Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа - Біловодський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання батьківства. В обґрунтування уточнених позовних вимог посилався на те, що він у 2012 році та середині 2013 року зустрічався та підтримував стосунки з [PERSON] , яка через деякий час, 17 жовтня 2013 року уклала шлюб з [PERSON] [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON] , у відомостях про батька вказаний [PERSON] , який не є біологічним батьком дитини. 29 травня 2017 року, шлюб між відповідачами [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу позивачеві стало достовірно відомо, що батьком дитини є саме він, своє батьківство відносно [PERSON] визнає. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] також визнають батьківство позивача. На підставі викладеного, просив суд визнати його батьківство відносно [PERSON] та внести зміни до актового запису №12 від 20.04.2018 року про народження [PERSON] , складеного Біловодським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просить суд позовну заяву задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи Біловодського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області до суду не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у відсутність представника, заперечень про визнання батьківства не має. Суд, заслухавши позивача [PERSON] , відповідача [PERSON] , дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з17 жовтня 2013 року по 29 травня 2017 року, що підтверджується рішенням Біловодського районного суду Луганської області №408/1906/17-ц від 29.05.2017 (а.с.12). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20.04.2018 Біловодським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, відповідач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , батьком дитини зазначено відповідача [PERSON] (а.с. 67). Із позову вбачається, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] визнають батьківство позивача [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . З довідки квартального комітету від 05.09.2017 вбачається, що відповідач [PERSON] проживає разом із позивачем [PERSON] та малолітнім [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.19). Вирішуючи спір, видається зазначити наступне. Стаття 51 Конституції України вказує, що сім`я, дитинство, материнство та батьківство охороняються державою Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до вимог ст.121 СК України права та обов`язки метрі, батька та дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст. ст. 122та 125 Сімейного кодексу України. Частина 1 ст. 122Сімейного кодексу України зазначає, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Частина 2 ст. 125 Сімейного кодексу України вказує, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: - за заявою матері та батька дитини; - за заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини; - за рішенням суду. Відповідно до ст. 133 Сімейного кодексу України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Частина 3 ст. 128 Сімейного кодексу регламентує, що позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Згідно ст. 134 Сімейного кодексу України на підставі заяви осіб, зазначених у ст. ст. 126 і 127 СК України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК України зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Згідно роз`яснень Верховного Суду України, викладених в постанові № 3 від 15.05.2006 "Про застосування окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. У відповідності до ч.ч.3,4 ст.49 Цивільного кодексу України Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки позивач є біологічним батьком дитини, даний факт визнаний сторонами по справі, тому необхідно внести зміни до актового запису дитини, зазначивши позивача батьком [PERSON] .. На підставі викладеного,

Outcome: approved