Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

26 травня 2015 року ПАТ Дельта Банк звернулось до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором №002-26509-191010 від 19 жовтня 2010 року у розмірі 13121 грн. 95 коп. На обґрунтування вимог, позивач зазначає, що відповідач належним чином не виконує взяті на себе за вказаним договором зобовязання, внаслідок чого утворилася заборгованість на вказану суму. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився. При цьому, у позовній заяві представник [PERSON], що діє відповідно довіреності від 06.03.2015 року, просить розглядати справу за відсутності представника АТ "Дельта Банк", й дає свою згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON], виклик якої у судове засідання провадився у визначеному законом порядку, відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України у судове засідання не зявилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не подала, заперечень щодо позову не надала. За таких обставин, суд, враховуючи заяву позивача, ухвалив відповідно до\~ст. 224 ЦПК України\~ проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Відповідно до ч. 2\~ ст. 197 ЦПК України\~ у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~ кодексу\~ розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно, всебічно та обєктивно дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно\~ ст.60 ЦПК України\~ кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 19 жовтня 2010 року між позивачем та [PERSON] укладено договір №002-26509-191010 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки (а.с. 3-4). Відповідно до його умов банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 гривен та на день укладення кредитного договору встановлено ліміт на рахунку в сумі 2600 гривен. При цьому, сторони погодили можливість банку самостійно один раз на місяць змінювати розмір ліміту без складання додаткової угоди. Також договором на відповідача покладено зобов'язання щомісяця у строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітній місяць, погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітній місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та\\або овердрафтом за попередній звітній місяць, та всю суму пені, нарахованої за попередній звітній місяць у разі порушення строків сплати заборгованості та процентів за користування кредитною лінією. Відповідно до п. 5.2 договору, цей договір набуває чинності з дати його укладання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобовязань за цим договором. Однак, особисто взяті на себе зобовязання за вказаним договором відповідач належним чином не виконує. У звязку із чим, згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 20 квітня 2015 року виникла заборгованість в розмірі 13 121,95 грн., що складається з: тіло кредиту 6703,55 грн.; прострочене тіло кредиту 2193,84 грн.; заборгованість по відсотках 4224,56 грн.; заборгованість за комісіями 0,00 грн. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитору кредит та сплатити проценти у строк та порядку, що встановлені договором. У ч.1 ст. 1050 ЦК України передбачено: якщо позичальник своєчасно не повернув кредит, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, тобто боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У відповідності зі ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, враховуючи, що відповідачем не виконуються зобовязання за договором, що на теперішній час є діючим, тому позивач не втратив права вимоги про стягнення з відповідача належних до сплати сум заборгованості за цим договором протягом дії останнього. З урахуванням встановлених по справі обставин, положень закону умов договору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №002-26509-191010 від 19.10.2010 року у розмірі 13 121,95 грн. При цьому суд погоджується з розрахунком заборгованості, зробленим позивачем та вважає, що він відповідає вимогам закону та умовам кредитного договору. Згідно ст. 88 ЦПК України із відповідача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved