Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

21.05.2019 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 12.05.2015 року належить житловий будинок, розташований по [ADDRESS] . Рішенням Волноваської міської ради №6/59-1481 від 16.10.2015 року [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS] . 29.01.2016 року в належному їй будинку була зареєстрована її донька [PERSON] разом з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] . 11.11.2016 року донька розірвала шлюб з батьком дитини - [PERSON] , місцезнаходження якого на теперішній час невідоме. З березня 2018 року відповідачка з дитиною стали проживати однією сім`єю зі співмешканцем [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Вона бажає продати належний їй будинок по [ADDRESS] , але не може цього зробити, оскільки в ньому зареєстрована відповідач з дитиною. На її пропозиції знятися з реєстрації відповідач повідомила, що не може цього зробити, оскільки для зняття з реєстрації з малолітньою дитиною необхідна згода батька, тоді як така відсутня. Також зазначає, що реєстрація відповідача у її будинку та їх фактичне не проживання позбавляє її можливості продажу будинку, тому вона просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. У судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовної заяви наполягала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про дату та місце розгляду справи, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату та місце розгляду справи. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку від 12.05.2015 року посвідченого приватним нотаріусом Волноваської районного нотаріального округу Донецької області Кузуб Ю.В., позивачу належить будинок [ADDRESS] (а.с. 4,5). Згідно Рішення Волноваської міської ради №6/59-1481 від 16.10.2015 року (зі змінами згідно рішень Волноваської міської ради від 10.12.2015 №6/63-1531, від 22.12.2015 №6/64-1565) про перейменування вулиць та провулків міста Волноваха вбачається, що [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS] (а. с. 6 ). Зі свідоцтва серії [NUMBER] про народження [PERSON] [INFO] вбачається, що позивач у справі [PERSON] є її матір`ю (а.с. 7, 10). Про те, що відповідач [PERSON] має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 9). Із наявних у матеріалах справи домової книги та довідки Військово-цивільної адміністрації міста Волноваха №1338 від 29.05.2019 року вбачається, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , та за даною адресою зареєстровані: її донька [PERSON] , 1995 р.н., онук [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Із наявної у матеріалах справи довідки від 30.05.2019 року Голови квартального комітету вбачається, що в будинку [ADDRESS] дійсно зареєстровані але не проживають з 01.03.2018 року її дочка [PERSON] , 1995 р.н. та онук [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). Також є наявними у матеріалах справи письмові пояснення сусідів відповідача [PERSON] та [PERSON] зі змісту яких вбачається, що вони знають [PERSON] близько п`яти років, також підтверджують те, що [PERSON] зі своїм малолітнім сином [PERSON] не проживають за адресою: [ADDRESS] , з березня 2018 року, оскільки [PERSON] проживає у співмешканця [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 15, 17). Згідно ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом при відсутності члена сім`ї без поважних причин більше одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст.. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою. Враховуючи вищевикладене, суд вважає підтвердженим факт не проживання відповідача разом з сином більше одного року в будинку [ADDRESS] без поважних причин, своїх особистих речей в будинку вони не мають, тому позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 316, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved