Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-30 00:00:00

26.06.2020 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит. Представник банку в позовній заяві просить розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 06.07.2020 року було прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Розгляд справи відбувся 31.07.2020 року без учасників справи. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 08 липня 2019 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем було укладено договір №179-760 про споживчий кредит. Згідно з п. 2.2 Договору кредит надається в загальному розмірі 35 000 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 07 липня 2024 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього Договору. Надання кредиту здійснюється одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника (п. 3.2.1 Договору). Відповідно до п. 1.1.12 Договору, Поточним рахунком для умов цього договору є рахунок UA283257960000026207000259096, що відкритий Позичальником в банку для розрахунково-касового обслуговування, в т. ч. для видачі і обслуговування кредиту. Згідно вимог п. 3.1.1.1-3.1.1.2. Договору, умовою надання кредиту є сплата Комісійної винагороди за надання Кредиту в розмірі 2\~500 грн. і Позичальник погодився з тим, що ця винагорода буде списана з Поточного рахунку в т. ч. за рахунок коштів, що буде доступна йому для використання після списання Комісійної винагороди зменшиться на розмір комісійної винагороди Банку. На виконання зазначених вимог, Банк перерахував кредитні кошти на Поточний рахунок Відповідача в розмірі 47\~500 грн. грн., що підтверджується даними виписки з цього рахунку. Однак відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем станом на 22.06.2020 року, що становить 17 417,95 грн., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) 12 236,17 грн., проценти за користування кредитом - 4 567,86 грн., пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 28,82 грн., пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 100,62 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 137, 16 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 111, 33 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту 307, 34 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 79, 85 грн. Оскільки відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, банк\~змушений звернутись в суд за захистом своїх порушених прав та законних інтересів. Відповідач про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався. Відзив на позовну заяву не подав. У зв`язку з викладеним, судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що 08 липня 2019 року між Акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №179-760. Відповідно до п. 2.1 Договору банк зобов`язується надати позичальнику на умовах цього договору, а позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені цим договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим договором. Згідно з п. 2.2 Договору кредит надається в загальному розмірі 35 000 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 07 липня 2024 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно умовами цього договору. Пунктом 2.4.1 Договору передбачено, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56% річних. Зазначена в цьому пункті договору процентна ставка є фіксованою. Згідно з п. 3.3.1 Договору всі платежі за цим договором (повернення кредиту, сплата процентів за його користування, комісійної винагороди, штрафних санкцій тощо) здійснюються шляхом списання банком в договірному порядку коштів з поточного рахунку. Відповідно до п. 3.3.3 Договору позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 583,33 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 05 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з серпня 2019 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим договором. Відповідно до п. 3.9.3 Договору строк повернення кредиту є таким, що настав і позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня після прострочення виконання зобов`язань позичальника за цим договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями) на строк понад 58 календарних днів. Позичальник не виконав зазначених вище умов Договору та допустив прострочення платежів понад 90 днів. Пунктом 4.3.3 Договору передбачено, що у випадку порушення умов цього договору позичальник зобов`язаний достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в договорі, а також відшкодувати банку в повному обсязі збитки. Згідно з п. 8.1 договору за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов`язань по цьому договору, сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, передбачених в цьому договорі та чинним законодавством, і відшкодовують завдані збитки. Відповідно до п. 8.3 Договору за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та або/сплати суми комісійної винагороди, Позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу. \~\~Судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушив взяті на себе зобов`язання,\~\~внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 22.06.2020 року становить 17 417,95 грн., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) 12 236,17 грн., проценти за користування кредитом - 4 567,86 грн., пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 28,82 грн., пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 100,62 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 137, 16 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 111, 33 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту 307, 34 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 79, 85 грн. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1\~ст. 530 ЦК України\~встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно\~ст. 611 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.\~546\~ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою (пеня, штраф), порукою, гарантією, заставою, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі\~ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання і виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст.\~549\~ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Сплата пені за невиконання чи несвоєчасне, не в повному обсязі виконання клієнтом будь-якого грошового зобов`язання перед банком, передбачена у п. 9.1. Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Свої зобов`язання за договором відповідач належним чином не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості ТВБВ №10013/0179 станом на 22.06.2020 року. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. Пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня, зазначеного кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту як кінцевого строку виконання її умов. Дана норма закону відображена у Правовій позиції ВСУ від 9 листопада 2016\~року у справі\~№ 6-2251цс16, де зазначено, що\~пред`явлення кредитором вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов`язання та зумовлює перебіг позовної давності. Пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої\~статті 1050 ЦК України\~змінив строк виконання основного зобов`язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня, зазначеного кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту як кінцевого строку виконання її умов. Крім\~цього,\~з приводу\~даного питання\~висловився і\~Верховний Суд\~у своїй\~Постанові від\~14.02.2018\~року у\~справі №\~564/2199/15-ц,\~зазначивши,\~що кредитний\~договір припиняє\~свою дію\~після направлення\~Боржнику письмового\~повідомлення з\~вимогою про\~дострокове погашення\~всієї заборгованості. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, відсотків за користування кредитом, а також штрафних санкцій за несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов`язань відповідно до ст. 625 ЦК України, є законними та обґрунтованими. Відповідно до ст. 141 ЦПК України\~з відповідача в користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені сплачені останнім судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 2\~102 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved