Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Ягнятинської сільської ради про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Позовні вимоги мотивує наступним чином, що 08.11.2016 року позивач, був прийнятий на посаду кочегара Ягнятинського дитячого садка "Сонечко" на підставі Розпорядження сільського голови від 03.11.2016 року. Свої трудові обов'язки виконував сумлінно, претензій з боку керівництва не мав. 12.04.2017 року позивача було звільнено з посади кочегара дитячого садка по ст. 38 КЗпП України. Підставою для звільнення стала заява, яка була написана позивачем у день написання заяви про прийняття на роботу під тиском сільського голови. Оскільки, аби позивач не написав заяву про звільнення за власним бажанням, то його би взагалі не було прийнято на дану посаду. В судове засідання позивач зявився позовні вимоги просив задовільнити поновити на роботі кочегаром Ягнятинського дитячого садка « Сонечко « та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. В судове засідання представник Ягнятинської сільської ради зявився проти задоволення позову заперечує. Суд, вислухавши пояснення сторін,---- свідків, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного. Згідно частин 1-3 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 38 КЗпП України керівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання: переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість: вступ до навчального закладу: неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком: вагітність:догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною- інвалідом: догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом 1 групи: вихід на пенсію: прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір, про який просить працівник. Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.У судовому засіданні позивач повідомив, що у заяві про звільнення не зазначено, ї складання, дати із якої його необхідно звільнити, що є порушенням прав позивача. Також дана заява написана позивачем під тиском голови Ягнятинської сільської ради прийняття позивача на роботу. Висновку про те, що звільнення працівника є незаконним у разі не зазначення дати звільнення у заяві дійшов Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ у Ухвалі від 12.04.2017 року у справі 3 354/316/14-ц. Розпорядженням Ягнятинського сільського голови від 12.04.2017 року №2к [PERSON] звільнено за власним бажанням, однак до моменту отримання трудової книжки 03.05.2017 року позивач кожного дня продовжував ходити на роботу, виконував свої трудові функціональні обовязки. У відповідності до ч. 2 ст. 38 КзпП України, якщо працівник після закінчення у попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудогового договору.

Outcome: approved