Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

17.05.2007 р. [PERSON] (надалі позивач) та дочірнє підприємство «Філдес Україна» компанії «Філдес Ентерпрайзис ЛТД», правонаступником прав та обов'язків якого є приватне акціонерне товариство «Філдес Україна» (надалі відповідач), уклали контракт № 0507444 з ідентифікатором до нього (надалі договір). Відповідно до умов укладеного договору відповідач зобов'язався надати позивачу послуги з адміністрування системи, яка умовно називається «САК СКЕОІТ», з метою придбання автомобіля ВАЗ 11183 вартістю 46 500,00 грн. у групі. Позивач у свою чергу зобов'язався сплатити вступний внесок у сумі 1 674,00 грн. та здійснювати щомісячні платежі протягом 96 місяців: сплачувати щомісячний чистий внесок (частина вартості автомобіля, за рахунок якого здійснюється його придбання) - 1,04 %, щомісячні адміністративні витрати (плата за послуги з формування груп клієнтів системи та за здійснення організаційних дій з визнання автомобіля) - 0,35 %, щомісячний страховий внесок - 0,065 %. Так, на виконання умов договору позивач сплатив відповідачу вступний внесок та щомісячні платежі на загальну суму 80 839,94 грн., що підтверджено квитанціями про проведення платежів. Свої грошові зобов'язання позивач виконав достроково - протягом 67 місяців, що відповідає умовам договору. Останній платіж було здійснено 10.12.2012 р. Проте, до цього часу, автомобіль ВАЗ 11183 позивач так і не отримав. Разом з тим, договір містить велику кількість несправедливих умов, які порушують, права споживача послуг та ставлять споживача у явно невигідне та нерівне становите відносно виконавця послуг. Вказане свідчить про наявність ознак нечесної підприємницької практики. З огляду на викладені обставини позивач і звертається до суду з цим позовом про захист прав споживачів, та стягнення сплачених за договором коштів. Умовами діяльності програми «САК СКЕОІТ» передбачений порядок проведення розподільчих актів та порядок проведення розподільчого акту, згідно заяви-пропозиції. За змістом яких вбачається, що рішення про передачу позивачу товару залежить лише від волі відповідача, який сам на власний розсуд приймає таке рішення. У зв'язку з наведеним, позивач вважає, що діяльність ПрАТ «Філдес Україна» вводить споживача в оману, оскільки програма «САК СКЕОІТ» формується виключно на коштах учасників «САК СКЕОІТ», без залучення коштів ПрАТ «Філдес Україна». Оплата товару здійснюється за кошти, внесені учасниками «САК СКЕОІТ». В подальшому учасник програми «САК СКЕОІТ», який отримав товар, сплачує внески, які фактично компенсують кошти іншим учасникам цієї ж програми, тобто один учасник програми за свої власні кошти, без інвестування коштів відповідача оплачує товар іншому учаснику програми. При цьому, позивач сплачував відповідачу кошти не за одержання товару чи послуги, а фактично за можливість одержання права на купівлю товару, яке надавалося не за рахунок відповідача, а за рахунок залучення інших споживачів і їх коштів до такої ж схеми. Право позивача на отримання товару залежить від розміру фонду і внесення коштів іншими учасниками програми «САК СКЕОІТ». Оскільки, позивач є споживачем послуг відповідача з адміністрування системи, яка умовно називається "САК СКЕОІТ", з метою придбання автомобіля у групі, то на спірні правовідносини поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними, а тому і контракт (договір) № 0507444, укладений17.05.2007 р. між [PERSON] та ДП «Філдес Україна» компанії «Філдес Ентерпрайзис ЛТД», правонаступником прав та обов'язків якого є ПрАТ «Філдес Україна», є недійсним. Оскільки, за змістом ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, а кожна із сторін такого правочину зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума в розмірі 80 839,94 грн., що була сплачена останнім за цим правочином. В судовому засданні позивач уточнив позовні вимоги. Оскільки він добросовісно виконав умови контракту( договору), то остаточними позовними вимогами є вимога: Стягнути з приватного акціонерного товариства «Філдес Україна» (65012, Одеська область, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 12-14, ідентифікаційний код 26343631) на користь [PERSON] ([ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER]) суму добросовісно сплачених за контрактом (договором) № 0507444 від 17.05.2007 р. коштів у розмірі 80 839,94 грн Відповідач у судове засідання не прибув, хоча належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи про що свідчить повернуте до суду поштове повідомлення про вручення судових паперів відповідачу. Згідно до ст. 224 ч.1 ЦПК України, У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши позивача, дослідивши докази надані до справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 ЦК України, Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України, Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно до ст. 203 ч.3 ЦК України, Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. У даному випадку вказана норма позивачем виконана. Відповідно до ч.5 ст. 203 ЦК України, Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Дана норма порушена відповідачем. Згідно ст. 4 ЗУ « Про захист прав споживачів» Споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування;3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця) 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону;Пункт 5 частини першої статті 4 в редакції Закону № 3390-VI від 19.05.20116) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; Згідно до ст.19 ЗУ« Про захист прав споживачів» Нечесна підприємницька практика включає:1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Відповідно до ст. 610 ЦК Укераїни Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ст. 611 ЦК України, У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: п.4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно ст. 655 ЦК України, За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно до ст. 656 ЦК України, Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Відповідно до ст. 662 ЦК України, Продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Якщо продавець відмовився передати річ, визначену індивідуальними ознаками, покупець має право пред'явити продавцеві вимоги відповідно до статті 620 цього Кодексу. (Стаття 665 ЦК України). Таким чином встановлено що правочини між сторонами, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, що є порушенням з боку відповідача прав споживача , а тому за змістом ст. 216 ЦК України , кожна із сторін такого правочину зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, тоб то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума в розмірі 80 839,94 грн., що була сплачена позивачем за цим правочином. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в сумі 808.40 грн.

Outcome: approved