізичної особи-підприємця, у тому числі пов'язані з підприємницькою діяльністю, що здійснювалася ним раніше, належить розглядати в порядку цивільного судочинства, за винятком випадків, коли провадження у відповідних справах було порушено у господарському суді до настання таких обставин, оскільки за загальним правилом громадянин-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями належним йому майном і після припинення своєї підприємницької діяльності. Після припинення провадження у господарській справі з підстави, наведеної вище, спори за участю таких осіб підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства. Отже, на підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача заборгованості за договором №8/14-92 про реструктуризацію заборгованості за договором оренди нерухомого майна від 05 серпня 2014 року у розмірі 21 931,59 грн. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до абз. 2 п. 6 договору № 8/14-92 від 05.08.2014 року, у випадку прострочення оплати щомісячного платежу балансоутримувач має право нарахувати пеню за весь час прострочення, а орендар зобовязаний її сплатити. Пеня нараховується у вигляді відсотків за кожен день прострочення від суми такого щомісячного платежу, який підлягає сплаті, але не сплачений, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діятиме на дату, коли повинен бути здійснений щомісячний платіж. Балансоутримувач також має право нарахувати 3% річних та витрати від інфляції за весь період прострочення, а орендар повинен сплатити таке нарахування. Позивач у своїй заяві надав розрахунок 3% річних та інфляційних витрат станом на 10.03.2017 року, тому, враховуючи, що визначення предмету та підстав позову є виключним правом позивача, суд вважає за можливе прийняти до уваги розрахунок належних до стягнення коштів у такому розмірі: 3% річних 1 385, 26 грн., інфляційні витрати 11 010,98 грн. (а.с.5). Разом із тим, відповідно до наказу ДВНЗ «Криворізький національний університет» №70 від 17.02.2015 року відокремлений структурний підрозділ університету, а саме Гірничий технікум ДВНЗ «Криворізький національний університет» перейменовано у Гірничий коледж ДВНЗ «Криворізький національний університет» (а.с.28). За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що відповідач не виконав умов договору №8/14-92 про реструктуризацію заборгованості за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/02-5341-ОД від 03.09.2013 року в повному обсязі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до частини 1 статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Разом із тим, відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Отже з урахуванням задоволення позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 1 600,00 грн., а також витрати повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у розмірі 500,00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved