Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

14 березня 2018 року представник позивача [PERSON] звернулась до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визначити [PERSON], [INFO], додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась 24 січня 2014 року після смерті [PERSON] терміном три місяці з дня набрання рішенням законної сили. Вказаний позов обґрунтований тим, що після смерті рідного племінника позивача [PERSON] відкрилась спадщина на земельні ділянки, у тому числі на успадковані ним після смерті його батька, але не оформлені за життя, які розташовані на території Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області. Позивач є спадкоємцем третьої черги за законом та бажає прийняти спадщину свого племінника. При зверненні до нотаріуса для оформлення спадкових прав, позивачу було фактично відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на земельні ділянки, оскільки позивач пропустила встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини, а також рекомендовано звернутись до суду для захисту своїх прав як спадкоємця. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку немає, майновий спір відсутній, відумерлою спадщина не визнавалась. Викладені у позовній заяві обставини вважає поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з'явилися, представник позивача подала до суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.44). Представник Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, відповідача у справі, у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги визнає повністю (а.с.39). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України справу розглянуто за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У зв'язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази. Згідно зі ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, пересвідчившись, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилася 14 листопада 1955 року у селі Текліно Камінь-Каширського району Волинської області, що підтверджується копією паспорта серії АС №558760, виданого 16 вересня 1999 року Камінь- Каширським РВ УМВС України у Волинській області (а.с.8). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії ЯЭ №035488 батьками позивача зазначені: в графі «батько» - [PERSON], в графі «мати» - [PERSON], а позивач записана як [PERSON] (а.с.15). 16 лютого 1974 року позивач уклала шлюб із [PERSON] та змінила своє дівоче прізвище «Ятчук» на «Кривдік», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕГ №257216 (а.с.15). 05 листопада 1949 року народився [PERSON], відомості про батька: [PERSON], відомості про матір: [PERSON], що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження за №00014756137 від 25.11.2014 (а.с.14). 02 жовтня 1980 року [PERSON] одружився з [PERSON], прізвище дружини після реєстрації шлюбу: [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії ІІ-ЯК №0621774 (а.с.17). У подружжя [PERSON] та [PERSON] 24 червня 1976 року народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-БП №354774 (а.с.16). Із наведеного вище вбачається, що позивач [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрою і братом, а [PERSON] племінником позивача. 21 грудня 2003 року [PERSON] померла у селі Дігтярівка Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БП №182238 (а.с.19). Відповідно до довідки виконавчого комітету Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумької області від 10 квітня 2018 року за №421 (а.с.42), [PERSON], [INFO], до дня смерті 21 грудня 2003 року була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [INFO]. На момент смерті з нею проживали та були зареєстровані: чоловік [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Заповіт від імені [PERSON] у виконкомі Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області не посвідчувався. 11 жовтня 2004 року помер [PERSON] у селі Гай Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БП №202203 (а.с.18). Відповідно до довідки виконавчого комітету Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумької області від 10 квітня 2018 року за №420 (а.с.43), [PERSON], [INFO], до дня смерті 11 жовтня 2004 року був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [INFO]. На момент смерті з ним проживав та був зареєстрований син [PERSON], [INFO]. Заповіт від імені [PERSON] у виконкомі Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області не посвідчувався. 24 січня 2014 року помер [PERSON] у селі Дігтярівка Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БП №212042 (а.с.20). Відповідно до довідки виконавчого комітету Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумької області від 10 квітня 2018 року за №422 (а.с.41), [PERSON], [INFO], до дня смерті 24 січня 2014 року був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [INFO]. На момент смерті він був зареєстрований та проживав за цією адресою один, інших членів сімї не мав. Заповіт від імені [PERSON] у виконкомі Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області не посвідчувався. Після її смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 2,14 га, що знаходиться на території Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ №030441, виданого н імя спадкодавця (а.с.12). Також за життя [PERSON] прийняв спадщину свого батька [PERSON], який у свою чергу прийняв спадщину своєї дружини [PERSON], але за собою її не оформив. Ця обставина підтверджується копіями довідок виконавчого комітету Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області за №№1324, 1325 від 12.12.2013 (а.с. 23-24). Так, за життя [PERSON] одержала державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ №030442 на земельну ділянку площею 2,12 га, а [PERSON] одержав державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ №030443 на земельну ділянку площею 2,08 га; земельні ділянки розташовані на території Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумсмької області, що підтверджується копіями відповідних державних актів (а.с.11,13). Спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON], у тому числі успадковану після смерті його батька, позивач на час розгляду справи бажає оформити за собою, оскільки відповідно до ст. 1263 ЦПК України є спадкоємцем за законом третьої черги. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Недригайлівського районного нотаріального округу [PERSON] від 21.03.2018 438/01-16 та Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №51315868, №51315953, №51316010, заведених спадкових справ після померлої 21 грудня 2003 року [PERSON], померлого 11 жовтня 2004 року [PERSON] та померлого 24 січня 2014 року [PERSON] не виявлено. Згідно Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) №51315882, №51315962, №51316020 заповіти спадкодавців [PERSON], [PERSON], [PERSON] не посвідчувалися (а.с. 33-36). При зверненні позивача до нотаріуса щодо питання оформлення спадщини, їй фактично було відмовлено в цьому, оскільки можливості видати свідоцтва про право власності на спадщину немає у зв`язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини, а також рекомендовано звернутись до суду для захисту своїх прав як спадкоємця. Так, суд доходить висновку про відсутність спадкоємців, які б прийняли спадщину, як за законом, так і за заповітом, в тому числі неповнолітніх та непрацездатних, після смерті [PERSON]. Відповідно до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. За матеріалами справи судом встановлено, що між сторонами склалися правовідносини з питання спадкування. За загальними положеннями про спадкування, чинними на час виникнення спірних відносин, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1220, частина перша статті 1222, частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Статтею 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті рідного племінника [PERSON], на час відкриття спадщини із спадкодавцем не проживала, із заявою про прийняття спадщини у визначений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк до нотаріуса не звернулася. Відповідно до вимог частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Ураховуючи те, що в законодавстві не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи. Таким чином, наведене вище свідчить про те, що позивач є спадкоємцем за законом і мала намір прийняти спадщину, яка відкрилась після померлого 24 січня 2014 року [PERSON], від неї як спадкоємець не відмовилась. Відповідно до статті 1277 ЦК України, спадщина може бути визнана відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини і може перейти у власність територіальної громади, належним відповідачем по даній справі є Коровинська сільська рада Недригайлівського району Сумської області, на території якої знаходиться вказане спадкове майно. У теперішній час спір про спадкове майно відсутній і спадщина не визнана відумерлою. За викладеного, зважаючи на визнання відповідачем позову, яке приймається судом, оскільки не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що причини, на які посилається позивач, що завадили їй вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, є поважними, а тому позов є обґрунтованим, і з метою поновлення порушених прав позивача на спадщину після померлого [PERSON] підлягає задоволенню. Достатнім для подання позивачем [PERSON] заяви про прийняття спадщини суд вважає надання їй строку терміном три місяці. Вимога про стягнення з відповідача витрат по сплаті судового збору, позивачем не заявлялась. На підставі викладеного,

Outcome: approved