Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

21.10.2016 року позивач звернувся до Обухівського районного суду Київської області із позовною заявою, в якій, просив суд визнати за ним, в порядку спадкування, право власності на земельні ділянки площею 1,639\~ га та 0,938 га кадастрові номера 3223187700:10:021:0006, 3223187700:10:021:0007, та ? частину земельної ділянки загальною площею 2,723 га кадастровий номер 3223187700:10:025:0011, що знаходяться в межах [PERSON] сільської ради Обухівського району Київської області, наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначив, що 04.09.2013 року помер його брат [PERSON] Після смерті [PERSON] залишилось майно у вигляді права власності на зазначені земельні ділянки, що належали померлому на підставі Державного Акту № 498383 та були надані померлому згідно розпорядження Обухівської райдержадміністрації від 29.10.2004 року № 692 та ? частина земельної ділянки на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.02.2006 року після смерті матері [PERSON], кадастровий номер 3223187700:10:025:0011. Позивач, як єдиний спадкоємець, звернувся до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на вищевказані земельні ділянки, однак, йому було відмовлено в звязку із відсутністю державної реєстрації вищезазначених правовстановлюючих документів, тому позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада Обухівського району Київської області в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності представника сільської ради, заперечень не має, позов визнав. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.10.2004 року [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 498383 площею 2,577 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за адресою: Київська область Обухівський район на території [PERSON] сільської ради та складається із двох земельних ділянок за кадастровими номерами 3223187700:10:021:0006, 3223187700:10:021:0007 (а. с. 9). 15.02.2006 року [PERSON] також отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] на ? частку земельної ділянки розміром 2,723 га, що знаходиться в межах [PERSON] сільської ради Обухівського району Київської області, кадастровий номер 3223187700:10:025:0011 (а. с. 8). За життя [PERSON] не здійснив державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно. Відповідно до відповіді Управління Держгеокадастру в Обухівському районі від 07.11.2016р., права третіх осіб на вказані земельні ділянки відсутні. 04.09.2013 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ОК № 282393, виданого Виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Обухівського району Київської області, актовий запис № 16 (а. с. 7). Після його смерті позивач, який доводиться [PERSON] рідним братом, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження, звернувся до нотаріусу для оформлення спадкових прав. Листом приватного нотаріуса Обухівського районного суду Київської області [PERSON] від 17.08.2016 року № 59/01-16, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва\~ про право на спадкове майно, а саме: 1/2 частку земельної ділянки площею 2,723 га, кадастровий номер 3223187700:10:025:0011, та земельні ділянки загальною площею 2,577 га, кадастровий номер 3223187700:10:021:0006 та кадастровий 3223187700:10:021:0007, що знаходяться в межах [PERSON] сільської ради в звязку із тим, що вищевказані документи не зареєстровані у встановленому законом порядку органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно ( а. с. 10). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а згідно ст. 1218 ЦК України\~ до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Спадкоємцями згідно ст. 1222 ЦК України за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, таким є позивач по справі, у звязку з чим суд вважає, що позивач є належною особою та спадкоємцем за законом другої черги, відповідно до ст. 1262 ЦК України,\~ і його звернення до суду є правомірним. Як вбачається із довідки [PERSON] сільської ради від 24.11.2016 року [PERSON], [INFO], на день своєї смерті 04.09.2013 року був зареєстрований та постійно проживав за адресою: вул. Свободи (Комсомольська) 8, с. Старі Безрадичі Обухівського району Київської області; разом з ним на день його смерті був зареєстрований позивач. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв її, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявив про відмову від неї. Таким чином, [PERSON] слід вважати таким, в якого виникли право на спадщину, як майнове право (обєкт спадкування) після смерті сйого рідного брата [PERSON] Інші особи до нотаріусу для оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] не зверталися, як вбачається із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 16.11.2016 року. За приписами п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до\~ст. 1225 ЦК\~України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. В звязку з тим, що у позивача немає іншого, окрім судового, способу оформлення свої спадкових прав суд вважає за доцільне задовольнити позов. На підставі викладеного та

Outcome: approved