Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

26 липня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання державного акта на право власності на земельну ділянку недійсним. В своїй позовній заяві позивачка посилалася на те, що на підставі рішення Виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради народних депутатів Полтавської області №125 від 14 грудня 1987 року їй було надано дозвіл на будівництво гаража за адресою: вулиця Піонерська, 1а/20, селище Велика Багачка Великобагачанського району Полтавської області. Гараж було збудовано, що підтверджується відповідною довідкою №568 від 15.02.1999 року, при цьому відповідно до рішення, для забудови їй надавалася земельна ділянка площею 40 квадратних метрів, що зазначено у рішенні. В подальшому позивачці на підставі рішення другої сесії п'ятого скликання Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області від 21.04.2006 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №665918, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010753100308, кадастровий номер земельної ділянки 5320255100:30:002:0038, при видачі державного акта в ньому зазначена площа земельної ділянки 0,0031 гектара, чим фактично порушено право позивача на отримання у власність земельної ділянки площею 40 квадратних метрів, яку їй було надано для будівництва індивідуального гаража, а тому позивач просив суд визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, який порушує його право на землю. В судове засідання позивач не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позовні вимоги задовольнити на підставі обставин викладених у позовній заяві (а.с. 27). Представник відповідача Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, [PERSON], яка діє на підставі довіреності, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заперечень проти позову не подала (а.с. 28, 29). Суд, дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних обґрунтувань. Стаття 16 Цивільного кодексу України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 20 Цивільного кодекс України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Судом встановлено, що на підставі рішення Виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради народних депутатів Полтавської області №125 від 14 грудня 1987 року їй було надано дозвіл на будівництво гаража за адресою: вулиця Піонерська, селище Велика Багачка Великобагачанського району Полтавської області (а.с. 5). Згідно акта виносу в натурі границь земельної ділянки від 07 грудня 1989 року, площа земельної ділянки, яка виділена під гараж позивачеві складає 40 квадратних метрів, адреса: вулиця Піонерська, селище Велика Багачка Великобагачанського району Полтавської області (а.с. 6). На підставі зазначених вище документів позивачеві видано дозвіл на проведення будівельних робіт на земельній ділянці 40 квадратних метрів, який дійсний до 07 грудня 1990 року (а.с. 9). Відповідно до довідки виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області №568 від 15.02.1999 року, гараж позивачки знаходиться за адресою: вулиця Піонерська, 1а/20, селище Велика Багачка Великобагачанського району Полтавської області (а.с. 7). Відповідно до рішення другої сесії п'ятого скликання Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області від 21.04.2006 року (а.с.8) [PERSON] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №665918, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010753100308, кадастровий номер земельної ділянки 5320255100:30:002:0038, який посвідчує право власності позивачки на земельну ділянку за адресою: вулиця Піонерська, 1а/20, селище Велика Багачка Великобагачанського району Полтавської області (а.с. 10), при цьому площа земельної ділянки зазначена у ньому не дорівнює 40,00 квадратним метрам, а становить 0,0031 гектари, що дорівнює (0,0031х10000) 31,00 квадратний метр. Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004р., на сьогоднішній день, державні акти на право власності на землю не виготовляються, не видаються і не реєструються. Досліджені письмові докази по справі свідчать про те, що позивачеві видано державний акт на право власності на земельну ділянку, яка на 9 квадратних метрів менша від земельної ділянки (40-31=9), яка передавалася позивачеві під забудову на підставі рішення Виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради народних депутатів Полтавської області №125 від 14 грудня 1987 року, а тому є всі підстави вважати, що видавши даний акт орган місцевого самоврядування порушив права позивача щодо володіння належною йому земельною ділянкою. Відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. З огляду на вище зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача законні та підлягають до задоволення.

Outcome: approved