Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом, в якому вказує, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який до дня смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем померлого за законом та спадщину після його смерті прийняв, крім того, оформив свої спадкові права на належну померлому земельну частку (пай). До складу спадкового майна, що залишилось після смерті [PERSON] , ввійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] . З метою оформлення свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок позивач звернувся до нотаріуса, проте отримав відмову, через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок. Головою двору та власником будинку в [ADDRESS] на день смерті рахувався [PERSON] . Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24 - 753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», на момент завершення будівництва, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Будівництво будинку та господарських будівель здійснювалось у 1960 році. Право власності на вищевказаний житловий будинок не зареєстровано, правоустановлюючі документи не оформлені, вартість нерухомості становить 35 765 гривень 00 копійок. Позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Судові витрати покладає на себе. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі. Представник відповідача Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив справу розглядати без участі представника селищної ради, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05 травня 1966 року Кривенським сільським ЗАГС Попільнянського району Житомирської області, батьками [PERSON] , [INFO] , вказані [PERSON] та [PERSON] , запис за № 13. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 09 березня 1999 року Кривенською сільською радою Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] помер [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 5. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 06 вересня 1994 року Кривенською сільською радою Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] померла [INFO] , запис за № 19. Як вбачається з Свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого 15 жовтня 2002 року державним нотаріусом Попільнянської державної нотаріальної контори Житомирської області, спадкоємцями майна [PERSON] , померлого [INFO] є: його син [PERSON] , що мешкає в селі Криве, Попільнянського району, Житомирської області. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з: права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Новий Шлях» с. Криве, Попільнянського району, Житомирської області, розміром 6,00 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Випискою з погосподарської книги Кривенської сільської ради с. Криве за 1991 - 1995 роки особовий рахунок № [NUMBER] вулиця Дундича, виданої Попільнянською селищною радою Житомирської області 16 грудня 2019 року за № 462, передбачено, що головою двору та власником будинку вказаний [PERSON] , [INFO] , адреса будинку: [ADDRESS] . Члени домогосподарства - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідок № 464 та № 465 від 16 грудня 2019 року Попільнянської селищної ради Житомирської області, [PERSON] користувався земельною ділянко 0,65 га, на якій розташований житловий будинок з господарчими будівлями, цільове призначення якої для обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства. Дана земельна ділянка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та у приватну власність дана земельна ділянка не передавалась. Згідно Витягу з рішення тридцять другої сесії ради VІ скликання від 24 квітня 2015 року «Про перейменування вулиць сіл Криве та Рудка» виданого Кривенською сільською радою Попільнянського району Житомирської області, перейменовано вулицю «Дундича» в селі Криве на вулицю «Миру». Довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб виданої Виконавчим комітетом Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області № 461 від 16 грудня 2019 року передбачено, що [PERSON] уповноважений власник житлового приміщення, член житлово - будівельного кооперативу за адресою: [ADDRESS] . До складу сім`ї входять: дружина - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з довідки № 1614 від 21 жовтня 2019 року КП «Бердичівське МБТІ», на житловий будинок по [ADDRESS] , станом на 31.12.2012 року право власності не зареєстровано, правовстановлюючі документи не оформлені. Вартість нерухомого майна 35 765 гривень 00 копійок. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду виготовленого 29 червня 1998 року КП «Бердичівське МБТІ», власником будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , вказана [PERSON] . Згідно повідомлення № 146/02-31 від 27 вересня 2019 року Попільнянської державної нотаріальної контори в Житомирській області, [PERSON] відмовлено у оформлені спадкових прав і у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , так як у матеріалах спадкової справи відсутні та заявником не надані документи, що підтверджують право власності заявника на вищевказаний житловий будинок. У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7, зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Оскільки на нерухоме майно, не було оформлено право власності, тому згідно листа Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року № 19-32/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» таке право в разі відсутності правовстановлюючих документів вирішується в судовому порядку. Відповідно до пункту 4.15. частини 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Статтею 1216 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України), передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 Цивільного Кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, відповідно до статті 1218 Цивільного Кодексу України. Частиною першою статті 182 Цивільного Кодексу України, передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а згідно зі статті 334 того ж Кодексу, право власності на майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає з моменту такої реєстрації. У відповідності із статею 328 Цивільного Кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до частини п`ятої статті 1268 Цивільного Кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Згідно приписів частини першої статті 1297 Цивільного Кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно статті 316 Цивільного Кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання за позивачем, як спадкоємцем за законом, права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] .

Outcome: approved