Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

25 березня 2016 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що 16 лютого 2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білгород - Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 26. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. За час спільного проживання сторони зрозуміли, що не зійшлися характерами, внаслідок чого їх стосунки почали псуватися, між ними постійно виникали сварки, які призвели до повного непорозуміння та негативного ставлення один до одного. На неодноразові прохання змінити ставлення до сім'ї відповідач не реагував, що остаточно призвело до втрати між ними необхідних для подружжя почуттів любові, взаємоповаги та взаємопорозуміння. Приблизно рік сторони проживають окремо та ведуть окреме господарство. За таких обставин позивачка вважає, що сім'я існує формально, подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем неможливо, тому просила шлюб розірвати. У дане судове засідання позивачка, будучи належним чином повідомлена про день та час слухання справи до суду не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]» (а.с. 16). Відповідач, будучи належним чином повідомлений про день та час слухання справи до суду не з'явився, надала заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення, також вважаючи, що примирення неможливо (а.с. 17). Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд вважає, що між сторонами склались правовідносини, які виникають із сімейного законодавства і пов'язані з розірванням шлюбу, тому необхідно керуватися Сімейним кодексом України. Згідно до ст. 24, ч. 3 ст. 105, ст. 112 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Як видно із копії свідоцтва про укладення шлюбу сторони дійсно знаходяться у шлюбі (а.с. 13). Від спільного подружнього життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с. 8). Враховуючи характер сімейних відносин сторін, суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 113, 114 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін - "[PERSON]".

Outcome: approved