Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

24 лютого 2021 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулась позивач [PERSON] з позовом до [PERSON] у якому просила суд встановити факт постійного проживання з спадкодавцем - [PERSON] , яка померла [INFO] на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] з грудня 2016 року та просить суд визнати за нею право власності на ј частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. В обгрунтування позовних вимог зазначила що померла [INFO] [PERSON] є її матір`ю. Позивачка є спадкоємицею першої черги на майно спадкодавця, однак не звернулась своєчасно до нотаріальної контори із відповідною заявою у зв`язку із чим згідно постанови отримала нотаріальну відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки пропустила строк прийняття спадщини та не довела факт спільного проживання з спадкодавцем, матір`ю на день її смерті . В позові йдеться про те, що насправді фактично мешкала з матірю тривалий час - з 2016 року оскільки у матері виявлено хворобу зору внаслідок чого вона втратила зір і тому позивачка , як донька переїхзала мешкати до неї з метою здіснення стороннього догляду за адресою : [ADDRESS] , однак не булла зареєстрована за цією адресою. На підставі зазначеного позивачка [PERSON] звернулась до суду для встановлення факту в судовому порядку в порядку позовного провадження , оскільки крім неї спадкоємцем першої черги є також її брат , відповідач по справі - [PERSON] . Ухвалою суду від 01.03.2021 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано строк для усунення недоліків , які було усунуто позивачкою в межах визначеного ухвалою суду терміну. Ухвалою суду від 15.04.2021 року відкрито провадження у справі , призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 14 травня 2021 року. Ухвалою суду від 14.05.2021 року за клопотанням позивача витребувано у якості доказів з Криворізької державної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті [PERSON] № 66928913 . Ухвалою суду від 14.05.2021 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду на 14.06.2021 року. Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Денисенко М.Б. підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити у повному обсязі на підставі наданих суду доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи надав через канцелярію суду (вх. 13275 від 14.05.2021) письмову заяву у якій зазначив, що не має заперечень проти позовних вимог [PERSON] та просив суд розглядати справу без його участі. Статтею 13 Цивільного процесуального Кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши письмові докази у справі, заслухавши пояснення позивачки [PERSON] та її представника - адвоката Денисенко М.Б. в судовому засіданні суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. З матеріалів справи убачається, що згідно свідоцтва про народження, наданого до матеріалів справи позивачка [PERSON] є донькою спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Зміна прізвища позивачки з дівочого « [PERSON] » на « [PERSON] » відбулося на підставі свідоцтва про укладення шлюбу що також міститься в матеріалах справи. За життя [PERSON] заповіт не складала, тому позивачка [PERSON] у відповідності до ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги за законом як донька спадкодавця, однак крім неї є ще один спадкоємець 1-ї черги за законом (відповідач по справі) син померлої [PERSON] - [PERSON] . Судом встановлено, що за життя [PERSON] була співвласником квартири за [ADDRESS] , та мала в своїй власності ј частину вищевказаної квартири, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 20.05.2005 року, та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.06.2005 року. З матеріалів спадкової справи № 888/2020, заведеної 12.12.2020 року, що надані нотаріусом згідно Ухвали суду єдиним заявником , що звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини є позивачка [PERSON] однак отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій від 12.12.2020 року оскільки не підтверджено факт спільного проживання зі спадкодавцем та пропущено строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні судом встановлено, що свідок [PERSON] суду пояснила, що позивач [PERSON] мешкала разом із матір`ю із 2016 року по [INFO] та поховала матір. Судом встановлено, що свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] мешкала з матір`ю з 2016 року по дату смерті. Обґрунтування доказів позивачки щодо факту спільного проживання з спадкодавцем підтверджено тим, що в 2016 році матері позивачки [PERSON] в лікарні була виявлено хвороба глаукома (хвороба очей) у підтвердження чого надано до справи виписний епікриз з лікарні . Хвороба призвела до того , що протягом 4-х місяців матір позивачки втратила повністю зір у зв`язку з цими обставинами [PERSON] вимушена була переїхати до матері , готувала їжу, доглядала з , у підтвердження чого надала акт від 24 грудня 2020 року , що складений та підписаний сусідами , мешканцями будинку [ADDRESS] чиї підписи засвідчені головою ОСББ «Кропивницького 62». Відповідно акту [PERSON] мешкала без реєстрації по [ADDRESS] з 2016 року по момент смерті матері [PERSON] - до [INFO]. У відповідності з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. З роз`яснень, викладених у п.п.2,23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30. 05.2008 р. «Про судову практику у справах спадкування», слідує, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п.п.3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Отже, судом встановлено, що позивач на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю, спору із цього привожу не існує, оскільки відповідач - [PERSON] не заперечував проти цього факту, до нотаріальної контори не звертався з заявою про прийняття спадщини за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.05.2013р. № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування. Судам при вирішенні справ цієї категорії необхідно згідно із нормами, що регулюють підстави виникнення права власності на нерухоме майно, та нормами щодо складу спадщини перевіряти, чи належав та на якій правовій підставі об`єкт нерухомості спадкодавцеві. Верховний Суд України у постанові Пленуму № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.23 роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги після смерті матері , інші спадкоємці до нотаріальної контори не звертались в тому має право на спадкування ј частини квартири [ADDRESS] після померлої матері , тому позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню. Частиною 4 статті 206 ЦПК передбачено , що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, за [PERSON] слід визнати право власності на ј частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved