Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], відділу ДВС Тячівського рай управління юстиції , де треті особи Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», Публічне акціонерне товариство «Закарпаттяобленерго», Кредитна спілка «Мрія» про звільнення майна з-під арешту. Позовні вимоги мотивує тим, що 13.07.2004 року вона отримала в подарунок від [PERSON] житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в м. Тячів по вул. Леонтовича № 29 та земельну ділянку, що стверджується договором дарування від 13.07.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу [PERSON]. Вказаний будинок належав [PERSON] в ? частині на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Тячівською міською радою 30.07.2001 року №1249, а в ? частині на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Тячівською райдержнотконторою 07.08.2001 року за реєстровим № 3-5833, зареєстрованих в Тячівському райдержтехінвентар бюро за № 2379 та в книзі № 19. Земельна ділянка, на якій розташований вказаний будинок, належала [PERSON] на праві приватної власності на землю згідно державного акту про право приватної власності на землю серії IУ-ЗК № 008774, виданого по рішенню виконкому Тячівської міської ради від 30.08.2001 року по вул. Леонтовича, яка була надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, що зареєстрований в книзі записів державних актів про право приватної власності на землю за № 873 від 25.09.2001 року. В даний час вона має бажання розпорядитися вказаним майном, однак при зверненні до нотаріуса їй стало відомо, що на вказаний будинок постановами про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17 грудня 2008 року, 30 липня 2012 року, 9 серпня 2012 року, 6 вересня 2012 року, 20 травня 2014 року, 26 вересня 2014 року накладено арешт за борги [PERSON] перед ЗАТ КБ «ПриватБанк», ВАТ«Закарпаттяобленерго», КС «Мрія». Позивачка вважає, що державний виконавець не мав правових підстав для накладення арешту на майно, яке не являється власністю боржника у виконавчому провадженні щодо [PERSON], оскільки вона не являється особою, відповідальною за борги [PERSON]. З урахуванням уточнених позовних вимог просить звільнити з-під арешту та заборони його відчуження, накладеного постановами державних виконавців відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції від 17 грудня 2008 року, 30 липня 2012 року, 9 серпня 2012 року, 6 вересня 2012 року, 20 травня 2014 року, 26 вересня 2014 року належне їй нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами та належну до нього земельну ділянку, що розташовані в м. Тячів по вулиці Леонтовича №29 Закарпатської області, України. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю посилаючись на викладені в письмовій позовній заяві обставини і просить позов задоволити. Представник відділу ДВС Тячівського рай управління юстиції та представники третіх осіб Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», Публічного акціонерного товариства « Закарпаттяобленерго», Кредитної спілки «Мрія» в судове засідання не зявилися, хоч про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного між сторонами договору дарування від 30 липня 2004 року з послідуючою його державною реєстрацією позивачка [PERSON] набула право власності на дворогосподарство, що розташоване в м.Тячів по вулиці Леонтовича,29, Закарпатської області України( а.с. 6, 7). Разом з цим постановами державного виконавця відділу ДВС Тячівського рай управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17 грудня 2008 року, 30 липня 2012 року, 9 серпня 2012 року, 6 вересня 2012 року, 20 травня 2014 року, 26 вересня 2014 року накладено арешт на вказане дворогосподарство за борги [PERSON] перед ЗАТ КБ «ПриватБанк», ВАТ«Закарпаттяобленерго», КС «Мрія»( а.с.18-30). Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зазначений принцип непорушності права власності реалізовано в правилі ст. 321 ЦК України, відповідно до якого право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч.1 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що право власності позивача на вказане майно підлягає судовому захисту шляхом зняття з нього арешту.

Outcome: approved