Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

7 квітня 2016 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Потіцької сільської ради Миронівського району Київської області про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди у порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих по [ADDRESS]. Однак, будучи спадкоємцем за заповітом після смерті батька, позивач не має змоги оформити право власності на майно, оскільки відсутні документи, які б підтверджували право власності на вищевказаний будинок. У зв'язку з цим позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в порядку спадкування після смерті батька [PERSON]. Позивач у судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду повідомлений належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, позов визнає. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із такого. Судом встановлено, що [INFO] в с. Великополовецьке, Сквирського району, Київської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Виконавчим комітетом Потіцької сільської ради Миронівського району Київської області 15 липня 2015 року /а.с. 5/. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих по [ADDRESS] /а.с. 11-14/. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. За правилами частини першої ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦПК України. Відповідно до частини першої ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини першої ст. 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з частиною першою ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов"язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов"язання встановлено законодавством у зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. Позивач, будучи спадкоємцем за заповітом після смерті батька, в установлений законом строк звернувся до Миронівської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини, однак у одержанні свідоцтва про право на спадщину на спадковий будинок йому було відмовлено у зв'язку із відсутністю права власності на вищезазначений житловий будинок (а.с. 17). Окрім позивача інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає /а.с. 37-62/. Будинок, з приводу якого заявлено позов, не відноситься до категорії самовільно збудованих, виходячи з наступного. Господарсько-побутові будівлі та споруди у домоволодіннях, які належать громадянам, що збудовані до ухвалення Указу Президії Верховної Ради УССР від 22.01.1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель» і при їх технічній інвентаризації не відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні не відносяться до категорії самовільних. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Встановлено, що будинок під номером, [ADDRESS] був побудований у 1956 році на земельній ділянці, призначеній для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд. Будинок має затверджений КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» технічний паспорт, в якому не відображено, що будинок відноситься до категорії самовільних, зареєстрований в погосподарській книзі /а.с. 11-14/. Як встановлено із довідки, виданої виконкомом Потіцької сільської ради, Миронівського району, Київської області № 3 від 1 березня 2016 року відповідно до відомостей по господарської книги за житловим будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] закріплена земельна ділянка загальною площею 0,47 га, з них: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - 0,25 га, ведення особистого селянського господарства площею 0,22 га. Ділянка сформована до 2004 року і використовується згідно цільового призначення /а.с.16/. Як вбачається з довідки, виданої виконавчим комітетом Потіцької сільської ради Миронівського району Київської області №02-33/179 від 31 березня 2016, згідно по господарських книг виконкому сільської ради з 1980 по 2015 рік головою домогосподарства в [ADDRESS], були: -1980-1982 рр. - погосподарська книга №3, особовий рахунок [NUMBER], голова [PERSON], [INFO]; -1983-1985 рр. - погосподарська книга №3, особовий рахунок [NUMBER], голова [PERSON], [INFO]; -1986-1990 рр. - погосподарська книга №3, особовий рахунок [NUMBER], голова [PERSON], [INFO]; -1991-1995 рр. - погосподарська книга №6, особовий рахунок [NUMBER], голова [PERSON], [INFO]; -1996-2000 рр. - погосподарська книга №2, особовий рахунок [NUMBER], голова [PERSON], [INFO]; -2001-2005 рр. - погосподарська книга №3, особовий рахунок [NUMBER], голова [PERSON], [INFO]; -2006-2010 рр. - погосподарська книга №2, особовий рахунок [NUMBER], голова [PERSON], [INFO]; -2011-2015 рр. - погосподарська книга №3, номер об'єкта по господарського обліку [NUMBER], голова [PERSON], [INFO], помер [INFO]. Державна реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна здійснюється на підставі законодавства, яке діяло на момент виникнення такого права власності. До компетенції виконкомів місцевих рад на час забудови спірного будинку відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Зідно Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів затвердженого ЦСУ СССР 13 квітня 1979 року №112/5 документами погосподарського обліку є (форми первісного обліку для сільських рад народних депутатів форма №1)«Погосподарська книга». Відповідно п. 7 до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженого ЦСУ СССР 12 травня 1985 року № 5-24/26, дані книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, [PERSON] своє право власності на вказаний житловий будинок, погосподарських будівель і споруд в БТІ не зареєстрував /а.с. 15/. Запис померлого [PERSON] в книзі погосподарського обліку в якості голови двору підтверджує факт належності будинку під номером [ADDRESS] саме йому. Даним будинком померлий користувався та володів на праві власності. Після смерті [PERSON] право на належне йому спадкове майно набув в порядку спадкування за заповітом позивач. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного, статтей 328, 1216, 1218, 1233, 1268, 1270, 1296, 1297 ЦК України,

Outcome: approved