Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] , мотивуючи свої вимоги тим, що 17.03.1979 року, на підставі рішення міськвиконкому № 207 від 06.03.1979 року, він зі своєю родиною отримав ордер на право зайняття вказаної квартири. В подальшому в зазначеній квартирі він зареєстрував відповідачів, які відповідно є його донькою та онуками. Проте з 1997 року останні фактично не проживають у квартирі та не користуються нею. На підставі викладеного, вважає, що відповідачі втратили право користування квартирою. 08.07.2019р. ухвалою суду позовна заява прийнята до розгляду; відкрите провадження у справі; постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження; визначені строки для подачі заяв по суті; призначене підготовче засідання на 17.09.2019р.; витребувана інформація про те, хто є власником \~квартири [ADDRESS] .\~ 17.09.2019р. ухвалою суду Первомайську міську раду Миколаївської області залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, до участі у справі; закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті. На судове засідання учасники справи не з`явилися. Позивач надав суду заяву з проханням розглядати справу в його відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити його, а також уточнює ім`я відповідачки [PERSON] - « [PERSON] ». Відповідачі на судове засідання повторно не з`явилися, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи та відзив до суду не надходили. Причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи Уколова Ю.Ю. надала суду заяву в якій не заперечувала проти задоволення позову та просила розглядати справу в її відсутність. Ухвалою суду від 28.02.2020р. постановлено проводити заочний розгляд справи. Оскільки учасники справи на судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. 17.03.1979 року, на підставі рішення міськвиконкому № 207 від 06.03.1979 року, [PERSON] зі своєю родиною отримав ордер на право зайняття квартири [ADDRESS] . В зазначеній квартирі зареєстровані [PERSON] \~дочка позивача;\~ [PERSON] \~та [PERSON] онуки позивача. Згідно довідки Комунального підприємства "Первомайське міжміське бюро технічної інвентарізації" № 451/04-02-03 від 22.08.2019 по даним паперових носіїв інформації бюро право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.21). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна інформація щодо реєстрації прав на зазначену квартиру відсутня. Як вбачається з довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні, виданої Головою правління ОСББ «Оптиміст-Фрегат» від 08.07.2019р. в квартирі [ADDRESS] ) особи: [PERSON] який постійно проживає в даній квартирі; [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які з 1997 року в квартирі не проживають. За змістом\~ст.. 47 Конституції України\~кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ч.4 ст. 9 ЖК УРСР\~ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Стаття 71 ЖК УРСР\~ встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до\~ст.. 72 ЖК УРСР\~\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.. 71 ЖК УРСР), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Наймачеві або членові його сім`ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо). Наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. На підтвердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресування кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 490/12384/16-ц зроблено висновок по застосуванню статей\~71, 72 ЖК УРСР, який полягає в тому, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності. Якщо тимчасова відсутність особи перевищила шість місяців, члени сім`ї, навіть колишні, а також наймодавець, мають право звернутись із позовом про визнання її такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. З довідки, наданої позивачем вбачається, що відповідачі не проживають у вказаній вище квартирі з 1997р., тобто більше 20 років. Відповідачі до суду не з`явились, докази, на підтвердження поважності причин відсутності за місцем реєстрації, суду не надали. Отже, на підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved