Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом до Щастинської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, третя особа - Щастинська державна нотаріальна контора Луганської області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] помер її батько - [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, до складу якого входить 1/2 частки житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач є дочкою померлого, тобто є спадкоємцем першої черги за законом, та у встановлені законом строки звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Заповіту за життя [PERSON] складено не було, тому спадкування належного йому майна повинне відбуватись в порядку спадкування за законом. При звернені позивача до державного нотаріуса Щастинської державної нотаріальної контори Луганської області Харченко О.С. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв`язку з тим, що спадкодавець [PERSON] за життя не зареєстрував право власності, яке виникло на підставі договору дарування, посвідченого Сьомою Луганською державною нотаріальною конторою 15.07.2002 року, за реєстровим №647, після розірвання договору довічного утримання, посвідченого Сьомою Луганською державною нотаріальною конторою 04.03.2003 року, за реєстровим №165 на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Луганська від 10.01.2011 року №2-4438/10. У зв`язку з вищевикладеними обставинами позивач позбавлена можливості реалізувати своє право на спадкове майно в позасудовому порядку та вимушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно. Позивач - [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача Щастинської міської ради в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце був повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. Третя особа - державний нотаріус Щастинської державної нотаріальної контори Луганської області Харченко О.С. в судове засідання не з`явилась, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень проти позову не надала. Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). Факт того, що позивач [PERSON] , [INFO] , є рідною дочкою [PERSON] , котрий помер [INFO] , підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] (а.с.9) та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.9). З досліджених в судовому засіданні матеріалів, а саме копії договору дарування Ѕ частки жилого будинку, який посвідчено 15.07.2002 року державним нотаріусом Сьомої Луганської державної нотаріальної контори Харченко О.С. за реєстровим №647, бланк серії АЕК №681994 (а.с.12), копії рішення Жовтневого районного суду м. Луганська від 11.01.2011 року (а.с.11), а також копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.4-6), судом встановлено, що [PERSON] , померлий [INFO] , є власником 1/2 частки житлового будинку (загальною площею - 62,6 м2, житловою площею - 44,5 м2), що розташований за адресою: [ADDRESS] , з комунікаціями, господарськими будівлями та спорудами. При цьому право власності за договором дарування Ѕ частки жилого будинку, який посвідчено 15.07.2002 року державним нотаріусом Сьомої Луганської державної нотаріальної контори Харченко О.С. за реєстровим №647, було зареєстровано у встановленому законом порядку, про що свідчить реєстраційний напис на правовстановлювальному документі (а.с.12 - зворотна сторона). Разом з тим, при звернені позивача до державного нотаріуса Щастинської державної нотаріальної контори Луганської області Харченко О.С. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв`язку з тим, що спадкодавець [PERSON] за життя не зареєстрував право власності, яке виникло на підставі договору дарування, посвідченого Сьомою Луганською державною нотаріальною конторою 15.07.2002 року, за реєстровим №647, після розірвання договору довічного утримання, посвідченого Сьомою Луганською державною нотаріальною конторою 04.03.2003 року, за реєстровим №165 на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Луганська від 10.01.2011 року №2-4438/10 (а.с.8). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до положень ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику у справах про спадкування". Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як «визнання права». Таким чином, судовим розглядом встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, представник відповідача заперечень проти задоволення позовних вимог не надав, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за позивачем права власності на спадкове майно в судовому порядку. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 16, 328, 392, 1218, 1220, 1221, 1222, 1261, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved