Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

26.06.2019 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з зазначеним позовом до [PERSON] в якому просило стягнути суму сплаченого відшкодування в розмірі 27806,01 гривень, суму сплачених витрат на встановлення розміру збитку та збір документів в розмірі 2544, 00 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 11921 грн. 10.07.2019 року по справі відкрито провадження. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 23 липня 2017 року з вини [PERSON] яка керувала автомобілем «ВАЗ 2102» д/н [NUMBER] в смт Окни була скоєна дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП), внаслідок чого автомобіль «КІА СЕЕD» д/н [NUMBER] отримав пошкодження. Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Красноокнянського районного суду Одеської області від 27.07.2017 року. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, і заподіяна ним шкода, яка виникла внаслідок ДТП, не була відшкодована потерпілій особі, власник пошкодженого автомобіля [PERSON] з метою відшкодування заподіяної йому шкоди, звернувся з відповідною заявою до МТСБУ, яке 04.01.2018р., на підставі наказу №160, здійснило виплату відшкодування потерпілій особі за шкоду заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу в розмірі 32144,01 грн., відповідно до висновку №836 про вартість матеріального збитку, в результаті чого у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача. Крім того, МТСБ було понесені витрати на встановлення розміру збитку та збір документів у сумі 2544 грн. Відповідач частково відшкодував витрати МТСБУ у розмірі 4338 грн., тому за відповідачем існує борг у розмірі 30350, 01 грн, з яких: 27806,01 грн.- за відшкодування шкоди заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу; 2544 грн. за витрати на встановлення розміру збитку та збір документів, що і змусило позивача на звернення до суду з даним позовом. Крім того, позивач також просив стягнути з відповідача суму судових витрат, яку позивач поніс у зв`язку із розглядом справи, що складається із судового збору у сумі 1921 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просив їх задовольнити /а.с.37/. Тому справа розглянута у відсутність представника позивача, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з`явилася, однак від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала повністю /а.с.45/. Тому справа розглянута у відсутність відповідача, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 23.07.2017 року о 05 годині 55 хвилин [PERSON] керуючи транспортним засобом ВАЗ-2102 д/з [NUMBER] без посвідчення, по вул. Виноградній в смт Окни, не впоравшись із керуванням, скоїла зіткнення з автомобілем КІА СЕЕD д/з [NUMBER] належним гр. [PERSON] що був припаркований на узбіччі дороги, в результаті вказані автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказані обставини встановлені постановою Красноокнянського районного суду Одеської області від 27.07.2017 р. по справі №506/459/17, якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 та ст.124 КУпАП /а.с.7/. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, суд не з`ясовує обставин справи, які підтверджують вину відповідача у спричиненні механічних пошкоджень автомобілю марки КІА СЕЕD д/з [NUMBER] власником якого є гр. [PERSON] Відповідно до ст.5, п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язковому страхуванню цивільно-правової відповідальності підлягають майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з п.39.1 ст.39 вищевказаного Закону, моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. З матеріалів справи встановлено, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність [PERSON] як користувача (водія) автомобіля [NUMBER] не була застрахована / а.с.8/. За положеннями п.п.«а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. У зв`язку з настанням події, передбаченої вказаною нормою закону, на підставі повідомлення [PERSON] яка є користувачем автомобіля, про дорожньо-транспортну пригоду від 20.09.2017 року, та заяви [PERSON] який є власником пошкодженого автомобіля та звіту №836 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 27.10.2017 року, виконаного оцінювачем ТОВ « ЕАК «Фаворит», позивачем видано наказ №160 по справі №44899 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] від 03.01.2018 року, згідно з яким потерпілому виплачено кошти в сумі 32144, 01грн., що підтверджується платіжним дорученням №143835 від 04.01.2018 року /а.с.8-11, 13-24/. Як вбачається із акту виконаних робіт по справі МТСБУ №44899 про прийняття МТСБУ від ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» виконаних робіт з огляду пошкодженого ТЗ із фотографічною фіксацією та передання документів, в тому числі звіту №836 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 27.10.2017 року, та як вбачається із рахунку №836 від 03.11.2017 року, загальна вартість послуг по встановленню розміру збитку та збору документів склала 2544 грн, яка була сплачена МТСБУ, що підтверджується платіжним дорученням №901861 від 09.02.2018 року /а.с.8, 14/. Як зазначає позивач у позовній заяві, відповідач частково відшкодував витрати МТСБУ у розмірі 4338 грн. (у жовтні 2018 року - 1446 грн., у листопаді 2018 року - 2892 грн.) /а.с. 3/. Таким чином у відповідача існує борг у розмірі 30350,01 грн. (34688,01 грн. - 4338 грн. = 30350.01 грн.) з яких: 27806,01 - за відшкодування шкоди заподіяної в результаті пошкодженого транспортного засобу; 2544 грн. - за витрати на встановлення розміру збитку та збір документів) За положеннями ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Із роз`яснень, викладених у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992 року №6 вбачається, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Отже, під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за ст.1166 ЦК України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативним наслідками. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Крім того, відповідно до п.38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Оскільки дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобілю потерпілого завдано майнової шкоди, сталась через неправомірні дії відповідача, що підтверджено відповідними доказами у справі, позивач відшкодував збитки власнику вказаного автомобіля, то Моторне (транспортне) страхове бюро України набуло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Ч.1 ст.142 ЦПК України встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення по справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, то позивачу з державного бюджету слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 960,50 грн. (50% від 1921 грн., сплаченого позивачем при поданні позову через АБ «Укргазбанк» Лівобережне відділення №53 (02152 м. Київ, вул. Миколайчука, 1-а) за квитанцією №1865 від 22.03.2019 року). Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: approved