Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в Любешівський районний суд з позовною заявою до Любешівської селищної ради Волинської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, в якій зазначає, що [INFO] померла його тітка [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, на яке позивач претендує та хоче успадкувати. Вказує, що у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся до органів нотаріату у зв"язку з тим, що йому не було відомо, що тітка написала заповіт в його користь. Крім цього, вказує, що інших спадкоємців немає, з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався. В даний момент позивач бажає звернутися до органів нотаріату з заявою про прийняття спадщини. Однак, наданим йому законом правом отримати свідоцтво на право на спадщину скористатись не може, в зв"язку з тим, що пропустив встановлений законом шестимісячний строк. Тому просить визначити йому додатковий строк тривалістю в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та дав пояснення аналогічні тим, що вказані в позовній заяві. Просив позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача - Любешівської селищної ради в судове засідання не з'явився, але селищний голова Хомич П.Т. подав до суду заяву, з якої слідує, що позов [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини визнає та не заперечує проти його задоволення, просить справу розглядати без представника селищної ради. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки позовні вимоги позивача відповідачем не оспорюються. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти і відповідні правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.06.2013 року [PERSON] померла [INFO]. Як вбачається з довідки №240/19 від 12.05.2014 року, виданої Любешівською селищною радою, [PERSON] померла [INFO], до смерті проживала в [ADDRESS], де за нею рахувався житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться в [ADDRESS]. Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався в користь [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що на випадок своєї смерті за життя [PERSON] 02 грудня 2011 року було зроблено заповітне розпорядження, згідно якого все своє майно, де б воно не було із чого б не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті і на що за законом матиме право, в тому числі житловий будинок з побутовими будівлями і спорудами за адресою [ADDRESS], заповіла [PERSON]. Крім цього, встановлено, що інших спадкоємців, які мали б право на спадщину після смерті [PERSON] не має.. Таким чином, позивач [PERSON] на даний час є спадкоємцем за заповітом, однак у встановлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори по питанню прийняття спадщини та пропустив строк прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк в шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. В суді встановлено, що позивач не звернувся у встановлений законом строк з заявою про прийняття спадщини і таким чином пропустив встановлений законом шестимісячний строк. Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що причини, які заважали позивачу звернутися з заявою про прийняття спадщини є поважними, оскільки позивачу не було відомо про існування заповіту на його корристь.

Outcome: approved