Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

18 квітня 2019 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 17 травня 2017 року у шлюбі з відповідачем не перебуває, про що свідчить рішення Погребищенського районного суду Вінницької області про розірвання шлюбу. Від цього шлюбу мають малолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом зі нею та перебуває повністю на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язку утримувати свою дитину. Це зокрема, виявилося, в тому що відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на його утримання, а саме: на придбання одягу, продукти харчування, медикаментів тощо. Дитина повністю знаходяться на її утриманні. Добровільно виділяти кошти на утримання дитини [PERSON] відмовляється, витрачає гроші на свої потреби, інтересами дитини не цікавиться. Відповідач, [PERSON] має добрий стан здоров'я, не перебуває на обліку в жодній медичній установі, і в змозі сплачувати аліменти, так як має постійний заробіток, не зобов'язаний до виплати аліментів будь-кому, крім їхньої спільної дитини, тому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в частці 1/4 від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач, [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. (а.с. 16) Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте телефонограмою повідомив суд про неможливість з'явитись в судове засідання, просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення заявлених вимог позивача. (а.с. 17) Від сторін надійшли заява та телефонограма про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв'язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 2 і 3 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Беззаперечно доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 5), але добровільно не виконує свого законного обов'язку по утриманню малолітньої дитини, інших утриманців не має. Дитина проживає з матір'ю, [PERSON] та знаходяться на її повному утриманні. (а.с. 11) . Оскільки відповідач, [PERSON] ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманню дитини порушує права позивача і її малолітньої дитини, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з дня звернення позивача до суду і до повноліття дитини. Виходячи із засад розумності, добросовісності і справедливості, що не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивача, малолітньої дитини та відповідача. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі п. 3 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Отже, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати в розмірі 768, 40 грн.

Outcome: approved