Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агродмитрівське», [PERSON] районної державної адміністрації про визнання права на право на земельну частку (пай). В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він був прийнятив в члени колгоспу «Імені Крупської» смт.Дмитрівка рішенням правління від 04.02.1989 року в подальшому реорганізованого в КСП «Дмитрівське». На сьогодні правонаступником КСПП «Дмитрівське» є ТОВ «АгроДмитрівське». \~В період з 03.02.1989 року по 20.11.1997 рік працював в даному господарстві, що підтверджується записами\~в трудовій книжці, а тому на момент розпаювання земель КСП «Дмитрівське» перебував в його членах та відповідно до\~Указу Президента України №720 від 8 серпня 1995 року\~мав право на земельну частку (пай), та було включено до проекту роздержавлення КСП «Дмитрівське» Дмитрівської селищної Ради народних депутатів Бахмацького району Чернігівської області \~- додатку до Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Дмитрівське», але Сертифікату на право на земельну частку (пай) не отримав і відповідні записи у Книзі реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку (пай) відсутні, а тому визнати за ним право на земельну частку (пай) та виділити земельну частку (пай) розміром 4.0 в умовних кадастрових гектарах. \~\~У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити, вказав, що за попереднім зясуванням йому повідомили, що неотриманий земельний пай можливо виділити за рахунок земель резервного фонду селищної ради. Представник відповідача\~[PERSON] районної державної адміністрації [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та не заперечує проти його задоволення. Представник відповідача ТОВ «Агродмитрівське» в судове засідання не з»явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає і не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи - Дмитрівської селищної ради в судове засідання не з»явився, надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно зясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Указом Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»\~визначено, що право на земельний пай мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. \~\~\~\~\~\~За змістом статей\~22,\~23 ЗК України\~(в редакції 1990 року) та Указу Президента особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: -\~перебування в членах КСП на час паювання; -\~включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; -\~одержання КСП цього акта. \~\~\~\~\~\~ Таким чином, право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному КСП, членом якого вони є. Судом встановлено, що позивач [PERSON] в період з 03.02.1989 року по 20.11.1997 рік працював в колгоспі «Імені Крупської» смт.Дмитрівка в подальшому реорганізованого в КСП «Дмитрівське», правонаступником якого є ТОВ «АгроДмитрівське», що підтверджується його трудовою книжкою серії БТ\~І № 9025312, та включеного до проекту-списку роздержавлення КСП «Дмитрівське» Дмитрівської селищної Ради народних депутатів Бахмацького району Чернігівської області \~- додатку до Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Дмитрівське», але з невідомих причин Сертифікату на право на земельну частку (пай) не отримав і відповідні записи у Книзі реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку (пай) відсутні. \~\~\~\~\~\~Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] набув законне право на земельну частку /пай/ як член сільгосппідприємства «ім. Крупської» с. Дмитрівка Бахмацького району, Чернігівської області так як на час отримання колективом сільгосппідприємства у власність земельної ділянки був його членом та був внесений у списки осіб, які мають право на земельну частку (пай) і від інших учасників судового розгляду не надійшло заперечень проти цього факту з будь яких підстав. Відповідно до п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від\~16.04.2004\~N 7 « Про\~практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»\~сертифікати\~на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та\~видачі державного\~акта\~про\~право\~власності на землю (пункт 17 розд.\~X "Перехідні положення" ЗК(2768-14). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку,\~що додається до\~державногоакта\~на право\~колективної\~власності на землю,набуває права на земельну частку (пай) з дня\~видачі\~цього\~акта,\~і\~в\~разі\~його\~смерті успадкування права на земельний пай\~здійснюється\~за\~нормами\~ЦК\~( 435-15),\~у\~тому\~числі й у випадку,\~коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на\~земельну\~частку\~(пай). Невнесення\~до зазначеного вище списку особи,\~яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку(пай). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] мав право на земельну частку (пай), але сертифікат про право на земельну частку (пай) він не отримував. Відповідно до ч.1\~ст.57 ЦПК України, доказами є будьякі фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі ч.1\~ст.60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Окрім цього, відповідно до\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Отже, на підставі вищевикладеного, повно та всебічно зясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved