Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

16.01.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Трудовської сільської ради Сімферопольського раону про визначення частки у спільній власності. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], якій за життя належала 2/3 частка будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], та на праві спільної сумісної власності земельна ділянка площею 0,2500 га за вказаною адресою. Після смерті матері позивач звернувся до Сімферопольської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 28.11.2013 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 2/3 частки будинку за адресою: [ADDRESS]. Проте державний нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку з посиланням на те, що частка спадкодавця в праві власності на земельну ділянку не визначена. В судове засідання позивач, його представник не з'явились, надавши заяву з проханням розглянути справу у їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, представник надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить їх задовільнити Дослідивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати заявника - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у виді 2/3 частки домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки за вказаною адресою, яка належала їй на праві спільної сумісної власності. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯЕ №273450 іншим співвласником вищезазначеної земельної ділянки є позивач [PERSON] (а.с.14). 28.11.2013 року [PERSON] звернувся до Сімферопольської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 28.11.2013 року йому видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 2/3 частку домоволодіння за адресою: [ADDRESS] (а.с.32). У видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку за вказаною адресою відмовлено у зв'язку із тим, що частка спадкодавця в праві власності на земельну ділянку не визначена, що підтверджується постановою про відмову у здійсненні нотаріальної дії (а.с.20). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ч.1 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Частина частина 1 ст.368 ЦК України встановлює, майно кількох осіб без визначення часток кожного з них є спільною сумісною власністю. Зі змісту ч.1 ст.86 ЗК України випливає, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення таких часток (спільна сумісна власність). Відповідно до ч.1,5 ст.89 ЗК України у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачене законом або встановлено судом. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", порядок користування спільною земельною ділянкою, в тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається, насамперед, їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок. Якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. З урахуванням вищенаведених положень діючого законодавства, частки [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку є по 1/2 частки. Згідно зі ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. В силу вищевикладеного позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved