Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

16 серпня 2018 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: смт Куликівка, Куликівського району Чернігівської області, вул. Садова, буд. № 5; у будинку зареєстрований [PERSON], який з моменту реєстрації не проживає у даному будинку, не оплачує комунальних послуг та не бере участі у його утриманні; зазначена обставина завдає їй певних незручностей, а саме: вона не може в повній мірі розпоряджатися своїм майном, не може оформити субсидію.\~ Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку № 5, що розташований по вул. Садова, смт \~ Куликівка, Куликівського району Чернігівської області. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримала та пояснила, що [PERSON] вона зареєструвала у своєму будинку на прохання сина, який товаришував з [PERSON], однак він у будинку не проживав, його особисті речі відсутні, в утриманні будинку та сплаті комунальних послуг він ніколи не приймав участі. Відповідач в судові засідання 21 та 30 листопада 2018 року не з'явився, про день, час і місце судового засідання справи повідомлявся через оголошення на офіційному веб - порталі "Судова влада України"\~ https://kl.cn.court.gov.ua/sud2511/pres-centr/newss/603935/. Причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності, відзиву на позов, інших клопотань, заяв від нього також не надійшло. Третя особа - Куликівська селищна рада надала до суду заяву за підписом Куликівського селищного голови [PERSON], в якій повідомляє, що заперечень проти задоволення заявлених вимог не має, справу просить розглядати у відсутності представника селищної ради (а.с.41). Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] надали до суду заяви з проханням провести розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримують та підтверджують, що [PERSON] не проживає та ніколи не проживав у будинку, який знаходиться за адресою: Чернігівська область, смт Куликівка, вул. Садова, 5 (а.с.39-40). Позовна заява надійшла до суду 22 жовтня 2018 року. 08 листопада 2018 року, після отримання відомостей щодо місця реєстрації відповідача, заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у даній справі. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. За сукупності наведених обставин судом прийнято ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та свідка, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного. Власником будинку № 5 по вул. Садова в смт. Куликівка Куликівського району Чернігівської області є [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. (а.с. 18). Із домової книги вбачається, що в будинку зареєстровані [PERSON] (з 05 травня 2016 року), [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 19-23). Згідно з довідкою Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 2034 від 05.07.2018, виданої [PERSON], яка не зареєстрована та не проживає в [INFO], а являється власником зазначеного будинку, в ньому зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]В (а.с.16). Комісією під головуванням депутата Куликівської селищної ради [PERSON] встановлено, що в будинку довгий час ніхто не проживає. [PERSON] у будинку не проживав і не проживає з моменту реєстрації, з позивачкою не спілкується, матеріальної або іншої допомоги не надає. Зазначене підтверджується актом обстеження проживання сімї від 19 жовтня 2018 року (а.с.17). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона з 1993 року проживає по сусідству з родиною [PERSON], однак [PERSON] у них вдома ніколи не бачила. Предметом позову, що розглядається, є вирішення питання про втрату права користування житлом громадянина, який відсутній за зареєстрованим місцем проживання понад установлені законом строки. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або права та інтересу. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 Житлового кодексу УРСР (далі ЖК УРСР) визначено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. У ч. 1 ст. 156 ЖК УРСР вказано, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічні норми визначені у ст. 405 ЦК України. Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть спільне з ним господарство. Отже, користування\~житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Разом з цим, згідно з ч. 1 ст. 34 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Надані стороною позивача докази узгоджуються між собою, не викликають сумнівів у їх достовірності, у своїй сукупності достатні для висновку про те, що [PERSON] не проживає за місцем реєстрації більше одного року без поважних причин, виходячи з чого його належить визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням за зазначеною адресою. За таких обставин позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved