Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

20.11.2018 до Погребищенського районного суду Вінницької області звернулась [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вона являється власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. За вказаною адресою зареєстрована і відповідач - [PERSON], [INFO], яка є племінницею позивача. Житловий будинок у якому зареєстрована відповідач належить [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. З 2008 року відповідач змінила місце свого проживання та виїхала з села в невідомому напрямку. З цього часу вона житловим будинком, в якому зареєстрована не користується, не проживає у ньому. Обов'язків члена сім'ї, пов'язаних з утриманням, проведення поточного ремонту житлового будинку не виконує. Узгодити питання щодо зняття з реєстраційного обліку з відповідачем немає можливості, так як місцезнаходження відповідача невідоме. Особистих речей відповідача у будинку немає. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні позивач, ні інші члени сім'ї відповідачу не чинили. В судове засідання позивач не з'явилася, однак подала заяву у якій вимоги позову підтримала, справу просила розглянути у її відсутності (а.с. 42). Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.41), про причини неявки суду не повідомила. Відзив не подала. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.07.2018 (а.с. 12). У вказаному будинку зареєстрована відповідач [PERSON], однак вона протягом 10 років у вказаному житловому будинку не проживає (акт обстеження матеріально-побутових умов від 27.11.2018, а.с. 18). Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. При вирішенні спорів, пов'язаних з користуванням жилими приміщенням в будинках і квартирах, які належать громадянам на праві приватної власності, зокрема про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, слід виходити з норм Глави 6 розділу ІІІ ЖК УРСР про користування жилими приміщенням в будинках (квартирах) приватного житлового фонду, а також положень статті 405 ЦК України. Частиною другою статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що оскільки [PERSON] не користується будинком, в якому зареєстрована протягом 10 років, її слід визнати такою, що втратила право на користування зазначеним житлом, у зв'язку з чим позов слід задовольнити. Оскільки позивачем в заяві не заявляється вимога щодо відшкодування [PERSON] судових витрат, тому з відповідача судовий збір стягненню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: approved