Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

26.01.2016 року [PERSON] пред'явив позов до суду, в якому просив стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 6700 грн. та моральну шкоду в розмірі 5 000 грн., посилаючись на те, що вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 09.10.2015 року [PERSON] засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме за те, що останній у квітні 2015 року викрав належне [PERSON] майно (дві безопили та електродвигун) на загальну суму 6700 грн., завдавши на вказану суму матеріальну шкоду, а також внаслідок скоєння вказаних дій відповідачем йому було заподіяно моральну шкоду, яку позивач оцінив в 5000 грн.. У судовому засіданні позивач [PERSON] уточнив позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 7000 грн. та відмовився від стягнення із відповідача моральної шкоди. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні змінені позовні вимоги позивача про стягнення із нього матеріальної шкоди у розмірі 7000 грн. визнав, про що подав письмову заяву. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд вважає, що є законні підстави ухвалити рішення про задоволення позову. Згідно із вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 09.10.2015 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та засуджено до позбавлення волі на строк три роки та відповідно до ст.75 КК України його звільнено від відбуття покарання із іспитовим строком 3 роки. Як встановлено вироком, [PERSON] наприкінці квітня 2015 року у с.Межиріччя Жидачівського району Львівської області вчинив таємне викрадення у потерпілого [PERSON], належного останньому майна, а саме двох бензопил та електродвигуна загальною вартістю 4000 грн., чим завдав останньому матеріальну шкоду на вказану суму. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Обставини, встановлені судовим вироком у кримінальній справі, що набрав законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлені ці обставини. Вирок Жидачівського районного суду Львівської області від 09.10.2015 року набрав законної сили. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала. Враховуючи викладене, оскільки відповідач [PERSON] своїми протиправними діями завдав позивачу [PERSON]В майнової шкоди на загальну суму, яка на момент розгляду справи складає 7000 грн., що стверджено довідками ринку і це визнав відповідач, вина останнього у спричиненні шкоди доведена вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 09.10.2015 року, тому суд за вказаних обставин приходить до висновку, що уточнений позов підлягає задоволенню повністю та із відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача [PERSON] на відшкодування завданої майнової шкоди 7000 грн. Розподіляючи судові витрати, суд виходить із наступного. Відповідно до п.6 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору. Згідно із ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За таких обставин суд приходить до висновку, що із відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 551,2 грн..

Outcome: approved