Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

23 квітня 2015р. представник позивача [PERSON] закладу «Дніпропетровський геріатричний пансіонат» ДОР» звернувся до Самарського районного суду м.Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилався на те, що [PERSON]Я, інваліду другої групи загального захворювання було надано путівку №246 від 17.06.2008р. для зарахування його на повне державне утримання до КЗ «Дніпропетровський геріатричний пансіонат» ДОР», як особі, що потребує постійного стороннього догляду, побутового та медичного обслуговування. 27 червня 2008р. він за особистим бажанням відмовився від проживання у пансіонаті на повному державному утриманні, однак прийняв рішення про влаштування його до пансіонату за умовами 100% відшкодування за надання йому послуг. Між керівником інтернату та відповідачем було укладено договір №16 від 27.06.2008р, на підставі якого, головним управлінням праці та соціального захисту населення облдержадміністрації видано путівку №298 від 27.06.2008р. для проживання відповідача на платній основі. З перших місяців перебування у пансіонаті відповідач невчасно вносив оплату за надані йому послуги, чим порушив умови п.2.3 договору, пояснюючи це тим, що він буде вносити оплату після виключення із переліку послуг медичного обслуговування, що суперечить Типовому положенню про будинки-інтернати для громадян похилого віку та інвалідів, геріатричного пансіонату, пансіонату для ветеранів війни та праці. На теперішній час за період з 1.03.2013р. по 31.03.2015р. заборгованість за отримані послуги відповідачем складає 74570грн.93коп. На підставі викладеного позивач просив стягнути із [PERSON] суму боргу у розмірі 74570грн.93коп, а також судовий збір у розмірі 745грн.71коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і пояснив, що всі послуги відповідачу надані в установленому порядку. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та прохав відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що позивач не надає всіх передбачених послуг. Вислухавши представника позивача, відповідача та свідка, дослідивши письмові докази, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити в повному обсязі. Пунктом 1 ч.2 ст.11 ЦК України передбачено, що підставою виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори й інші правочини. В судовому засіданні було встановлено, що в дійсності між позивачем і відповідачем було укладено договір про надання послуг №16 від 27.06.2008р, відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобовязання по утриманню відповідача, а відповідач зобовязався вносити за це відповідну плату (а.с.9-10). Згідно розрахунку на утримання одного підопічного за місяць сума утримання складає 1221грн.72коп (а.с.11). [PERSON] заклад «Дніпропетровський геріатричний пансіонат» ДОР» діє на підставі статуту, що затверджений рішенням Дніпропетровської обласної ради №402-15/У від 23.05.2008р. і є правонаступником Дніпропетровського будинку-інтернату, з яким укладено договір (а.с.12-24). [PERSON]Я, інваліду другої групи загального захворювання було надано путівку №246 від 17.06.2008р. для зарахування його на повне державне утримання до КЗ «Дніпропетровський геріатричний пансіонат» ДОР», як особі, що потребує постійного стороннього догляду, побутового та медичного обслуговування (а.с.5). 27 червня 2008р. він за особистим бажанням відмовився від проживання у пансіонаті на повному державному утриманні і прийняв особисте рішення про влаштування його до пансіонату за умовами 100% відшкодування за надання йому послуг, передбачених п.2.2 Статуту пансіонату у відповідності до умов чинного законодавства (а.с.6). Між керівником інтернату на відповідачем було укладено договір №16 від 27.06.2008р, на підставі якого, головним управлінням праці та соціального захисту населення облдержадміністрації видано путівку №298 від 27.06.2008р. для проживання відповідача на платній основі (а.с.7). Відповідно до умов договору, позивач взяв на себе зобов"язання по утриманню відповідача у пансіонаті, а відповідач зобов"язався вносити за це відповідну плату, яка за період з 1 березня 2013р. по 31 березня 2015р. складає 74590грн.93коп. і він її не сплатив. Свідок [PERSON] підтвердила, що медичні послуги відповідач отримує в установленому порядку і він ніколи не скаржився з цього приводу. Відповідач звертався за допомогою до хірурга та окуліста і йому була надана належна допомога, а також надані ліки. Окрім того, в приміщені щоденно проводиться вологе прибирання, хворого супроводжують до лікаря, він не залишається один і не витрачає кошти на дорогу до лікаря. Зазначені обставини підтверджені копіями договору №16 від 27.06.2008р. із додатками про надання послуг, путівки головного управління праці та соціального захисту №298 від 27.06.2008р, розрахунками на утримання відповідача за період 1.03.2013р. по 31.03.2015р, щоквартальними розрахунками та медичними документами про надання відповідачу послуг(а.с.5-47, 128-133, 141-149). В силу ч.1 ст.524 ЦК України, зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. В силу ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Із ч.1 ст.623 ЦК України вбачається, що боржник, який порушив зобовязання, має відшкодовувати кредиторові завдані ним збитки. \~\~ Згідно ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналізуючи спірні правовідносини, співвідношуючи їх із дослідженими в судовому засіданні доказами, суд доходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач не оспорює факт виниклої перед позивачем заборгованості за оплату послуг відповідно до умов договору та суми і у відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України цей факт доказуванню не підлягає. В той же час відповідач нарікає на неналежні умови тримання в пансіонаті, в обґрунтування чого надає листи, в яких він звертався до посадових осіб органів державної влади та правоохоронних органів із скаргами на неналежні умови утримання та інші порушення права, що на його думку мали місце. Дані листи не можуть слугувати належним доказам тієї обставини, що в пансіонаті неналежні умови утримання, так як такі факти підлягають доказуванню, оскільки згідно одержаних відповідей такі факти не підтвердилися. Доводи відповідача про неналежне його утримання позивачем також спростовано поясненнями представника позивача та свідка [PERSON] Окрім того, відповідача [PERSON] ніхто не позбавляв права розірвати договір із позивачем, якщо його не влаштовують умови його перебування. \~\~У звязку із вищевикладеним, а також враховуючи той факт, що відповідачем зобовязання перед позивачем не виконано, жодної суми грошових коштів відповідачем сплачено не було, а також приймаючи до уваги, що надані послуги позивачем надані відповідачу в борг що може вплинути на фінансовий стан позивача та на його забезпечення, суд вважає вимоги обґрунтованими та позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. \~\~ Враховуючи обставини та результат вирішення справи, в силу ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судовий збір у розмірі 745грн. 71коп. покласти на відповідача.

Outcome: approved