Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

1 червня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, в якому попросила стягувати з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], уродженця і жителя [INFO]/178 кв.33 Томашпільського району Вінницької області, на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) [PERSON], але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття, а також аліменти на її утримання в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трьохрічного віку. Позов [PERSON] обгрунтувала наступним. 16 вересня 2007 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем у справі у Вапнярській селищній раді Томашпільського району Вінницької області, актовий запис № 41. Від спільного проживання у сторін 24 листопада 2008 року народився син [PERSON], 27 січня 2014 року-народилася донька [PERSON], в свідоцтві про народження яких відповідач записаний батьком. Діти в даний час проживають із позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріально забезпечений, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, однак добровільної угоди про сплату аліментів сторони не дійшли. Відповідач працює в Крижопільській філії Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРРА ФУД» на посади машиніста холодильних установок. Відповідач аліментних зобовязань не має. Окрім того, позивачка зазначила, що на даний час вона ніде не працює, оскільки зайнята по догляду за дитиною до трьохрічного віку. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, попросила позов задовольнити. Відповідач [PERSON]О у судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову. Суд, розглянувши заяви сторін у справі, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що сторони 16 вересня 2007 року зареєстрували шлюб у Вапнярській селищній раді Томашпільського району Вінницької області, актовий запис № 41 (а.с.3). У сторін 24 липня 2008 року народився син [PERSON],27 січня 2014 року-донька [PERSON], в свідоцтві про народження яких позивачка записана матірю, а відповідач батьком (а.с. 4-5). Згідно довідки Вапнярської селищної ради № 000983 від 6 травня 2016 року діти [PERSON] та [PERSON] знаходяться на утриманні [PERSON] (а.с. 6). Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Прожиткові мінімуми для piзних категорій населення на 2016 рік в Україні втановлюються Законом "Пpo Державний бюджeт на 2016 рік" за пoданням Міністерства фінансів. Ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст. 184 Сімейного кодексу України (коли розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі). Так, станом на день подачі позову до суду прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1228 гривні, для дітей віком від 6 до 18 років становить 1531 гривень. Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясовування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], суд уважає позовні вимоги обґрунтованими, які підлягають задоволенню, а саме визначити розмір аліментів, що будуть стягуватись з відповідача на користь позивачки на утримання їхній неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття, визнання позову відповідачем в цій частині не суперечить закону та не порушує прав та законних інтересів будь-яких осіб. Відповідно до вимог частин 2 та 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох річного віку. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Тобто, дана норма передбачає виникнення у дружини-матері права на утримання від чоловіка (аліментів) до досягнення дитиною трьохрічного віку за наявності сукупності обставин, передбачених вказаною статтею, зокрема й можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Виходячи з наведеного, враховуючи матеріальний стан позивачки [PERSON], яка ніде не працює, оскільки на її утриманні знаходиться дитина, яка не досягла трьохрічного віку, відповідач є працездатним, повністю визнав позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позивачка потребує матеріального забезпечення від відповідача, а саме аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку, який суд вражає визначити в розмірі ? частини усіх видів доходів відповідача щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. Відповідно до ч.1 ст.79, ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовну заяву [PERSON] предявлено до суду 1 червня 2016 року, відповідно починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 81 ЦПК України не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом судовий збір у справах про стягнення аліментів. Згідно п. 5 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито від сплати державного мита звільняються позивачі - за позовами про стягнення аліментів. Згідно Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду,-у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за поданням до суду позовної заяви майнового характеру справляється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Отже, якщо станом на 1 січня 2016 року розмір мінімальної заробітної плати становив 3718,00 грн, тому ставка судового збору в даній справу становитиме551,20 гривень. Таким чином з [PERSON] підлягає стягненню в доход держави 551,20 гривень судового збору. \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved