Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

21.10.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 10.08.1991 року зареєструвала з ним шлюб. Від спільного проживання народилися дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO] Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Відповідач майже постійно знаходиться у нетверезому стані, що стає причиною постійних сварок, агресії, нецензурних лайок і застосування фізичної сили до неї та дітей. З вини відповідача сумісне життя і збереження шлюбу стали неможливими. В судовому засіданні позовні вимоги підтримала, вказала, що причиною розірвання шлюбу є зловживання відповідачем алкогольними напоями. Для нього немає авторитетів, він нікого не слухає. Вважає, що відповідач своєї поведінки не змінить. Вана вже зверталася до суду з позовом про розірвання шлюбу, суд надавав піврічний строк для примирення, проте позивач уроків з цього не виніс. Для нього його сім'єю є горілка. Він застосовує щодо неї та дітей фізичне насильство, пошкодив її носа. Дочка, яка навчається у м. Львів, боїться їхати додому. Просила не надавати строк для примирення, оскільки її рішення є остаточним. Фактично подружні відносини припинені. Вони проживають окремо. Відповідач підтвердив, що причиною розірвання шлюбу є вживання ним алкоголю, проте вказав, позивачка перебільшує систематичність вживання ним алкоголю і він може, заради збереження сім'ї, припинити вживати спиртне. На даний час він у дітей попросив вибачення, у них нормальні відносини. Просив в позові відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинено, відповідач застосовує до позивачки фізичне насильство, усунувся від ведення домашнього господарства. При таких обставинах збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. На підставі наведеного,

Outcome: approved