Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в інтересах якої діє [PERSON] про стягнення 50 300 грн. грошової компенсації (а.с.2-3), в подальшому зменшив розмір позовних вимог (а.с.117-118), остаточно просить відшкодувати затрати на будівельні матеріали, обладнання, тощо, що були використані для ремонту, будівництва частини будинку та надвірних споруд, що належить [PERSON] і знаходиться за адресою: [ADDRESS] у розмірі 18 831,50 грн.. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що в період з грудня 2004 по грудень 2013 року проживав однією сім'єю з [PERSON] та її донькою [PERSON]. За час спільного проживання з [PERSON] за сумісні кошти робили ремонт в будинку, значні поліпшення, прибудову до будинку, надвірні споруди, придбали будівельні матеріали. Згідно висновку будівельно-технічної експертизи від 22.12.2014 року №19-14С вартість будівельних матеріалів та обладнання, які були використані за період з 22.12.2004 року по 13.12.2013 року становить 37 663 грн. Посилаючись на ст. 74 СК України, 364 ЦК України, вважає, що має право на одержання грошової компенсації у розмірі 1/2 частини від 37 663 грн, вартості будівельних матеріалів та обладнання, витрачених на проведення ремонту, прибудови до будинку №4/1, що знаходиться в [ADDRESS]. Вказує, що так як ремонт, значні поліпшення, прибудову до будинку, надвірні споруди були здійснені в частині будинку, що належить [PERSON], то кошти підлягають стягненню саме з неї. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 лютого 2015 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошової компенсації - залишено без розгляду (а.с.116), залучено [PERSON] до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору . У судовому засіданні позивач та його представник уточнені позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, при цьому посилались на обставини, викладені в позові. Представник відповідача, третя особа [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у позові повністю, відповідно до письмових заперечень та письмових пояснень, долучених до матеріалів справи (а.с.30-32, 33-34). Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] - рідний брат позивача та [PERSON] - невістка позивача, суду пояснили, що з грудня 2004 року по грудень 2013 року позивач з [PERSON] проживали разом, вели спільне господарство. У вказаний період вони за місцем мешкання по [ADDRESS] побудували прибудову до вказаного будинку, проводили ремонтні роботи та значні поліпшення у самому будинку та на території садиби. Крім того, був зроблений каналізаційний та водопровідний колодязі, улаштовані пішохідні доріжки. Свідок [PERSON]- знайомий позивача, в судовому засіданні суду пояснив, що [PERSON] у ТОВ «фірма «МЖК-сервіс» замовив металопластикові вікна в кількості 3 шт., в подальшому він встановлював два вікна в будинку №4/1, що знаходиться в [ADDRESS]. Кошти за замовлення сплачувала [PERSON] Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, при цьому суд виходить із наступного: Згідно ст..74 СК України,якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] у період з грудня 2004 по грудень 2013 року проживали разом по [ADDRESS] Разом з ними проживала донька [PERSON] - відповідач по справі [PERSON] Факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON], як чоловіка та жінки однією сім'єю з грудня 2004 року по грудень 2013 року, встановлений рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15 жовтня 2014 року (а.с.120-123). Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлені ці обставини. Відповідно до роз'яснень, викладених в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 „Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", особи, що брали участь в будівництві жилого будинку не на підставі угоди про створення спільної власності, яка відповідає законодавству, вправі вимагати не визнання права власності на будинок, а відшкодування своїх затрат на будівництво, якщо допомогу забудовнику вони надавали не безоплатно. Згідно договору дарування частини будинку від 22.09.2006 року власником 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.7). Позивач в судовому засіданні стверджував, що за час спільного проживання разом з [PERSON] проводили ремонтні роботи та невід'ємні поліпшення у самому будинку та на території садиби по [ADDRESS], в тому числі був зроблений каналізаційний та водопровідний колодязі, улаштовані пішохідні доріжки. При цьому, позивач зазначав, що частину робіт вони не оплачували, оскільки виконували їх самі, разом з тим, ці роботи мають певну вартість, яка повинна враховуватися. Представник відповідача та третя особа [PERSON] не заперечувала факту проведення у вказаний період робіт з поліпшення вищезазначеної садиби, здійснення прибудови до будинку, однак вказувала, що вказані роботи проводились за її власні кошти та безпосередньо її родичами. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Факт проведення зазначених робіт та вартість будівельних матеріалів, які були використані за період з 22.12.2004 року по 13.12.2013 року на поліпшення 1/2 частини будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS], підтверджується також висновком судової будівельно-технічної експертизи № 19-14С від 22 грудня 2014 року, локальним кошторисом (а.с.82-109), частковими копіями видаткових накладних та квитанцій на оплату будівельних матеріалів (а.с.21, 26-27, 50-52, 124). Відповідно до вказаного висновку судової будівельно-технічної експертизи, вартість будівельних матеріалів, які були використані на поліпшення 1/2 частини будинку з надвірними спорудами складає 31 728 грн; вартість будівельних матеріалів на зведення каналізаційного та водопровідного колодязя за вказаною адресою становить 5 935 грн, а разом 37 663 грн. Даний висновок експерта суд вважає належним і допустимим доказом. Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Як зазначено в ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача, третьої особи, що вищезазначені роботи з поліпшення садиби проводились виключено за її особисті кошти, оскільки [PERSON] не надала жодних належних доказів на підтвердження даних доводів. Крім того, відповідачем та її представником не надано суду доказів на спростування вартості використаних будівельних матеріалів на поліпшення садиби. Отже, суд приходить до висновку, що [PERSON] має право на відшкодування затрат, понесених при здійсненні поліпшень вищезазначеної садиби. При визначенні остаточної суми затрат [PERSON], суд враховує, що в період проведення робіт з поліпшення садиби з грудня 2004 року по грудень 2013 року, [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю, а тому на підставі ст. 70, 74 СК України кошти, витрачені на будівництво, є їх спільною сумісною власністю. Таким чином, враховуючи рівність часток [PERSON] та [PERSON], слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 18 831,50 грн. (37 663 грн./2) в рахунок відшкодування затрат на поліпшення садиби по [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON]. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.1, 131), які у відповідності до ст..88 ЦПК України підлягають стягненню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача підлягає стягненню судовий збір за вимоги майнового характеру - 243 грн 60 коп, а також витрати пов'язані із проведенням експертизи - 3 500 грн. 00 коп. Вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 5 602,80 грн. (а.с.132-133) підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. В матеріалах справи наявний договір про надання правової допомоги від 27 лютого 2014 року між позивачем та адвокатом [PERSON] (а.с.17), розрахунки вартості правової допомоги (а.с.134 зв), акт (а.с.134) та квитанції про сплату коштів в розмірі 5 602 грн 80 коп (а.с.132-133). Відповідно до п.48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року „Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. За ст.1 Закону України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2014,2015 рік» - мінімальна заробітна плата складає 1 218 грн. Оплата за годину роботи становить: 1218х40/100 = 487 грн. 20 коп. Гранична оплата праці за хвилину становить 487,20 грн/60 хв.=8,12 грн. Відповідно до розрахунку витрат на правову допомогу (а.с.134 зв.) за надання консультації та вивчення документів адвокат витратив 1 год 30 хв., за складання позовної заяви - 3 год., за підготовку до участі у справі- 1 год, за складання заяви про призначення експертизи - 30 хв., складання уточненого позову - 30 хв., що загалом становить 6 год 30 хв. Враховуючи, що юридична консультація по вказаній справі та складання позовної заяви не є складною, не потребує вивчання великої кількості документів, матеріалів, вивчання судової практики чи іншої законодавчої бази, і не містить відомостей, що представником позивача вивчалися будь-які нормативні документи, викладені в позовній заяві позиції не потребують зазначеного у вказаному розрахунку часу роботи, а тому, на думку суду, на вчинення вищезазначених процесуальних дій необхідно було затратити не більш ніж 3 год. 30 хв. Отже, при обчисленні розміру витраченого часу адвокатом [PERSON] необхідно брати до уваги: надання консультації та вивчення документів - 60 хв, складання позовної заяви - 60 хв., підготовка до участі у справі - 30 хв., складання заяви про призначення експертизи - 30 хв., складання уточненого позову - 30 хв, її участь у судових засіданнях 25.04.2014 року - 166 хв., 23.05.2014 року - 19 хв., 10.06. 2014 року - 2 хв, 03.02.2015 року - 13 хв, 23.02.2015 року - 8 хв., 02.03.2015 року - 45 хв, що загалом 253 хв, ознайомлення з матеріалами справи в суді 05.05.2014 року та 05.05.2014 року - 60 хв., а всього 523 хв. Виходячи з вимог вищевказаного нормативного акту, розміру мінімальної заробітної плати - 1 218 грн., оплата витрат на правову допомогу, яка підлягає стягненню з відповідача становить 4 246,76 грн. (523х8,12)

Outcome: approved