Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 19 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції за актовим записом № 1591, мотивуючи це тим, що спільне з відповідачем життя не склалось, оскільки у них протилежні погляди на життя. З жовтня 2019 року з відповідачем проживають окремо. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач твердо переконана, що шлюб зберегти неможливо і рахує за необхідне шлюб між нею та відповідачем розірвати. Крім цього, позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 2/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення з позовом в суд і до досягнення дітьми повноліття, а також понесені нею судові витрати. Ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 15 травня 2020 року призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами з викликом позивача і відповідача у судове засідання. (а.с. 17) В судовому засіданні позивач [PERSON] пояснила, що позовні вимоги підтримує повністю з підстав, зазначених у позовній заяві та просила задовольнити її позов. Відповідач в судове засідання не з`явився, його представник - адвокат Курись О.П. через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника, в якому додатково зазначив, що відповідач [PERSON] позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнає повністю. Щодо стягнення аліментів, вказав, що аліменти в розмірі вказаному позивачем вважають безпідставними та необґрунтованими. Відповідач згідний сплачувати аліменти на двох дітей в розмірі 1/3 частки доходів (а.с. 24-30). Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі ( а.с. 10), який носить формальний характер, оскільки шлюбних відносин, як подружжя, сторони не підтримують і їх шлюб фактично розпався. А тому, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який існує лише юридично, необхідно розірвати. Судом також встановлено, що сторони мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 8, 9). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При цьому за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» визначено на 2020 рік прожитковий мінімумдітей для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня, а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня. Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Судом встановлено, що домовленості про спосіб утримання спільних дітей між сторонами не досягнуто. Відтак, існують підстави для присудження коштів на утримання дитини, згідно з ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відповідач [PERSON] офіційно працевлаштований та отримує стабільний дохід у вигляді заробітної плати. Вказані обставини свідчать про наявність у нього можливості сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей, у розмірі, який би відповідав законодавчо визначеному розміру аліментів, який не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому, враховуючи, що позивач [PERSON] просить стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 2/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, і такий розмір не виходить за межі максимального розміру, передбаченого ч.3 ст. 70 ЗУ "Про виконавче провадження", відповідач [PERSON] - фізично здоровий, офіційно працевлаштований, інших осіб на утриманні немає, суд вважає доцільним позовні вимоги задовольнити повністю та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 2/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, що є більшим від 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, проте співрозмірним із його щомісячним доходом. При цьому, суд враховує, що відповідачем не доведено, що витрати позивача на утримання їх спільних дітей стяановлять менший розмір. За приписом ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Днем пред`явлення позову вважається день прийняття судом позовної заяви. Згідно штампу на позовній заяві, позовна заява пред`явлена до суду 08.05.2020 року. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про стягнення аліментів від сплати судового збору звільняються. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного,

Outcome: approved