Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

17 грудня 2019 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила визнати за нею право на земельну частку (пай), посилаючись на наступні обставини. [INFO] у м.Татарбунари Одеської області померла її бабуся - [PERSON] , після сме- рті якої відкрилася спадщина на майно, а саме: житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку для ведення товарного сільсько- господарського виробництва площею 6,28 га, згідно державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 15.02.2001 р. За життя бабуся вчинила заповіт на її ім`я, яким за- повіла їй все майно де б воно не було та з чого б воно не складалося, та все те на що за життя вона матиме право. Щодо будинку вона отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак при звернені до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини на земельну ділянку їй було відмов- лено за відсутності правовстановлюючого документа, що посвідчує право власності. Зазначені об- ставини стали причиною її звернення до суду з вказаним позовом, оскільки в позасудовому поряд- ку реалізувати своє право на спадкування зазначеного спадкового майна вона позбавлена можли- вості. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про слухання справи у її відсут- ність, позовні вимоги підтриммала повністю. Представник відповідача також у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко- записувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здій- снюється. В силу ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають до- казуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добро- вільності їх визнання. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. З копій: паспорту серії [NUMBER] та свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4,11) вба- чається, що позивач народилася [INFO] у м.Татарбунари Одеської області; Після реєстрації шлюбу - 06.12.2012 р. між нею та [PERSON] їй присвоєне шлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно копії заповіту, посвідченого нотаріусом Татарбунарської державної нотаріальної конто- ри [PERSON] 04.11.1999 р. (а.с.32), [PERSON] є спадкоємцем по заповіту на все на майно, яке належало [PERSON] на день її смерті. Як вбачається з копії державного акту на право приватної власності на землю серії І -ОД № 036 914 (а.с.14), земельна ділянка площею 6,28 га, що розташована на території Татарбунарської місь- кої ради Одеської області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільскогосподарсь- кого виробництва, передана у власність [PERSON] .. Вартість земельної ділянки загальною площею 6,2818 га, кадастровий номер 5125010100:01: 001:1727 складає 202739,07 грн., що видно з витягу із технічної документації про нормативну гро- шову оцінку земельної ділянки, сформульованого 27.09.2019 р. (а.с.13). Відмова нотаріуса (а.с.19) свідчить про неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] , з причини відсутності (ненадання) правовстановлюючих документів на успадковане майно - земельну ділянку. Газета "Татарбунарский вісник" № 27 від 19.07.2019 р. містила оголошення про недійсність де- ржавного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] (а.с.20). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків /спадщини/ від фізи- чної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України. В силу ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних від- носин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спад- щину чи не прийняти її. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збе- реженням її цільового призначення, що визначено ч.1 ст.1225 ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, а також те, що земельна ділянка площею 6,28 га, що розташована на території Татарбунарської міської ради, належала її бабусі [PERSON] , але перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку є те, що оригінал державного акту на право приватної власності на землю втрачено. Отже, суд вважає, що за позивачем має бути визнано право власності на зазначену земельну ді- лянку площею 6,28 га. На підставі викладеного,

Outcome: approved