Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб мід ним та [PERSON] , зареєстрований 09.11.2016 в Гонконгському офісі реєстратора, аудиторський номер А419386, реєстраційний номер свідоцтва [NUMBER] . Від шлюбу дітей не мають. Позов позивач мотивує тим, що 09.11.2016 в Гонконгському офісі реєстратора, аудиторський номер А419386, реєстраційний номер свідоцтва [NUMBER] . Спільних неповнолітніх дітей не мають. На теперішній час шлюбні відносини між ними фактично припинені. Сім`я розпалась та існує формально. Позивач вважає, що оскільки подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, просить шлюб розірвати, на примирення не згодний. У судове засідання позивач не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Через канцелярію суду від її представника, адвоката Абдуллаєвої-Мартіросян І.Х., яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, надана заява про розгляд даної справи у відсутність сторони відповідача, позовні вимоги визнає. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17.09.2020 позовна заява залишена без руху. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 вересня 2020 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 09.11.2016 уклали шлюб, який був зареєстрований за в Гонконгському офісі реєстратора, аудиторський номер А419386, реєстраційний номер свідоцтва [NUMBER] . Спільних неповнолітніх дітей сторони не мають. Подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливе. Час на примирення сторонам не потрібен. Спір про поділ майна у сторін відсутній. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з ст. 58 Закону України «Про міжнародне приватне право» шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Згідно з ч. 1ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Оскільки, судом встановлено, що позивач та відповідач спільно проживали на території України, крім того, вони й на даний час проживають в Україні, однак порізно, до даних правовідносин підлягають застосування норми Сімейного кодексу України. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Така ж позиція висловлена в п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з яким проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст. 27 СК України державна реєстрацію шлюбу засвідчується Свідоцтвом про шлюб, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. Згідно ст. 13 Закону України «Про міжнародне приватне право» документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. Документом, який встановлює безпосередні процедури легалізації шлюбу, укладеного закордоном Наказ Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000 року Про затвердження Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні із змінами та доповненнями. Тобто, щоб держава Україна визнала шлюб, укладений в іншій країні, з усіма правовими наслідками, цей шлюб необхідно легалізувати. За загальним правилом, легалізація це процедура приведення документів у ту форму, яка відповідає законодавству іноземної держави і визнається державними органами цієї держави. Процедура легалізації в Україні таких документів, як: свідоцтво про укладення шлюбу або розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, скоєних за кордоном, відбувається на підставі Інструкції про порядок консульської легалізації офіційних документів в Україні і за кордоном, затвердженої Наказом Міністерства закордонних справ України №113 від 04.06.2002. Так, відповідно до п. 1.2, 1.3 вищевказаної Інструкції консульська легалізація офіційних документів - це процедура підтвердження дійсності оригіналів офіційних документів або засвідчення справжності підписів посадових осіб, уповноважених засвідчувати підписи на документах, а також дійсності відбитків штампів, печаток, якими скріплено документ. При цьому консул не несе відповідальності за зміст документа. Легалізація в установленому порядку документа надає йому право на існування в міжнародному обігу. Отже, оскільки згідно матеріалів, що містяться в справі судом встановлено, що свідоцтво про шлюб, зареєстрований за аудиторським № А419386, в Гонкогському офісі реєстратора містить посвідчувальний напис при легалізації державними органами України, крім того наявний офіційний переклад документа (свідоцтва про шлюб), що дозволяє користування ним нарівні з документами, що видаються в Україні, Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, в даній справі відсутні обставини, які передбачені ч. 2 ст. 110 СК України, суд приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 58, 60, 63 Закону України «Про міжнародне приватне право», ст.ст. 104, 105, 110, 112, ч.2 ст. 114, 115 СК України,

Outcome: approved