Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

14 листопада 2017 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулась [PERSON] із вказаним позовом, у якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на 1/3 частку квартири [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що [INFO] померла її рідна сестра, [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на 1/3 частку зазначеної квартири і вона звернулась до Першої житомирської державної нотаріальної контори для оформлення свідоцтва про право на спадщину. Постановою нотаріуса № 642/02-31 від 04 квітня 2014 року їй було відмолено у вчення нотаріальних дій, підставою для відмови стала відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно, що належала [PERSON] Крім того, [PERSON] зазначає, що інших спадкоємців у [PERSON] немає і вона проживала зі спадкодавцем на день її смерті за однією адресою, у зв'язку з чим та відповідно до ч.2 ст.1268 ЦК України прийняла спадщину. Ухвалою судді від 21 листопада 2017 року було відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] та призначено судове засідання. У судове засідання сторони не прибули. Від представника позивача до суду надійшла заява з проханням проводити розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги [PERSON] вона підтримує та просить їх задоволити (а. с. 45). Від представника відповідача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якій вказує, що позовні вимоги Територіальна громади м. Житомира в особі Житомирської міської ради не визнає (а. с. 41). Від третьої особи до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій проти задоволення позову вона не заперечує. З огляду на викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін і на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи й вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. [INFO] померла [PERSON], [INFO]., що підтверджується свідоцтвом її про смерть серії [NUMBER] від 10 травня 2011 року (а. с. 13). Після її смерті відкрилась спадщина на 1/3 частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить, відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 03 грудня 2008 року в рівних частинах [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а. с. 19). Відповідно довідки Комунальним підприємством «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради про наявність (відсутність) зареєстрованого майна за № 6730 від 14 листопада 2017 року вбачається, що в матеріалах інвентаризаційної справи № 11298 містяться дані про те, що до моменту внесення даних в електрону базу - Реєстр прав власності на нерухоме майно (2003 рік) за адресою: [ADDRESS] право власності не було зареєстровано (а. с. 34). Право власності на 1/3 частку квартири, що належить [PERSON] зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності 04 березня 2014 року (а. с. 20-21). Право власності на 1/3 частку квартири, що належить [PERSON] зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності 04 березня 2014 року (а. с. 22). Таким чином, встановлено, що [PERSON] за своє життя не зареєструвала право власності на свою частку квартири та інших власників на 1/3 частку вказаної квартири не встановлено. Позивач відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] (а. с. 4) народилась [INFO] і при народженні мала прізвище [PERSON], де її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про одруження [PERSON] 18 листопада 1960 року одружилась з [PERSON] і після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] (а. с. 4). Згідно з копією повторного свідоцтва про народження від 23.11.1976 (а. с. 7), [PERSON] народилась [INFO], де її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. З огляду на це встановлено, що [PERSON] була сестрою [PERSON]. Постановою державного нотаріуса Першої житомирської державної нотаріальної контори Прадченко М.Л. від 04 квітня 2014 року за № 642/02-31 (а. с. 8-9) позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її сестри, у зв'язку з тим, що разом з правовстановлюючими документами (свідоцтво про право власності на житло від 03 грудня 2008 року за № 5203, що видане Відділом приватизації державного житлового фонду Житомирської міської ради житомирської області) не був поданий витяг про його державну реєстрацію в Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Згідно з положеннями ст.ст.182 та 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст.16 ЦК Україна, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із таких способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Як роз'яснено п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.1 ст.1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Як встановлено, позивач відноситься до другої черги спадкоємців за законом після смерті [PERSON]. Ст.1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Позивач прийняла спадщину, шляхом написання заяви про вступ в спадщину, та фактом проживання разом зі спадкоємцем, що підтверджується реєстрацією позивача (а. с. 16). Враховуючи викладене і те, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після померлої своєї сестри - [PERSON], але не має можливості оформити спадщину після її смерті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved