Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

30 вересня 2021 року до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшла позовна заява [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» про визнання виконавчого\~напису,\~вчиненого 03.02.2021\~приватним нотаріусом\~Житомирського міського\~нотаріального округу\~Гораєм Олегом\~Станіславовичем, зареєстрованого в\~реєстрі за\~№18588,\~про стягнення\~на користь ТОВ «Фінансова\~компанія «Профіт\~Капітал» заборгованості в розмірі 8\~701,00 грн, таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову посилається на відсутність законних підстав для вчинення виконавчого напису, оскільки позивач жодних договорів про кредитування не укладав та не підписував; виконавчий напис вчинений за кредитним договором, який не посвідчений нотаріально, за відсутності первинного документа про отримання від відповідача кредитних коштів та виписки із рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; позивач не отримував письмової вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису, відсутні докази отримання такої вимоги. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 04\~жовтня 2021\~року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами та визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи; за клопотанням представника позивача витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. належним чином засвідчену копію нотаріальної справи при вчиненні виконавчого напису № 18588 від 03 лютого 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» коштів за кредитним договором №L2117991 (AG 7162062) від 24 вересня 2018 року в розмірі 8\~701,00 грн. Ухвалою суду від 04 жовтня 2021 року заяву [PERSON] про вжиття заходів забезпечення позову задоволено; зупинено стягнення, що здійснюється на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованості, вчиненого 03.02.2021 та зареєстрованого в реєстрі за №18588, який знаходиться на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Лужинецького П.В., виконавче провадження №64838147, до набрання рішенням суду у справі №750/10973/21 законної сили. У встановлений частиною сьомою статті 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) строк представник відповідача на адресу суду надіслав відзив на позовну заяву, в якому просить суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, з тих підстав, що позивачем не було доведено порушення, невизнання або оспорювання його прав внаслідок виконання виконавчого напису, що є підставою для їх захисту відповідно до вимог чинного законодавства, позивачем не спростовано факт існування заборгованості за кредитним договором №L2117491 від 24.09.2018 на загальну суму 8\~701,00 грн. Крім того, заперечує щодо стягнення з відповідача судових витрат у розмірі 5 000,00 грн у зв`язку із отримання професійної правничої допомоги, так як вважає, що позивачем не підтверджено належними та допустими доказами понесення ним витрат на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн, не доведено реальність таких витрат та співмірність виконаної адвокатом роботи. Посилається, на те, що позивачем на підтвердження витрат на правничу допомогу не надано детальний розрахунок вказаних витрат та ордеру на надання правничої допомоги. Від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. та приватного виконавця виконавчого\~округу Житомирської\~області Лужинецького\~П.В. письмових пояснень щодо суті справи не надходило. Однак на адресу суду засобами поштового зв`язку від приватного нотаріуса Горая О.С. надійшов лист, в якому останній повідомляє, що його свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 26 грудня 2011 року №8679 анульовано, та наразі наказ про анулювання свідоцтва ним оскаржується в Житомирському окружному адміністративному суді у справі №240/4296/21, а витребувані судом документи не можуть бути надані ним у зв`язку із проведенням в нотаріальній конторі 28 липня 2021 року слідчих дій, в результаті яких всі документи нотаріального діловодства та архіву вилучені на підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 27 липня 2021 року. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 03.02.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, на підставі заяви ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» про вчинення виконавчого напису, було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №18588, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованості за кредитним договором №L2117491 (AG7162062) від 24.09.2018, що виникла за період з 26.04.2019 по 06.01.2021, в сумі 8\~701 грн 00 коп. 16.03.2021\~приватним виконавцем\~виконавчого округу\~Житомирської області\~Лужинецьким П.В. було відкрито виконавче провадження №64838147 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого напису нотаріуса. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14\~Закону «Про\~нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року (далі Порядок). Так, згідно зі статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (підпункт 3.1 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з\~підпунктом 2.1\~пункту 2\~Глави 16\~розділу ІІ\~Порядку для\~вчинення виконавчого\~напису стягувачем\~або його\~уповноваженим представником\~нотаріусу подається\~заява,\~у якій,\~зокрема,\~мають бути\~зазначені: відомості\~про найменування\~і місце\~проживання або\~місцезнаходження стягувача\~та боржника; дата\~і місце\~народження боржника\~-\~фізичної особи,\~місце його\~роботи; номери\~рахунків у\~банках,\~кредитних установах,\~код за\~ЄДРПОУ для\~юридичної особи; строк,\~за який\~має провадитися\~стягнення; інформація\~щодо суми,\~яка підлягає\~стягненню,\~або предметів,\~що підлягатимуть\~витребуванню,\~включаючи пеню,\~штрафи,\~проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172 (надалі - Перелік документів) . При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Тобто, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до\~пункту 1\~Переліку документів\~для одержання\~виконавчого напису\~подаються: а)\~оригінал нотаріально\~посвідченого договору\~(договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.06.2019 у справі № 750/1627/18. Крім того, згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Як убачається з матеріалів справи, оскаржуваний виконавчий напис був вчинений після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та позивачем кредитний договір №L2117491 (AG7162062) від 24.09.2018, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Такий висновок відповідає постановам Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.10.2020 у справі №172/1652/18, у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.04.2020 №158/2157/17. Стаття 12 ЦПК України\~передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до частин першої та третьої статті 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно з частиною першою\~статті 76 ЦПК України\~доказами\~є\~будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами частини десятої статті 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Ухвалу суду від 04.10.2021 про витребування належним чином засвідченої копії нотаріальної справи при вчиненні виконавчого напису №18588 від 03 лютого 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» коштів за кредитним договором №L2117991 (AG 7162062) від 24 вересня 2018 року в розмірі 8\~701,00 грн. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. не виконано. З урахуванням цього, суд визнає обставини, на які посилається позивач, щодо вчинення приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. виконавчого напису за кредитним договором, який не посвідчений нотаріально, та за відсутності документів, які б свідчили про безспірність заборгованості. У той же час доказів, які б спростовували позовні вимоги позивача, відповідачем суду не надано. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що оскаржуваний виконавчий напис приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено з порушенням вимог\~статті 88 Закону України «Про нотаріат»\~та Глави 16 розділу ІІ Порядку, оскільки відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору, у зв`язку з чим позовні вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Це підтверджується і такими нормами ЦПК України. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу вважала за необхідне надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких позивач має заперечення. Правничу допомогу позивачеві надавав адвокат Переверзєв О.О. на підставі договору про надання правничої допомоги №б/н від 27.07.2021. Згідно Типової форми № КО-1 до прибуткового касового ордера від 24.09.2021 [PERSON] сплатив адвокату 5 000,00 грн за правничу допомогу. Згідно акта прийняття-передачі наданих послуг від 24.09.2021 за участь адвоката у судовому засіданні позивач сплатив 1\~000 грн., що не підлягає стягненню, оскільки справа розглядається без повідомлення сторін. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на те, що позивачем на підтвердження витрат на правничу допомогу не надано детальний розрахунок таких витрат, так як в договорі про надання правничої допомоги №б/н від 27.07.2021 визначено фіксовану\~вартість послуг,\~а якщо\~ж договором\~з адвокатом\~передбачено фіксовану\~вартість правової\~допомоги,\~то детальний\~опис робіт\~не є\~обов`язковим,\~оскільки в\~такому разі\~розмір гонорару\~адвоката не\~залежить від\~обсягу послуг\~і часу,\~витраченого адвокатом,\~а отже\~є визначеним. Також не приймається до уваги посилання представника відповідача на те, що позивачем не надано ордер на надання правничої (правової) допомоги, оскільки в матеріалах даної справи міститься оригінал ордера серії СВ №1003588 від 27.09.2021, виписаного адвокатом Переверзєвим О.А на представлення інтересів [PERSON] на підставі договору №б/н від 27.07.2021. Таким чином, витрати на правничу допомогу належить стягнути з відповідача в розмірі 4\~000 грн. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved