Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності їй свідоцтва про навчання серії № [NUMBER] , виданого 27 червня 1972 року на ім`я в російській орфографії [PERSON] . Заява обґрунтована тим, що заявник звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про перерахунок пенсії. Проте в перерахунку пенсії заявнику відмовлено, оскільки в свідоцтві про навчання № [NUMBER] російський варіант орфографії написання прізвища заявника « [PERSON] » не відповідає запису в свідоцтві про шлюб « [PERSON] ». Через існуючі розбіжності заявник не може реалізувати своє право на перерахунок пенсії, а встановити факт належності даного документу іншим способом вона не має можливості. За таких підстав заявник просить суд встановити факт, що свідоцтво про навчання № [NUMBER] , видане 27 червня 1972 на прізвище в російській орфографії [PERSON] , належить заявнику [PERSON] . Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 07.07.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. 04.08.2021 у судовому засіданні заявник [PERSON] не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність, заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити повністю. Уповноважений представник заінтересованої особи, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, клопотань не надсилав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до статей 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного чи окремого провадження. Частиною першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини 2 статті 293 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому засіданні можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 встановлено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд встановив, що згідно з копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Могилів-Подільським МРВ УМВС України у Вінницькій області 24 грудня 1996 року, прізвище, ім`я та по батькові заявника вказано [PERSON] (а.с. 5). Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] дошлюбне прізвище заявниці вказано [PERSON] (а.с. 9). Разом з тим, як вбачається з копії свідоцтва про навчання № [NUMBER] , виданого 27 червня 1972 року, прізвище заявника вказано на російській мові « [PERSON] ». Відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 03.06.2021 № 95330139846 1870621188 заявнику відмовлено в перерахунку пенсії відповідно до заяви від 03.06.2021 щодо зарахування до страхового стажу періоду навчання здобутого до 01.01.2004 зокрема у зв`язку з розбіжністю її прізвища в наданих нею документах, а саме в свідоцтві про навчання та свідоцтві про шлюб (а.с. 7). Судом встановлено, що заявник не може в інший, передбачений законом спосіб внести відповідні зміни свого прізвища до свідоцтва про навчання, оскільки навчальний заклад, який видав вказане свідоцтво був ліквідований. Відповідно до пункту 26 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документах, що підтверджують трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документу даній особі може бути встановлено в судовому порядку. Аналізуючи вказані докази, суд приходить до висновку, що в свідоцтві про навчання, про встановлення факту належності якого просить заявник, мали місце неточності при перекладі та написанні прізвища останньої з російської мови. Відтак, беручи до уваги, що від встановлення даного юридичного факту залежить реалізація заявником свого права на перерахунок пенсії, суд вважає, що заявником доведено той факт, що свідоцтво про навчання № [NUMBER] , видане 27 червня 1972 року належить заявнику, а відтак заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved