Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

15 липня 2019 року позивач [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] такими, що втратили право користування житловим будинком, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є власником житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: [ADDRESS] . Стверджує, що на вказаній належній йому житловій площі зареєстровані відповідачі, колишній власник житлового будинку та члени його сім`ї. Проте, відповідачі у зазначеному будинку не проживають з часу укладання між ним та [PERSON] договору купівлі - продажу від 11 липня 2019 року, будь-яких речей на належній житловій площі немає. Реєстрація відповідачів порушує його право власності на житловий будинок, оскільки вона вимушена сплачувати комунальні платежі також і за відповідачів. За вказаних вище підстав, вона і звернулася до суду з даним позовом. 16 липня 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду провадження по вказаній справі було відкрито та вона призначена до підготовчого судового розгляду. 14 серпня 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду підготовче провадження було закрито та справа призначена до судового розгляду по сутті. Представник позивача в судовому засіданні надав заяву про розгляд справи у його відсутності, з проханням позовні вимоги задовольнити, на заочний розгляд справи згодний. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причина неявки суду невідома. Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду від 21 жовтня 2019 року, суд перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що дійсно на підставі договору купівлі - продажу житлового будинку від 11 липня 2019 року, укладеного між позивачем та відповідачем [PERSON] , останні продав та передав у власність позивачу житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно листа Приморської сільської ради № 309 від 27.07.2019 року повідомлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , залишились зареєстрованими у вказаному будинку за адресою: [ADDRESS] . Як вказує позивач у своїх позовних вимогах, відповідачі по справі у вказаному житловому будинку не проживають, втратили інтерес до спірного приміщення, належних їм речей в будинку не має. Крім того, відповідачі не є членами її сім`ї та договір найму з ними не укладався. У зв`язку з реєстрацією відповідачів в житловому будинку вона вимушена сплачувати комунальні послуги також і на відповідачів. Вона є непрацездатною пенсіонеркою, тому реєстрація відповідачів в будинку є додатковим матеріальним тягарем та порушує її право власності. У відповідності до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їхніх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Положеннями ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» закріплено, що судове рішення, що набрало законної сили, є самостійною підставою для зняття з реєстрації. Враховуючи вищевикладене, а саме зареєстроване у встановленому порядку право власності позивача на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , ту обставину, що відповідачі не проживають в ньому, втратили інтерес до вказаного житлового приміщення, враховуючи також, що реєстрація відповідачів у спірному житловому приміщенні порушує право власності позивача, суд приходить до висновку про те, що є усі законні підстави для визнання позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved