Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

16.01.2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами, якими просила, відповідно до висновку № 106/105-2020 експертного будівельно-технічного, земельно-технічного дослідження від 11.12.2020 року: припинити право спільної часткової власності між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на об`єкт нерухомого майна житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] ; виділити в єдиний окремий об`єкт нерухомого майна з реєстрацією під єдиним реєстровим номером та присвоєння самостійного юридичного адресного номеру належну [PERSON] 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] , а саме: частини житлового будинку літ. «А» з верандою літ. «а-1» і з приміщеннями, позначеними в плані: №№ 2-1 коридор площею 3,8 кв.м., 2-2 кладова площею 3,4 кв.м., 2-3 кухня площею 8,8 кв.м., 2-4 житлова кімната площею 16,4 кв.м., 2-ІІ тамбур площею 2,3 кв.м., загальною площею 34,7 кв.м., у тому числі житлової 16,4 кв.м.; господарських будівель: сарай літ. «Б», сарай літ. «Г», вбиральня літ. «Ж», вхід в підвал літ. «И»; господарських споруд: №2-огорожа, №3-огорожа, №5-мостіння, №7-хвіртка. №9-водопровід; визнати право власності за [PERSON] на виділений в окремий об`єкт нерухомості житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] , який в цілому складається із: літ. «А» з верандою літ. «а-1» і з приміщеннями, позначеними в плані: №№ 2-1 коридор площею 3,8 кв.м., 2-2 кладова площею 3,4 кв.м., 2-3 кухня площею 8,8 кв.м., 2-4 житлова кімната площею 16,4 кв.м., 2-ІІ тамбур площею 2,3 кв.м., загальною площею 34,7 кв.м., у тому числі житлової 16,4 кв.м.; господарських будівель: сарай літ. «Б», сарай літ. «Г», вбиральня літ. «Ж», вхід в підвал літ. «И»; господарських споруд: №2-огорожа, №3-огорожа, №5-мостіння, №7-хвіртка. №9-водопровід, який розташований на земельній ділянці орієнтованою площею 0,0367 га, при цьому конкретну площу земельної ділянки визначити при формуванні земельної ділянки в порядку ст. 79-1 Земельного кодексу України. В обґрунтування позову позивачка зазначає, що вона на підставі посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. (реєстровий № 1805) договору довічного утримання від 27.09.2007 року, є власницею 1/2 частки домоволодіння по [ADDRESS] . Згідно довідки КП «Ізмаїльське МБТІ» №52 від 16.01.2021р. на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області №1510/5832/12 від 17.12.2012, власниками житлового будинку по [ADDRESS] , також являються: [PERSON] (1/12 частка), [PERSON] (1/12 частка), [PERSON] (1/45 частка), [PERSON] (1/45 частка), [PERSON] (7/20 часток) (правонаступником якої є [PERSON] ). Згідно висновку №106/105-2020 експертного будівельно-технічного, земельно-технічного дослідження від 11.12.2020 року, належну їй 1/2 частку домоволодіння по [ADDRESS] у складі: частини житлового будинку літ. «А» з верандою літ. «а1» і з приміщеннями, позначеними в плані: №№ 2-1-коридор площею 3,8 кв. м., 2-2-кладова площею 3,4 кв. м., 2-3-кухня площею 8,8 кв. м., 2-4-житлова кімната площею 16,4 кв. м., 2-ІІ-тамбур площею 2,3 кв. м., загальною площею 34,7 кв. м., у тому числі житлової 16,4 кв. м.; господарських споруд: сарай літ. «Б», сарай літ. «Г», вбиральня літ. «Ж», вхід в підвал літ. «И»; господарських споруд: № 2-огорожа, № 3-огорожа, № 5-мостіння, № 7-хвіртка, № 9-водопровід (всього майна на суму сімдесят п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто вісім грн., 00 коп.), технічно можливо виділити в окремий об`єкт нерухомого майна з реєстрацією під окремим реєстраційним номером та наданням окремої поштової адреси і закріпленням за ним частини земельної ділянки площею 0,0367 га, зовнішні межі якої визначаються наведеними у таблиці 1 координатами їх поворотних точок відносно пунктів державної геодезичної мережі в системі координат 1963 року, з виходом (виїздом) на вулицю Толбухіна графічно зображено у додатку №1. Значення площі частини земельної ділянки може бути уточнене при формуванні земельної ділянки у порядку, передбаченому статтею 79-1 Земельного кодексу України. Будь-яких спільних приміщень із співвласниками вона не має. Її 1/2 частка житлового будинку та надвірні споруди є окремим об`єктом нерухомості, але зареєстровані як 1/2 частка об`єкта нерухомості розташованого по [ADDRESS] . Вказані обставини їй перешкоджають у користуванні та розпорядженні її власністю. Вона не може укласти договір кредитування під заставу свого майна, тому що предметом іпотеки має бути тільки окремий об`єкт нерухомості з окремим реєстровим номером. Вважає, що вказаний факт не порушує прав відповідачів. Також, на теперішній час вона не може підготувати технічні умови для підключення до електричних мереж свого будинку. Відповідно, не має можливості відкрити особистий рахунок та укласти договір щодо надання електроенергії. Позивачка у судове засідання 08.07.2021 не з`явилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи була сповіщені належним чином засобами поштового зв`язку, про причину неявки суд не повідомили, тому суд відповідно до ч.1 ст.280, ч.4 ст.223 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи позивача. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, заслухавши пояснення позивача, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. (реєстровий № 1805) договору довічного утримання від 27.09.2007 року, є власником 1/2 частки домоволодіння по [ADDRESS] . Також, згідно довідки КП «Ізмаїльське МБТІ» №52 від 16.01.2021р. на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області №1510/5832/12 від 17.12.2012, власниками житлового будинку по [ADDRESS] являються: [PERSON] (1/12 частка), [PERSON] (1/12 частка), [PERSON] (1/45 частка), [PERSON] (1/45 частка), [PERSON] (7/20 часток). Згідно наявних у матеріалах справи доказів, [PERSON] є спадкоємцем майна у вигляді 7/20 часток житлового будинку після смерті [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 12.08.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, [PERSON] помер [INFO] . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданої Арцизькою районною державною нотаріальною конторою за №65011532 від 02.06.2021р., інформація про заповіт від імені [PERSON] відсутня. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), виданої Арцизькою районною державною нотаріальною конторою за №65011524 від 02.06.2021р., інформація відносно [PERSON] відсутня. Згідно відповіді державного нотаріуса Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області за №322/01-16 від 03.06.2021, після померлого [INFO] [PERSON] заяви від спадкоємців не надходили, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Відповідно до висновку № 106/105-2020 експертного будівельно-технічного, земельно-технічного дослідження від 11.12.2020 року, належна, на підставі посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. (реєстровий № 1805) договору довічного утримання від 27.09.2007 року, [PERSON] 1/2 частка домоволодіння по [ADDRESS] у складі: частини житлового будинку літ. «А» з верандою літ. «а1» і з приміщеннями, позначеними в плані: №№ 2-1-коридор площею 3,8 кв. м., 2-2-кладова площею 3,4 кв. м., 2-3-кухня площею 8,8 кв. м., 2-4-житлова кімната площею 16,4 кв. м., 2-ІІ-тамбур площею 2,3 кв. м., загальною площею 34,7 кв. м., у тому числі житлової 16,4 кв. м.; господарських споруд: сарай літ. «Б», сарай літ. «Г», вбиральня літ. «Ж», вхід в підвал літ. «И»; господарських споруд: № 2-огорожа, № 3-огорожа, № 5-мостіння, № 7-хвіртка, № 9-водопровід (всього майна на суму сімдесят п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто вісім грн., 00 коп.), технічно можливо виділити в окремий об`єкт нерухомого майна з реєстрацією під окремим реєстраційним номером та наданням окремої поштової адреси і закріпленням за ним частини земельної ділянки площею 0,0367 га, зовнішні межі якої визначаються наведеними у таблиці 1 координатами їх поворотних точок відносно пунктів державної геодезичної мережі в системі координат 1963 року, з виходом (виїздом) на вулицю Толбухіна графічно зображено у додатку №1. Значення площі частини земельної ділянки може бути уточнене при формуванні земельної ділянки у порядку, передбаченому статтею 79-1 Земельного кодексу України. Згідно наявного у матеріалах справи технічного паспорту на будинок, спірна частина будинку відповідає квартирі [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як зазначено у роз`ясненнях, викладених у п.6, 7, 12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991р. (з подальшими змінами і доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту\~ст.115 ЦК України, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до\~ст. 119 ЦК\~України ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст.364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України та п. 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року №1117 "Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них". Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна № 55 від 18.06.2007 року, затвердженою в Мінюсті України від 06.07.2007 року. Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Згідно п.п. 3.1.-3.3. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, розрахунок часток у спільній власності на об`єкти нерухомого майна виконується за заявами всіх співвласників об`єктів нерухомого майна. У разі невідповідності розмірів часток, указаних у правовстановлювальних документах, реальним часткам за згодою всіх співвласників здійснюється розрахунок відповідних часток нерухомого майна з метою отримання відповідних правовстановлювальних документів. Право кожного співвласника в спільній частковій власності визначається часткою, яка виражається в простих правильних дробах (1/2; 1/3; 3/5 тощо). При цьому вказані в правовстановлювальних документах розміри часток співвласників на об`єкт нерухомого майна в сумі повинні становити одиницю. За відсутності згоди всіх співвласників щодо зміни часток питання вирішується в судовому порядку. Згідно з ч.1 ст.88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. При цьому, питання формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав визначено у ст.79-1 ЗК України. Суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved