overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з заявою в якій просить визнати недієздатним його дядька [PERSON] і призначити його опікуном дядька. Мотивує це тим , що [PERSON] є психічно хворим , має інвалідність з дитинства і потребує опіки. Чере це захворювання він не може сам себе доглянути , вчиняти будь-які угоди і йому потрібний сторонній догляд. Він є єдиною людиною яка може надати [PERSON] такий догляд. Виконавчий комітет Глинянської міської ради направив суду клопотання в якому просить проводити розгляд справи без представника виконкому. Заперечень по даній справі у виконокому немає. Оцінивши подані докази , суд прийшов до переконання , що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Копією довідки МСЕК № 1 підтверджено , що [PERSON] є інвалідом першої групи "Б" з дитинства і безтерміново. Як видно з висновку судово-психіатричної експертизи від 20.02.2015 року № 117 , то нею встановлено , що [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді розумової відсталості в ступені імбецильності. Він не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. З подання виконому Глинянської міської ради № 6 від 20.01.2015 року видно , що виконком просить призначити [PERSON] опікуном [PERSON] Отже , так як [PERSON] не розуміє значення своїх дій і не може керувати ними , то його слід визнати недієздатним і призначити [PERSON] його опікуном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з заявою, де заінтересована особа Тячівське об'єднане управління Пенсійного Фонду України про встановлення факту, що має юридичне значення.В заяві зазначив, що він звернувся до Тячівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України для призначення йому пенсії з необхідними документами та довідками отриманими з районного архіву. В радгоспі «Перемога» в с.Лази він працював з 1972 року до 1992 року. Однак згідно архівних відомостей та довідок про заробітну плату для обчислення пенсії його рік народження зазначено як 1958 та 1950 , замість правильного 1957 року, а в деяких взагалі його рік народження не вказаний або ж виправлений. Окрім того майже в кожній з довідок є виправлення його «по батькові». Дані помилки та виправлення перешкоджають йому оформити пенсію. Просить встановити факт належності йому архівних довідок та довідок про заробітну плату для обчислення пенсії №07-04/709, №07-04/710, №07-04/711, №07-04/712, №07-04/713, №07-04/714 від 19.06.2017 року. В судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтримала повністю посилаючись на викладені в письмовій заяві обставини і просить заяву задовольнити. Представник Тячівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в судовому засіданні проти вимог заявника не заперечив. Дослідивши всі обставини справи , суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що згідно до даних свідоцтва про народження та даних паспорту громадянина України заявник значиться як [PERSON], [INFO], уродженець с. Округла, Тячівського району Закарпатської області України ( а.с.4, 7). Згідно даних трудової книжки [NUMBER], оформленої 24 серпня 1977 року власником являється заявник [PERSON], [INFO] (а.с.6-7). А в архівних довідках архівного відділу Тячівської райдержадміністрації про заробіток для обчислення пенсії №07-04/709, №07-04/710, №07-04/711, №07-04/712, №07-04/713, №07-04/714 від 19.06.2017 дата народження та по-батькові заявника [PERSON], [INFO] зазначено по різному, що перешкоджає йому при оформленні пенсії ( а.с. 8,9,10,11,12,13). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він працював разом з [PERSON] в радгоспі "Перемога" з 1977 року по 1992 рік. [PERSON] в різний час займав посади обліковця, бригадира. Іншого [PERSON] в радгоспі не було. Аналогічні показання надав в судовому засіданні свідок [PERSON]. Встановлення факту належності заявнику вказаних документів відповідно до пенсійного законодавства має для заявника юридичне значення та діючим законодавством не передбачено іншого порядку встановлення цих даних. Беручи до уваги , що всі анкетні дані в наведених документах , крім вказаних розбіжностей, співпадають , доводи представника заявника узгоджуються із зібраними по справі доказами, суд вважає, що вимоги заявника слід задовольнити та встановити факт належності йому архівних довідок та довідок архівного відділу Тячівської райдержадміністрації про роботу і заробіток для обчислення пенсії №07-04/709, №07-04/710, №07-04/711, №07-04/712, №07-04/713, №07-04/714 від 19.06.2017 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з заявою з проханням усиновити неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вказує, що мати дітей дала дозвіл на усиновлення дітей заявнику. Просить дозволити усиновити неповнолітніх дітей: [PERSON], змінивши її дані: прізвище на «[PERSON]», по-батькові на „[PERSON]"; [PERSON], змінивши його дані: прізвище на «[PERSON]», по-батькові на „[PERSON]" та зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сарненського районного управління юстиції Рівненської області внести зміни в актові записи про народження усиновлених дітей. Заявник підтримав свою заяву повністю. Представник органу опіки та піклування - служби в справах дітей Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області - заяву визнав та просить задовольнити в повному обсязі. Прокурор заяву підтримав. Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, мати дітей дала дозвіл на усиновлення дітей заявником, батько дітей помер. Згідно висновків, рішень, актів, довідок служби в справах дітей Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області та голови Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області, неповнолітні [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], можуть бути усиновлені [PERSON], який несудимий, має постійний дохід, матеріально забезпечений, працездатний, що є доцільним та буде відповідати інтересам дітей. На підставі викладеного, ст.ст. 207, 211, 213, 224 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з заявою про визнання недієздатним його брата [PERSON] [INFO], який страждає на хронічний, стійкий психічний розлад, є інвалідом ІІ-ї групи з дитинства, безтерміново. Він не може усвідомлювати значення своїх дій, керувати ними та потребує стороннього догляду і встановлення опіки над ним. Заявник опікується братом, проте офіційного статусу опікуна немає, через те не вправі вчиняти в його інтересах правочини, дії та одержувати пенсію. У зв"язку із наведеним виникла потреба у визнанні [PERSON] недієздатним і встановлення опіки над ним. У судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у заяві та просить визнати недієздатним [PERSON] і призначити його опікуном. Представник заінтересованої особи органу опіки і піклування Жидачівської РДА в судове засідання не з"явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, вважає заявлені вимоги підставними, подання органу опіки та піклування підтримує. Заслухавши пояснення заявника та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав: Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 254 від 03.04.2015 року [PERSON] страждає стійким хронічним розладом психічної діяльності у формі помірно вираженої розумової відсталості в ступені імбецильності. Наявні у [PERSON] розлади в інтелектуально-мнестичній та емоційно-вольовій сфері виражені та позбавляють його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] потребує опіки. Орган опіки та піклування, відповідно до подання № 02-17/453 від 19.02.2015 р. року, вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном над [PERSON]. Аналізуючи зібрані у справі докази, в їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з заявою про визнання недієздатною своєї матері [PERSON], [INFO], покликаючись на те, що остання з 1994 року визнана інвалідом ІІ - ї групи, оскільки страждає на хронічний психічний розлад. З 18.07.2017 року [PERSON] перебуває на стаціонарному лікуванні в 2-му відділенні Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька. В звязку з психічним розладом, [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому потребує встановлення опіки, для чого є необхідним вирішення питання про визнання її недієздатною. За вказаних обставин заявник просить визнати [PERSON] недієздатною та встановити над нею опіку, призначивши його опікуном недієздатної. В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Органу опіки і піклування виконавчого комітету Ковельської міської ради в судове засідання не з'явився, попередньо подавши заяву про розгляд справи у їх відсутності, не заперечує проти задоволення заяви. Суд, заслухавши представника заявника, дослідивши наявні серед матеріалів справи докази та з'ясувавши обставини справи, вважає, що заява підставна та підлягає до повного задоволення. Відповідно до вимог ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. [PERSON], [INFO], є інвалідом ІІ-ї групи, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 226 від 19.09.2017 року, [PERSON], [INFO], страждає на хронічний стійкий психічний розлад у формі судинної деменції з повільним початком. Наявний психічний розлад позбавляє [PERSON] здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що [PERSON] внаслідок свого хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, а тому її слід визнати недієздатною особою. Згідно ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Рішенням виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області № 324 від 12.10.2017 року "Про затвердження висновку про можливість призначення опікуна" затверджено висновок про можливість призначення опікуном [PERSON] над його матірю [PERSON] Таким чином, зважаючи на вказані обставини та на вимоги ст.ст. 58, 60, 63 ЦК України, суд вважає доцільним та необхідним встановити опіку над [PERSON], а її опікуном слід призначити [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме договору купівлі-продажу від 06 липня 1979 року, зареєстрованого державним нотаріусом Берегівської нотаріальної контрори Сабова В. І. в реєстрі за № 2803, Оскільки в ньому невірно вказано його призвіще імя, замість « [PERSON] » вказано « [PERSON] » та « [PERSON] ». Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав заяву в якій просить розглянути справу без його участі, заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити в повному обсязі. Заінтересовані особи КП "Берегівське БТІ БРР" та Берегівська державна нотаріальна контора в судове засідання не з`явилася. Перевіривши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які заявник посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає заяву задовольнити, виходячи з наступного. За приписами п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть встановлюватись факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя по батькові місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Провівши аналіз вищевказаних документів у їх сукупності, зіставивши їх дані, суд прийшов до висновку, що договір купівлі-продажу від 06 липня 1979 року, зареєстрований державним нотаріусом Берегівської нотаріальної контрори Сабова В. І. в реєстрі за № 2803 ( зареєстрований Берегівським міжміським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 1 за № 1015 від 10 липня 1979 року.) дійсно належить [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] року помер його дід [PERSON].Останні 2 роки до моменту смерті дідусь не міг себе сам обслуговувати та потребував сторонньої допомоги. Тому він забрав діда проживати до себе в [ADDRESS] , проживав з ним однією сім» єю , доглядав за ним з червня 2008 року до моменту смерті останнього. Але в даній квартирі дід не був зареєстрований. За життя дід склав 15.04.2009 року заповіт , згідно якого заповів все майно йому. Після смерті діда відкрилася спадщина. Після відкриття спадщини він звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, але йому відмовили в видачі свідоцтва про право на спадщину, так як він пропустив строк для прийняття спадщини, про що свідчать лист- відмова нотаріуса № 185/01-16 від 5 лютого 2015 року. Тому він вимушений звернутися з заявою до суду для встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на момент відкриття спадщини. В судовому засіданні заявник та його представник підтримали заяву, просять її задоволити. Представник заінтересованої особи Олександрійської райдержадміністрації в судове засідання не з явився, направив заяву про розгляд справи в його відсутність, не заперечує проти задоволення даної заяви. Дослідивши матеріали справи, заслухавши заявника, представника заявника, покази свідків, суд вважає що заява підлягає задоволенню. Згідно з ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Згідно п.23. Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року" Про судову практику у справах про спадкування"якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що спадкоємець [PERSON] постійно проживав на момент відкриття спадщини разом з спадкодавцем [PERSON], який помер [INFO] року, що підтверджується доказами : показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] про те, що вони давно знають сім» ю заявника, проживають в одному з ним в одному будинку і можуть з достовірністю повідомити , що заявник проживав разом з спадкодавцем [PERSON] в квартирі [ADDRESS]»а», доглядав за ним з 2008 року по моменту смерті.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання свого батька без реєстрації. Вказував, що [INFO] в смт. Зарічне помер його батько [PERSON]. За два роки до смерті, через похилий вік, батько переїхав проживати до нього в будинок за адресою [ADDRESS] і проживав до дня смерті. Внаслідок смерті батька відкрилась спадщина. Він є спадкоємцем за законом, проте звернутись в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини він не має можливості, оскільки не підтверджене місце проживання батька в смт. Зарічне. Покликаючись на вищезазначене, [PERSON] просив встановити факт постійного проживання без реєстрації спадкодавця [PERSON] разом з ним з жовтня 2012 по [INFO] - день смерті в [ADDRESS]. Заявник в судове засідання не з'явився. В заяві, адресованій суду, справу просив розглянути без його участі. Просив задовольнити його заяву. Враховуючи неявку в судове засідання заявника, який бере участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в справі докази вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово. Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] постійно проживав із заявником на час відкриття спадщини в [ADDRESS] без реєстрації. Такий висновок суду ґрунтується на таких доказах. Як вбачається з довідки Зарічненської селищної ради Рівненської області від 28.04.2015 року № 777 батько заявника [PERSON], 1922 року народження, дійсно проживав до дня смерті [INFO] в [ADDRESS] без реєстрації з жовтня 2012 року (а.с. 2). Як вбачається з свідоцтва про смерть [PERSON], останній помер [INFO] в смт. Зарічне Рівненської області. Враховуючи, що заявником доведено факт постійного проживання свого батька [PERSON] на час відкриття спадщини в квартирі [ADDRESS], а тому суд рахує, що вимоги [PERSON] ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання свого батька без реєстрації. Вказував, що [INFO] в смт. Зарічне помер його батько [PERSON]. За два роки до смерті, через похилий вік, батько переїхав проживати до нього в будинок за адресою [ADDRESS] і проживав до дня смерті. Внаслідок смерті батька відкрилась спадщина. Він є спадкоємцем за законом, проте звернутись в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини він не має можливості, оскільки не підтверджене місце проживання батька в смт. Зарічне. Покликаючись на вищезазначене, [PERSON] просив встановити факт постійного проживання без реєстрації спадкодавця [PERSON] разом з ним з жовтня 2012 по [INFO] - день смерті в [ADDRESS]. Заявник в судове засідання не з'явився. В заяві, адресованій суду, справу просив розглянути без його участі. Просив задовольнити його заяву. Враховуючи неявку в судове засідання заявника, який бере участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в справі докази вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово. Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] постійно проживав із заявником на час відкриття спадщини в [ADDRESS] без реєстрації. Такий висновок суду ґрунтується на таких доказах. Як вбачається з довідки Зарічненської селищної ради Рівненської області від 28.04.2015 року № 777 батько заявника [PERSON], 1922 року народження, дійсно проживав до дня смерті [INFO] в [ADDRESS] без реєстрації з жовтня 2012 року (а.с. 2). Як вбачається з свідоцтва про смерть [PERSON], останній помер [INFO] в смт. Зарічне Рівненської області. Враховуючи, що заявником доведено факт постійного проживання свого батька [PERSON] на час відкриття спадщини в квартирі № 1, що розташована в житловому буднику по [ADDRESS], а тому суд рахує, що вимоги [PERSON] ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з заявою про встановлення факту приналежності йому правовстановлюючих документів, а саме просить суд встановити факт приналежності йому трудової книжки виданої на ім»я «[PERSON]», 1955 року народження, заповненої від 07.06.1972 року, а також трудової книжки, виданої на ім»я « [PERSON]», 1955 року народження, заповненої від 08.01.1974 року. Тому, що рік народження у цих документах зазначені не у відповідності до паспортних даних. В підтвердження заяви зазначає, що на даний час, він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Золочівському районі Львівської області за призначенням пенсії. Проте йому було відмовлено по причині невідповідності дати народження у його паспорті з датою народження зазначеною у трудових книжках. А саме в паспорті рік його народження зазначено "1956", а в трудових книжках помилково написано «1955» . В судове засідання заявник [PERSON] не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, свою заяву підтримав, просив її задовільнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у відсутності представника Золочівського об»єднаного управління ПФУ Львівської області, вимоги заяви [PERSON] не заперечив. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі заявника та представника заінтересованої особи, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Оцінивши подані докази в їх сукупності суд доходить висновку про необхідність задоволення заяви з наступних підстав. Відповідно до ч.1 п. 6) ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серія [NUMBER], заявник [PERSON] народився [INFO] року в м. Золочів Львівської області. Як вбачається з копії паспорта серії [NUMBER] виданого Золочівським РВ УМВС України у Львівській області, дата народження заявника зазначена як «[INFO] року ». Як вбачається із копії свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER], дата народження заявника [PERSON] зазначена -[INFO] року. З копії трудової книжки виданої на ім»я «[PERSON]», 1955 року народження, заповненої від 07.06.1972 року видно, що рік народження заявника зазначено як «1955». Такий самий рік народження заявника зазначено і у другій трудовій книжці заповненої від 08.01.1974 року. Отже, в судовому засіданні встановлено, що дата народження зазначена у двох трудових книжках заявника не збігається з його даною народження що зазначена у паспорті громадянина України, та у свідоцтві про народження, тому факт, який просить заявник знайшов своє підтвердження.

Outcome: approved