Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

28 грудня 2020 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до Шосткинської міської ради Сумської області, в якому просить визнати за ними право власності в рівних частках на земельну частку (пай), розміром 4,93 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до сертифікату на земельну частку (пай), серія СМ №0253583, виданого Шосткинською районною державною адміністрацією Сумської області на ім`я [PERSON] , зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №183, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги мотивували тим, що [INFO] померла їх баба (мати батька) - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 4,93 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Шосткинської міської ради Ображіївської сільської територіальної громади. За життя [PERSON] скалала заповіт, яким заповіла все належне їй майно своєму сину - [PERSON] , який спадщину прийняв, шляхом вступу у фактичне управління та володіння спадковим майном. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 4,93 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Шосткинської міської ради Ображіївської сільської територіальної громади. Заповіту за життя не складав. На час смерті батька позивачів - [PERSON] , з ним проживала його дружина (мати позивачів) [PERSON] , яка прийняла спадщину після померлого чоловіка, шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном. [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 4,93 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Шосткинської міської ради Ображіївської сільської територіальної громади. Заповіту за життя не складала. На час її смерті спадкоємцями першої черги були її доньки - [PERSON] та [PERSON] . В листопаді 2020 року позивачі звернулися до нотаріуса із заявою про видачу їм свідоцтва про право на спадщину на спадкове нерухоме майно - земельну частку (пай), але нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну частку було відмовлено, у зв`язку з відсутністю оригіналу такого правовстановлюючого документа. В підготовче засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, про час, дату та місце його проведення повідомлені, до суду кожна окремо надали заяви, в яких просять розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. (а.с. 31,32) Представник відповідача Шосткинської міської ради Сумської області в підготовче засідання не з`явився, про час, дату та місце його проведення повідомлений, надав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. (а.с. 34,35) У відповідності до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Крім того, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , виданого 20 листопада 1998 року, місце реєстрації - виконком Ображіївської сільської ради Шосткинського району Сумської області, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про смерть 20.11.1998 зроблено запис за №40. (а.с. 5) Як вбачається із Свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого повторно 28 листопада 1979 року, місце реєстрації - Ображіївська сільська рада Шосткинського району Сумської області, [PERSON] народився [INFO] , актовий запис №101 від 11.05.1940, його батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . (а.с. 6) Із заповіту від 26 липня 1991 року, посвідченого секретарем сільської ради, вбачається, що [PERSON] все належне їй майно заповіла своєму сину [PERSON] . (а.с.7) Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ухваленого 09 січня 2009 року у справі №2-793/2009, за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку для обслуговування будинку, господарських споруд і ведення підсобного господарства по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . (а.с.8) Із Свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , виданого 24 січня 2000 року, місце реєстрації - Відділ реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міськвиконкому Сумської області, вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , актовий запис №85 від 24.01.2000. (а.с.9) Із Свідоцтва про одруження, серія [NUMBER] , виданого 20 лютого 1969 року, місце реєстрації - м. Шостка Сумської області, міськ ЗАГС, вбачається, що [PERSON] , 1940 року народження, та [PERSON] , 1943 року народження, одружилися 20 лютого 1969 року, актовий запис №111 від 20.02.1969. Після реєстрації одруження присвоєно прізвища: чоловікові [PERSON] , дружині [PERSON] . (а.с.10) З довідки виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Жилкомсервіс» 22 травня 2020 року, вбачається, що [PERSON] зареєстрована та проживає по [ADDRESS] . За вказаною адресою проживали та були зареєстровані до дня своєї смерті її батько [PERSON] та її мати [PERSON] (а.с. 6) Із Свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , виданого 09 квітня 2010 року, місце реєстрації - Відділ реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , про що 09.04.2010 зроблено відповідний актовий запис №306. (а.с. 12) Із Свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 18 травня 1973 року, місце реєстрації м. Шостка Сумської області міськ ЗАГС, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , про що у травні 1973 року зроблено актовий запис №567, її батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . (а.