Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

16.01.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.11.1995р. вони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дітей. Відповідач має нерегулярний мінливий дохід, на підставі чого просить стягнути аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу, до повноліття старшої дитини. В судове засідання позивачка з'явилася, позов підтримала у повному обсязі, та просила його задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. Відповідач в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав повністю. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання позову відповідачем по справі не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання позову та задовольняє позов в повному обсязі. Судом встановлено, що 04 листопада 1995 року між сторонами був укладений шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 40 та було видане Дніпровською селищною радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області Свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] від 04.11.1995 року (а.с. 4). Сторони мають неповнолітніх дітей: донька - [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження [NUMBER], яке видане 01.04.1998 року виконкомом Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (а.с. 5) та син - [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження [NUMBER], яке видане 13.05.2004 року виконкомом Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (а.с. 6). Відповідач ухиляється від утримання дітей та не надає позивачці матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки з усіх доходів щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, до їх повноліття. Статтею 191 СК України, передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За такими обставинами позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання доньки та сина у розмірі 1/3 частини з усіх доходів щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. Згідно зі статтею 5 частини 1 пункта 3 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 81, 88 Цивільно-процесуального кодексу України, позивач звільнений від сплати судових витрат при зверненні з позовом про стягнення аліментів та вони стягуються з відповідача. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved