Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

16.07.2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звільнення опікуна (піклувальника) від виконання своїх повноважень, посилаючись на те, що Органом опіки, на підставі рішення Виконавчого комітету Великоснітинської сільської ради було вивчено питання утримання та виховання опікуном (піклувальником) [PERSON] малолітнього [PERSON] та неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] . В ході перевірки встановлено, що [PERSON] є матір`ю даних дітей, відомості про батька записані на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Рішенням Фастівського міськрайонного суду від 27.05.2008 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав, дітей передано бабусі [PERSON] . З часом створились умови, які перешкоджають розвитку та задоволенню інтересів дітей. [PERSON] схильна до вживання спиртних напоїв, постійного місця роботи не має, соціальну державну допомогу на дітей використовує не за призначенням, що свідчить про зловживання правами опікуна (піклувальника). У зв`язку з чим позивач просить звільнити [PERSON] від обов`язків опікуна (піклувальника) відносно дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06.08.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. В судовеу засідання представник позивача зявилася, однак в зв`язку з неявкою відповідача судове засідання не відбулося. В подальшому представник позивача через канцелярію суду подала письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач не з`явилася, повідомлена вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в її відсутність до суду не надходило. В судовому засіданні представник третьої особи Органу опіки та піклування Великоснітинської сільської ради позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. В судовому засіданні третя особа [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу частини восьмої статті 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді справи судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого повторно 13.06.2017 року Фастівським міськрайонним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Київській області, актовий запис № 404, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого повторно 13.06.2017 року Фастівським міськрайонним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Київській області, актовий запис № 493, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого повторно 12.06.2017 року Фастівським міськрайонним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Київській області, актовий запис № 02. Згідно витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00018311979, 00018313803, 00018313499 виданих Фастівським міськрайонним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Київській області відомості про батька дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] записані відповідно до частини першої статті 135 СК України. Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.05.2008 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно її сина [PERSON] , дочки [PERSON] та сина [PERSON] . Дітей передано на опікування рідній бабусі [PERSON] (09.11.2013 році зареєструвала шлюб з [PERSON] ). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов дітей, що перебувають під опікою [PERSON] від 20.01.2020 року, комісією в складі: сільського голови Корчук І.П., секретаря сільської ради Хомутовської Ж.Д., в.о. інспектора ВОС Шевчук Т.М. встановлено, що діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проживають з бабусею [PERSON] , яка являється їхнім опікуном, за адресою: [ADDRESS] . На момент обстеження встановлено, що [PERSON] ніде не працює, зловживає алкогольними напоями. В кімнатах брудно, речі розкидані, ліжка не застелені, на кухні брудно. Рішенням Великоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області від 21.01.2019 року № 01/5, вирішено відібрати дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , із сімї в якій склалися умови, що загрожують їх здоров`ю. Згідно зі ст. 243 Сімейного кодексу України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Відповідно до ст. 244 цього Кодексу опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Не може бути опікуном, піклувальником дитини особа, яка зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами, особа, позбавлена батьківських прав, а також особа, інтереси якої суперечать інтересам дитини. Відповідно до частини 1 ст. 249 Сімейного кодексу України опікун зобов`язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я , фізичний, психічний, духовний розвиток. Також права та обов`язки опікуна закріплені у ст. 67 ЦК України, де вказано, що опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун малолітньої особи зобов`язаний дбати про її виховання, навчання та розвиток. Згідно зі ст. 246 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування контролює умови утримання, виховання, навчання дитини, над якою встановлено опіку та піклування. Частиною 3 ст. 75 Цивільного кодексу України визначено, що за заявою органу опіки та піклування суд може звільнити особу від повноважень опікуна або піклувальника у разі невиконання нею своїх обов`язків, порушення прав підопічного, а також у разі поміщення підопічного до навчального закладу, закладу охорони здоров`я або закладу соціального захисту. Перелік осіб, які не можуть бути опікунами визначений статтею 64 Цивільного кодексу України, а саме це особи, які позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені, а також особи, поведінка та інтереси яких суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки. Відповідно до ст. 251 Сімейного кодексу України, особа може бути звільнена від обов`язків опікуна або піклувальника дитини у випадках, передбачених Цивільним кодексом України, а також тоді, коли між опікуном, піклувальником та дитиною склалися стосунки, які перешкоджають здійсненню ними опіки, піклування. У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що ратифікована Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. За змістом ч. 1 ст. 27 цієї Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Суд при визначенні основних інтересів дитини враховує не тільки можливість забезпечення її розвитку у здоровому середовищі, а й необхідність виключення умов, якими було б завдано шкоду здоров`ю та розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Небажання відповідача надавати докази, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до п.14 ч. 2 ст. 3 ЗУ "Про судовий збір" судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону або міжнародного договору, згоду на обов`язковість якого надано Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України, суб`єкти надання безоплатної вторинної правової допомоги та/або органи опіки та піклування або служби у справах дітей. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної вимог, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 2102 гривень.

Outcome: approved