Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

28 липня 2021 року [PERSON] в особі свого представника - адвоката Давиденка К.В. звер- нувся до суду з позовною заявою, в якій просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, посилаючись на наступні обставини. [INFO] в с.Лиман Татарбунарського району Одеської області померла його праба- буся [PERSON] , після смерті якої залишилася земельна ділянка площею 4,29 га, виділена для товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лиманської сільсь- кої ради Білгород-Дністровського району Одеської області згідно державного акта на право прива- тної власності на землю серії Р1 № 474162 від 23.08.2001 р. В кінці квітня він випадково в паперах знайшов заповіт на своє ім`я від 09.03.2004 р., яким [PERSON] заповіла йому все своє майно, де б воно не було та з чого б не складалося та все те, на що вона за життя матиме право. Про за- повіт прабабуся йому нічого не казала, мабуть хотіла зробити сюрприз, померла вона несподівано, тому не встигла розповісти про заповіт. При зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спад- щини він отримав відмову з причини встати шестимісячного строку для прийняття спадщини та йому було рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Вважає, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, оскільки не знав про існування заповіту, тому просив визначити йому додатковий строк для прийняття спад- щини, що залишилась після смерті [PERSON] . Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій проти задоволення позову не заперечував, просив справу розглянути у його відсутність. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко- записувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здій- снюється. Як передбачено ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження за наявними у справі доказами у зв`язку з визнанням позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того за конних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В силу ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають до- казуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добро- вільності їх визнання. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Згідно копії паспорту [NUMBER] (а.с.4), позивач народився [INFO] в с.Лиман Татарбуна- рського району Одеської області. Як вбачається з копії державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 474162 (а.с.9), [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділянка площею 4,29 га, що розташована на території Лиманської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарсько- го виробництва. З копії заповіту від 09.03.2004 р., зареєстрованого у спадковому реєстрі за № 29 (а.с.7,8), видно, що [PERSON] , 26.09.1919 р. народження , все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право, заповіла [PERSON] . Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.6) підтверджується, що [PERSON] по мерла [INFO] в с.Лиман Татарбунарського району Одеської області. З відмови нотаріуса від 30.04.2021 р. (а.с.10) видно, що [PERSON] відмовлено у відкритті спадкової справи з причини втрати ним 6-місячного строку для прийняття спадщини та не надання доказів сумісного проживання зі спадкодавцем. Як передбачено ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У відповідності до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В силу ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цьо- го Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За пи сьмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для при йняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населе- них пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядуван- ня за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п.24 своєї постанови від 30. 05.2008 р. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що особа, яка не прийняла спадщину в установле- ний законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового ст- року для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Суд, відповідно до п.24 вказаної постанови, вирішуючи питання про визначення особі додатко- вого строку, досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, іс- тотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прий- няття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадко- вого майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому чи- слі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил Украї- ни; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Положення ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані у випадку доведеності наявності перешкод для подання відповідної заяви та наявності підстав для визнання судом цих обставин по- важними. Оцінюючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд виходить з того, що позивачеві не було відомо про складений померлою на його користь заповіт, тому він не мав змоги своєчасно звернутися до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що є всі підстави вважати поважною причину пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини і вважає за необ- хідно встановити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved