Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

14.12.2018 р. [PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Макарівської районної державної нотаріальної контори, Рожівської сільської ради Макарівського району Київської області про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним, скасування запису про реєстрацію права власності та визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування позовних вимог вказала, що [INFO] померла її мама - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася з належного їй житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS]. 22.09.2010 р. їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене державним нотаріусом Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області, реєстровий номер 1-1941, спадкова справа №343 за 2010 рік. Відповідно до цього свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачем після смерті [PERSON] було успадковане цілий житловий будинок за [NUMBER] з господарським та побутовими будівлями і спорудами, що в цілому складає домоволодіння, яке знаходиться в [ADDRESS]. Проте, в іншій частині даного свідоцтва про право на спадщину за законом зазначено, що нею успадковується лише 1/2 частина цього домоволодіння. В подальшому Комунальним підприємством Київської обласної ради «Макарівським бюро технічної інвентаризації» було зареєстровано право власності не на ціле домоволодіння, а лише на його 1/2 частину, як зазначено в свідоцтві про право на спадщину за законом, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав, номер витягу 27786968 від 27.10.2010 року, номер запису 116 в книзі 1. У зв'язку з виявленими суперечностями з метою внесення змін до свідоцтва про право на спадщину позивач звернулась з відповідною заявою до Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області. Проте, у внесенні змін їй було відмовлено, оскільки було встановлено, що свідоцтво про право власності на житловий будинок видане після смерті спадкодавця ([PERSON]). Позивач просить: визнати свідоцтво про право на спадщину за законом видане 22.09.2010 р. державним нотаріусом Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області Грисюк О.В. на ім'я [PERSON], реєстровий номер 1-1941 недійсним; визнати недійсним та скасувати в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно запис про реєстрацію за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку [NUMBER] з господарськими будівлями і спорудами, що в цілому складає домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] на житловий будинок [NUMBER] з господарськими будівлями і спорудами, що в цілому складає домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS], загальною площею 82.6 кв.м., житловою площею 54.6 кв.м. (літ. А), веранду (літ. а), погріб (літ. В), сарай (літ. Б), оглядову яму (літ. г), гараж (літ. Г), убиральню (літ. Д), колодязь (літ. №1), огорожу (літ. №2,3), яму для води (літ. №4) та ганок (літ. д). Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 02.01.2019 р. позов [PERSON], прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 06.02.2019 р., встановлено відповідачам 15-тиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Також даною ухвалою суду від 02.01.2019 р. в порядку вимог ст. 84 ЦПК України витребувано від Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області (08001, смт. Макарів, вул. Димитрія Ростовського, 66) належним чином засвідчену копію спадкової справи [PERSON], яка померла [INFO], яка в подальшому 30.01.2019 р. надійшла до суду та була приєднана до матеріалів справи. Ухвалою суду від 06.02.2019 р. підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті на 06.03.2019 р. У судове засідання 06.03.2019 р. позивач не з'явилася, згідно поданої заяви її представник [PERSON] просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач Макарівська районна державна нотаріальна контора Київської області згідно поданого листа від 30.01.2019 р., розгляд справи просила проводити у відсутність її представника. Відповідач Рожівська сільська рада згідно поданого листа від 05.02.2019 р., розгляд справи просила проводити у відсутність її представника. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, оскільки учасники справи у судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Дослі дивши матеріали справи, матеріали спадкової справи [PERSON], яка померла [INFO], суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складалася з належного їй житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS]. 22.09.2010 року позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене державним нотаріусом Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області, реєстровий номер 1-1941, спадкова справа №343 за 2010 рік (а.с. 10). Відповідно до вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачем після смерті [PERSON] було успадковане цілий житловий будинок за [NUMBER] з господарським та побутовими будівлями і спорудами, що в цілому складає домоволодіння, яке знаходиться в [ADDRESS], що належало померлій на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого виконавчим комітетом Рожівської сільської ради Макарівського району Київської області 16.05.1996 р. на підставі рішення виконавчого комітету Рожівської сільської ради Макарівського району Київської області від 20.01.1994 р. за №1, зареєстрованого Макарівським бюро технічної інвентаризації Київської області 16.05.1996 р. в реєстрову книгу №1 за реєстровим № 116. Проте, в іншій частині даного свідоцтва зазначено, що [PERSON] успадковується лише 1/2 частина цього домоволодіння. Згідно Витягу про державну реєстрацію прав від 27.10.2010 р. Комунальним підприємством Київської обласної ради «Макарівське бюро технічної інвентаризації» за [PERSON] було зареєстровано право власності не на ціле домоволодіння, що належало померлій [PERSON], а лише на його 1/2 частину, як зазначено в свідоцтві про право на спадщину за законом (а.с. 11). Відповідно до ст. 1300 ЦК України, на вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У випадках встановлених частинами першої та другої цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину. А згідно ст. 1301 цього Кодексу, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також у інших випадках, встановлених законом. Тому у зв'язку з виявленими суперечностями з метою внесення змін до свідоцтва про право на спадщину позивач звернулась з відповідною заявою до Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області. Проте, 28.11.2018 р. Макарівська районна державна нотаріальна контора Київської області своїм листом № 2195/02-31 відмовила позивачу у внесенні змін, оскільки було встановлено, що свідоцтво про право власності на житловий будинок видане після смерті спадкодавця ([PERSON]), а отже видане свідоцтво про право на спадщину підлягає визнанню недійсним (а.с. 23). Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується. Таким чином, оскільки підлягає визнанню недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, яке слугувало підставою для реєстрації на позивачем право власності на спадкове майно в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, тому слід визнати недійсною та скасувати запис про реєстрацію за позивачем права власності на 1/2 частину вищезазначеного житлового будинку. Разом з тим, судом встановлено, оскільки позивач є дочкою спадкодавця (а.с. 8) та нею було подано заяву про прийняття спадщини, тому відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК України 1963 року вважається, що вона спадщину прийняла, а отже, має право на спадкування належного померлій житлового будинку за [NUMBER] з господарськими будівлями і спорудами, що в цілому складає домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS]. Належність вказаного житлового будинку з господарським будівлями і спорудами померлій [PERSON] підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок, який передано у власність [PERSON], яке видане на підставі рішенням виконавчого комітету Рожівської сільської ради від 20.01.1994 року за №1 та випискою з погосподарської книги сільської ради, де міститься запис за №116 про належність житлового будинку померлій [PERSON] (а.с. 9, 13). Згідно Витягу з рішення Рожівської сільської ради від 19.11.2015 р. № 13-2-У11, вулицю Радянська перейменовано на вулицю Миру (а.с. 14). Згідно технічного паспорту від 23.07.2010 р. виготовленого КП КОР «Макарівське БТІ» до складу домоволодіння за адресою: [ADDRESS], входить: житловий будинок загальною площею 82.6 кв.м., житловою площею 54.6 кв.м. (літ.А), веранда (літ.а), погріб (літ.В), сарай (літ.Б), яма оглядова (літ.г), гараж (літ.Г), убиральню (літ.Д), колодязь (літ.№1), огорожу (літ.№2,3), яма для води (літ.№4) та ганок (літ.д) (а.с. 17). В п.3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. А згідно п/п 2 та 3 п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вказано, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим слід розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна. При цьому, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). . Крім того, в п.5 цієї постанови зазначено, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Проте, якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону (стаття 334 ЦК України) та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин (стаття 5 ЦК України). Тож, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved