Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

21.08.2019 року [PERSON] (надалі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач) про стягнення на її користь аліментів на утримання дочок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду та до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову вказала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14.05.2010 року. Від шлюбу у них народилися дочки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення господарства та виховання дітей. Фактично сім`я розпалася, вони спільно не проживають з липня 2019 року. Діти проживають з нею та знаходяться на її повному утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, не бере участі у їх вихованні. Угоди про добровільну сплату аліментів з ним не досягнуто. В судове засідання [PERSON] не з`явилася. В поданій до суду заяві представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила розгляд справи проводити у її відсутності та відсутності позивача. Не заперечила проти винесення рішення в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлений у встановленому законом порядку, заяви про розгляд справи без його участі не надсилав, про причини неявки суд не повідомив. Із письмової згоди позивача суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 280 ЦПК України. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батько [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.а.с.7,8). Згідно даних акту встановлення факту проживання від 12 серпня 2019 року (а.с.9) дочки [PERSON] , 2012р.н., і [PERSON] , 2015 р.н., проживають спільно із позивачкою з 28 липня 2019 року в житловому будинку, розташованому по [ADDRESS] , яка і здійснює догляд за дітьми. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У ч.2 ст.182 вказано, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.184 цього кодексу, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" також передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідач [PERSON] є працездатним, докази того, що не може працювати за станом здоров`я чи з інших причин, в справі відсутні, як і відсутні відомості про перебування на його утриманні інших осіб. Тому, виходячи із засад цивільного законодавства, зокрема справедливості та розумності, матеріального становища позивачки [PERSON] , яка сама утримує та виховує спільних з відповідачем дітей, а також те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину визначений в законодавчому порядку і становить 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що останній здатний утримувати свою дитину та сплачувати аліменти в заявленому розмірі. Враховуючи викладене,

Outcome: approved