Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що [INFO] помер його дід (по лінії батька) [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, що складається з середньої земельної частки в розмірі 1,19 умовних кадастровий гектарів, розташована на території Соколянської сільської ради Буського району Львівської області. [INFO] померла баба [PERSON] . Після смерті останньої відкрилась спадщина, що складається з середньої земельної частки в розмірі 1,45 умовних кадастровий гектарів, розташована на території Соколянської сільської ради Буського району Львівської області. Позивач є спадкоємцем п`ятої черги спадкування по закону, інших першочергових спадкоємців до даної спадщини, немає, оскільки батько позивача [PERSON] помер [INFO] . Позивач після смерті діда та бабці фактично прийняв спадщину, однак до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, не звертався, оскільки відсутній оригінал Сертифікату на право власності на землю, а видача дублікату такого спадкоємцям, чинним законодавством не передбачена. Крім того у сертифікаті на право власності на пай, виданому дідові, допущена помилка в написанні по батькові останнього [PERSON] , замість [PERSON] . Просить суд визнати за ним право власності на вказане вище спадкове майно. [PERSON] до початку підготовчого судового засідання, подав заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі, просить позов задовольнити. Представник відповідача Соколянської сільської ради також подав заяву з проханням справу слухати у відсутності їх представника, заперечень проти позову не мають. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Львівській області за викликом суду не з`явився, судом належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Свідоцтвом серії [NUMBER] , повторно виданим 10.04.2001 року, підтверджується факт смерті [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 01 від 04.01.2000. Померлому на праві власності належала земельна частка (пай) площею 1,49 умовних кадастрових га, із земель ім. Л.Українки та племстанції Соколянської сільської ради, розташована на території Соколянської сільської ради Буського району Львівської області (Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серії ЛВ № 3889 від 25.04.1997 р.). З листа Відділу у Буському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області вбачається, що на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 16.03.2000 року № 132 «Про затвердження технічної документації «Про внесення змін до проекту роздержавлення та приватизації земель» на [PERSON] розрахована частка 1,19 умовних кадастрових га, з них рілля - 0,78 га, кормові угіддя - 0,41 га. Така і входить до складу спадщини. Крім мого, у згаданому Сертифікаті на право на земельну частку (пай) по батькові дід позивача зазначений [PERSON] . Як вбачається з довідки Соколянської сілсьької ради № 356 від 28.05.2020 року, [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , одна і та ж особа. Свідоцтвом серії [NUMBER] , повторно виданим 10.04.2001 року, підтверджується факт смерті [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 03 від 10.01.2000. [PERSON] на праві власності належала земельна частка (пай) площею 1,96 умовних кадастрових га, із земель ім. Л.Українки та племстанції Соколянської сільської ради, розташована на території Соколянської сільської ради Буського району Львівської області (Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серії ЛВ № 3890 від 25.04.1997 р.). З листа Відділу у Буському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області вбачається, що на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 16.03.2000 року № 132 «Про затвердження технічної документації «Про внесення змін до проекту роздержавлення та приватизації земель» на [PERSON] розрахована частка 1,45 умовних кадастрових га, з них рілля - 1,04 га, кормові угіддя - 0,41 га. Така і входить до складу спадщини. Як встановлено, спадкодавці заповіту не залишили. Позивач є онуком померлих та спадкоємцем п`ятої черги спадкування за законом до даного майна. Інших першочергових спадкоємців немає, оскільки батько позивача [PERSON] помер (свідоцтво серії [NUMBER] , видане 30.05.2018 року Виконавчим комітетом Соколянської сільської ради Буського району Львівської області, актовий запис № 22). Інших першочергових спадкоємців до даного майна, судом не встановлено. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) вказує, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ст. ст. 529 - 532 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємцями за законом у рівних частках є діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого, онуки і правнуки померлого, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем (перша черга), а також брати і сестри, дід та бабка померлого (друга черга). Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивач фактично прийняв спадщину після смерті діда та баби, вступив у володіння і розпорядження спадковим майном. До спадкового майна належать вище згадані земельні ділянки, розташовані на території Соколянської сільської ради Буського району Львівської області. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням їх цільового призначення. Реалізувати своє законне право спадкування на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не може, так як відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на землю у зв`язку з його втратою. Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Обставин, які б спростовували твердження позивача в позовній заяві, суд не знаходить, тому кладе їх в основу рішення. Враховуючи вище викладене, те що відповідач позов визнає, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позивач набув права власності на спадкове майно на законних підставах, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved