Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою в якій просить встановити факт належності державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] - його матері [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування позовних вимог заявник зазначив, що 27 грудня 2002 року Чугуївською районною державною адміністрацією Харківської області його матері було видано Державний акт серії [NUMBER], реєстровий № 252, кадастровий № [NUMBER], на право приватної власності на землю. Згідно зазначеного акту [PERSON] у приватну власність передано земельну ділянку площею 6,39 гектарів в межах згідно з планом, розташованих на території Іванівської сільської ради Чугуївського району Харківської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У вище вказаному Державному акті на право приватної власності на землю по-батькові матері заявника зазначено як «[PERSON]» замість дійсного «[PERSON]». Свого часу [PERSON] не звернула увагу на ту обставину, що у вказаному Державному акті її по-батькові вказано не вірно, адже у всіх документах (паспорт, картка фізичної особи - платника податків, договорі оренди землі та багатьох інших її по батькові значиться як «[PERSON]». Вказана розбіжність у написанні по-батькові матері заявника ставить під сумнів належність їй вище вказаного Державного акту, у зв'язку з чим заявник, для захисту свого права як спадкоємця, вимушений звернутися до суду з даною заявою. Заявник в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про слухання справи без його участі, в якій він заявлені вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити (а.с. 45). Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та відсутність заперечень проти заяви (а.с. 44). Відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, які містяться в матеріалах справи. Вивчивши докази, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі розпорядження Чугуївської райдержадміністрації Харківської області від 23 грудня 2002 року було видано Державний акт серії [NUMBER], реєстровий № 252, кадастровий № [NUMBER], згідно якого [PERSON] у приватну власність передано земельну ділянку площею 6,39 гектарів в межах згідно з планом, розташованих на території Іванівської сільської ради Чугуївського району Харківської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 31). Зазначений вище Акт було зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 252. У вище вказаному Державному акті на право приватної власності на землю по-батькові власниці земельної ділянки зазначено як «[PERSON]» замість дійсного «[PERSON]». Судом досліджені: копія паспорту [NUMBER] виданого 24 квітня 2000 року на ім'я - [PERSON], [INFO] (а.с. 27); копія свідоцтва про народження [PERSON] [PERSON] виданого 04.10.1990 року, в якому його мати записана як «[PERSON]»; Акт визначення меж земельної ділянки в натурі від 23.12.2002 року та договір оренди землі № 87 від 20.01.2008 року на ім'я орендодавця - [PERSON]; копія заповіту укладеного 05.11.2008 року [PERSON], [INFO], згідно якого вона все належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося заповіла своєму сину [PERSON] (а.с. 27, 29, 30, 32-35). Згідно Інструкції «Про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі», затвердженою наказом Держкомзему від 04.05.99 №43, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.06.99 за №354/3647, передбачено, що заповнення державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою покладається на Державне підприємство "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" та його структурні підрозділи. Усі записи мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються. Заповнення вказаних документів здійснюється з використанням комп'ютерної техніки. Дане положення вище вказаної Інструкції унеможливлює звернення заявника до відповідного органу з заявою про виправлення помилок в Державних актах. Відповідно до п.6 ч.1, ч.2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігається з прізвищем, цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно абзацу першого частини 1 статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Ч. 1 ст. 126 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку посвідчується Державним актом. Статтею 152 Земельного Кодексу України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановити факт належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази, суд не має підстав ставити під сумнів те, що Державний акт про право приватної власності на земельну ділянку площею 6,39 гектарів в межах згідно з планом, розташованих на території Іванівської сільської ради Чугуївського району Харківської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, серії [NUMBER], реєстровий № 252, кадастровий № [NUMBER], виданий на підставі розпорядження Чугуївської райдержадміністрації Харківської області від 23 грудня 2002 року на ім'я «[PERSON]», дійсно належить матері заявника - [PERSON]. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved