Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулась 12.11.2019 року до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь суму франшизи в розмірі 1000 грн. та суму моральної шкоди в розмірі 1000 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 01.04.2019 року у м. Одесі вул.. Буніна, 24 з вини водія автомобіля ВАЗ 210994-20 д/н [NUMBER] [PERSON] , сталась дорожньо-транспортна пригода, в результаті чого заподіяно шкоду автомобілю Toyotа Camry д/н [NUMBER] . який належить [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована в ТДВ СК «Ю.Ес.Ай», відповідно до полісу від 21.01.2019 року № АО/0315029, згідно якого розмірі франшизи встановлено у сумі 1000 грн. 24.09.2019 року між [PERSON] (первісний кредитор) та позивачем [PERSON] (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги, яким первісний кредитор відступив новому кредитору право вимоги з [PERSON] щодо компенсування суми франшизи у розмірі 1000 грн. Крім того, по договору про відступлення права вимоги, первісний кредитор передав також право вимоги новому кредитору і щодо стягнення моральної шкоди, яку йому спричинено неправомірними діями відповідача. Моральну шкоду позивач оцінює у сумі 1000 грн. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 14.11.2019 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк на усунення недоліків. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20.11.2019 року дана справа передана за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2020 року, справа надійшла в провадження судді Бондаря В.Я. та ухвалою від 17.01.2020 року залишена без руху до усунення недоліків у позові. Після усунення недоліків, ухвалою суду від 29.01.2020 року відкрито провадження у справі та визначено порядок спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 05.03.2020 року. 05.03.2020 року з метою належного сповіщення відповідача розгляд справи перенесено на 02.04.2020 року. 02.04.2020 року з метою належного сповіщення відповідача розгляд справи перенесено на 04.05.2020 року. Учасники справи у судове засідання призначене на 04.05.2020 року не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Представник позивача звернувся з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно до п.п.6, 7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у зв`язку з повторною неявкою відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, відсутністю заперечень з боку позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів у заочному порядку. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши\~ та проаналізувавши\~ матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.04.2019 року у м. Одесі вул. Буніна, 24, сталась дорожньо-транспортна пригода, в результаті чого заподіяно шкоду автомобілю Toyotа Camry д/н [NUMBER] . який належить [PERSON] . Винним у скоєнні вказаної ДТП визнано водія автомобіля ВАЗ 210994-20 д/н [NUMBER] [PERSON] , що підтверджується постановою Приморського районного суду м. Одеси від 29.05.2019 року № 522/7031/19. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ТДВ СК «Ю.Ес.Ай», відповідно до полісу від 21.01.2019 року № АО/0315029. Згідно даного полісу розмірі франшизи встановлено у сумі 1000 грн. 24.09.2019 року між [PERSON] (первісний кредитор) та [PERSON] (новий кредитор) в письмовій формі укладено договір про відступлення права вимоги, яким первісний кредитор відступив новому кредитору право вимоги з [PERSON] щодо компенсування суми франшизи за полісом від 21.01.2019 року № АО/0315029 у розмірі 1000 грн. (п.1.1 Договору) та право вимоги відповідно до ст.. 1194 ЦК України (п.1.2 Договору). Позивач вважає це правом вимоги стягнення моральної шкоди, яка була спричинена первісному кредитору [PERSON] в результаті ДТП та оцінює її у сумі 1000 грн. Відповідно до\~ч.2\~ст.\~12.1\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів»,\~розмір франшизи\~при відшкодуванні\~шкоди,\~заподіяної майну\~потерпілих,\~встановлюється при\~укладанні договору\~обов`язкового\~страхування цивільно-правової\~відповідальності і\~не може\~перевищувати 2\~відсотки від\~страхової суми,\~в межах\~якого відшкодовується\~збиток,\~заподіяний майну\~потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно ст.. 36.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Тобто, чинне законодавство передбачає обов`язок відповідальної за збитки особи, а саме винуватця ДТП [PERSON] в даному випадку відшкодувати суму франшизи потерпілій особі, так як ця сума не включена в розмір страхового відшкодування. Згідно п.1\~ч.1\~ст.\~512\~ЦК України,\~кредитор у\~зобов`язанні\~може бути\~замінений іншою\~особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). \~ \~ \~ \~ \~Оскільки, в даному випадку має місце деліктне зобов`язання [PERSON] , в якому теж існує можливість заміни сторони у зобов`язанні, так як на деліктні зобов`язання, як на особливий різновид цивільних зобов`язань поширюється дія положень Книги П`ятої Цивільного Кодексу України «Зобов`язальне право», то у деліктних зобов`язаннях кредитором виступає особа, якій було завдано шкоду, та яка має право вимагати компенсації завданої шкоди, а саме [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. На переконання суду, хоча деліктне зобов`язання виникає не на підставі певного письмового правочину, правочин із заміни сторони у деліктному зобов`язанні потрібно здійснювати саме у письмовому вигляді, що і вчинено сторонами. Тобто, сторонами договору про передачу права вимоги дотримано положень чинного законодавства, а тому суд доходить висновку про обґрунтованість вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] суми франшизи у розмірі 1000 грн. При цьому, відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України моральна шкода, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Позивач вважає, що вона отримала право на стягнення з винної в ДТП особи моральної шкоди, яку поніс потерпілий в ДТП [PERSON] та яка не покрита страховим відшкодуванням. Проте, Згідно ст.. 515 ЦК України, заміна кредитора не допускається у зобов`язаннях, нерозривно пов`язаних з особою кредитора, зокрема у зобов`язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю. Так, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до вимог ч. ч. 1 та 2 п. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року, роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Тобто, моральна шкода є категорією, визначення якої нерозривно пов`язане з особою, яка її зазнала, а тому до нового кредитора\~не може перейти право з відшкодування завданої моральної шкоди, так як ця шкода нерозривно пов`язана з первісним кредитором. За таких обставин, суд доходить висновку про необґрунтованість позовних вимог в цій частині та залишає їх без задоволення.

Outcome: approved