Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, про позбавлення батьківських прав відносно їх малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтовувала тим, що діти, які являються її онуками, проживають разом з нею та перебувають на її утриманні, тоді як відповідачі не виконують своїх батьківських обов`язків, не піклуються про фізичний та духовний розвиток дітей, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, не цікавляться навчанням, життям та вихованням дітей. Також просила стягнути з відповідачів аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 1200,0 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати просила стягнути з відповідачів. Крім цього, просила залучити до участі у справі орган опіки та піклування Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області та зобов`язати його надати письмовий висновок щодо доцільності позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх дітей. Також просила викликати свідків для допиту в судовому засіданні під час судового розгляду справи, а саме: [PERSON] та [PERSON] , які можуть підтвердити обставини викладені в позовній заяві. 18.06.2021 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання, яке неодноразово відкладалось. Також даною ухвалою суду було залучено до участі у справі орган опіки та піклування Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області та зобов`язано подати до суду письмовий висновок щодо доцільності/недоцільності позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та відповідності його інтересам дітей. Крім цього, даною ухвалою було встановлено відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву, а третій особі встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання письмових пояснень щодо позову. 07.09.2021 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду та вирішено клопотання позивачки про виклик свідків. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи. Додатково вказала, що малолітні діти проживають разом з нею та перебувають повністю на її утриманні. Так, [PERSON] перебуває на її утриманні з 2014 року, а [PERSON] з 2016 року. За цей час діти відвідували дитячий садок у с. Пужники Івано-Франківського району Івано-Франківської області, а зараз навчаються у Пужниківській гімназії. При цьому, батьки дітей - [PERSON] та [PERSON] (відповідачі) разом з дітьми не проживали, садок та школу не відвідували, жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надавали, не виходили на зв`язок та не відповідали на телефонні дзвінки. Ствердила, що [PERSON] (відповідачка) зловживає алкогольними напоями, місце її перебування не відоме. Враховуючи вищенаведене просила позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх малолітніх дітей, призначити її опікуном малолітніх дітей, а також стягнути з відповідачів на її користь аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служби у справах дітей Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області - Микитин Н.Я. в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позову та підтримала висновок органу опіки та піклування Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області щодо доцільності позбавлення відповідачів батьківських прав відносно малолітніх дітей. Також додала, що в ході перевірки не вдалось встановити місце проживання матері дітей, оскільки за адресою реєстрації місця проживання вона відсутня. Крім цього, підтримала рішення Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, як органу опіки та піклування, № 157 від 20.09.2021 року, яке долучила до матеріалів справи, про затвердження подання щодо призначення [PERSON] (позивачка) опікуном малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з`явились, відзиву на позовну заяву суду не надали, причин неявки суду не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та того, що відповідачі про причини неявки не повідомили, а позивачкою подано достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд протокольно ухвалив провести заочний розгляд справи. Свідок [PERSON] , яка є сусідкою позивачки, в судовому засіданні ствердила, що малолітні діти: [PERSON] та [PERSON] повністю перебувають на утриманні їх бабусі [PERSON] . Де саме перебувають батьки дітей не відомо, зв`язку з ними немає. Вказала, що матір дітей ніколи не бачила, а батька дітей останній раз бачила два роки назад. Свідок [PERSON] , яка є сусідкою позивачки, в судовому засіданні ствердила, що [PERSON] (відповідач), який являється батьком малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] , віддав їх на виховання бабусі [PERSON] . При цьому, сина він віддав у віці 2 років, а доньку у віці 3 роки. З того часу діти проживають разом з бабусею та дідусем у с. Пужники Івано-Франківського району Івано-Франківської області. Батьки дітей разом з ними не проживали. Повідомила, що останній раз бачила батька дітей - [PERSON] (відповідач) близько двох років назад, а маму дітей - [PERSON] взагалі ніколи не бачила. Діти також не знають, яка у них мати. Відповідачі не піклуються про розвиток дітей та їх виховання, тобто неналежно здійснюють свої батьківські обов`язки. Відповідно до ст. 12 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства». Статтею 171 СК України передбачено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також з питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Проте суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Малолітня [PERSON] (10 років), допитана в судовому засіданні як свідок, повідомила, що свою матір вона взагалі не пам`ятає, а з батьком останній раз спілкувалась по телефону близько року назад. Ствердила, що батьки не приймають участі у її житті та житті її брата [PERSON] . Їх вихованням повністю займається бабуся [PERSON] , яка відводить їх до школи, створила належні умови для проживання та забезпечує всім необхідним. У них з бабусею склались дружні стосунки, тоді як до батьків вони не мають родинних почуттів та не вважають їх своїми батьками. Просила призначити бабусю [PERSON] їх опікуном, оскільки це буде відповідати їх інтересам. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку позивачки, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, допитавши свідків та малолітню дитину, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Стаття 3 Конвенції ООН про права дитини зазначає, що в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 5 Сімейного кодексу України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. А ст. 150 Сімейного Кодексу України прямо передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо існують наступні підстави: батьки не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. При вирішенні даного спору суд враховує, насамперед, інтереси неповнолітньої дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 Постанови від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Судом встановлено, [PERSON] (відповідач) та [PERSON] (відповідачка) являються біологічними батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 8, 9). Заочним рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 04.07.2019 року, яке набрало законної сили 06.08.2019 року, шлюб укладений між [PERSON] (відповідач) та [PERSON] (відповідачка), зареєстрований 18.02.2010 року у Пужниківській сільській раді Тлумацького району Івано-Франківської області, актовий запис № 1, було розірвано (а.с. 15). Відповідно до довідки Пужниківського старостинського округу № 10 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 80 від 21.04.2021 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають без реєстрації разом з бабусею [PERSON] (позивачка) за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). При цьому, [PERSON] (відповідач) значиться зареєстрованим в с. Пужники Івано-Франківського району Івано-Франківської області, однак там не проживає (довідка Пужниківського старостинського округу № 10 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 85 від 05.05.2021 року, а.с. 12, відповідь Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 813 від 22.06.2021 року, а.с. 41). [PERSON] (відповідачка) значиться зареєстрованою по [ADDRESS] (відповідь Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Івано-Франківській області 06.07.2021 року, а.с. 61). З акту обстеження матеріально-побутових умов від 21.04.2021 року вбачається, що малолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають у житловому будинку по [ADDRESS] , разом з дідусем [PERSON] , а такожа бабусею [PERSON] (позивачка), яка здійснює за ними догляд та діти перебувають на її утриманні (а.с. 10). Відповідно до довідки Пужниківської гімназії Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 9/42 від 20.04.2021 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , навчаються у Пужниківській гімназії Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області та їх вихованням займається бабуся [PERSON] (позивачка) (а.с. 13). Згідно ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Вказаний висновок є обов`язковим при вирішенні даної категорії справ відповідно до ст. 19 СК України. Згідно висновку № 1047 від 09.08.2021 року Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, як органу опіки та піклування, виходячи з інтересів малолітніх дітей, було проведено відповідну перевірку і встановлено, що [PERSON] (відповідачка) протягом чотирьох років, а [PERSON] (відповідач) протягом року, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, не беруть участі у вихованні дітей. При цьому, діти проживають в доброзичливих стосунках з бабусею та дідусем у житловому будинку, обладнаному необхідними меблями та побутовою технікою, в задовільних матеріально-побутових умовах та санітарно-гігієнічному стані, забезпечені харчуванням, одягом, взуттям, окремими кімнатами, ліжками, шафами для одягу, столами для виконання домашніх завдань. При спілкуванні діти повідомили, що до батьків не мають родинних почуттів, не вважають їх своїми батьками, а бабусю [PERSON] (позивачка) та дідуся [PERSON] вважають своєю сім`єю. Враховуючи вищенаведене, виходячи з інтересів дитини, орган опіки та піклування Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, вважає доцільним позбавити [PERSON] (відповідачка) та [PERSON] (відповідач) батьківських прав щодо їх малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 93-94). При прийняття рішення по даній справі суд, в першу чергу, виходячи з інтересів малолітніх дітей, враховує висновок органу опіки та піклування щодо обставин спору та про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (відповідачка) та [PERSON] (відповідач) стосовно їх малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який узгоджується з фактичними обставинами справи. Отже, судом встановлено, що [PERSON] (відповідачка) та [PERSON] (відповідач) за станом свого психічного здоров`я усвідомлювали значення своїх дій та могли керувати ними, а також мали юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов`язку. Вони були зобов`язані належним чином виховувати дітей, проте вони залишили дітей без свого піклування та не бажаючи займатись їх утриманням та вихованням. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] (відповідачка) та [PERSON] (відповідач) умисно ухиляються від належного виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню своїх малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , нездатні забезпечити їм нормальні умови проживання, розвитку та виховання, а тому позбавлення їх батьківських прав буде відповідати інтересам дітей, а позов в цій частині підлягає задоволенню. Суд зазначає, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, і в разі, якщо змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, суд може постановити рішення про поновлення батьківських прав. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч. 4 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Відповідно до ч. 3 ст. 242 ЦК України законним представником у випадках, встановлених законом, може бути інша особа. Згідно ч. 1 ст. 59 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 63 ЦПК України якщо при розгляді справи буде встановлено, що малолітня чи неповнолітня особа, позбавлена батьківського піклування, не має законного представника, суд ухвалою встановлює над нею відповідно опіку чи піклування за поданням органу опіки та піклування, призначає опікуна або піклувальника та залучає їх до участі у справі як законних представників. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] (відповідач), [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (позивачка) (а.с. 118). Тобто [PERSON] (позивачка) являється рідною бабусею малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а отже має переважне право перед іншими особами на передання їй дітей. Згідно рішення Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, як органу опіки та піклування, № 157 від 20.09.2021 року вирішено затвердити подання щодо призначення [PERSON] (позивачка) опікуном малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , оскільки це буде відповідати інтересам дітей (а.с. 119). Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що над малолітніми дітьми: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , позбавленими батьківського піклування, слід встановити опіку та призначити їх опікуном - [PERSON] (позивачка). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. При ухиленні від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З`ясувавши обставини, які згідно ст. 182 СК України враховуються при визначенні розміру аліментів, враховуючи те, що відповідачі в судове засідання не з`явились, не надали суду відзиву на позовну заяву, жодних письмових і електронних доказів на спростування позовних вимог, суд вважає, що з відповідачів, у відповідності до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України, слід стягувати на користь [PERSON] (позивачка/опікун) аліменти на утримання малолітніх дітей у твердій грошовій сумі по 1200,0 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць належить допустити до негайного виконання. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. При такому вирішенні позову з відповідачів слід стягнути на користь держави судовий збір у встановленому законом розмірі за позовні вимоги про стягнення аліментів, а саме по 908,0 грн. з кожного. Також слід стягнути з відповідачів понесені позивачкою судові витрати по сплаті судового збору за позовними вимогами про позбавлення відповідачів батьківських прав в сумі 1816,0 грн. (квитанція № 0.0.2146664853.1 від 01.06.2021 року, а.с. 15, квитанція № 0.0.2164666152.1 від 17.06.2021 року, а.с. 26), а саме по 908 грн. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved