Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

21 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності йому правовстановлюючих документів - Державних актів акту на право власності на земельні ділянки серії 1У-МК № 022173 та серії 1У-МК № 022172 від 10.08.1997 року. В обґрунтування своєї заяви вказує, що на підставі договору купівлі-продажу від 21.01.1997 року йому були видані Державні акти про право власності щодо двох земельних ділянок, обох площею по 0,25 га за цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства та для будівництва і обслуговування житлового будинку. Нині він не може розпоряджатися вищевказаними земельними ділянками та укласти договір оренди, оскільки позбавлений можливості провести реєстрацію своїх прав щодо цього майна в державному реєстрі речових прав через невірне зазначення його анкетних даних у вищевказаному державному акті. Оскільки внесення відповідних змін до цих документів нині неможливе, а такі розбіжності перешкоджають здійсненню його прав щодо цього майна як власника, тому він був змушений звернутися до суду із цією заявою. Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій свої вимоги підтримав, просив встановити факт належності йому вищевказаного Державного ату, також просив справу розглянути у його відсутності. Представник заінтересованої особи - відділу Держземагентства у Жовтневому районі Миколаївської області, Сандольська Л.Є. звернулася до суду із заявою, в якій просила справу розглянути без участі представника Держземагентства та справу вирішити на розсуд суду. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, за даними відділу Держземагентства у Жовтневому районі Миколаївської області від 10.11.2014 року № в210/01-13, відповідно до Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю, зареєстровані державні акти за громадянином [PERSON] в межах території Зеленогайської сільської ради в [ADDRESS] площею 0,25 га серія ІV-МК № 022173 від 10.08.1997 року № реєстрації 426 для ведення особистого підсобного господарства та площею 0,25 га серія ІV-МК № 022172 від 10.08.1997 року № реєстрації 425 для будівництва та обслуговування житлового будинку (а.с. 13). Підстави, з яких заявник був змушений звернутися до суду із цією заявою підтверджуються змістом самих Державних актів ІV-МК № 022173 від 10.08.1997 року та ІV-МК № 022172 від 10.08.1997 року, в яких дійсно анкетні дані заявника зазначені як «[PERSON]», що не відповідає даним його паспорту та вірному написанню по-батькові «[PERSON]» (а.с. 4-6). Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Відповідно до п.п.4 ч.1 ст. 24 вказаного Закону - у державній реєстрації прав може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. За положеннями п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, а також згідно роз'яснень, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 3 липня 2013 року N 404, визнано такою, що втратила чинність «Інструкцію про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку, право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі» затверджена Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 року N 43, та Розділом 5 якої було передбачено Порядок видачі дубліката державного акта при втраті або псуванні оригіналу. За такого заявник позбавлений можливості в адміністративному порядку вирішити питання про внесення відповідних виправлень до вищевказаного правовстановлюючого документу. З досліджених документів, в тому числі співпадання даних заявника в його особистих документах та Державному акті на право власності на земельну ділянку, виданому 10 серпня 1997 року, а також інших письмових доказів, суд дійшов висновку про належність зазначених правовстановлюючих документів заявнику. Враховуючи наведене, та встановивши, що іншим чином довести свої права щодо цього майна заявник не має можливості, а підтвердження належності йому вказаних правовстановлюючих документів необхідне для проведення державної реєстрації його прав щодо цих земельних ділянок, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню Враховуючи викладене,

Outcome: approved