overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

21 липня 2014 року публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором у сумі 22911 грн. 34 коп. та судового збору. У судове засідання представник позивача не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася завчасно і належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 14 квітня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 2500 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов'язання по договору належним чином не виконував у зв'язку з чим станом на 11 червня 2014 року утворилася заборгованість в сумі 22911 грн. 34 коп., з якої 2500 грн. 00 коп. - заборгованість по кредиту, 12281 грн. 63 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 6562 грн. 50 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 500 грн. 00 коп. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком (а/с 7-15). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором та судового збору підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

21 липня 2015 року [PERSON], звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В заяві послався на таке. Що згідно Свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння видане 15 червня 1964 року Снігурівським міжміським бюро технічної інвентаризації на підставі рішення виконкому Снігурівської міської ради народних депутатів № 4 від 10 червня 1964 року на право особистої власності йому належить житловий будинок № 86 по вулиці Горького в м. Снігурівка Миколаївської області. Як власник на теперішній час не може розпорядитися ним на власний розсуд оскільки його прізвище у правовстановлюючому документі на житло зазначено як [PERSON] замість [PERSON]. Просить встановити факт належності йому Свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння. У судовому засіданні заявник заяву підтримав в повному обсязі. Заінтересована особа в судове засідання не з'явилася, але надіслала заяву. Просить справу розглядати у відсутність представника проти задоволення заяви не заперечувала. Перевіривши матеріали справи та дослідивши надані заявником доказів, суд, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановленні такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що заявник [PERSON] згідно Свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння видане 15 червня 1964 року Снігурівським міжміським бюро технічної інвентаризації на підставі рішення виконкому Снігурівської міської ради народних депутатів № 4 від 10 червня 1964 року на право особистої власності належить житловий будинок №86 по вулиці Горького в м. Снігурівка Миколаївської області. (а.с.4). Як вбачається з Свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння прізвище заявника значиться [PERSON] тоді як згідно Свідоцтва про народження та паспорту він значиться [PERSON]. (а.с.6,7). Встановлення факту належності Свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння видане 15 червня 1964 року Снігурівським міжміським бюро технічної інвентаризації на підставі рішення виконкому Снігурівської міської ради народних депутатів № 4 від 10 червня 1964 року на право особистої власності на житловий будинок № 86 по вулиці Горького в м. Снігурівка Миколаївської області, [PERSON] потрібно для оформлення у нотаріуса правочину. Суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню на підставі ст. 256 п.6, 257, 258, 259 ЦПК України. Заявник є інвалідом 2 групи та згідно ч.1 п.9 ст.5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України стягує з Снігурівської міської ради на користь держави судовий збір у розмір 121 грн. 80 копійок за розгляд справи в судді.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

21 липня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] стверджуючи, що вона (позивачка) є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. В спірній квартирі зареєстрована відповідачка [PERSON] Відповідачка у квартирі не проживає понад 13 років та залишається зареєстрованою у ній. Позивачка вказує, що вказані обставини перешкоджають вільному користуванню та розпорядженню належним їй майном, створюють перешкоди в розпорядженню ним, що й змусило її звернутися до суду з вказаним позовом. У звязку з цим позивачка просить суд: - визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування квартирою №170 в будинку №12 по вул.Олександрійській у місті Іллічівську Одеської області; - зняти [PERSON], [INFO] з реєстрації за адресою: [ADDRESS]. Позивачка була належним чином повідомлена про день і час судового розгляду справи, однак до суду не зявилася та надала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. У судове засідання відповідачка, яка була належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи, не з'явилася, причини своєї неявки суду не повідомила. Згідно ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, у зв'язку з неявкою відповідача за даною цивільною справою, суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 15 січня 1998 року (а.с.10), квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] Згідно із довідкою з ЖЕД, [PERSON], разом із членами своєї сімї та її онука [PERSON] зареєстровані за адресою [INFO] (а.с.9). Відповідно до акту, складеного мешканцями будинку за адресою: м.Іллічівськ, вул.Олександрійська, буд.12 (а.с.8), вказано, що [PERSON] за адресою: квартира [ADDRESS] не проживає з жовтня 2001 року. Згідно ст.383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч.1 ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивачів підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

21 липня 2015 року ПАТ "Альфа-Банк" пред'явило позов про стягнення з відповідача [PERSON], заборгованості по кредитному договору у розмірі 45908,61 гривень. Позов обґрунтовує тим, що 09.09.2014 року з відповідачем було укладено кредитний договір №500959125. Відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 37178,64 гривень зі сплатою 15,99% річних від суми заборгованості, дата остаточного повернення - 10.09.2019 року. Відповідач зобов'язаний здійснювати погашення заборгованості, однак, не надав своєчасно позивачу кошти для погашення заборгованості, в результаті чого у нього виникла заборгованість у розмірі 45908,61 гривень, з яких: 36206,26 гривень - заборгованість за кредитом; 2893,86 гривень - заборгованість по процентах за користування кредитом; 5621,40 гривень - комісія; 1187,09 гривень - штраф. Відповідача було повідомлено про суму заборгованості, однак він її не погасив. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву, що просить проводити судовий розгляд справи у його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Судом встановлено, що 09.09.2014 року з відповідачем було укладено кредитний договір №500959125. Відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 37178,64 гривень зі сплатою 15,99% річних від суми заборгованості, дата остаточного повернення - 10.09.2019 року. Відповідач був ознайомлений з тарифами та умовами кредитування, однак, платежі з погашення не здійснював. Згідно розрахунку заборгованості за кредитом, у відповідача виникла заборгованість у розмірі 45908,61 гривень, з яких: 36206,26 гривень - заборгованість за кредитом; 2893,86 гривень - заборгованість по процентах за користування кредитом; 5621,40 гривень - комісія; 1187,09 гривень - штраф. Згідно ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Однак відповідач даного обов'язку не виконав. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти. Оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 459,09 гривень в користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

21 липня 2016 року [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] просила постановити рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем 31 серпня 1997 року Баранівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Житомирської області\~ , актовий запис за №68 , після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що причиною розпаду сімї є те, що її погляди на спільне життя з відповідачем не співпали. Останнім часом вони не знаходили взаєморозуміння. Останні два роки припинили сімейно-шлюбні стосунки.\~ Тому вона прийшла до висновку , що сімя розпалася. В судове засідання позивач [PERSON]\~ \~\~ не\~\~ з"явилася, подала\~\~ до суду заяву\~\~ про\~\~ розгляд\~\~ справи у\~\~\~ її відсутності\~ \~\~ , позовні\~ \~\~ вимоги\~ \~\~ вона\~\~ підтримує\~ \~\~ із підстав, зазначених у\~ \~\~ позовній\~ \~\~ заяві.. Відповідач [PERSON] в судове засідання\~\~ не\~\~ з"явився і не повідомив про причин у неявки ,\~\~ про час\~\~ та місце\~\~ розгляду\~\~ справи\~ \~\~ він\~\~ повідомлений\~\~ належно\~\~ , що підтверджується\~\~ поштовим повідомленням. Тому справа розглядається заочно, проти такого порядку вирішення справи позивач згідно заяви не заперечує. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON]\~\~ обгрунтований, а тому підлягає задоволенню. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу; миритись вона не бажає,\~ відповідач не надав суду ніяких заперечень щодо предявлених вимог , тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Спільна дитина є повнолітньою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

21 липня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 20 січня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 55, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалось, шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, подальше спільне життя вважає неможливим. В судове засідання позивач не з»явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі та зазначивши про підтримання позовних вимог та відсутності заперечень щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи повідомлений про день та час розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, у відповідності до ч.3 ст.76 ЦПК України, та вважається повідомлений належним чином, виходячи з положень ч.5 ст.74 ЦПК України, в судове засідання не з»явився. Суд вирішив можливим проводити заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, враховуючи те, що позивач проти цього не заперечує. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 20 січня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 55. Від шлюбу мають дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. (а.с.6-8). Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги - ч.1 ст.55 СК України. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи досліджені обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

21 липня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 23 січня 2016 року, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає їй матеріальну допомогу, хоча має таку можливість, оскільки працює у Відокремленому підрозділі «Шахта Родинське» Державного підприємства «Мирноградвугілля», має постійний прибуток. У зв'язку з тим, що між ними не досягнуто угоди про добровільну сплату аліментів, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у зв'язку з проживанням із нею дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимог визнав повністю, просив справу розглянути за його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі обставини та відповідні до них правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 23 січня 2016 року, зареєстрованому 23 січня 2016 року Виконавчим комітетом Родинської міської ради міста Красноармійська Донецької області, актовий запис № 2. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із матір'ю. Відповідно до ч. ч.2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення трьох років. Відповідач працює у Відокремленому підрозділі «Шахта Родинське» Державного підприємства «Мирноградвугілля», має стабільний заробіток, отже може надавати матеріальну допомогу. За таких обставин позивачка, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у зв'язку із тим, що позивачку, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ст.84 України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

21 липня 2017 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину ухвалено рішення, яким позов задоволено повністю, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів проводити з 24 травня 2017 року. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць. Однак, при ухваленні вказаного рішення судом не було вирішено питання про сплату судового збору під час розгляду справи. Відповідно до положень п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішене питання про судові витрати. Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду питання про ухвалення додаткового рішення, в судове засідання не з'явилися. Згідно ч.3 ст. 220 ЦПК України, питання про ухвалення додаткового рішення вирішується у судовому засіданні із повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Відповідно до положення ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд провів розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є достатні підстави для ухвалення додаткового рішення. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" (від сплати судового збору під час розгляду справи звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів). Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог. Судом ухвалено рішення на користь позивачки, а тому з відповідача підлягає стягненню в дохід держави сума судового збору, розрахована відповідно до п.1.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме: за подання позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (8000 грн.) Таким чином, з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

21 липня 2021 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сім`я розпалася і поновлена бути не може. В підготовче судове засідання сторони не з`явилися, подали до канцелярії суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с. 20, 22). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому засіданні, зазначаючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України. З досліджених письмових доказів судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 07 вересня 2002 року, місце реєстрації: Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, актовий запис №\~8, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 4). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину 2003 року народження (а.с. 5). Позивач та відповідач по справі заяв, клопотань щодо примирення до суду не подали. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між ними склалися і існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сім`я поновлена бути не може. Позивач бажає відновити своє дошлюбне прізвище " [PERSON] " після розірвання шлюбу, право на що передбачене ст. 113 СК України (а.с. 1).

Outcome: approved