Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

27.04.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним вище позовом. 16.10.2014 року у даній цивільній справі було ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги [PERSON] було задоволено. 23.03.2015 року відповідачі [PERSON] та Приватна фірма КВАНТ звернулися до суду із заявою про перегляд заочного рішення. 08.05.2015 року ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова було скасовано рішення від 16.10.2014 року та призначено до судового розгляду на 25.05.2015 року. В подальшому позивач уточнив позов та просив: - в рахунок задоволення вимог [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]), до [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]), за договором позики від 09.04.2009 року на загальну суму на загальну суму у розмірі 2 471 739 грн. 76 коп., яка складається з: неповернутої частини боргу в сумі, еквівалентній 36 600 доларам США за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення; процентів за користування коштами у сумі, еквівалентній 15 523 доларам США за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення; трьох процентів річних за прострочення виконання зобов'язання за період з 09 квітня 2010 по 09 грудня 2010 року у сумі, еквівалентній 761,17 долару США та за період з 10 грудня 2010 року по 08 січня 2013 року у сумі, еквівалентній 2 283,24 доларам США за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення, які разом складають основну суму боргу в розмірі 55 167,41 долар США, що на день ухвалення апеляційним судом рішення у справі за курсом НБУ становило 1 268 298 грн. 76 коп.; суми неустойки за прострочення зобов'язання у розмірі 1 200 000 грн. 00 коп.. згідно рішення апеляційного суду Харківської області від 02 листопада 2015 року, та 3 441 грн. витрат по сплаті судового збору, згідно заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2014 року. -звернути стягнення на предмет іпотеки - нежитлові приміщення 4-го поверху № 1-28 в літ. «Ж-4» загальною площею 1108,4, що розташовані за адресою: Харківська область, м. Харків, Повстання майдан (пл. Повстання), будинок 7/8 - із застосуванням визначеної ст. 38 Закону України «Про іпотеку» процедури продажу шляхом надання іпотекодержателю [PERSON] права на продаж предмета іпотеки від власного імені будь-якій третій особі - покупцю на його власний розсуд за ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки суб'єкта оціночної діяльності або незалежного експерта на момент продажу, але не нижче, ніж за визначеною сторонами в п. 5 іпотечного договору ціною на рівні 298 000 (двісті дев'яносто вісім тисяч) гривень. -зобов'язати Приватну фірму «КВАНТ» (код ЄДРПОУ 23920016) звільнити нежитлові приміщення 4-го поверху № 1-28 в літ. «Ж-4» загальною площею 1108,4, що розташовані за адресою: Харківська область, м. Харків, Повстання майдан (пл. Повстання), будинок 7/8. -передати предмет іпотеки - нежитлові приміщення 4-го поверху № 1-28 в літ. «Ж-4» загальною площею 1108,4, що розташовані за адресою: Харківська область, м.' Харків, Повстання майдан (пл. Повстання), будинок 7/8 - в управління [PERSON] на період до його реалізації за визначеною ст. 38 Закону України «Про іпотеку» процедурою продажу. Позов обґрунтовано тим, що 09.04.2009 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики валютних цінностей у сумі 54400 доларів США, які відповідач зобовязалася повернути не пізніше 09.04.2010 року Але борг було повернуто лише частково, залишок боргу склав 45800 доларів США. Судовим рішенням від 19.02.2014 року, яке набрало законної сили, з відповідача було стягнуто на користь позивача заборгованість у сумі, еквівалентній 65211 доларів США за курсом НБУ, суму неустойки у розмірі 6019031 грн. та суму судових витрат у розмірі 3441 грн. Крім того, у забезпечення виконання зобовязань позичальника [PERSON] між позивачем та Приватною фірмою КВАНТ було укладено іпотечний договір, предметом якого була передача позивачу в іпотеку вищезазначених нежитлових приміщень. 08.01.2013р. від імені позивача на адресу відповідачки [PERSON] як за місцем її проживання, так і за місцем роботи було направлено цінними та рекомендованим листами вимогу про виконання грошового зобовязання за договором позики. Ця вимога, направлена рекомендованим листом, була отримана відповідачкою. Аналогічну вимогу було надіслано на адресу відповідача ПФ КВАНТ, яка отримала відповідний рекомендований лист. Але на цей час зобовязання за договором позики залишаються невиконаними. Посилаючись на ці обставини, а також положення статті 38 Закону України Про іпотеку, позивач вважає, що внаслідок невиконання відповідачкою [PERSON] своїх зобовязань за договором позики він має право на підставі судової процедури звернути стягнення на предмет іпотеки. 27.11.2015 року представник позивача подав заяву про зменшення позовних вимог, в обґрунтування якої зазначив, що 02.11.2015 року апеляційним судом Харківської області у цивільній справі № 638/17855/13-ц ухвалено рішення, яким вказане рішення Дзержинського районного суджу м. Харкова було змінене та вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON]основний борг у сумі 55\~167, 41 доларів США, що за курсом НБУ на день ухвалення рішення становило 1\~268\~298 грн. 76 коп., та суму неустойки в розмірі 1\~200 00, 00 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін. В судовому засіданні представник позивача підтримав уточнений позов, просив задовольнити, проти заочного порядку розгляду справи не заперечувала. Сього числа відповідачі [PERSON], ПФ «КВАНТ», їх представник, будучі належним чином повідомленими про час слухання справи, повторно у судове засідання не зявилися. З огляду на те, що з моменту скасування заочного рішення від 16.10.2014 року відповідачі та їх представники у судові засідання, призначені на 25.05.2015 року, 17.06.2015, 26.06.2015, 11.08.2015, 03.09.2015, 23.09.2015, 22.10.2015, 12.11.2015,02.12.2015,17.12.2015 року не зявлялися, почергово надавали суду заяви від 25.05.2015 року, 16.06.2015, 25.06.2015, 26.06.2015, 10.08.2015, 03.09.2015, 23.09.2015, 22.10.2015, 12.11.2015, 19.11.2015 року з зазначенням різних причин неможливості явки до суду, розгляд справи відкладався. У судове засідання, призначене на 11.02.2016 року представник відповідачів був своєчасно і належним чином повідомлений, про що свідчить його розпис. Відповідно до ч.5 ст. 76 ЦПК України вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі. Проте, ні відповідачі, ні їх представник сього числа у судове засідання не зявилися. Від представника відповідачів надійшла заява про перенесення розгляду справи, але письмових доказів, на підтвердження зазначеної ним причини неявки (медичне обстеження) суду не надано. При цьому, неявка у судове засідання представника, не є підставою для неявки в суд відповідачів. Тому, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. 09.04.2009р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено нотаріально посвідчений договір, за умовами якого позивач передав відповідачці валютні цінності у вигляді 54400 доларів США, які відповідачка зобовязалася повернути певними частинами у строк не пізніше 09.04.2010р. (а.с.10, том.1). Крім того, 09.04.2009р. у забезпечення виконання зобовязань позичальника [PERSON] за вищевказаним договором позики між позивачем та Приватною фірмою КВАНТ було укладено іпотечний договір, предметом якого була передача позивачу в іпотеку належних на праві власності Приватній фірмі КВАНТ нежитлових приміщень 4-го поверху №1-28 в літ. Ж-4 загальною площею 1108,4 кв.м за адресою: м.Харків, пл..Повстання, 7/8 (а.с.12-28). Факт направлення відповідачам [PERSON] та ПФ КВАНТ вимоги позивача про виконання зобовязань за договором позики з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки підтверджується документами про поштові відправлення від 08.01.2013р. (а.с.29-56 т.1). При цьому відповідачкою [PERSON], а також відповідачем ПФ КВАНТ вказана вимога позивача, направлена рекомендованим листом, була отримана 24.01.2014р., про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с.43, 48). Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 19.02.2014р. у справі №638/17855/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], з останньої було стягнуто на користь позивача заборгованість за вказаним договором позики у сумі, еквівалентній 65211 доларів США (у тому числі, неповернута частина боргу, проценти за користування коштами, три відсотки річних за прострочення виконання грошового зобовязання), а також суму неустойки у розмірі 6019031 грн. та судовий збір у сумі 3441 грн. (а.с.11, том.1). Вказане судове рішення набрало законної сили. На підставі вказаного рішення суду, у звязку з його невиконанням, 12.12.2014 року було відкрито виконавче провадження (а.с. 17-20 том.2). 02.11.2015 року апеляційним судом Харківської області у цивільній справі № 638/17855/13-ц ухвалено рішення, яким вказане рішення Дзержинського районного суду м. Харкова було змінене та вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] основний борг у сумі 55\~167, 41 доларів США, що за курсом НБУ на день ухвалення рішення становило 1\~268\~298 грн. 76 коп., та суму неустойки в розмірі 1\~200 00, 00 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін (а.с. 82-84, том. 2). Відповідно до встановлених в рішенні апеляційного суду Харківської області від 02.11.2015 року у справі 638/17855/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми, залишок боргу за договором позики від 09.04.2009 року склав: 36600 доларів США, за процентами з 09.04.2009 року по 08.01.2013 року - 15\~523, 00 доларів США, сума 3-х процентів річних з прострочення виконання грошового зобовязання за період з 09.04.2010 року по 09.12.2010 року становила 761, 17 доларів США, з 10.12.2010 року по 08.01.2013 року 2283 доларів США, а всього станом на 08.01.2013 року заборгованість склала 55\~167, 41 доларів США. Таким чином судом встановлено, що на час розгляду справи відповідачкою [PERSON] не виконані зобовязання за договором позики від 09.04.2009 року. На день ухвалення рішення суду, урахуванням курсу НБУ (25,94 гривень за долар США) залишок боргу складає: 36\~600, 00 доларів США, що за курсом НБУ на день ухвалення рішення складає 949\~404, 00 грн., 15\~523, 00 доларів США 402\~666, 62 грн., 761, 17 доларів США 19\~744, 75 грн., 2283 доларів США 59\~221, 02 грн., що загалом складає 55\~167, 41 доларів США або 1\~431\~036, 39 грн. Крім того, рішенням від 02.11.2015 року встановлено, що сума неустойки, яка підлягає стягненню з [PERSON] складає 1\~200\~000, 00 грн. Відповідно до статті 572 ЦК України\~ в силу застави кредитор\~ \~ (заставодержатель)\~ \~ має\~ \~ право\~ \~ в\~ разі\~ \~ \~ невиконання\~ \~ \~ \~ боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобовязання одержати задоволення за рахунок\~ заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Аналогічні положення містять частина перша статті 20 Закону України Про заставу та частина перша статті 33 Закону України Про іпотеку. Так, статтею 33 Закону України Про іпотеку визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. інше. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно зі ст.34 цього Закону після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду. Продукція, плоди і доходи, отримані в результаті управління предметом іпотеки, спрямовуються на задоволення забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя, якщо інше не встановлено договором або рішенням суду. Стаття 35 України Закону України Про іпотеку передбачає, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. При цьому це не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Відпоідно до ст.38 Закону України України Про іпотеку дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. Статтею 39 Закону України Про іпотеку встановлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог Закону України Про іпотеку (ст.41 цього Закону). Згідно зі ст.42 вказаного Закону боржник вправі до дня продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах виконати вимогу за основним зобов'язанням чи ту її частину, виконання якої прострочено, разом з відшкодуванням будь-яких витрат та збитків, завданих потекодержателю, включаючи судові витрати, витрати на оплату винагороди залученим експертам (оцінювачам, юристам), витрати на підготовку до проведення прилюдних торгів тощо. Таке виконання є підставою для припинення реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах. Умови договорів, що обмежують це право боржника, є недійсними. Майновий поручитель чи наступний іпотекодержатель може виконати основне зобов'язання за боржника з наслідками, аналогічними вищенаведеним, і попередній іпотекодержатель зобов'язаний прийняти таке виконання. Наступний іпотекодержатель, який сплачує повну суму основного зобов'язання попередньому іпотекодержателю, вважається особою, на користь якої здійснене відступлення прав попереднього іпотекодержателя за іпотечним договором. Майновий поручитель, який виконав основне зобов'язання повністю або в частині, має право вимагати від боржника відшкодування сплаченої майновим поручителем суми. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у справі № 73цс13, згідно із ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Статтею 33 Закону України Про іпотеку передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Отже, наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане боржником в іпотеку нерухоме майно. Тобто, у даному випадку наявні підстави для задоволення цього позову, оскільки боржником (відповідачем у цій справі) [PERSON] порушено зобов'язання за договором позики від 09.04.2009 року, яке забезпечене іпотекою, а позивач, в свою чергу, виконав умови, визначені статтею 35 Закону України Про іпотеку щодо направлення відповідачам (тобто боржнику та іпотекодавцю) письмової вимоги про усунення порушення та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. При цьому, суд вважає правильним в частині вимог включення до складової боргу за договором позики, в рахунок задоволення, яких звертається стягнення на предмет іпотеки, судових витрат у сумі 3\~441, 00 грн., згідно заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.02.2014 року, у задоволенні позову відмовити. При цьому суд виходить з того, що вказане заочне рішення в цій частині залишено без змін і позивач не позбавлений права отримати виконавчий лист і звернути його стягнення. Задовольняючи позовні вимоги, суд стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати у справі, які складаються з суми судового збору (243 грн. 60 коп.) та вартості оголошення повідомлення у ЗМІ про виклик відповідача у судове засідання (203 грн. 20 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: approved