Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

18.05.2016 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою в якій вказала, що 19.11.2011 р. між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб у відділі ДРАЦС Борівського РУЮ Харківської обл. Від шлюбу мають дитину сина [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні з грудня 2015 р. і по теперішній час. Відповідач на утримання їхнього сина [PERSON] матеріальної допомоги не надає. Позивачка не в змозі утримувати самостійного їхнього сина. На даний час позивачка перебуває у декретній відпустці, на своєму утриманні має ще одного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], на якого аліменти не отримує. Відповідач працює у Борівському відділенні поліції Ізюмського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській обл., отримує заробітну плату, тому має можливість утримувати свою дитину. В судове засідання позивачка надала заяву про підтримання позовних вимог, справу просила слухати без її участі. Відповідач в судове засідання надав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до вимог ст.158 ЦК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 80 ч. СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 ч.2 СК України "мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим , ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку...". Крім того, в суді встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 19 листопада 2011 р. (а.с.5). Згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON] являються [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Відповідно до копії довідки виконкому Борівської селищної ради, [PERSON] дійсно житель [INFO] і має склад сімї: син [PERSON], син [PERSON], чоловік [PERSON] (зареєстрований за іншою адресою відповідно до даних будинкової) (а.с.8). Відповідач працює в Борівському відділенні поліції Ізюмського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській обл., регулярно отримує заробітну плату. Окрім цього, інших грошових стягнень з відповідача не проводиться. Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення аліментів з відповідача є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Судові витрати у виді судового збору за подання позову до суду в сумі 1102,40 грн., згідно з вимогами ст.ст.88, 80 ч.1 п.3 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» слід покласти на відповідача. З урахуванням викладеного, згідно ст.ст.75,80,84,180,181,182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved