Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до Новоайдарського районного суду з даним позовом до [PERSON] селищної ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 11.11.2006 року померла [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: житловий з надвірними побудовами та спорудами, що розташований за адресою: вул. Дружби (колишня назва - Кірова), буд. №134 «б», смт. Новоайдар, Луганської області. За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповідала позивачці [PERSON] та чоловіку позивачки, сину померлої [PERSON], який помер 11.03.2005 року. Оскільки [PERSON] та позивач - [PERSON], проживали разом зі спадкодавцем, то вважаються такими, що прийняли спадщину. Позивач звернулась до нотаріуса щодо спадкування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, смт. Новоайдар, вул. Дружби, 134 «б». В листі приватного нотаріуса [PERSON] нотаріального округу Луганської області [PERSON] зазначено, що у наданому свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння, виданого виконавчим комітетом [PERSON] селищної Ради депутатів трудящих Новоайдарського району Ворошиловградської області 18 червня 1974 року, на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] селищної Ради депутатів трудящих Новоайдарського району Ворошиловградської області від 29 травня 1974 року, №45 та зареєстрованому Старобільським міським бюро технічної інвентаризації Ворошиловградського обласного відділення комунального господарства 18 червня 1974 року, записаного у реєстрову книгу №9/1418 та у технічному паспорті на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, виданому [PERSON] районним комунальним підприємством технічної інвентаризації Луганської області 06 вересня 2016 року, реєстровий номер №1418/9, житловий будинок з господарськими побудовами та спорудами, розташований за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, смт. Новоайдар, вул. Дружби (Кірова), що належав померлій 11 листопада 2006 року [PERSON], зазначений за №134, але ж у довідці, наданої виконкомом [PERSON] селищної ради Новоайдарського району Луганської області від 11 серпня 2015 року № 289, зазначається реєстрація та проживання [PERSON] за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, смт. Новоайдар, вул. Дружби (Кірова), буд. 134 «б». Раніше було змінено нумерацію будинків по вулиці Дружби (Кірова). За життя [PERSON] не оформила належним чином документ, підтверджуючий право власності на належний їй житловий будинок за №134 «б» по вулиці Дружби (Кірова), смт. Новоайдар, але ж ознайомитися з копією відповідного рішення [PERSON] селищної ради Новоайдарського району Луганської області про зміну номерів будинків по вулиці Дружби (Кірова) не має можливості, оскільки зазначені документи передані на державне зберігання до державного архіву Луганської області, який знаходився у м. Луганську, в зв'язку з чим неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими побудовами та спорудами, розташований за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, смт. Новоайдар, вул. Дружби, 134 «б». Позивач бажає прийняти спадщину, але через викладені обставини вона вимушена звернутися до суду з цим позовом за захистом своїх прав. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] селищної ради [PERSON], у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Відповідно до Постанови ПВСУ №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 11.11.2006 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8). Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: житловий з надвірними побудовами та спорудами, що розташований за адресою: вул. Дружби (колишня назва - Кірова), буд. №134 «б», смт. Новоайдар, Луганської обл., який належав померлій на підставі свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння (а.с. 9). За життя [PERSON] склала заповіт (а.с. 10), яким все своє майно заповідала позивачці [PERSON] та чоловіку позивачки, сину померлої [PERSON], який помер 11.03.2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 13). Оскільки [PERSON] та позивач - [PERSON], проживали разом зі спадкодавцем, що підтверджується копією довідки № 289 від 11.08.20015 р., виданої виконкомом [PERSON] селищної ради (а.с. 11), то вважаються такими, що прийняли спадщину. Позивач звернулась до нотаріуса щодо спадкування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, смт. Новоайдар, вул. Дружби, 134 «б». В листі приватного нотаріусу [PERSON] нотаріального округу Луганської області [PERSON] зазначено, що у наданому свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння, виданого виконавчим комітетом [PERSON] селищної Ради депутатів трудящих Новоайдарського району Ворошиловградської області 18 червня 1974 року, на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] селищної Ради депутатів трудящих Новоайдарського району Ворошиловградської області від 29 травня 1974 року, №45 та зареєстрованому Старобільським міським бюро технічної інвентаризації Ворошиловградського обласного відділення комунального господарства 18 червня 1974 року, записаного у реєстрову книгу №9/1418 та у технічному паспорті на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, виданому [PERSON] районним комунальним підприємством технічної інвентаризації Луганської області 06 вересня 2016 року, реєстровий номер №1418/9, житловий будинок з господарськими побудовами та спорудами, розташований за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, смт. Новоайдар, вул. Дружби (Кірова), що належав померлій 11 листопада 2006 року [PERSON], зазначений за №134, але ж у довідці, наданої виконкомом [PERSON] селищної ради Новоайдарського району Луганської області від 11 серпня 2015 року № 289, зазначається реєстрація та проживання [PERSON] за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, смт. Новоайдар, вул. Дружби (Кірова), буд. 134 «б». Раніше було змінено нумерацію будинків по вулиці Дружби (Кірова). За життя [PERSON] не оформила належним чином документ, підтверджуючий право власності на належний їй житловий будинок за №134 «б» по вулиці Дружби (Кірова), смт. Новоайдар, але ж ознайомитися з копією відповідного рішення [PERSON] селищної ради Новоайдарського району Луганської області про зміну номерів будинків по вулиці Дружби (Кірова) не має можливості, оскільки зазначені документи передані на державне зберігання до державного архіву Луганської області, який знаходився у м. Луганську, в зв'язку з чим неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими побудовами та спорудами, розташований за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, смт. Новоайдар, вул. Дружби, 134 «б» (а.с. 23). Позивач бажає прийняти спадщину, але через викладені обставини вона вимушена звернутися до суду з цим позовом за захистом своїх прав. Факт того, що номер житлового будинку з господарськими побудовами та спорудами, розташований за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, смт. Новоайдар, вул. Дружби (Кірова), що належить померлій 11 листопада 2006 року [PERSON], змінено на №134 «б» підтверджується: актом депутата [PERSON] селищної ради [PERSON] (а.с. 17), довідкою виконкому [PERSON] селищної ради від 11.08.2015 року №289 (а.с. 11). У відповідності до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до 1 ч. ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин,а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи те, що під час судового розгляду обставини, викладені в позові, знайшли своє підтвердження, позивачкою доведено факт наявності спадкового майна та правомірність його успадкування, факт, що має юридичне значення, суд приходить до висновку про можливість задовольнити заявлені позивачем вимоги в повному обсязі шляхом застосування такого способу захисту, як визнання права на спадкове майно та встановлення факту, що має юридичне значення. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 328, 392, 1216, 1220, 1221, 1223, 1225, 1233, 1235, 1268, 1296 ЦК України,

Outcome: approved