Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

23.03.2021 року позивачі звернулись до Обухівського районного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просять визнати за ними в порядку спадкування за законом право на завершення процедури приватизації на 1/2 частки земельних ділянок та здійснення державної реєстрації права власності на земельні ділянки загальною площею 0,2926 га, а саме: замельну ділянку площею 0,0918 га, з кадастровим номером 3223150501:01:016:0018, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку з площею 0,2008 га кадастровий номер 3223180502:02:009:0015, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS], право на які мав померлий [INFO] [PERSON] . Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивачі зазначили, що їх батько [PERSON] звернувся до Великодмитровицької сільської ради, якою було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки [PERSON] в межах сіл Великі Дмитровичі та Малі Дмитровичі. Рішенням 27 сесії Великодмитровицької сільської ради V- скликання від 30 червня 2009 року було затверджено розроблену технічну документацію із землеустрою по виготовленню державних актів на право власності на земельні ділянки та вирішено передати безкоштовно у власність [PERSON] вищезазначені земельні ділянки в межах села Великі Дмитровичі та села Малі Дмитровичі, а також доручено ТОВ «ЛІДЕР ПЛЮС» виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки. В результаті розробки технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів, земельним ділянкам було присвоєно кадастрові номери: земельна ділянка площею 0,0918 га кадастровий номер - 3223180501:01:016:0018 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, та земельна ділянка площею 0,2008 га кадастровий номер - 3223180502:02:009:0015 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, погоджено всі межі та доведено справу до отримання державних актів на право власності на земельні ділянки. Позивачі 28.01.2021 року звернулись до Обухівської районної державної нотаріальної контори за для отримання свідоцтва про право на спадщину на вищезазначені земельні ділянки, в результаті чого отримали повідомлення в якому вказано, що зазначене свідоцтво про право на спадщину не може бути видано, так як реєстрація проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів на спадкове майно, що спадкоємцями зроблено не було, та були повідомлені про їхнє право звернення до суду за захистом своїх прав. Ухвалою судді від 24.03.2021 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. Ухвалою суду від 19.05.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачі в судове засідання не з`явилась, подали заяви в яких просять розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, проти винесення заочного рішення не заперечили. Представник відповідача Козинської селищної ради Обухівського району Київської області в судове засідання не з`явився. Представник відповідача Головного управління держгеокадастру у Київській області в судове засідання не з`явився, про поважність неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є дочкою та сином померлого [INFO] [PERSON] , які звернулись з заявами про прийняття спадщини, та є спадкоємцями за законом. [PERSON] звернувся до Великодмитровицької сільської ради, якою було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки [PERSON] в межах сіл Великі Дмитровичі та Малі Дмитровичі. Рішенням 27 сесії Великодмитровицької сільської ради V- скликання від 30 червня 2009 року було затверджено розроблену технічну документацію із землеустрою по виготовленню державних актів на право власності на земельні ділянки та вирішено передати безкоштовно у власність [PERSON] вищезазначені земельні ділянки в межах села Великі Дмитровичі та села Малі Дмитровичі, а також доручено ТОВ «ЛІДЕР ПЛЮС» виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки. В результаті розробки технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів, земельним ділянкам було присвоєно кадастрові номери: земельна ділянка площею 0,0918 га кадастровий номер - 3223180501:01:016:0018 з цільовим призначенням: 01.03 для ведення особистого селянського господарства, та земельна ділянка площею 0,2008 га кадастровий номер - 3223180502:02:009:0015 з цільовим призначенням: 01.03 для ведення особистого селянського господарства, погоджено всі межі та доведено справу до отримання державних актів на право власності на земельні ділянки. Позивачі 28.01.2021 року звернулись до Обухівської районної державної нотаріальної контори за для отримання свідоцтва про право на спадщину на вищезазначені земельні ділянки, в результаті чого отримали повідомлення в якому вказано, що зазначене свідоцтво про право на спадщину не може бути видано, так як реєстрація проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів на спадкове майно, що спадкоємцями зроблено не було, та були повідомлені про їхнє право звернення до суду. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями згідно ст. 1222 ЦК України за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, таким є позивачі по справі, у зв`язку з чим суд вважає, що позивачі є належними особами та спадкоємцями за заповітом і їх звернення до суду є правомірним. Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти; не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, а як вбачається з матеріалів справи позивачі прийняли спадщину, що не спростовується відповідачами у справі. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Оскільки позивачам не може бути видано нотаріусом свідоцтво про право на спадщину по причині відсутності у них оригіналу правовстановлюючого документа на ім`я спадкодавця, що перешкоджає реалізації ними передбачених законом прав спадкоємця, то даний позов підлягає задоволенню. Право померлого спадкодавця [PERSON] на спірні земельні ділянки виникло на законних підставах та на даний час не припинялось і не оспорювалось, а відсутність правовстановлюючогого документу не позбавляє такого права його спадкоємців. До складу спадщини згідно ст. 1218 ЦК України входять усі права і обов`язки спадкодавця, в тому числі і право на вищевказані земельні ділянки. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Частиною 2 цієї статті визначено способи захисту цивільного права, одним з яких є визнання права. Як вбачається зі змісту ст.ст. 10, 11, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, диспозитивності цивільного судочинства та при розгляді справ суд керується верховенством права. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та їх обов`язків, передбачених законом, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позивачі [PERSON] та [PERSON] скористалися своїм правом, звернувшись до суду із відповідним позовом про визнання права на завершення приватизації на земельні ділянки та реєстрацію права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved