Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

15 грудня 2017 року на адресу суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» (далі - ТОВ «ФК «Позика») до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 6 липня 2010 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Індустріально-експертний банк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк»(далі - ПАТ«Креді Агріколь Банк») укладено кредитний договір № 081/407199, згідно умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 179800,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 28,00 % річних, строком користування з 6 липня 2010 року по 5 липня 2017 року. В якості забезпечення виконання зобов'язань, між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] було укладено договір застави № 081/407199 та надано в приватне обтяження автотранспортний засіб: автомобіль марки Ford, модель - KUGA, 2010 року випуску, реєстраційний номер - [NUMBER]. Виконання зобов'язань за кредитним договором було забезпечено порукою шляхом укладення між банком та [PERSON] договору поруки № 081/407199 , згідно якого поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед банком відповідати в повному обсязі по зобов'язаннях позичальника, які виникають з кредитного договору. 30 жовтня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» було укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами № 10-ІV, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором № 081/407199 від 6 липня 2010 року укладеним між Публічним акціонерним товариством «Індустріально-Експортний Банк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Позика». В порушення вимог ст. ст.526, 527, 530 ЦК України та умов договору відповідач зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим відповідно до вимог ч.1 ст.1050 ЦК України позивач просить повернути кредит на загальну суму 292435,54 гривень, з яких 24021,39 грн. - сума простроченого основного боргу за кредитом, 34016,98 грн. - сума прострочених процентів, 2198,02 грн. - сума нарахованих процентів, 80646,19 грн. - сума залишку за кредитом, 137854,96 грн. - сума інфляції, 13698,00 грн. - 3% річних. Позивач про час і місце судового розгляду оповіщений належним чином, його представник в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву, в якій підтримав позовні вимоги повністю, просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені через оголошення, розміщене на офіційному веб-сайті Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, не повідомили про причини неявки, від яких не надійшло заяви про розгляд справи за їх відсутності, у зв'язку з чим по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів відповідно до ст.281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 6 липня 2010 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Індустріально-експертний банк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк»(далі - ПАТ«Креді Агріколь Банк») укладено кредитний договір № 081/407199, згідно умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 179800,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 28,00 % річних, строком користування з 6 липня 2010 року по 5 липня 2017 року. В якості забезпечення виконання зобов'язань, між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] було укладено договір застави № 081/407199 та надано в приватне обтяження автотранспортний засіб: автомобіль марки Ford, модель - KUGA, 2010 року випуску, реєстраційний номер - [NUMBER]. Виконання зобов'язань за кредитним договором було забезпечено порукою шляхом укладення між банком та [PERSON] договору поруки № 081/407199 , згідно якого поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед банком відповідати в повному обсязі по зобов'язаннях позичальника, які виникають з кредитного договору. 30 жовтня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» було укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами № 10-ІV, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором № 081/407199 від 6 липня 2010 року укладеним між Публічним акціонерним товариством «Індустріально-Експортний Банк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Позика». Відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість за договором в сумі 292435,54 гривень, з яких 24021,39 грн. - сума простроченого основного боргу за кредитом, 34016,98 грн. - сума прострочених процентів, 2198,02 грн. - сума нарахованих процентів, 80646,19 грн. - сума залишку за кредитом, 137854,96 грн. - сума інфляції, 13698,00 грн. - 3% річних. За змістом статті 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договір. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з п.3.3.2. кредитного договору позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитним договором (заборгованість за кредитом, проценти, штрафи, пені тощо) в терміни та в порядку згідно умов договору та сплачувати банку нараховані проценти в розмірі, зазначеному у п. 1.4.1. договору Згідно п. 3.2.6. кредитного договору невиконання зобов'язання по повному погашенню простроченої заборгованості протягом 30 днів з дати направлення повідомлення, дає право банку вимагати дострокового повернення кредиту в повній сумі, нарахованих процентів за користування кредитом, штрафів та пені.У цьому випадку, банк направляє позичальнику та його поручителям (за наявності) письмову вимогу про дострокове погашення кредиту, в повній сумі, нарахованих процентів за користування кредитом, штрафів та пені. Згідно п. 3.2.7. кредитного договору якщо позичальник протягом 31 дня з моменту направлення йому письмової вимоги банком, не виконає вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитом, процентами, штрафними санкціями тощо, банк вправі розпочати процедуру примусового стягнення боргу, включаючи звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості або звернення стягнення на предмет застави в позасудовому порядку. Згідно п.1.2 договору поруки поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед банком відповідати в повному обсязі по зобов'язаннях позичальника, які виникають з кредитного договору. Згідно п.3.1 договору поруки у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність перед банком на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної заяви. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно з положеннями пунктів 3.1. та 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" від 17.12.2013 № 14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Оскільки відповідачами були порушені вимоги діючого кредитного законодавства та умови укладеного кредитного договору у позивача виникло право вимагання дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому. За таких підстав підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 292435,54 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, таким чином підлягають присудженню з відповідачів позивачеві понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 4386,54 грн. Відповідно до ст. ст.525, 526, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved