Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

25 травня 2018 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №24243 від 18.12.2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем щодо стягнення боргу з [PERSON] Вимоги обгрунтовані тим, що 18.12.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. був вчинений виконавчий напис №24243 про стягнення з позивача на користь відповідача боргу за кредитним договором. За виконавчим написом відкрите виконавче провадження. Позивач вважає, що зазначений виконавчий напис не підлягає виконанню так як він вчинений з порушенням діючого законодавства, зокрема, позивачу не було надіслано повідомлення про усунення порушень, тобто не дотримані положення п.2.3 ч.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України; в провадженні Березанського міського суду Київської області перебувала справа про стягнення заборгованості за кредитним договором, та оскільки [PERSON] не визнавав суму заборгованості, він подав до суду заперечення щодо нарахованих сум, а тому сума заборгованості не є безспірною. Стягнення за виконавчим написом проведено за 3 276 днів, а саме з 07.08.2008 року по 27.07.2017 року, що перевищує строки позовної давності. 26.09.2018 року до суду надійшов відзив представника приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. на заявлені вимоги. У відзиві представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі на тій підставі, що виконавчий напис вчинено з дотриманням вимог діючого законодавства та Банком надано всі необхідні документи для його вчинення, зокрема: оригінал договору та виписку по рахунку. Безспірність заборгованості встановлюється нотаріусом на підставі наданих документів. Під час вчинення виконавчого напису не передбачено узгодження безспірності заборгованості з боржником. Відповідач не погоджується що на час вчинення виконавчого напису сплив строк позовної давності так як строк виконання зобов'язань закінчився 06.08.2013 року, а за домовленістю сторін строк позовної давності було збільшено до 5 років, тобто до 06.08.2018 року, а виконавчий напис вчинено 18.12.2017 року, тобто в межах строку позовної давності. Крім того позивачу направлялась претензія від 27.07.2017 року про наявність боргу. Також представник зазначив, що нотаріус не є належним відповідачем, і він має бути залучений до участі у справі як третя особа. Представник позивача та позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити. В судове засідання відповідачі представників не направили. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» представника не направив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Відзив на заявлені вимоги до суду не надійшов. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. в судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою про слухання справи в його відсутність. Третя особа - Березанський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області представника в судове засідання не направив, звернувся до суду із заявою про слухання справи у відсутність їх представника. На підставі положень статті 223 ЦПК України суд ухвалив про подальше слухання справи у відсутність сторін, які не з'явились в судове засідання. Оцінивши в сукупності надані суду докази, вислухавши позивача та його представника, врахувавши відзив відповідача, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог за наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 07.08.2008 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк) та [PERSON] (далі - Позичальник) був укладений Кредитно-заставний договір №К2HCAD0000116225 за яким Банк надав Позичальнику кредит в сумі 10 416,00 доларів США строком з 07.08.2008 року по 06.08.2013 року зі сплатою 12,00% річних. Як встановлено судом, 03.08.2017 року Банк направив [PERSON] на адресу, зазначену в кредитному договорі письмову вимогу про усунення порушень та зазначав про необхідність сплати заборгованості за Кредитним договором в сумі 49 523,96 доларів США протягом п'яти календарних днів з дати відправлення вказаної вимоги. 18.12.2017 року відповідач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. із заявою про вчинення виконавчого напису. До заяви додано: копія кредитного договору, засвідчена виписка з особового рахунку боржника; вимога про усунення порушень за Кредитним договором; розрахунковий документ про оплату послуг поштового зв'язку. Проте як вбачається Банк не надав виписки по рахунку, замість цього було надано розрахунок заборгованості за кредитним договором. 18.12.2017 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. вчинив виконавчий напис за яким запропонував стягнути грошові кошти у сумі 20 486,18 доларів США, що за курсом НБУ становить 530 182,34 грн. з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», які є боргом за Кредитним договором №К2HCAD0000116225 від 07.08.2008 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] Строк за який проводиться стягнення - 3276 днів, а саме: з 07.08.2008 року по 27.07.2018 року. Виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №24243. Березанським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області було відкрите виконавче провадження №55892398 з примусового виконання зазначеного виконавчого напису. Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до п. 19 частини 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Главою 16 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1 даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п. 1.2 Інструкції, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред'явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Пунктом 3.1 Інструкції визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Крім того пункт 3.3 Інструкції передбачає, що якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Пунктом 3.5 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Позивач в позовній заяві зазначав, що Банк не направляв йому вимогу про усунення порушень та виконання зобов'язань за Кредитним договором. Проте як вбачається з матеріалів, які були надані нотаріусу, 03.08.2017 року Банк направив [PERSON] на адресу, зазначену в кредитному договорі письмову вимогу про усунення порушень та зазначав про необхідність сплати заборгованості за Кредитним договором в сумі 49 523,96 доларів США протягом п'яти календарних днів з дати відправлення вказаної вимоги. Згідно ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з пунктом 2.3 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Інструкція) вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. При цьому виконавчий напис вчинено за період з 07.08.2008 по 27.07.2017. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість вчиненої нотаріальної дії повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. У п. 10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснено, що однією з об'єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред'явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з'ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з розрахунку заборгованості за кредитним договором позивача, заборгованість обчислюється за період з 07.08.2008 року до 27.07.2017 року, що перевищує трирічний строк, виконавчий напис вчинено за цей же період. Проте в заяві про вчинення виконавчого напису не обґрунтовано дату виникнення в Банку права вимоги, враховуючи що останній платіж було здійснено 06.08.2009 року та не зазначено, що умовами Кредитного договору передбачено інший строк позовної давності. Крім того, під час слухання справи судом встановлено, що в провадженні Березанського міського суду Київської області перебувала справа №356/388/15-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №К2HCAD0000116225 від 07.08.2008 року. Як вбачається позов заявлений на загальну суму 34 241,24 долари США, що згідно курсу долара США становить 539 641,99 грн. Ухвалою суду від 07.06.2016 року вказаний позов було залишено без розгляду за клопотанням сторони відповідача в зв'язку з повторною неявкою представника позивача. Представник позивача зазначав, що позивач не погоджувався із заявленою сумою заборгованості, а тому подавав до суду заперечення на заявлені вимоги. Отже, на момент вчинення виконавчого напису не перебувала в провадженні суду справа про стягнення заборгованості за кредитним договором, проте спір про стягнення заборгованості не вирішено. Таким чином, судом під час розгляду справи встановлено, що виконавчий напис вчинено із порушенням норм чинного законодавства. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved