Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

20.01.2015р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі з 30.11.2002р., який був розірваний 09.02.2015р. рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, від якого у сторін [INFO]. народився син [PERSON], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку, у зв'язку з чим позивачка просить суд стягувати з відповідача щомісячно аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та здійснюючи стягнення на користь позивачки з дня пред'явлення позову. У наданій суду 25.02.2015р. заяві позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, та розглядати справу за її відсутності без фіксування процесу технічними засобами. Відповідач 25.02.2015р. надав заяву про розгляд справи за його відсутності та без фіксування процесу технічними засобами. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі, визначеному позивачкою в позовній заяві, підтвердив той факт, що джерелом його доходу є пенсія по інвалідності 3-ї групи. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 169 ЦПК України ухвалити рішення в судовому засіданні за відсутності сторін. Справа розглянута відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьком малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. народження, є відповідач. Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.11.2002р. по 25.02.2015р., шлюб розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.02.2015р. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 181, ч. 1 ст. 191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, починаючи від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на те, що відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі, визначеному позивачкою в позовній заяві, підтвердив той факт, що джерелом його доходу є пенсія по інвалідності 3-ї групи у розмірі 1140грн., суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та стягувати з відповідача щомісячно аліменти у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, проводячи стягнення на користь матері дитини з дня пред'явлення позову, а саме з 20.01.2015р. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивачка при пред'явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 2 Закону України "Про судовий збір", суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243грн. 60 коп. При постановлені даного рішення суд керується вимогами ч. 1 ст. 61 ЦПК України, де зазначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, що приймають участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved