Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаною позовною заявою, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] помер [PERSON] , який є її чоловіком. Останнім місцем проживання [PERSON] , який помер [INFO] є [ADDRESS] . [INFO] відкрилася спадщина після смерті [PERSON] у вигляді 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] . Набув права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину посвідченого Черкаською районною державною нотаріальною конторою 31.01.1989 року № 270. В шестимісячний термін вона звернулася до Черкаської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . На день смерті [PERSON] , померлого [INFO] разом з ним були зареєстровані позивач по справі та їхній спільний з [PERSON] син [PERSON] . [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після смерті [PERSON] , а саме ним було подано до Черкаської районної державної нотаріальної контори заяву, згідно якої він відмовився від прийняття спадщини. При зверненні до нотаріуса Черкаської районної державної нотаріальної контори Чуй Н.В. з проханням видати на її ім`я свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] нотаріус їй роз`яснила, що у неї на даний час немає правових підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, та 14.01.2020 року надала письмову відповідь щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину, з якого вбачається, що нотаріус проаналізувавши надані нею документи та отримавши шляхом безпосереднього доступу Інформацію з Державного реєстру речових прав, інформаційна довідка № 194167998 від 20.12.2019 року, згідно якої було встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON] та відповідно зареєстровано її право власності на цілий житловий будинок на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Черкаською районною державною нотаріальною конторою 07.12.1988 року № 3507. Тобто за [PERSON] зареєстровано право власності на ціле домоволодіння Реєстрація права власності була проведена державним реєстратором Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради, Черкаської області Великою Оленою Володимирівною 14.08.2019 року. З врахуванням вищевикладеного нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS] . У листопаді 2019 року вона звернулась до КП «ЧООБТІ» з проханням роз`яснити, яким чином відбувалася реєстрація права власності на домоволодіння [ADDRESS] на її померлого чоловіка [PERSON] , який володів 1/2 частиною будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.01.1989 року. 06.11.2019 року їй було надано відповідь з КП «ЧООБТІ» з якої вбачається, що при реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме на будинок [ADDRESS] за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Черкаською районною державною нотаріальною конторою 07.12.1988 року р№3507 реєстраційний номер: 29069285, номер витягу: 24670355 від 03.12.2009 року, в реєстрі права власності та в витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно, помилково неправильно була вказана частка, а саме: 1. Правильно вважати власники будинку [ADDRESS] : - [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Черкаською районною державною нотаріальною конторою 07.12.1988 року р№ 3507- 1/2 частка; - [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Черкаською районною державною нотаріальною конторою 31.01.1989 року р. №270-1/2 частка. Отож, при реєстрації права власності в КП ЧООБТІ за [PERSON] було допущено помилку при реєстрації, а саме вказано у витязі частку - 1. При зверненні [PERSON] до управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради, Черкаської області Великої О.В. було приховано той факт, що вона володіє не цілим будинком, а тільки 1/2 частиною, і тому реєстратор при реєстрації права власності виходила з того, що витяг КП ЧООБТІ вказує на те, що [PERSON] володіє цілим будинком. Звернення до\~суду в\~даній ситуації\~є єдиним\~способом захисту\~її права\~на спадщину\~після смерті\~чоловіка [PERSON] ,\~який помер[INFO] . У зв`язку із вищевикладеним, позивач просить суд, скасувати запис про державну реєстрацію прав та рішення про реєстрацію прав, щодо житлового будинку з надвірними спорудами розташованого по [ADDRESS] за [PERSON] , проведену реєстратором Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради Черкаської області Великою Оленою Володимирівною 14.08.2019 року. Судові витрати стягнути з відповідачів. До початку\~слухання справи\~по суті\~позивачем подано\~заяву про\~збільшення позовних\~вимог,\~яку нею\~обґрунтовано тим,\~що державним\~реєстратором комунального\~підприємства «Черкаське\~обласне об`єднане\~бюро технічної\~інвентаризації» неправомірно\~прийнято рішення\~про реєстрацію\~права власності\~за [PERSON] \~від 03\~грудня 2009\~року,\~оскільки відповідно\~до свідоцтва\~про право\~на спадщину,\~посвідченого Черкаською\~районною державною\~нотаріальною конторою07.12.1988 року р№3507 [PERSON] є власником лише 1/2 частки будинку з відповідною частиною надвірних споруд в с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області. Тому окрім первісної позовної вимоги вона просить суд скасувати рішення державного реєстратора комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» про реєстрацію права власності за [PERSON] від 03 грудня 2009 року та державну реєстрацію права приватної власності за [PERSON] на 1/1 частки будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , проведену державним реєстратором комунального підприємства Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації на підставі рішення про реєстрацію права власності від 03 грудня 2009 року. Відповідачем - державним реєстратором О.В. Великою до суду подано письмові пояснення, в яких нею зазначено, що під час проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок [ADDRESS] нею були дотримані усі вимоги законодавства у сфері проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. У судовому засіданні позивач та її представник збільшені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідач державний реєстратор О.В. Велика у судове засідання не з`явилась, у матеріалах справи наявне клопотання, яке надійшло від Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради про слухання справи без участі державного реєстратора, при винесенні рішення просять прийняти до уваги письмові пояснення державного реєстратора. Представник відповідача комунального підприємства Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації у судове засідання не з`явився, у матеріалах справи наявне клопотання про слухання справи за відсутності представника. Відповідач та її представник у судовому засіданні заперечували проти вимог збільшеної позовної заяви з підстав, які зазначено у відзивах на позовні заяви, а саме посилаючись на те, що спір існує між суб`єктами владних повноважень, а саме між КП ЧООБТІ та Управлінням з питань державної реєстрації Черкаської міської ради і належить до юрисдикції адміністративних судів. Відповідачем здійснено реєстрацію житлового будинку, оскільки їй необхідно було узаконювати земельну ділянку площею 0,1213 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою [ADDRESS] , де вона разом зі своєю сім`єю у кількості 5 осіб зареєстровані та постійно проживають і ведуть спільне господарство, у тому числі і реконструювали та істотно змінили житловий будинок, надвірні споруди домоволодіння, що зафіксовано у технічному паспорті від 30.10.2009 року. Відповідач стверджує, що позивач разом з сином та покійним братом відповідача з 1984 року у вказаному домоволодіння не проживали. Зазначає, що позивач не зверталась до Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради про внесення змін до Державного реєстру прав у зв`язку із допущенням технічних помилок у реєстр та намагається протиправно позбавити відповідача права власності на будинок. Тому просили відмовити повністю у задоволенні позовних вимог. У судовому засіданні допитана свідок [PERSON] , яка суду пояснила, що вона проживає по [ADDRESS] поруч зі [PERSON] , яка проживає із донькою та внуком. Мати [PERSON] померла у 1988 році. [PERSON] робила ремонти, проживала з родиною. [PERSON] не проживала. Їй відомо, що у будинку був зареєстрований [PERSON] та [PERSON] , але не проживали. До цього будинок належав матері [PERSON] . [PERSON] виїхав звідти у 1984 році і більше не проживав. Як і коли у будинку зареєструвалась [PERSON] їй не відомо. У судовому засіданні допитана свідок [PERSON] , яка суду пояснила, що вона проживає по сусідству з відповідачем через пів кварталу. Брат Ніни [PERSON] проживав у домоволодінні? а потім одружився і виїхав. Потім померла мати [PERSON] . У домоволодінні постійно проживала [PERSON] з дитиною. [PERSON] не проживала і дня, але їй відомо, що вона була зареєстрована. [PERSON] сказала, що заповіла [PERSON] , як саме не знає. За будинком доглядала відповідач, робила ремонти, сплачувала комунальні платежі. У судовому засіданні допитана свідок [PERSON] , яка суду пояснила, що є донькою відповідача, проживає у домоволодінні разом з братом та мамою. Ні дядько, ні його дружина не проживали у даному будинку, але їй відомо, що зареєстровані у ньому. Після смерті бабусі, разом з мамою та братом робили ремонти у будинку, добудовували домоволодіння. Рахунки за комунальні послуги приходили на ім`я мами. Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Ч. 1 ст.\~5\~ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.05.2019 року, [PERSON] [INFO] помер [INFO] у с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 26.01.1985 року, [PERSON] [INFO] уклав шлюб з [PERSON] [INFO] , та прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON] . У відповіді КП ЧООБТІ від 06.11.2019 року № 6779о на запит [PERSON] зазначено, що при реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме на будинок [ADDRESS] за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Черкаською районною державною нотаріальною конторою 07.12.1988 року №3507 реєстраційний номер: 29069285, номер витягу: 24670355 від 03.12.2009 року, в реєстрі права власності та в витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно, помилково неправильно була вказана частка, а саме: 1. Правильно вважати власники будинку [ADDRESS] : - [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Черкаською районною державною нотаріальною конторою 07.12.1988 року р№ 3507- 1/2 частка; - [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Черкаською районною державною нотаріальною конторою 31.01.1989 року р№270-1/2 частка. Згідно довідки КП ЧООБТІ від 12.11.2019 року № 6779о, [ADDRESS] згідно розпорядження Черкаської обласної державної адміністрації від 18.05.2016 року № 245 Про перейменування об`єктів топономіки Черкаської області. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.01.1989 року, син [PERSON] є власником 1/2 частини будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що розташовані у с.