Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій зазначає, що 26 квітня 1996 року купив у [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS]. Договір купівлі - продажу оформлений у вигляді біржового контракту, укладений Вінницькою філією Української біржі нерухомості. Продавцю [PERSON] дана нерухомість належала на підставі договору купівлі - продажу від 1 березня 1988 р, посвідченого нотаріусом Тиврівської державної нотаріальної контори Договір зареєстрований в БТІ . Своє право власності на дану нерухомість він зареєстрував 04.04.1997 року в КП « ВООБТІ». Після укладення договору купівлі - продажу він поселився в даному будинку, а 04.06.1997 року зареєструвався в ньому і проживає на даний час . [PERSON] після укладення договору виїхала з смт Тиврів і її місце проживання чи перебування невідомо. Вона була жінкою похилого віку і йому невідомо чи вона є жива на даний час. В 1997 році він розпочав будівництво господарського хліва з погребом та літньою кухнею і гаража. В 1998 році завершив будівництво вказаних будівель. В III кварталі 2014 року дані будівлі введені в експлуатацію, що стверджується декларацією про готовність об'єкта до експлуатації. Наразі у нього виникла необхідність провести відчуження належного йому будинку з господарськими будівлями. Однак він не може цього зробити, так як на господарські будівлі окремо свідоцтво про право власності не видається, а видається на садибу в цілому, а внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про право власності на житловий будинок він позбавлений можливості, оскільки державний реєстратор відмовляє йому в реєстрації біржового контракту. Згідно ст. 329 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, або в разі втрати ним документа, яким посвідчується його право власності. Право на пред'явлення такого позову є способом захисту права власності, гарантованого Конституцією України. Тому змушений звернутися до суду зданим позовом, так як біржовий контакт не визнається належним юридичним документом, яким посвідчується право власності на житловий будинок. Згідно ст. 227 ЦК УРСР, який діяв на момент укладення ним договору купівлі-продажу будинку, договір житла повинен бути укладений в письмовій формі і нотаріально посвідчений. Біржовий контракт № 485 від 26.04.1996 року і є письмовою формою договору, але нотаріально не посвідчений. Однак його право власності на дане житло зареєстроване в КП « ВООБТІ», тобто він є власником даної нерухомості. Визнання за ним права власності на житловий будинок не порушує прав [PERSON], так як вона провела відчуження даної нерухомості добровільно і в зв'язку з тим її право власності припинено, що стверджується реєстрацією його права власності на те саме майно . Згідно технічного паспорта на садибу, розташовану в [ADDRESS], до її складу входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною вартістю 196030 грн. Земельна ділянка площею 0.1500 га, на якій розташований житловий будинок з господарськими будівлями, належить йому на праві власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК №067414. Дане майно не перебуває під забороною. Згідно ст. 228 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом., зокрема з правочинів. Оскільки він законно набув права на житловий будинок, то відповідно має право вимагати визнати за ним права власності на житловий будинок. Відповідно до ч.2 ст. 331ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, то право власності виникає з моменту прийняття його до експлуатації. Якщо право власності на майно виникає з моменту реєстрації даного права, то право власності виникає з моменту такої реєстрації. Просить визнати за ним, [PERSON], право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] : житловий будинок, означений літерою «А», 1957 року забудови вартістю 69449 грн. з прибудовою «а» вартістю 15624 грн., загальною площею підрахованою за формулою розрахунку площ 76.6 кв.м., загальною площею 76.6 кв.м., житловою 46.6 кв.м., допоміжною площею 30.0 кв. м. ґанок з козирком вартістю 3 466 грн., гараж «В» вартістю 29800 грн., літня кухня «В» вартістю 25846 грн., погріб з шиєю «П/В» вартістю 15802 грн., сарай «в» вартістю 8 607 грн., навіс «в1» 6981 грн., ворота № 2 вартістю 2 176 грн., хвіртка № 3 вартістю 805 грн, огорожа № 4 вартістю 437 грн., огорожа № 5 вартістю 17037 грн., загальною вартістю 196030 грн. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач - представник Тиврівської селищної ради - в судове засідання не з'явився, позовні вимоги визнає, просить справу розглядати у відсутності представника селищної ради. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного : Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно договору купівлі-продажу від 26.04.1996 року, укладеного у Вінницькій філії «Українська біржа нерухомості» ( Біржовий контракт № 485) [PERSON] придбав у [PERSON] житловий будинок, житловою площею 47,3 кв.м., 1957 року забудови, 35 % зносу в [ADDRESS], який належав [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу посвідченого Тиврівською державною нотаріальною конторою 01.03.1988 року в реєстрі за № 66, зареєстрованого в Вінницькому обласному бюро технічної інвентаризації 12.04.1996 р., за реєстровим № 176. Інвентаризаційна оцінка будинку склала 169847041 крб. Продаж був здійснений за 601000000 ( шістсот один мільйон ) карбованців . Згідно технічного паспорту від 01.08.2014 р. житловий будинок знаходиться за адресою : [ADDRESS] та складається із коридору, кухні, трьох житлових кімнат, санвузла, коридору та котельні ( а.с.15). Договір було укладено відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про товарну біржу». Контракт зареєстровано в Вінницькій філії «Української біржі нерухомості» 26.04. 1996 за № 485. Закон України "Про товарну біржу" встановлює певні особливості укладення договорів на біржах. Так, зокрема, відповідно до ст. 15 Закону біржовий контракт не підлягає нотаріальному посвідченню та вважається укладеним з моменту реєстрації його на біржі. На час укладання угоди згідно діючого законодавства біржовий контракт не потребував додатково нотаріального посвідчення. Згідно ст. 17 Закону «Про товарну біржу» - правила біржової торгівлі розробляються відповідно до чинного законодавства і є основним документом, що регламентує порядок здійснення біржових операцій, ведення біржової торгівлі та розв'язання спорів з цих питань. З договору (контракту) слідує, що всі обов'язкові вимоги біржової операції при його укладенні дотримані. Умови договору сторонами виконані. Вартість будинку оплачена повністю, будинок передано [PERSON] [PERSON] придбав у власність житловий будинок житловою площею 47,3 кв.м., 1957 року забудови, в [ADDRESS], право власності на який у нього виникло з моменту реєстрації такого договору на біржі з урахуванням приписів діючого законодавства. Згідно п.п. 3.3. Правил біржової торгівлі, вбачається, що операції з цінними паперами, майновою нерухомістю, надання послуг, а також іншими типами контрактів здійснюються на підставі даних Правил та діючого законодавства України; п. 4.5. передбачено, що біржові угоди укладаються у відповідності із діючим законодавством . Виниклі правовідносини врегульовані ст. 655 ЦК України, згідно положень якої за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Правовідносини, що склалися між сторонами мали місце до набрання чинності ЦК України в редакції 2003 року, тому відповідно п. 4 Прикінцевих положень підлягають застосуванню положення ЦК України в редакції 1963 року. Відповідно до ст. 227 ЦК України 1963 року угоди з нерухомим майном здійснюються у письмовій формі та підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Земельна ділянка площею 0.1500 га, на якій розташований житловий будинок з господарськими будівлями, належить [PERSON] на праві власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК №067414 ( а.с. 22). Згідно ч.3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Житловий будинок з господарськими будівлями та земельна ділянка під забороною чи арештом не перебуває . Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Outcome: approved