Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

20.03.2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Просить суд ухвалити рішення, яким стягуватиз [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Коломия та жителя [ADDRESS] , на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 грн. на дитину щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак її представник подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позовній заяві та просить їх задоволити в повному обсязі. Справу просить розглянути без її участі. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково. Зазначив, що у відповідача на утриманні є мати, яка є інвалідом. Не заперечує проти стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, однак просить визначити їх стягнення у меншому розмірі, а саме у твердій грошовій сумі в розмірі по 1100 грн. на дитину щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що позивач з відповідачем 29.09.2013 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Іванівецької сільської ради, Коломийського району, Івано-Франківській області, актовий запис № 23 (а.с.4). З`ясовано також, що у подружжя за час перебування в шлюбі народилася дитина: син [PERSON] , [INFO] , батьками якого записані сторони по справі, що стверджується копією свідоцтва про народження дитини, долученою до матеріалів справи (а.с.5). Доведено, що на даний час позивач разом з неповнолітньою дитиною зареєстрована і проживає в [ADDRESS] . Позивач не працює, відповідач на утримання дитини не надає матеріальної допомоги. Вказані обставини підтверджуються актом обстеження матеріально-побутових умов сім"ї, складеним депутатом Ланчинської селищної ради ОТГ Надвірнянського району, Івано-Франківської області та довідкою, виданою Ланчинською селищною радою ОТГ Надвірнянського району, Івано-Франківської області за № 371/02.2-11 від 15.03.2019 року про склад сім"ї. Копії даних документів долучені до матеріалів справи (а.с.6-7). Позивачу не вистачає коштів на утримання неповнолітнього сина. Відповідач добровільно коштів на утримання неповнолітньої дитини не надає. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 ст.8 СК України в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.ст.2, 8 Закону України «Про охорону дитинства» завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні. Відповідно зі ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 01 січня 2019 року становить 1626гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років - 2027гривень. З врахуванням всіх обставин справи, матеріального становища позивача та платника аліментів, який є фізично здоровою особою, працює по тимчасових заробітках, у нього на утриманні є мати, яка являється інвалідом, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення і розмір аліментів може бути визначений судом в твердій грошовій сумі в розмірі по 1400 грн., на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] , на дитину щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, згідно вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. в дохід держави. На підставі наведеного ст.ст.180, 181, 182, 184 СК України,

Outcome: approved