Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

14 квітня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Вінницького районного суду із даним позовом. Свій позов мотивує тим, що 25 січня 2000 року в с. Сокиринці Вінницького районну померла його бабуся [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай), розміром 1,57 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж її в натурі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дніпро» с. Сокиринці Вінницького району. Згідно заповіту від 01 грудня 1998 року, посвідченому секретарем Сокиринецької сільської ради, реєстраційний №45, [PERSON] зробила заповітне розпорядження на право на вказану земельну частку (пай), на нього. Даний заповіт не змінено та не відмінено. Спадкоємцем першої черги, який мав право на обовязкову частку в спадковому майні є [PERSON] син померлої, який спадщину не прийняв. 31 грудня 2007 року [PERSON] помер в с. Сокиринці Вінницького району, даний факт підтверджується копією свідоцтвом про смерть серії 1-АМ №095181 (а.с.13). Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] став його син [PERSON], таким чином, інших спадкоємців за законом, які мали б право на обовязкову частку не має. Спадщину він прийняв, подавши заяву про прийняття спадщини в шестимісячний строк в нотаріальну контору Вінницького району. Отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом він не має можливості оскільки в сертифікаті на право на земельну частку (пай) була допущена помилка в написанні прізвища та імені, яке записано «Берецька Параска Іванівна» замість «Борецької Парасковії Іванівни». Факт приналежності земельної частки (паю) [PERSON] підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН №057885 від 13 квітня 2000 року. Просить встановити факт належності правовстановлюючого документа- вказаного сертифікату , [PERSON] та визнати за ним право на земельну частку (пай), розміром 1,57 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж її в натурі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дніпро» с. Сокиринці Вінницького району в порядку спадкування за заповітом. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, попередньо надавши суду заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутність, позов підтримують, просять його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської радиВінницького району Вінницької області в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, не заперечує щодо задоволення позову. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON], в судове засідання також не зявився попередньо надавши суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Суд, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності незявившихся осіб. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25 січня 2000 року в с. Сокиринці Вінницького районну померла баба позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ №087157 (а.с.10). З копії сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВН №057885 від 13 квітня 2000 року, вбачається, що він виданий [PERSON] (а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне за заповітом позивачу спадкове майно, яка складається із земельної частки (пая), розміром 1,57 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дніпро» с. Сокиринці Вінницького району та належала спадкодавці згідно сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії ВН №057885 від 13 квітня 2000 року . За життя [PERSON] 01 грудня 1998 року склала заповіт, яким заповіла своєму онуку [PERSON] право на земельну частку (пай), яка перебуває в колективній власності в КСП «Дніпро» с. Сокиринці Вінницького району Вінницької області і становить 1,57 в умовних кадастрових гектарів (а.с.12). 31 грудня 2007 року [PERSON] помер в с. Сокиринці Вінницького району, даний факт підтверджується копією свідоцтвом про смерть серії 1-АМ №095181 (а.с.13). Інших осіб, які б мали право на спадщину немає, що підтверджується копією спадкової справи №664/2000, заведеної державною нотаріальною конторою після смерті 25 січня 2000 року [PERSON], вбачається, що позивач подав у визначений законом шестимісячний строк до нотаріуса заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті бабусі та про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцеві за заповітом. (а.с.34-35). З довідки виписки від 04 березня 2015 року №119 зі списку членів КСП « Дніпро» с. Сокиринці, правонаступником якого є СТОВ «Дніпро», видно, що [PERSON] мала право на земельну частку (пай), яка перебуває в колективній власності в КСП «Дніпро» с. Сокиринці Вінницького району Вінницької області і становить 1,57 в умовних кадастрових гектарів. (а.с.23). З довідок за №№ 117,118,120, сільського голови [PERSON] сільської ради Вінницького району від 04 березня 2015 року, вбачається , що громадянка [PERSON] є тією же особою що і громадянка [PERSON], яка до часу смерті мешкала та була зареєстрована за адресою: [INFO] і що заборонна вказану земельну частку ( пай) відсутні. ( а.с.20-22). З письмової відповіді державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори від 04 березня 2015 року на звернення позивача вбачається, що останньому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом , так як в сертифікаті від 13 квітня 2000 року допущена помилка в написані імені та прізвища [PERSON] , вказано помилково вказано як [PERSON] (а.с.15). Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до положень п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно до розяснень, викладених у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7 (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», вбачається , що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту про право власності на землю (пункт 17 розділу Х Перехідні положення ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до розяснень ,викладених у п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року , вбачається, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Судом становлено , [PERSON] померла 19 березня 1997 року, тому при вирішенні даного спору суд, повинен керуватися відповідними нормами ЦК УРСР та Земельного кодексу України 1990 року ( в редакції 1992 року). Згідно до положень ч.ч.1-4,9,10 ст. 5 Земельного кодексу України 1990 року ( в редакції 1992 року). Земля може належати громадянам на праві колективної власності. Суб'єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства ,сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Розпорядження земельними ділянками, що перебувають у колективній власності громадян, здійснюється за рішенням загальних зборів колективу співвласників. У колективну власність можуть бути передані землі колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств в тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, землі садівничих товариств - за рішенням загальних зборів цих підприємств, кооперативів, товариств. Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. За відсутності спадкоємців переважне право на земельну частку мають члени цих підприємств, кооперативів і товариств. Відповідно до ч.1 ст. 524 ЦК Української РСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно до ч.1 ст. 534 ЦК Української РСР, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Таким чином, судом встановлено , що 25 січня 2000 року в с. Сокиринці Вінницького районну померла баба позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ №087157 та в сертифікаті на право на земельну частку (пай) була допущена помилка в написанні її прізвища та імені, замість вірно як «Борецька Парасковія Іванівна » помилково записано як «Берецька Параска Іванівна», даний факт підтверджений у судовому засіданні : довідками за №№ 117,118,120, сільського голови [PERSON] сільської ради Вінницького району від 04 березня 2015 року, з яких вбачається, що громадянка [PERSON] є тією же особою що і громадянка [PERSON], яка до часу смерті мешкала та була зареєстрована за адресою: [INFO]; копією свідоцтва про смерть [PERSON], серії І-АМ №087157 , заповітом від 01 грудня 1998 року, договорами дарування земельної ділянки та житлового будинку № 61 вул. Леніна, с. Сокиринці Вінницького району Вінницької області ( а.с. 12,13,20,21 24,25). В свою чергу, право померлої на земельну частку (пай), яка перебуває в колективній власності в КСП «Дніпро» с. Сокиринці Вінницького району Вінницької області і становить 1,57 в умовних кадастрових гектарів, підтверджується відповідним сертифікатом від 13 квітня 2000 року та довідкою випискою від 04 березня 2015 року №119 зі списку членів КСП « Дніпро» с. Сокиринці, правонаступником якого є СТОВ « Дніро» ( а.с.11,23). Таким чином, судом встановлено, що при житті [PERSON] була членом КСП «Дніпро», мала право на земельну частку (пай) із земель переданих у колективну власність КСП «Дніпро» і включена до списку на земельну частку (пай), в свою чергу позивач, є спадкоємцем за заповітом після її смерті, а тому суд, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі.

Outcome: approved