Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

25 квітня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області, третьої особи: Білопільської районної державної нотаріальної контори,- про встановлення юридичного факту належності земельної частки(паю) та визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги позивач мотивував у наступний спосіб. Він, [PERSON], [INFO], проживає в м.Суми. Його батьками були: мати-[PERSON], батько- [PERSON], на підтвердження чого він приєднав до позову копію свідоцтва про народження серії [NUMBER], видане 26 жовтня 1982 року відділом ЗАГС Ковпаківського райвиконкому м.Суми. Позивач вказує, що у нього була бабуся по лінії батька- [PERSON], [INFO], яка проживала в селі Павлівка Білопільського району Сумської області та яка 17 липня 2003 року зробила заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу, [PERSON] Вказаний заповіт не змінювався та не скасовувався. [INFO] року бабуся позивача, [PERSON], померла, після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в КСП «Обрій» розміром 4,72 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі, яка була надана на ім'я [PERSON] на підставі розпорядження Голови Білопільсокої РДА від 17 травня 1996 року № 152, посвідчена сертифікатом серії [NUMBER], зареєстрованим 14 червня 1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за [NUMBER]. Позивач як спадкоємець, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, своєчасно в порядку ст. 1269 ЦК України 05 травня 2005 року подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини, після чого нотаріус завела спадкову справу за № 36558525, на підтвердження чого позивач приєднав до позову Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Нині позивач вирішив звернутися до Білопільської районної державної нотаріальної контори для оформлення спадщини своєї бабусі, [PERSON], проте постановою державного нотаріуса від 20.04.2018 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа та із розбіжністю у правовстановлюючих документах, а саме у записах по батькові спадкодавця: так у сертифікаті серії [NUMBER] по батькові власника земельної частки (паю) вказано: «[PERSON]», що не відповідає запису у свідоцтві по смерть [PERSON], в котрому по батькові вказано: «[PERSON]», а також у заповіті ( спадкова справа 129/2005) вказано «[PERSON]». Внаслідок того, що за час життя бабуся позивача загубила сертифікат, ним було дано оголошення в газету «Білопільщина» № 32-34 від 17.03.2018 року( а.с.16). Вищевказані обставини не дозволяють позивачу оформити спадщину бабусі, зокрема її земельний пай. А так як бабуся вже померла, то виправити орфографічну помилку, допущену при заповненні сертифіката, немає можливості і нікому її виправити, тому позивач вимушений звернутися до суду з вказаною позовною заявою. Посилаючись на вищезазначене, позивач просить суд встановити факт, що має юридичне значення, що земельна частка (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в КСП «Обрій» розміром 4,72 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі, надана [PERSON] на підставі розпорядження голови Білопільської РДА від 17 травня 1996 року № 152, посвідчена сертифікатом серії [NUMBER], зареєстрованим 14 червня 1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за [NUMBER], належить бабусі позивача- [PERSON], яка померла [INFO] року в селі Павлівка Білопільського району Сумської області, актовий запис № 40 від 15 листопада 2004 року. Та визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після бабусі, [PERSON], яка померла [INFO] року в селі Павлівка Білопільського району, актовий запис № 40 від 15 листопада 2004 року, право власності на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в КСП «Обрій», посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданому на підставі розпорядження Голови Білопільсокої РДА від 17 травня 1996 року № 152, розміром 4,72 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі, зареєстрованим 14 червня 1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за [NUMBER]. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав повністю та просив суд позов задовольнити, посилаючись на обставини справи викладені у позовній заяві та стверджені доданими матеріалами. Представник Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Також у відзиві на позовну заяву представник відповідача вказав, що Павлівська сільська рада Білопільського району як відповідач по цивільній справі позовні вимоги [PERSON] визнає повністю і не заперечує проти прийняття рішення про визнання за ним, в порядку спадкування після бабуся [PERSON], яка померла [INFO] року, право власності на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в КПС «Обрій», с.Павлівка, розміром 4,72 в умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі, посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації від 17 травня 1996 року № 152. Представник третьої особи- Білопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи без участі представника та що при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Також від нотаріальної контори на адресу суду надійшла Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру за № 51803209 від 04.05.2018 року, згідно якої за параметрами запиту: «[PERSON], дата смерті: [INFO] року» у Спадковому реєстрі знайдено таку інформацію: Спадкова справа: номер у нотаріуса 129, номер у спадковому реєстрі 36558525. Згідно копії заяви про прийняття спадщини [PERSON], померлої [INFO] року, від імені [PERSON], поданої до Білопільської районної державної нотаріальної контори 05 травня 2005 року,- заведено спадкову справу за № 129 ( а.с.31- 33). У зв'язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази. Згідно з ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], свідків [PERSON] [PERSON], [PERSON], оцінивши зібрані по справі докази, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач, [PERSON], народився [INFO] року. Його батьки: мати-[PERSON], батько- [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 26 жовтня 1982 року відділом ЗАГС Ковпаківського райвиконкому м.Суми ( а.с.8). Бабуся позивача по лінії батька- [PERSON], [INFO], яка проживала в селі Павлівка Білопільського району Сумської області, 17 липня 2003 року зробила заповіт, яким все своє майно на випадок смерті заповіла позивачу, [PERSON] Вказаний заповіт не змінювався та не скасовувався. Заповіт посвідчений нотаріально завідуючою Третьої Сумської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 1-1802 ( а.с.9). [INFO] року бабуся позивача, [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] ( а.с.10). Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в КСП «Обрій» розміром 4,72 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі, яка була надана на ім'я [PERSON] на підставі розпорядження Голови Білопільської райдержадміністрації від 17 травня 1996 року № 152, посвідчена сертифікатом серії [NUMBER], зареєстрованим 14 червня 1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за [NUMBER], що підтверджується довідкою Відділу у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області ( а.с.13). Позивач як спадкоємець, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, своєчасно в порядку ст. 1269 ЦК України 05 травня 2005 року подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини, після чого нотаріус завела спадкову справу, що пітверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 110306 від 05.05.2005 року ( а.с.11) та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру за № 51803209 від 04.05.2018 року ( а.с.32). Згідно довідки виконкому Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області № 460 від 16.03.2017 року вбачається, що померла [INFO] року [PERSON], на день смерті була зареєстрована та проживала в [ADDRESS], проживала одна. Спадкоємець- онук- [PERSON], [INFO], прийняв спадщину шляхом подачі заяви в органи нотаріату. Заповіт від імені померлої сільською радою посвідчувався за № 190 від 02.06.2003 року, який в Павлівській сільській раді не змінювався та не відмінявся ( а.с.12). Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 110306 від 05.05.2005 року до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є реєстрація спадкової справи № 36558525, номер у нотаріуса 129, спадкодавець- [PERSON], дата смерті [INFO] ( а.с.11). Факт належності померлій [PERSON] вищевказаного спадкового майна підтверджується довідкою Відділу у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області ( а.с.13); Інформаційною довідкою про вартість земельнлої частки (паю) (а.с.14). Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Згідно з ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що ні відповідач, ні третя особа, не заперечували обставин справи, - суд вважає правомірним визнати за позивачем право власності на спадкове майно. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхній матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до п.1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-1У право на земельну частку (пай) мають громадяни- спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідчену сертифікатом чи Державним актом. Відповідно ст.81 Земельного Кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі, в тому числі, прийняття спадщини. Згідно з п.1 ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Судом встановлено, що майнові права на спадкове майно у зв'язку зі смертю фізичної особи-спадкодавця, не припиняються, а переходять в порядку правонаступництва (спадкування). Момент переходу прав в порядку спадкування за законом чи заповітом визначається як час відкриття спадщини. З цього моменту права та обов'язки спадкодавця належать спадкоємцеві (ч.5 ст.1268 ЦК). Таким чином, судом встановлено, що сукупність прав та обов'язків, (спадщина), після смерті [PERSON] перейшли в порядку спадкування за заповітом позивачу, згідно волі спадкодавця, висловленої в заповіті, та своєчасного прийняття [PERSON] спадщини, тому він є спадкоємцем і власником спадкових прав, а саме власником права на спадкове майно на: - земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в колективному сільськогосподарському підприємстві «Обрій» розміром 4,72 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі, надана [PERSON] на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 17 травня 1996 року № 152, посвідчена сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованим 14 червня 1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за [NUMBER]. Однак, в сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] вказано по батькові [PERSON] з орфографічною помилкою як: «[PERSON]» , замість вірного: «[PERSON]», що унеможливлює оформлення спадщини позивачем. Виправити вказану помилку в сертифікаті в позасудовому порядку позивачу не вдалося. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна аьо припинення особистх чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту належності земельної ділянки, право на яку посвідчене сертифікатом серії [NUMBER] на ім'я [PERSON],- [PERSON],- має для позивача юридичне значення, тому що дозволяє йому оформити спадщину бабусі. Суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності бабусі позивача, [PERSON], сертифікату серії [NUMBER] на ім'я [PERSON]., що дає підстави суду для задоволення поданого позову. На підставі викладеного, Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» ст.ст. 3,182,328,1216,1261,1268,1269,1270 та

Outcome: approved