Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

[PERSON] (далі за текстом - «Заявник») звернулась до суду з заявою про встановлення факту батьківства. Заявник зазначила, що [INFO] помер її батько - [PERSON] . Після смерті батька - [PERSON] , залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки розміром 7,4814 га, кадастровий номер [NUMBER] , яка розташована в межах Іванівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту [NUMBER] на право власності на земельну ділянку, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010732200052 від 03.10.2007 року. Заявниця звернулась до Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до листа Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області, з доданих до заяви про прийняття спадщини документів неможливо встановити родинні відносини між покійним батьком [PERSON] та заявником, оскільки у свідоцтві про смерть прізвище, ім`я та по-батькові її батька зазначене [PERSON] , а у свідоцтві про народження заявника [PERSON] вказане тільки ім`я батька - [PERSON] . Відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, Узинська міська державна нотаріальна контора встановила, що дані про батька записані зі слів матері згідно ст.135 Сімейного кодексу України. За таких обставин, Узинська міська державна нотаріальна контора Київської області, пропонувала звернутися до суду для встановлення факту батьківства. Посилаючись на приписи ст.4, 293, 315, 318, 319 ЦПК України заявник просила встановити факт батьківства, а саме, що вона є дочкою [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Красне, Білоцерківського району Київської області, який помер [INFO] . 05.03.2019 року в порядку підготовки справи до розгляду судом було задоволено клопотання представника Заявника та витребувано з Узинської державної нотаріальної контори Київської області належним чином завіреної копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] (а.с. 25). 13.03.2019 року канцелярією суду було зареєстровано лист за підписом державного нотаріуса Малькевич Л.В., у якому повідомляється про виконання ухвали суду та додається завірена копія спадкової справи (а.с. 28-38). У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала, надала суду пояснення, аналогічні викладеним у заяві, просила її задовольнити. Додатково пояснила, що на час її народження, її мати [PERSON] перебувала у цивільному шлюбі з батьком - [PERSON] , який визнавав своє батьківство відносно заявника. На запитання суду повідомила, що спору про право між нею та заінтересованими особами немає. У судовому засіданні представник заявника вимоги заяви підтримала, надала суду пояснення, аналогічні викладеним у заяві, просила її задовольнити. У судовому засіданні заінтересована особа - [PERSON] не заперечував проти задоволення заяви. Додатково пояснив, що про існування заявника як сестри йому було відомо ще з дитинства. 31.08.2018 року він подав заяву до Узинської державної нотаріальної контори Київської області про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , оскільки, батько залишив на його ім`я заповіт, посвідчений Іванівською сільською радою Білоцерківського району Київської області 16.06.2005 року №168. На запитання суду повідомив, що спору про право між ним та заявником немає. У судовому засіданні заінтересована особа - [PERSON] не заперечував проти задоволення заяви. Додатково пояснив, що він дійсно знав, що у його покійного діда є дочка, тобто його рідна тітка, яка є заявником у справі. 31.08.2018 року подав заяву до Узинської державної нотаріальної контори Київської області про прийняття спадщини після смерті діда [PERSON] , оскільки, дід залишив на його ім`я та на ім`я його рідного брата [PERSON] , [INFO] , заповіт, посвідчений Іванівською сільською радою Білоцерківського району Київської області 07.11.2017 року №29. Відповідно до заяви від 09.06.2018 року, його брат відмовився від прийняття спадщини на його користь. На запитання суду повідомив, що спору про право між ним та заявником немає. Представник заінтересованої особи - Узинської міської рада Київської області не заперечував проти задоволення заяви. В судовому засіданні заявив клопотання про заміну заінтересованої особи - Іванівської сільської ради Київської області (оскільки, діяльність її припинена з 30.08.2018 року) на Узинську міську раду Київської області. Пояснив, що відповідно до рішення від 25.09.2017 року «Про добровільне об`єднання територіальних громад» Іванівська сільська рада об`єднана з Узинською об`єднаною територіальною громадою, з адміністративним центром в м.Узин. На запитання суду повідомив про відсутність спору про право з заявником. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що знає заявника, вони разом навчались у школі. Батько заявника - [PERSON] приходив до школи, де навчалась заявник, що він є її батьком було загальновідомо. В судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила суду обставини, зазначені в заяві. Повідомила, що знає заявника з дитинства, разом ходили до школи. [PERSON] дійсно був її батьком, оскільки вона бачила, що вони проживали разом, він спілкувався з нею, поводив себе як батько відносно заявника. Пізніше він одружився повторно та у нього народився син - [PERSON] . Суд, вислухавши пояснення представника заявника та свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заявлені вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини. Заявник [PERSON] є дочкою [PERSON] , який помер [INFO] у віці 81 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Виконавчим комітетом Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області 12.06.2018 року серія [NUMBER] , актовий запис №150 (а.с.33). Мати заявника перебувала у фактичних шлюбних відносинах з її батьком без реєстрації шлюбу, від яких народилась заявник [PERSON] Відповідно до свідоцтва про народження заявника, актовий запис №10, в графі мати записано - [PERSON] , в графі батько - [PERSON] (а.с.8). Відповідно до довідки №02-18-213 від 27.11.2018 року, виданої Йосипівським старостинським округом №3 Узинської міської ради, згідно записів по господарських книг 1961-1963 роки в селі Красне Білоцерківського району Київської області проживала сім`я з трьох осіб: голова сім`ї - [PERSON] , 1963 року народження, дружина - [PERSON] , 1930 року народження, дочка - [PERSON] , 1954 року народження (а.с.6-7). Після смерті батька - [PERSON] , залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки розміром 7,4814 га, кадастровий номер [NUMBER] , яка розташована в межах Іванівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту [NUMBER] на право власності на земельну ділянку, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010732200052 від 03.10.2007 року (а.с.9). Заявниця звернулась до Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] Відповідно до листа Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області від 13.11.2018 року, з поданих документів до заяви про прийняття спадщини неможливо встановити родинні відносини між покійним [PERSON] та заявником [PERSON] , оскільки у свідоцтві про смерть прізвище, ім`я та по-батькові її батька зазначене [PERSON] , а у свідоцтві про народження заявника [PERSON] вказане тільки ім`я батька - [PERSON] (а.с.10). Таким чином, надані заявником докази у своїй сукупності підтверджують вказані ним обставини, які не оспорювалися й іншими учасниками справи. Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. У той же час, у пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду. У свою чергу національне законодавство України встановлює наступне. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку з втратою годувальника. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що заяву [PERSON] необхідно задовольнити, оскільки вона обґрунтована, а її доводи не спростовані та підтверджені належним, достовірними та допустимими доказами. Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення права власності на спадкове майно. Спору про право між заявником та іншими учасниками справи під час її розгляду не виявлено. На підставі викладеного та

Outcome: approved