с.13) Із Свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого повторно 18 березня 1969 року, місце реєстрації м. Шостка Сумської області міськ ЗАГС, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , про що 28 березня 1968 року зроблено актовий запис №287, її батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . (а.с.14) Як вбачається з Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00029033151, сформованого 23 грудня 2020 року, Прізвище [PERSON] після державної реєстрації шлюбу - [PERSON] , (актовий номер 479 від 03.08.1991). (а.с.15) Згідно із Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 23 березня 2011 року, спадкоємцями майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є її донька - [PERSON] та [PERSON] . Спадщина, на яку видане Свідоцтво складається з: житлового будинку, земельної ділянки площею 0,0852 га та земельної ділянки площею 0,2031 га. Спадкова справа №22/2010. Зареєстровано в реєстрі №436. (а.с.16) З листа Шосткинської районної державної адміністрації №115/У від 08 грудня 2020 року вбачається, що Сертифікат на право на земельну частку (пай), серія СМ №0253583 на ім`я [PERSON] виданий за реєстраційним номером 183. Пай розташований на землях колишнього КСП «Ображіївський» за межами населених пунктів у межах адміністративного підпорядкування Шосткинської міської ради (колишньої Ображіївської сільської ради) Шоскинського району Сумської області, розмір паю - 4,93 в умовних кадастрових гектарах. Державні акти на право власності на земельні ділянки на ім`я [PERSON] не видавалися. (а.с. 21) З інформації №92/142-20 виданої 14 грудня 2020 року Відділом у Шосткинському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, вбачається, наступне: Місце розташування земельної частки (пай) - в адміністративних межах Шосткинської міської територіальної громади (територія колишньої Ображіївської сільської ради Шосткинського району); правовстановлюючий документ - Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ №0253583 зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №183, виданий Шосткинською районною державною адміністрацією членам КСП «Ображіївський»; користувач - [PERSON] , померла [INFO] ; площа земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах - 4,93. (а.с.22) З листа Шосткинської районної державної нотаріальної контори №196/01-16 від 12.05.2021, вбачається, що після померлої [INFO] [PERSON] спадкова справа не відкривалася, дані про її спадкоємців відсутні. Крім того, після померлої [INFO] [PERSON] спадкова справа не відкривалася, дані про її спадкоємців відсутні. (а.с.33) Відповідно до пунктів 4, 5 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), який набрав чинності з 01.01.2004, цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Отже, до спірних правовідносин щодо питань про прийняття спадщини, а саме прийняття спадщини [PERSON] , після матері [PERSON] , яка померла [INFO] , та прийняття спадщини [PERSON] після чоловіка [PERSON] слід застосовувати законодавство, що діяло на час відкриття спадщини, тобто Цивільний Кодекс України 1963 року (далі - ЦК України 1963 року). За змістом статей 524, 548 ЦК України 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до статті 549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно із статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року №899-IV, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай) також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Щодо прийняття спадщини позивачами після матері [PERSON] , яка померла [INFO] , то слід застосовувати норми ЦК України. Відповідно до ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно із ч. 1 ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві із часу відкриття спадщини. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 04.04.2011 по справі №3-18цс11, згідно із вимогами статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом вищезазначеної норми потреба в цьому заході захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними. Згідно із ст. 131 Земельного кодексу України, громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Оглянутими в підготовчому засіданні доказами підтверджується належність [PERSON] за життя спірної земельної частки (пай), яка після її смерті перейшла в порядку спадкування за законом у власність позивачів, яка за законом успадкувала майно після смерті чоловіка [PERSON] . Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах спадкування»). Відповідно до Законів України «Про державний земельний кадастр» від 07.07.2011 №3613-VI та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-IV повноваження територіальних органів Держгеокадастру у частині державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою припинились, тобто отримати дублікат свідоцтва про право на земельну ділянку не має можливості. Отже, з викладеного вбачається, що на момент звернення до суду позивачі правомірно претендують як єдині спадкоємці на визнання за ними в рівних частках права власності на нерухоме майно у порядку спадкування після померлої [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України) та є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. У даному випадку у позивачів [PERSON] та [PERSON] відсутній оригінал правовстановлюючого документу, що свідчить про неможливість отримання ними свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку, а отже таке їх право має бути захищено в судовому порядку. Враховуючи вищевикладене у сукупності, а також те, що відповідач позов визнає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved