Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

16 січня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, вказуючи, що їй на праві приватної власності, відповідно до договору дарування від 11 грудня 1991 року належить житловий будинок №14 по вул. Целіноградській в м. Костянтинівка Донецької області, в якому вона зареєстрована та постійно проживає. У 2003 році позивачка зареєструвала у належному їй будинку відповідача [PERSON], з яким зареєструвала шлюб. Відповідач [PERSON] з 2006 року у будинку не проживає, однак залишився зареєстрованим. При цьому, особисті речі відповідача у помешканні відсутні, з моменту зміни місця проживання він у будинку позивача не зявлявся. Позивач, являючись власником нерухомого майна, обмежена у своїх правах власника, так як відповідач фактично не проживаючи у будинку, добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажає, внаслідок чого позивач несе додаткові витрати по утриманню житла та не може розпорядитися своєю власністю, зазнає труднощів в оформленні субсидії, тому просила визнати відповідача особою, що втратила право користування зазначеним жилим приміщенням. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини, не заперечуючи проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України (а.с. 34, 37). За таких обставин зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Свідок [PERSON] пояснив в судовому засіданні, що є сином позивачки у справі, його батьком є [PERSON], з яким позивачка перебувала у шлюбі у період 1985р.-1989р. Свідок разом із матір*ю постійно проживає за адресою: [INFO], він особисто знайомий з відповідачем [PERSON], який є громадянином [PERSON] та якого позивачка зареєструвала у будинку з метою отримання посвідки на постійне проживання. Свідку відомо, що [PERSON] приблизно 10 років тому виїхав з місця проживання за межі України та більше у будинку позивачки не з*являвся. Особистих речей відповідача у будинку немає, його місцезнаходження у теперішній час невідоме. Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідка, дослідивши докази по справі, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до договору дарування будинку від 11 грудня 1991 року, посвідченого старшим державним нотаріусом Костянтинівської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №1-4687, зареєстрованого у Костянтинівському міському БТІ 04 січня 1992 року, р/№ 9527, кн. 5 (а.с. 8-9), [PERSON] прийняла у дар від [PERSON] жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в м. Костянтинівка по вул. Целіноградська, буд. № 14, на земельній ділянці 527,6 кв.м, жилою площею 45,2 кв.м. Згідно копії домової книги для прописки громадян, проживаючих у будинку №14 розташованому по вул. Целіноградській в м. Костянтинівка Донецької області (а.с. 10-12), в зазначеному будинку зареєстровані [PERSON], [INFO] з 06 квітня 2004 р., [PERSON], [INFO], з [INFO], а також відповідач [PERSON], [INFO], з 03 жовтня 2006 року. У вказаному будинку була зареєстрована позивачка [PERSON], [INFO], яка знялась з реєстраційного обліку 11 січня 2017 року. Відповідно до адресної картки буд. №14 по вул. Целіноградській 11 січня 2017 року у вказаному будинку було зареєстровано [PERSON]А.к., [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.13). Позивачка 20 квітня 1985 року у відділі РАЦС Костянтинівського міськвиконкому уклала шлюб із [PERSON], [INFO], змінивши прізвище з «Михайленко» на «Шелаєва», актовий запис № 250, що вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії ІV-НО № 415053 (а.с. 14), який було розірвано 25 серпня 1989 р. у Відділі РАГС Костянтинівського міськвиконкому, актовий запис № 358, що вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії ІІІ-НО № 468099. При розірванні шлюбу позивачці присвоєно прізвище «Шелаєва» (а.с.15). 20 квітня 1994 року позивачка у Відділі реєстрації актів громадянського стану Костянтинівського міськвиконкому Донецької області зареєструвала шлюб із [PERSON], [INFO], актовий запис № 144, внаслідок чого позивачка змінила прізвище з «Шелаєва» на «Толмачева» (а.с.16); вказаний шлюб було розірвано 18 серпня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Костянтинівки Донецької області, актовий запис № 209. При розірванні шлюбу позивачці присвоєно прізвище «Толмачова» (а.с.17). Згідно копії свідоцтва про одруження серії 1-НО № 204662 (а.с.18) 19 грудня 2003 року позивачка у Костянтинівському міському відділі РАГС Донецької області зареєструвала шлюб із [PERSON], [INFO], про що зроблено актовий запис № 519. Як вбачається з акту перевірки паспортного режиму від 12 січня 2017 року (а.с. 19), власницею приватного домоволодіння, розташованого за адресою: м. Костянтинівка, вул. Целіноградській № 14, зареєстровані за вказаною адресою [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON]А.к., [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], а також відповідач [PERSON], [INFO], який за місцем реєстрації відсутній, не проживає з 2006 року, особисті речі в будинку відсутні, що своїми підписами підтвердили свідки [PERSON], [PERSON] У добровільному порядку відповідач [PERSON] місце реєстрації не змінює, на вимоги позивача [PERSON] про зняття з реєстраційного обліку не реагує, у зв*язку з чим позивач несе додаткові витрати по утриманню житла, зазнає складнощів в оформленні субсидії та не може розпорядитися своєю власністю за власним розсудом. Відповідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. В силу ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Приймаючи до уваги викладене, а також враховуючи, що порушене право власності позивача [PERSON] потребує захисту, необхідно усунути перешкоди у здійсненні нею цього права, визнавши відповідача [PERSON] особою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: м. Костянтинівка Донецької області, вул. Целіноградській, 14.

Outcome: approved