overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

17.07.2011 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Летичівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 28. У шлюбі у них народилася донька [PERSON], [INFO]. У звязку із різними поглядами на сімейні цінності між ними виникали конфлікти, що призвело до припинення сімейно-шлюбних відносин, ведення спільного господарства та окремого проживання вже на протязі двох років. На даний час відповідач проживає з іншою жінкою, тому позивачка звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, проте подала до суду заяву в якій просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить розірвати їх шлюб і не надавати строк на примирення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить їх шлюб з позивачкою розірвати та не надавати строк на примирення оскільки на даний час він проживає з іншою жінкою. Суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, в порядку ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009, № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, припинення сімейно-шлюбних відносин, окреме проживання близько двох років, враховуючи, що відповідач створив нову сімю, що вказує на неможливість збереження сімї подружжя, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] необхідно розірвати. На підставі наведеного, ст. ст. 105,110 - 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

17.07.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 06 серпня 2009 року зареєструвала з ним шлюб. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Із-за відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя спільне проживання з ним стало неможливим. В судовому засіданні позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що на протязі останніх трьох місяців фактично проживає у цивільному шлюбі з іншим чоловіком, тому примирення та збереження шлюбу з відповідачем неможливе. Відповідач позов визнав. Суду пояснив, що подружні відносини між ними припинені, він проживає окремо. Позивачка створила іншу сім'ю. З цих підстав збереження шлюбу неможливе. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, зв'язків не підтримують, позивачка проживає у цивільному шлюбі з іншим чоловіком, тому збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

17.07.2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що [INFO] року помер його батько [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок, при житті на випадок смерті він залишив заповіт, яким заповів все своє майно йому та [PERSON], яка від прийняття спадщини відмовилася. В установлений законом строк до нотаріальної контори він не звернувся так як перебував за межами України. Просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини в два місяці. Позивач в судове засідання не з"явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав посилаючись на вказані обставини. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутність на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. [INFO] року помер [PERSON] відповідно до свідоцтва про смерть, серія [NUMBER]. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS]. На випадок своєї смерті [PERSON] залишив заповіт, яким все своє майно заповів [PERSON] та [PERSON]. Однак, [PERSON] з заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору в установлений законом строк не звернулася. Тому, позивач є спадкоємцем померлого першої черги, відповідно до ст.. 1261 ЦК України. З матеріалів справи вбачається, що спадкоємець першої черги - позивач до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька звернувся в лютому місяці 2014 року, але нотаріус відмовила, посилаючись на пропущення встановленого законом строку для прийняття спадщини. В силу ст.. 1272 ЦК України згідно, якої суд може визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, з урахуванням того, що позивач є спадкоємцем першої черги померлого, інші спадкоємці відсутні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

17.07.2014 року ТОВ «Краматорськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до відповідачки про стягнення боргу за опалення та підігрів води, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ТОВ "Краматорськтеплоенерго" здійснювало поставку теплової енергії та гарячого водопостачання відповідачці, яка є власником квартири [ADDRESS]. Відповідачка не вносила плату за теплову енергію та гаряче водопостачання з 01.07.2003 року і станом на 01.02.2014 року у неї утворилась заборгованість по оплаті в розмірі 4423,69грн. До теперішнього часу заборгованість відповідачки не погашена, тому просить її стягнути на користь позивача. Крім того просить стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати в сумі 243,60грн. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав судові заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, на заявлених вимогах наполягав та просив їх задовольнити. Вивчивши всі матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідачка зареєстрована та мешкає за адресою [ADDRESS], та є власником. Правовідносини по позову регулюються Законами України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про теплопостачання». Суд бере до уваги саме ці Правила, бо у термін за який позивач заявив позов діяли саме ці Правила. Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені законом. Відповідно до ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/ тарифів та показань засобів обліку або нормами, затвердженими в установлено порядку. Згідно ст.ст.156, 162 Житлового кодексу України, власник зобов'язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги по встановленому у законному порядку тарифам. Згідно з випискою з особового рахунку за період з 01.07.2003 року по 01.02.2014 року заборгованість відповідачки складає 4423,69грн., яка підлягає стягненню у повному обсязі. Крім того, у відповідності зі ст.88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

17.07.2014 року ТОВ «Краматорськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до відповідачки про стягнення боргу за опалення та підігрів води, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ТОВ "Краматорськтеплоенерго" здійснювало поставку теплової енергії та гарячого водопостачання відповідачці, яка є власником квартири [ADDRESS]. Відповідачка не вносила плату за теплову енергію та гаряче водопостачання з 01.07.2003 року і станом на 01.02.2014 року у неї утворилась заборгованість по оплаті в розмірі 6217,46грн. До теперішнього часу заборгованість відповідачки не погашена, тому просить її стягнути на користь позивача. Крім того просить стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати в сумі 243,60грн. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав судові заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, на заявлених вимогах наполягав та просив їх задовольнити. Вивчивши всі матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідачка зареєстрована та мешкає за адресою [ADDRESS], та є власником. Правовідносини по позову регулюються Законами України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про теплопостачання». Суд бере до уваги саме ці Правила, бо у термін за який позивач заявив позов діяли саме ці Правила. Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені законом. Відповідно до ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/ тарифів та показань засобів обліку або нормами, затвердженими в установлено порядку. Згідно ст.ст.156, 162 Житлового кодексу України, власник зобов'язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги по встановленому у законному порядку тарифам. Згідно з випискою з особового рахунку за період з 01.07.2003 року по 01.02.2014 року заборгованість відповідачки складає 6217,46грн., яка підлягає стягненню у повному обсязі. Крім того, у відповідності зі ст.88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

17.07.2014 року ТОВ «Краматорськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до відповідачки про стягнення боргу за опалення та підігрів води, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ТОВ "Краматорськтеплоенерго" здійснювало поставку теплової енергії та гарячого водопостачання відповідачці, яка є власником квартири [ADDRESS]. Відповідачка не вносила плату за теплову енергію та гаряче водопостачання з 01.07.2003 року і станом на 01.10.2008 року у неї утворилась заборгованість по оплаті в розмірі 5274,24грн. До теперішнього часу заборгованість відповідачки не погашена, тому просить її стягнути на користь позивача. Крім того просить стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати в сумі 243,60грн. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав судові заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, на заявлених вимогах наполягав та просив їх задовольнити. Вивчивши всі матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідачка зареєстрована та мешкає за адресою [ADDRESS], та є власником. Правовідносини по позову регулюються Законами України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про теплопостачання». Суд бере до уваги саме ці Правила, бо у термін за який позивач заявив позов діяли саме ці Правила. Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені законом. Відповідно до ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/ тарифів та показань засобів обліку або нормами, затвердженими в установлено порядку. Згідно ст.ст.156, 162 Житлового кодексу України, власник зобов'язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги по встановленому у законному порядку тарифам. Згідно з випискою з особового рахунку за період з 01.07.2003 року по 01.10.2008 року заборгованість відповідачки складає 5274,24грн., яка підлягає стягненню у повному обсязі. Крім того, у відповідності зі ст.88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

17.07.2014 року ТОВ «Краматорськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до відповідачки про стягнення боргу за опалення та підігрів води, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ТОВ "Краматорськтеплоенерго" здійснювало поставку теплової енергії та гарячого водопостачання відповідачці, яка є власником квартири [ADDRESS]. Відповідачка не вносила плату за теплову енергію та гаряче водопостачання з 01.07.2003 року і станом на 01.12.2013 року у неї утворилася заборгованість по оплаті в розмірі 12994,26грн. До теперішнього часу заборгованість відповідачкою не погашена, тому просить її стягнути на користь позивача. Крім того просить стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати в сумі 243,60грн. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав судові заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, на заявлених вимогах наполягав та просив їх задовольнити. Вивчивши всі матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідачка мешкає за адресою [ADDRESS], та є власником. Правовідносини по позову регулюються Законами України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про теплопостачання». Суд бере до уваги саме ці Правила, бо у термін за який позивач заявив позов діяли саме ці Правила. Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені законом. Відповідно до ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/ тарифів та показань засобів обліку або нормами, затвердженими в установлено порядку. Згідно ст.ст.156, 162 Житлового кодексу України, власник зобов'язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги по встановленому у законному порядку тарифам. Згідно з випискою з особового рахунку за період з 01.07.2003 року по 01.12.2013 року заборгованість відповідачки складає 12994,26грн., яка підлягає стягненню у повному обсязі. Крім того, у відповідності зі ст.88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

17.07.2015 року позивач звернувся з позовом, в якому вказав, що 16.06.2011 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 755/2784СLPS2 на суму 5541, 4 грн. строком до 16.02.2013 року. ТОВ «Кредекс фінанс» набуло право вимоги за вказаним кредитним договором на підставі договору факторингу № 1/15-ФКю від 08.05.2015 року, що був укладений з ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», яке набуло право вимоги за кредитним договором № 755/2784СLPS2 від 16.06.2015 року на підставі договору факторингу №201200619-Г від 19.06.2012 року, що був укладений з ПАТ "Платинум банк" . Відповідно до Договору факторингу 1/15-ФКю від 08.05.2015 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 5385,1 грн., з яких : 3563 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 831,9 грн. - заборгованість за відсотками, 990,2 грн. - заборгованість за пенею. Таким чином станом на 29.06.2015 року відповідач повинен позивачу 5385,1 грн., які він не бажає сплатити. Представник позивача в судове засідання не зьявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, згоден на заочний розгляд справи. Позов підтримав повністю і просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, заперечень по суті позову не надав, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини. на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 16.06.2011 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 755/2784СLPS2 на суму 5385,1 грн. строком до 16.02.2013 року. Відповідач не виконує взяті на себе зобовязання згідно умов вищевказаного договору, проти чого заперечень та відповідних доказів відповідач не надав, то суд знаходить, що позовні вимоги доведені і підлягають задоволенню в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

17.07.2015 року позивач звернувся з позовом, в якому вказав, що 28.03.2012 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1384/2784СLPS2 на суму 3225, 09 грн. строком до 28.11.2013 року. ТОВ «Кредекс фінанс» набуло право вимоги за вказаним кредитним договором на підставі договору факторингу № 1/15-ФКю від 08.05.2015 року, що був укладений з ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», яке набуло право вимоги за кредитним договором № 1384/2784СLPS2 від 28.03.2012 року на підставі договору факторингу №20120726-г від 26.07.2012 року, що був укладений з ПАТ "Платинум банк" . Віжповідно до Договору факторингу 1/15-ФКю від 08.05.2015 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 4582,1 грн., з яких : 3225,1 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 919,9 грн. - заборгованість за відсотками, 437,1 грн. - заборгованість за пенею. Таким чином станом на 29.06.2015 року відповідач повинен позивачу 4582,1 грн., які він не бажає сплатити. Представник позивача в судове засідання не зьявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, згоден на заочний розгляд справи. Позов підтримав повністю і просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, заперечень по суті позову не надав, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини. на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 28.03.2012 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1384/2784СLPS2 на суму 3225,09 грн. строком до 28.11.2013 року. Відповідач не виконує взяті на себе зобовязання згідно умов вищевказаного договору, проти чого заперечень та відповідних доказів відповідач не надав, то суд знаходить, що позовні вимоги доведені і підлягають задоволенню в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

17.07.2015 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що, відповідач не надає допомоги на утримання їх дитини -[PERSON], [INFO], та на її утримання, просить стягнути аліменти на сина в розмірі 1/4 частки від його заробітку до досягнення ним повноліття та на своє утримання в розмірі 1/4 частки від його заробітку, до досягнення сином трьохрічного віку. Позивач надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач надав заяву про визнаня позовних вимоги на утримання дитини в розмірі 1/4 частини та не визання аліментів на утримання дружини взагалі. [PERSON] являється батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. В порушення вимог ст. ст. 84,180 СК України відповідач не допомагає утримувати свого сина, крім того, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років, відповідач працює та отримує стабільний заробіток. Враховуючи, що відповідач повинен утримувати дружину, з якою проживає його син до досягнення ним 3-річного віку, та відповідно до ст. 70 Закону України " Про виконавче провадження" передбачено, що розмір відрахувань із заробітної плати боржника по виконавчому документі у разі стягнення аліментів не може бути більше 50%, тому, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved