Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

20.12.2018 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, вказавши, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 17.08.2017 року був розірваний. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей : доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], які мешкають разом з позивачем. На теперішній час відповідач матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей не надає, у звязку з чим позивач була вимушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на її користь, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожного із дітей, до досягнення дітьми повноліття. Позивач до судового засідання не зявилася, надавши на адресу суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, на їх задоволенні наполягала. Відповідач до судового засідання не зявився, до суду також надав письмову заяву в якій позовні вимоги визнав та просив справу розглядати без його участі. Фіксування судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 17.08.2017 року шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] був розірваний. Згідно копії свідоцтва про народження серії І-НО №222131, виданого виконкомом Чермалицької сільської ради Тельманівського району Донецької області, актовий запис №13, та копії свідоцтва про народження серії І-НО №712871, виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 853, батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], є сторони по справі. Частиною 1\~ст. 141 СК України\~передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3\~ст.181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" № 2037-VIII від 17 травня 2017 року). Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Частиною 1 ст. 79 СК України визначено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання заяви про їх стягнення. Тому суд вважає необхідним провести стягнення аліментів з дня звернення позивача до суду. Згідно із ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24\~постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи вищевикладені обставини, визнання позовних вимог відповідачем, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини доходів відповідача на користь позивача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд вважає за необхідне згідно зі ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн., бо позивач при зверненні до суду був звільнений від його сплати. На підставі викладеного, ст.ст. 79, 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved