Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення користування квартирою та зняття з реєстраційного обліку. Свої вимоги позивач мотивує тим, що він є власником квартири [ADDRESS], в якій проживала та перебуває на реєстраційному обліку до теперішнього часу відповідачка [PERSON], яка є колишньою дружиною позивача і з травня 2013 року не проживає за вказаною адресою, проте не знімається з реєстрації з невідомих причин, а тому позивач змушений був звернутись до суду з вищезазначеним позовом. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] повністю підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити, посилаючись на доводи, зазначені у позові, письмові докази та показання свідків. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилися, направивши до суду письмове заперечення, в якому просила суд справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги не визнає, так як позивач не впускає її з дитиною до квартири після розірвання шлюбу, а тому вона проживає у батька. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та свідків, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до договору дарування квартири від 04.12.2001 року, посвідченого державним нотаріусом Золотоніської державної нотаріальної контори та зареєстрованим у реєстрі за № 3024, позивач [PERSON] є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Згідно з рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06.12.2013 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, шлюб між подружжям [PERSON] до [PERSON] розірваний. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не є членом сім'ї власника житла, а відтак права користування цим житлом не має. Як вбачається з довідки ПрАТ "Янтар" від 05.01.2014 року за вих. № 24 у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], - дочка та [PERSON], [INFO], - колишній чоловік. Відповідно до ст. 107 ЖК України наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття. Як вбачається з письмових заяв мешканців будинку по [ADDRESS], підписи яких завірені належним чином, [PERSON] та [PERSON], [PERSON] у квартирі [ADDRESS] у даному будинку не проживає з травня 2013 року. Даний факт ствердив допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON], який також проживає у будинку [ADDRESS]. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що [PERSON] разом з дочкою тривалий час проживає в будинку свого батька по [ADDRESS]. Як повідомила у судовому засіданні свідок [PERSON], [PERSON] разом з дочкою з квітня 2013 року дійсно постійно проживає із своїм батьком по [ADDRESS]. Це їй достеменно відомо, так як її садиба знаходиться через огорожу із садибою батька відповідачки. Згідно із ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посидається як на підставу своїх вимог або заперечень... Таким чином у судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] більше півроку постійно проживає у садибі свого батька по [ADDRESS]. Що ж до її заперечень про неможливість проживати у квартирі по [ADDRESS] із-за пепепон, які чинить позивач, то дану обставину нею не доведено жодним доказом, а тому суд задовольняє позовні вимоги [PERSON], оскільки вони є повністю доведеними. На підставі зазначеного та

Outcome: approved