Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просив розірвати шлюб, зареєстрований 22 лютого 2014 року у Старосільській сільській раді Лугинського району Житомирської області запис №1 в книзі реєстрації актів про одруження між ним та відповідачкою. Зазначені вимоги позивача обґрунтовуються посиланням на те, що 22 лютого 2014 року він уклав шлюб з відповідачкою, який був зареєстрований у Старосільській сільській раді Лугинського району Житомирської області. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов»язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Фактичні шлюбні відносини припинені з жовтня 2016 року. Вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить його інтересам. Позивач в судове засідання не з'явився. Від нього надійшла письмова заява у відповідності до якої він просить зазначену справу розглядати без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Від неї надійшла письмова заява у відповідності до якої вона просить зазначену справу розглядати без її участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 22 лютого 2014 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям припинені. Після припинення шлюбних відносин сторони проживають окремо один від одного. Судом надавався подружжю шестимісячний термін на примирення, однак воно не було досягнуто. Ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно правової позиції закладеної в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року N11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх в подальшому намірів не мають, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, шлюбні відносини між подружжям припинені з жовтня 2016 року, позивач наполягає на розлученні та небажанні примирення і проживання єдиною сім'єю, суд приходить до висновку про те, що сім'ю [PERSON] зберегти немає можливості, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб за вимогою позивача суд розриває.

Outcome: approved