Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

17 листопада 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON],[INFO], який проживає з позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні через ненадання матеріального забезпечення відповідачем по справі у добровільному порядку. Позивачка просила постановити рішення про стягнення на її користь аліментів на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. щомісячно. Позивачка в судове засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі. Згодна на винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, але своєчасно та належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи. Про причини своєї неявки не повідомив. Судом, за згоди позивачки, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши докази у справі, прийшов до наступного. Сторони по справі перебували у шлюбі з 04 листопада 1999 року та є батьками неповно-літнього [PERSON], [INFO], що вбачається зі свідоцтва про народження, виданого 04 листопада 1999 року за актовим записом № 67 зробленого у книзі записів актів громадянського стану про народження Березнегуватським відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївської області (а.с 4). 30 листопада 2005 року року шлюб між сторонами розірвано, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу , виданого 30 листопада 2005 року за актовим записом № 30 зробленого у Книзі реєстрації розірвань шлюбів відділу реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області (а.с.5). Проживання дитини з матір'ю підтверджується довідкою виконавчого комітету Березнегуватської селищної ради Миколаївської області про склад сім'ї позивачки, виданої 17 листопада 2015 року за вихідним № 6887 (а.с. 6). Після розірвання шлюбу, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Дитина повністю знаходиться на утриманні позивачки. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина 2 ст.182 СК України передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 цього ж Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд приймає встановленою наявність фактів на обґрунтування вимог позивачки та вважає, що відповідачем порушені її права на одержання матеріальної допомоги на утримання дитини, за захистом яких вона звернулася до суду. Оскільки відповідач офіційно не працює, маються всі підстави визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 450 гривень щомісячно, до повноліття дитини. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд постановляє про стягнення судового збору в дохід держави з відповідача. На підставі зазначеного,

Outcome: approved