Червона Слобода Черкаського району Черкаської області на землях колгоспу ім. Леніна, після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] . На 1/2 частину житлового будинку видано свідоцтво про право на спадщину на ім`я [PERSON] . Вказане свідоцтво зареєстровано у реєстрі за р№ 270. У довідці Червонослобідської сільської ради від 01.11.2019 року № 3970 заначено, що за померлим [INFO] [PERSON] рахується 1/2 частина житлового будинку у [ADDRESS] . Як на день смерті, так і по даний час крім нього у будинку зареєстровані та проживають: дружина [PERSON] [INFO] , син - [PERSON] [INFO] . Земельна ділянка площею 0,12 га не приватизована. Листом від 14.01.2020 року № 24/02-14 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку по [ADDRESS] після смерті [PERSON] у зв`язку із тим, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав, інформаційна довідка № 194167998 від 20.12.2019 року, житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON] та відповідно зареєстровано її право власності на цілий житловий будинок на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Черкаською районною державною нотаріальною конторою 07.12.1988 року № 3507. Позивачем до\~суду надано\~вказану вище\~інформаційну довідку,\~згідно якої\~на підставі\~рішення про\~державну реєстрацію\~від 14.08.2019\~року №\~48320941\~державним реєстратором Великою Оленою Володимирівною внесено запис 20.08.2019 року про державну реєстрацію права власності [PERSON] на житловий будинок (розмір частки -1) на будинок [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину серія на номер 3507, видане 07.12.1988 року приватним нотаріусом Романій Н.В. Технічний паспорт на будинок [ADDRESS] від 25.03.1996 року видано на ім`я [PERSON] . Технічний паспорт на будинок [ADDRESS] від 30.10.2009 року видано на ім`я [PERSON] . КП ЧООБТІ на запит представника позивача було надано копію документів з інвентаризаційної справи за адресою [ADDRESS] , а саме надано копію свідоцтва про право на спадщину від 07.12.1988 р.№ 3507 на ім`я [PERSON] , а саме на 1/2 частину домоволодіння за вказаною адресою після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Надано копію рішення реєстратора від 03.12.2009 року, яке прийнято реєстратором Овдій О.М. на підставі заяви [PERSON] про реєстрацію права власності, надано копію витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 24670355 від 03.12.2009 року, № запису 906, [PERSON] на 1/1 частку будинку [ADDRESS] . Відповідно до матеріалів спадкової справи № 596/2019, які надійшли на запит суду з Черкаської районної державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] із заявою про прийняття спадщини звернулась його дружина [PERSON] . Син [PERSON] звернувся із заявою про відмову від прийняття спадщини. Листом від 14.01.2020 р. № 24/02-14 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до матеріалів спадкової справи № 344/1988 від 07.12.1988 р., які надійшли на запит суду від Черкаського обласного державного нотаріального архіву, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] із заявами про прийняття спадщини звернулись: її донька [PERSON] [INFO] . На ім`я [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину будинку [ADDRESS] на землях колгоспу ім. Леніна. Відповідно до ч. 2 ст. 8 ЗУ "Про\~державну реєстрацію\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень" (в редакції на час виникнення спірних правовідносин, а саме на 03.12.2009 року) державний реєстратор здійснює державну реєстрацію прав власності, інших речових прав на нерухомість, їх обмежень, правочинів щодо нерухомого майна або відмовляє в такій реєстрації; встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законів та інших нормативно-правових актів, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на об`єкт нерухомого майна, наявності інших підстав для державної реєстрації прав або відмови в такій реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна регламентується Законом України\~«Про державну\~реєстрацію речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень», а також Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, норми якого діють в тій частині, що не суперечить вимогам Закону. Ст. 8 Закону зазначає, що орган державної реєстрації прав: проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації; забезпечує ведення Державного реєстру прав; надає інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом; забезпечує облік безхазяйного нерухомого майна; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України. Згідно ч. 2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 20 січня 2005 року за № 2375/IV, державна реєстрація речових прав скасовується в разі припинення дії договору, укладення іншого договору або винесення судом відповідного рішення, про що вносяться дані до Державного реєстру прав. Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або про відмову в такій реєстрації. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора, пов`язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації. П. 2 ч. 2 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зазначено, що перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який введено в дію з 01.01.2013 року, врегульовано відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також встановлено спеціальний Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень та Порядок надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 N 703. Як вбачається з ч. 4 ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» систему органів державної реєстрації прав становлять Міністерство юстиції України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав, органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку. Наказом Міністерства юстиції України №3502/5 від 12.12.2011 р. затверджено «Порядок прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно». Ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до п. 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Внесення змін або скасування записів про реєстрацію права власності на нерухоме майно у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, який діяв до 31.12.2012 р. нормативно-правовою базою не передбачено, і відповідно, державний реєстратор не має правових підстав для внесення змін або скасування записів про реєстрацію права власності на нерухоме майно у зазначеному Реєстрі. Процедуру прийняття і розгляду заяв щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) та скасування записів (далі - заява) Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав), перелік документів, необхідних для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав, права та обов`язки суб`єктів, що є учасниками зазначеної процедури врегульовано Порядком прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 № 3502/5(далі-Порядок). Відповідно до вказаного вище Порядку заінтересованою особою у разі внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав є особа, в інтересах якої на підставі рішення суду скасовано рішення державного реєстратора прав. Для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 Порядку. Згідно пункту 1.5 цього Порядку документи, що подаються для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав, повинні відповідати вимогам, встановленим законом, цим Порядком та іншими нормативно-правовими актами. За результатами розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор приймає рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав або рішення щодо відмови у внесенні змін до записів, відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав, відмови у скасуванні записів Державного реєстру прав. Порядком чітко визначені випадки відмови у внесенні змін (скасуванні записів) до Державного реєстру прав. Відповідно до пункту 2.14. Порядку державний реєстратор приймає рішення щодо відмови у внесенні змін до записів, відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав, відмови у скасуванні записів Державного реєстру прав виключно за наявності таких підстав: 2.14.1 у разі внесення змін до записів Державного реєстру прав: - органом державної реєстрації прав або нотаріусом, до якого звернувся заявник, не проводилась державна реєстрація прав на відповідний об`єкт нерухомого майна;- відсутній запис, щодо якого подано заяву; -документи подані не в повному обсязі. 2.14.2 у разі внесення записів про скасування державної реєстрації прав або скасування записів Державного реєстру прав: - органом державної реєстрації прав або нотаріусом, до якого звернувся заявник, не проводилась державна реєстрація прав на відповідний об`єкт нерухомого майна. Згідно із ч. 1 ст. З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно вимог ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили. Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що з 01.01.2013 року функції державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, перейшли до спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань державної реєстрації прав - Міністерства юстиції та його територіальних управлінь юстиції, від імені якого ці функції виконує Державна реєстраційна служба України та її структурні територіальні підрозділи. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 року у справі № 915/127/18, державна реєстрація права це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ст. ч. 1ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З наявних у справі письмових доказів вбачається, що після смерті [PERSON] , відповідачем [PERSON] та її братом [PERSON] було отримано свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину домоволодіння з відповідною частиною надвірних споруд по [ADDRESS] за кожним. Після смерті чоловіка позивачу [PERSON] нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину вказаного домоволодіння. При реєстрації права власності за [PERSON] державним реєстратором КП ЧООБТІ допущено помилку та винесено рішення 03.12.2009 року № 906 про реєстрацію права власності за [PERSON] на цілий будинок по [ADDRESS] . У подальшому, відповідач [PERSON] звернулась до Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради та державним реєстратором Великою О.В. 14.08.2019 року на підставі відомостей КП ЧООБТІ прийнято рішення про реєстрацію прав, щодо цілого житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого по [ADDRESS] за [PERSON] . Вказане рішення державного реєстратора КП ЧООБТІ та державна реєстрація права власності на 1/1 частку житлового будинку за [PERSON] , а так само і запис про\~державну реєстрацію\~прав та\~рішення про\~реєстрацію прав,\~проведена реєстратором\~Управління з\~питань державної\~реєстрації Черкаської\~міської ради\~Черкаської області\~ [PERSON] порушують право позивача на отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті її чоловіка, тому підлягають скасуванню. Суд не приймає до уваги покази свідків, оскільки вони засвідчили, що позивач разом з сином не проживає у спірному будинку з певного часу, а це не впливає на її право отримання у встановленому законом порядку документу, який посвідчує право власності на 1/2 частину будинку. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі. Суд вирішує судові долю судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, тому судовий збір у сумі 1681,60 грн. сплачений позивачем, слід стягнути з відповідачів на її користь по 560,53 грн. з кожного.

Outcome: approved