Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

20 серпня 2019 року [PERSON] пред`явив вказаний позов, посилаючись на наступні обставини. 05 квітня 2005 р. [PERSON] заповіла позивачу земельну ділянку площею 4,57 га на території Ба- штанівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, яка належала останній на підставі державного акту серії ІІ-ОД № 007893 виданого 17.01.2001 р. [INFO] р. [PERSON] по- мерла в с.Приморське Татарбунарського району Одеської області. Після її смерті залишилася зе- мельна ділянка. Він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, нотаріус зробила за пит у відділ Держкомзему у Татарбунарському районі щодо вище вказаної земельної ділянки. Він вважав, що нотаріус відкрила спадкову справу і він може у будь-який момент далі оформити всі необхідні документи. Але згодом нотаріус [PERSON] . пішла на пенсію. Потім він звернувся до нотаріуса Татарбунарського району Монастирліу О.П. з заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для по- дання заяви про прийняття спадщини та пояснив, що в реєстрі немає спадкової справи. Таким чи- ном нотаріус [PERSON] . зробила запит до відділу Держкомзему, а спадкову справу не відкрила і пішла на пенсію, тому позивач був ведений в оману та пропустив строк для прийняття спадщи- ни. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надіслав заяву в якій просив справу роз- глянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за від- сутності представника міської ради, не заперечував проти задоволення позову, відзиву не подав. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко- записувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здій- снюється. В силу ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого проваджен- ня за наявними у справі доказами у зв`язку з визнанням позову відповідачем. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Ко- дексом випадках. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Згідно копії паспорту (а.с.4), позивач народився [INFO] в с.Лиман Татарбунарського ра- йону Одеської області. З копії державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ОД № 007893 з додатками до нього (а.с.10-12) видно, що власником земельної ділянки площею 4,57 га, що розташована на тери- торії Баштанівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, пе- редана у приватну власність [PERSON] .. З копії свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] (а.с.13) вбачається, що 22.09.1999 р. [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] , після чого їй присвоєне прізвище « [PERSON] ». Копією заповіту від 05.04.2005 р., посвідченого держаним нотаріусом Татарбунарської держав- ної нотаріальної контори [PERSON]. (а.с.7), підтверджується, що [PERSON] заповіла належну їй земельну ділянку площею 4,57 га, що розташована на території Баштанівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, на підставі державного акту серії ІІ- ОД № 007893, ви- даного 17.01.2001 р., [PERSON] .. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.9), [PERSON] померла [INFO] в с.Приморське Татарбунарського району Одеської області. Листом за вих. № 404 Татарбунарської державної нотаріальної контори Одеської області від 24. 02.2011 р . (а.с.14) підтверджується, що державним нотаріусом [PERSON]. зроблено запит до відділу Держкомзему у Татарбунарському районі Одеської області. Приватним нотаріусом Татарбунарського районного нотаріального округу Монастирліу О.П. ві- дмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину з причини втрати ним шестимісяч- ного строку надання заяви про прийняття спадщини та не надання доказів сумісного проживання зі спадкодавцем і правовстановлюючих документів на спадкове майно. Також, звернуто увагу на розбіжності у прізвище померлої у свідоцтві про смерть та державному акті на право приватної власності на землю (а.с.15). З витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 45080929 від 14.09.2016 р. (а.с.8) повідомляється, що за результатами пошуку спад- кової справи після померлої [INFO] [PERSON] - інформація відсутня. Як передбачено ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що на- лежали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч.1 ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце прожи- вання спадкодавця. Згідно ч.ч.1,2 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час від- криття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийнят- тя спадщини. Заяву про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цьо- го Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських насе- лених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядува- ння за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п.24 своєї постанови від 30.05.2008 р. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що особа, яка не прийняла спадщину в установ- лений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового ст- року для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Суд, відповідно до п.24 вказаної постанови, вирішуючи питання про визначення особі додатко- вого строку, досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прий- няття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивач пропустив встановлений законом строк для при- йняття спадщини у зв`язку з тим, що державний нотаріус [PERSON]. зробила запит до відділу Держкомзему, а спадкову справу не відкрила. Враховуючи, що спадщина не визнана відумерлою, відповідач визнає позов, і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за таких обставин, суд вважає можливим надати позивачу додатковий строк на прийняття спадщини тривалістю в три мі- сяці, так як є підстави вважати, що він пропустив строк для прийняття спадщини з поважних при- чин. На підставі викладеного,

Outcome: approved