Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

22 листопада 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просить ухвалити рішення, згідно якого стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повнолітнього віку. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 31 січня 2004 року вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2017 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання дітей не надає та не приймає участі у їх вихованні. У зв'язку з цим, вона була вимушена звернутися до суду з проханням примусово стягувати з відповідача кошти на утримання дітей з урахуванням їх потреб. У судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву, відповідно до якої підтримала свій позов у повному обсязі. Також просила розглядати справу за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно якої просив розглядати справу без його участі та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановленні такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що з 31 січня 2004 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2017 року шлюб між ними було розірвано (а.с.3). Від шлюбу у сторін народилися двоє дітей. Згідно з копіями свідоцтва про народження дитини [PERSON] народився [INFO], [PERSON] народилась [INFO]. Батьком дітей відповідно до свідоцтва про народження є [PERSON] (а.с.4, 5). Діти [PERSON] та [PERSON] знаходяться на утриманні матері. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. Як роз'яснено в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, а частинами 1, 6 статті 81 ЦПК встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом, відповідач не являється платником аліментів іншим дітям, його матеріальне становище дозволяє сплачувати аліменти. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст.183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до положень ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ст. ст. 80, 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Окрім того, на підставі вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. З огляду на вищевикладене, суд вважає що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved