Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

14 червня 2017 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові зазначено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 08.08.2011 року відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 3 600 грн. 00 коп. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості. [PERSON] підтвердила свою згоду тим, що підписала заяву разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правила користування платіжною карткою», «Тарифами Банку». Відповідач не виконує своїх зобов'язань за кредитним договором, а саме не сплачує кошти для погашення заборгованості. Позивач вимагає стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі 20 104 грн. 54 коп. за кредитним договором №б/н від 08.08.2011 року. Представник позивача в судовому засіданні був відсутній, проте надіслав до суду заяву, відповідно до якої прохає проводити розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що вона дійсно в 2011 році укладала кредитний договір з ПАТ «Приватбанк». Як зазначила [PERSON] вона сплачувала кредит частково, платила частинами як могла, неодноразово зверталась до банку із проханням надати їй розстрочку. Вносячи кошти, вони не зараховувалась. Також відповідач пояснила, що сплатити всю суму боргу вона не мала можливості, оскільки чоловік та син тяжко хворіли. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 08.08.2011 року [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» уклали договір кредиту №б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 3 600 грн. 00 коп. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості. В заяві на отримання кредиту мається підпис [PERSON] про її ознайомлення з умовами та правилами договору. Відповідач в судовому засіданні не стала заперечувати, що ставила підпис у вищезазначеному документі та отримувала грошові кошти. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Згідно з п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Як витікає з п.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, за незгодою зі зміною Правил та/або Тарифів банку, позичальник зобов'язується надати банку письмову заяву про розірвання Договору та погасити виникли перед банком заборгованість. Даних про звернення [PERSON] із заявою про розірвання договору, в судове засідання не надано. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №б/н від 08.08.2011 року, [PERSON] останній раз вносила грошові кошти на погашення заборгованості 23.09.2014 року. Сума загальної заборгованості становить 20 104 грн. 54 коп. В судовому засіданні позивач зазначила, що вона вносила грошові кошти на рахунок, однак вони не зараховувались. Таке твердження позивача спростовується даними із розрахунку заборгованості, з яких вбачається, що [PERSON] погашала кредит: 18.10.2013 року, 22.10.2013 року, 21.11.2013 року, 05.12.2013 року, 23.01.2014 року, 19.02.2014 року, 28.04.2014 року, 04.06.2014 року, 04.07.2014 року, 11.08.2014 року та 23.09.2014 року. Крім того, позивач в судовому засіданні пояснила, що вона не згодна із даним розрахунком заборгованості, Водночас, в судовому засіданні [PERSON] не надала будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що даний розрахунок не відповідає дійсності. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належним та допустимим доказом в обгрунтування заперечень позивача, можуть бути лише квитанції про внесення нею в касу ПАТ КБ «Приватбанк» коштів. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦПК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 ст. 610 ЦК України встановлює, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з вимогами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, [PERSON] не виконує умови кредитного договору, у зв'язку із чим, остання має заборгованість за кредитом на загальну суму 20 104 грн. 54 коп. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може розстрочити його виконання. В судовому засіданні [PERSON] пояснила, що зазначена сума заборгованості є дуже великою та вона не зможе її відразу сплатити. За таких підстав, враховуючи загальний розмір прожиткового мінімуму, встановлений Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", який станом на 19.09.2017 року становить 1 624 грн. 00 коп., а також розмір мінімальної заробітної плати, який становить 3 200 грн. 00 коп., суд вважає за необхідне розстрочити виконання рішення про стягнення боргу із позивача в розмірі 20 104 грн. 54 коп. на 18 місяців, зі сплатою щомісячно рівними частками по 1 115 гривень та 1 149 гривень 54 копійки останнього місяця. Оскільки понесені позивачем судові витрати у справі документально підтверджені, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України вони підлягають стягненню із відповідача на користь позивача.

Outcome: approved