Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON], якою після зміни позовних вимог просила визначити, що частка померлого [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0964 га, кадастровий номер [NUMBER], розташована за адресою: [ADDRESS], становить 1/2. До початку розгляду справи судом по суті, позивач подала заяву, якою просила суд розглянути справу без її участі, на підставі доказів, які є у матеріалах справи, вказала, що позовні вимоги підтримує. А відповідач подав заяву про безумовне і добровільне визнання позовних вимог в повному обсязі. Також зазначив, що правові наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі, їх роз'яснення з боку суду не потребує, а розглянути справу та ухвалити рішення по суті спору просив за його відсутності. За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи здійснювався за відсутності позивача та відповідача, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась. Обґрунтовуючи необхідність задоволення позову, позивач вказувала на те, що після смерті її чоловіка [PERSON], відкрилась спадщина на ? частку житлового будинку та на земельну ділянку, яка належала на праві спільної сумісної власності її чоловіку та його брату [PERSON], відповідачу. Державним нотаріусом 05 травня 2017 року їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку житлового будинку. А у видачі свідоцтва про право на спадщину на ? частку земельної ділянки їй постановою було відмовлено, у зв'язку з тим, що земельна ділянка належала на праві спільної сумісної власності померлому та його брату, однак конкретні частки земельної ділянки не були визначені. І тому, вона просить визначити ? частку земельної ділянки у праві спільної сумісної власності за [PERSON]. Відповідач подав заяву, якою позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до положень частини 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Зважаючи на те, що відповідач подав письмову заяву, якою визнав позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому, судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Тому, оскільки позивач просить суд захистити її порушене право способом, який передбачений законом, зокрема шляхом визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку за її померлим чоловіком - [PERSON], а відповідач, як співлвасник цієї земельної ділянки при цьому визнає вказані вимоги, і ця заява відповідає його дійсній волі, а підстави вважати, що фактом визначення частки у праві на земельну ділянку будуть порушені особисті та майнові права позивача чи відповідача чи інших осіб, не має, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Таким чином,

Outcome: approved