Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

[INFO] в с. Чернятин Жмеринського району помер батько позивача - [PERSON]. За життя [PERSON] з 1956 по 1992 рр. працював водієм в Чернятинському радгосп-технікумі в с. Чернятин Жмеринського району.. В 1990 році [PERSON] вийшов на пенсію, однак продовжував ще прцювати до 1992 року. 21 травня 2007 року розпорядженням №342 Жмеринської РДА було припинено право постійного користування земельними ділянками Чернятинського аграрного технікуму, а розпорядженням №138 Жмеринської РДА від 17 грудня 2007 року Чернятинській сільській раді надано дозвіл на розробку проекту приватизації земель сільськогосподарського призначення на території ради. 3 березня 2008 року розпорядженням №138 Жмеринської РДА були затверджені списки осіб, які мають право на земельну частку (пай). [PERSON] виявив, що його помилково не було включено до цих списків і неодноразово звертався до Жмеринської РДА із заявою відносно вирішення питання про безоплатну передачу йому у власність відповідно до діючого законодавства земельної частки (паю), проте відповідь йому так не була надана. Тоді в жовтні 2011 року він звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду із відповідним позовом. Однак рішення по цій справі не було прийнято у зв'язку зі смертю [PERSON] Виходячи з положень ст. 25 ЗК України на момент розраювання земель [PERSON] був пенсіонером Чернятинського коледжу ВНАУ, а тому мав право на земельну частку (пай), площею 2,9369 в умовних кадастрових гектарах без визаченнямеж цієї частки в натурі (на місцевості). Інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає. Представник позивача, уточнивши в подальшому свої порзовні вимоги, просив визнати за позивачем в порядку спадкування після [PERSON] право на вищезазначену земельну частку (пай) площею 2,9369 умовних кадастрових гектарів, виділивши її із земель резерву запасу Северинівської об'єднаної територіальної громади Жмеринського району Вінницької області. Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися. Представник похивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача Северинівської сільської ради у судове засідання не з'явився. Подав заяву, в якій визнав позов повністю та безумовно, не заперечував щодо винесення рішення у попередньому судовому засіданні та просив розглянути справу без його участі. Представник відповідача Жмеринської РДА у судове засідання не з'явився. Подав заяву, в якій визнав позов повністю та безумовно, не заперечував щодо винесення рішення у попередньому судовому засіданні та просив розглянути справу без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно з ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1, ч.3, ч.5 ст. 25 ЗК України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Землі у приватну власність особам, зазначеним у частині першій цієї статті, передаються безоплатно. Особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Відповідно до ст. 116 ЗК України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він безумовно визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В даному випадку в наявності є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в попередньому судовому засіданні відповідно до вимог ст.174 ЦПК України.

Outcome: approved