Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

19 жовтня 2021 року позивач, [PERSON] , звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Дряблова Надія Федорівна про розірвання договору купівлі-продажу квартири. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 30 липня 018 року між ним, [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу Дрябловою Н.Ф., зареєстрованого в реєстрі за №910. Відповідно до п.п.11.12 вищевказаного договору, під час укладення такого, але ще до його нотаріального посвідчення покупець [PERSON] передала, а він, як продавець прийняв від покупця в рахунок оплаті вартості квартири 26760 гривень, залишок несплаченої за договором суми складає 53520 гривень, які покупець [PERSON] зобов`язалася виплатити до 30 липня 2019 року. Проте [PERSON] свої зобов`язання не виконала, залишок не6сплаченої суми, що складає 53520 грн. в строк до 30 липня 2019 року, не сплатила. Після укладення договору він взагалі ніяких коштів від відповідача не отримував. У зв`язку з чим він вимушений звернутися з даним позовом. Просить суд розірвати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . посвідчений приватним нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Дрябловою Н.Ф., зареєстрованого в реєстрі за № 910 та скасувати державну реєстрацію квартири [ADDRESS] за [PERSON] та зареєструвати на ним, [PERSON] , право власності на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ППК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою від 01 листопада 2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, з підстав зазначених у позовній заяву, на їх задоволенні у повному обсязі наполягає. Відповідач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти розірвання договору купівлі-продажу квартири не заперечує. Третя особа: приватний нотаріус Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Дряблова Н.Ф. у судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи завчасно повідомлялася у встановленому законом порядку, письмових пояснень щодо позову не надала. Враховуючи вимоги ст.247 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17 липня 1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Частиною 2 ст. 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Нормами ст. 129 Конституції України встановлено, що одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Водночас, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 263 ЦПК). Як установлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, що 30 липня 2018 року між сторонами по справі: [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] посвідчений приватним нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Дрябловою Н.Ф., зареєстрованого в реєстрі за №910. Відповідно до п.п.11.12 вищевказаного договору, під час укладення цього Договору, але до його нотаріального посвідчення покупець передав продавцю, а продавець прийняв від покупця в рахунок оплати вартості квартини 26760,00 гривень, що є еквівалентом 1000,00 доларів США,00 центів, виходячи з встановленого Національним банком України курсу 1 USD-26,76 гривні, станом на день укладення договору. Залишок несплаченої за договором суми складає 53520 гривень, що є еквівалентом 2000,00 доларів США,00 центів, виходячи з встановленого Національним банком України курсу 1 USD -26,76 гривні, станом на день укладення договору, яку покупець зобов`язується виплатити - до 30 липня 2019 року. На підставі вищезазначеного договору відповідач [PERSON] набула право власності на квартиру [ADDRESS] , що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №132628631, сформованого 3107.2018 року приватним нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Дрябловою Н.Ф.. Сторонами не заперечується той факт, що відповідач свої зобов`язання про сплату залишку не6сплаченої суми, що становить 53520 грн. в строк до 30 липня 2019 року, не виконала. Після укладення договору позивач взагалі ніяких коштів від відповідача не отримав. Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду. Згідно частини 1 статті 526 ЦК України Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття ми 626.629 ЦК України переплаченою, що Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 статті 628 ЦК України, Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ст. 655 ЦК України За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст. 657 ЦК України Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до п.п.1,3,4 ч. 1 ст. 611 ЦК України У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] , в частині розірвання договору купівлі-продажу квартири, підлягають задоволенню. Позовні вимоги, в частині скасування державної реєстрації квартири [ADDRESS] за [PERSON] та реєстрації права власності на вказану квартиру за [PERSON] , задоволенню не підлягають, оскільки діючий закон не наділяє суд правом реєстрації прав власності на нерухоме майно. Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України. Як вбачається з квитанції про сплату судового збору, розмір судових витрат, понесених позивачем, складає 908, 00 гривень, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути суму судових витрат по сплаті судового збору, у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved