Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

15.01.2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь Севастопольської філії ДП МВС України «Інформ-Ресурси» заборгованість за зберігання належного відповідачу транспортного засобу ВАЗ-2103, д.н.з. [NUMBER], у розмірі 6400 грн., понесені ними витрати на правову допомогу у розмірі 850 грн. та понесений ними судовий збір у розмірі 229,41 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.03.2013 року, співробітниками УДАІ був тимчасово затриманий вищевказаний транспортний засіб та доставлений на зберігання на спеціальний майданчик тимчасового затримання, розташований в м. Євпаторія на Роздольненському шосе, 19. Про тимчасове затримання та огляд, складено акт. Власником транспортного засобу є відповідач. З моменту затримання по 17.10.2013 року, т/з знаходиться на майданчику. Повернення такого транспортного засобу здійснюється за письмовою заявою власника, за умови оплати витрат за транспортування і зберігання. Між позивачем та УДАІ ГУМВС України в АР Крим, укладено договір про співпрацю від 17.05.2012 року, яким передбачено такий порядок повернення т/з. Вартість зберігання автомобіля, затверджена тарифами. Вартість тримання автомобіля на майданчику з 10.03.2013 року по 17.10.2013 року становить 6400 грн. В судове засідання представник позивача не з'явилася, але від неї надійшла заява, в якій вона просить суд справу розглядати без її участі і зазначає, що підтримує позов у повному обсязі, просить суд позов задовольнити, при цьому не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надав. Про час, дату та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином. Судові повістки направлялись відповідачу за зареєстрованим місцем проживання. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи заяву представника позивача, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 936 ЦК України - за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Статтями 946, 947 ЦК України, передбачено оплатність зберігання та можливість відшкодування витрат пов'язаних із зберіганням. Згідно зі ст. 954 ЦК України, положення вказаних статей застосовуються і до зберігання, яке здійснюється на підставі закону, якщо інше не встановлено законом. Пунктом 2 Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках,затвердженого Постановою КабМіну від 17.12.2008 року (далі Порядок), зобов'язано МВС забезпечити функціонування спеціальних майданчиків і стоянок Державної автомобільної інспекції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, а підрозділам Державної автомобільної інспекції, надано право, для доставляння та зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів укладати договори з державними підприємствами, які належать до сфери управління МВС. З матеріалів справи вбачається, що 07.05.2012 року між Управлінням ДАІ ГУМВС України в АР Крим та ДП МВС України «Інформ-Ресурси», в особі Севастопольської філії, укладено договір про забезпечення функціонування спеціальних майданчиків/стоянок та здійснення діяльності спрямованої на належне доставлення і зберігання тимчасово затриманих т/з на таких майданчиках. (а.с. 15-16) Додатком до договору є перелік спеціальних майданчиків, серед яких майданчик №4, розташований в м. Євпаторія по вул. Роздольненське шосе, 19. (а.с. 17) До матеріалів справи долучено також акт прийому-передачі такого майданчика. (а.с. 18) Транспортний засіб було затримано в м. Євпаторія на вул. Гоголя, 5, 10.03.2013 року, близько 22.10 год. Транспортний засіб затримано в порядку ст. 265-2 КУпАП. (а.с. 5) Згідно з вимогами даної статті, про затримання транспортного засобу, робиться відмітка в протоколі про адміністративне правопорушення (ч. 1 ст. 265-2 КУпАП), що дає підстави вважати, що в цей же день було складено протокол. Затриманий автомобіль ВАЗ 2103, д.н.з. [NUMBER], згідно даних протоколу №221, належить [PERSON] Останній також зазначений в протоколі №221, як водій. (а.с. 5) Автомобіль було доставлено на спеціальний майданчик за допомогою евакуатора. Відстань до такого майданчика становила 3 км. (а.с. 5) В матеріалах справи відсутні докази які прямо підтверджують доставлення автомобіля ВАЗ 2103 на спеціальний майданчик в м. Євпаторія. Проте враховуючи дані протоколу №221 щодо місця затримання т/з, відомості про відстань до спец.майданчика, дослідивши інші докази у справі, суд вважає доведеною ту обставину, що 10.03.2013 року автомобіль ВАЗ 2103, д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON], на підставі протоколу № 221 було доставлено на спеціальний майданчик, що розташований в м. Євпаторія по вул. Роздольненське шосе, 19. З урахуванням вимог п. 4 та п. 8 Порядку, суд приходить до висновку, що [PERSON] був повідомлений про місцезнаходження тимчасового затриманого автомобіля ВАЗ 2103. Відповідно до п. 10 Порядку, транспортний засіб може бути тимчасово затриманий на строк до вирішення справи про адміністративне правопорушення, але не більш як на три дні з дати такого затримання. Строк затримання транспортного засобу обчислюється з моменту складення протоколу про адміністративне правопорушення або акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, а строк зберігання - з моменту доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку. Згідно з п. 12 Порядку - повернення тимчасово затриманого транспортного засобу, який зберігається на спеціальному майданчику чи стоянці, здійснюється за письмовим зверненням його водія, власника (співвласника) за умови оплати ним витрат, пов'язаних з транспортуванням та зберіганням такого транспортного засобу, та пред'явлення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення. Вищезазначені положення містить і ст. 265-2 КУпАП. Крім того, згідно з ч. 4 ст. 265-2 КУпАП, після закінчення триденного строку тимчасового затримання транспортного засобу особа має право звернутися за отриманням тимчасово затриманого транспортного засобу. Таке звернення особи є обов'язковим для його виконання незалежно від стадії вирішення справи про адміністративне правопорушення. Таким чином, будучи повідомленим про затримання належного йому т/з та маючи відомості про місце розташування спеціального майданчика, [PERSON] мав можливість звернутися до СФ ДП МВС України «Інформ-Ресурси» за отриманням автомобіля ВАЗ 2103, [NUMBER]. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] до цього часу не забрав автомобіль і не оплатив витрати, пов'язані з транспортуванням та зберіганням транспортного засобу. Відповідно до п. 13 Порядку - за транспортування і зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику чи стоянці Державтоінспекції справляється плата у встановленому спільним наказом МВС, Мінфіну та Мінекономіки розмірі. Згідно з пунктами 2.1.3, 3.2 договору від 07.05.2012, філія має право на отримання плати за доставлення і зберігання т/з, від третіх осіб, при цьому здійснює свою господарську, кадрову, ціноутворюючу діяльність на свій розсуд; філія самостійно розприділяє доходи, отримані в результаті господарської діяльності, відповідно до цього договору. Позивачем надано розрахунок, згідно якого вартість доставки автомобіля ВАЗ 2103, [NUMBER], становить 490 грн., вартість зберігання автомобіля в перші 3 доби становить 150 грн. за добу, в період від 3 до 30 діб - 60 грн. за добу, за зберігання більше 30 діб - 20 грн. за добу. (а.с. 10) В матеріалах справи також містяться тарифи, які підтверджують зазначені обставини. (а.с. 13) У позовній заяві позивачем розраховано вартість доставки автомобіля та його зберігання в період з 10.03.2013 року по 17.10.2013 року. Загальна вартість послуг становить 6400 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь Севастопольської філії ДП МВС України «Інформ-Ресурси» заборгованість за зберігання належного [PERSON] транспортного засобу, у розмірі 6400 грн. Позивач також просить суд стягнути судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 229,41 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 850 грн. Така вимога є обґрунтованою виходячи з положень ч. 1 ст. 88 ЦПК, п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК та ст. 84 ЦПК. Оскільки суд задовольняє позов у повному обсязі, то судові витрати, обґрунтовано понесені позивачем та підтверджені документально, мають бути стягнуті з відповідача. В матеріалах справи містяться квитанції про оплату судового збору, згідно яких позивач сплатив 243,60 грн. (а.с. 1, 33) Судовий збір сплачено згідно з вимогами п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» і на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК, він має бути стягнутий з відповідача на користь позивача. На підтвердження понесених ними витрат на правову допомогу, позивачем долучено до матеріалів справи договір про надання правової допомоги, акт прийому-передачі виконаних робіт і тарифи оплати надання юридичних. (а.с. 11-12, 14) Відповідно до ч. 2 ст. 84 ЦПК України, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Договір про надання правової допомоги укладено 03.01.2013 року, акт прийому-передачі складено 31.07.2013 року, тому суд виходить з положень ЗУ «Про Державний бюджет на 2013 рік», статтею 8 якого було встановлено мінімальну заробітну плату на цей період, у розмірі 1147 гривень, 40% від якої становить 458,80 грн. Згідно акту прийому-передачі, ПП «Севастопольспецбуд», що надавало юридичні послуги, виконано роботи по аналізу документів, правової ситуації і оцінці судової перспективи, вартість яких 250 грн., роботи по підготовці позову - 450 грн., а також враховано виїзд юриста на підприємство - 150 грн. Виходячи з акту та положень Закону, юристом було витрачено годину на підготовку позову, та годину на виїзд до підприємства і оцінку перспективності справи. Суд вважає такі витрати допустимими, а тому з відповідача можливо стягнути понесені позивачем витрати на правову допомогу - у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь Севастопольської філії ДП МВС України «Інформ-Ресурси», заборгованість за зберігання належного [PERSON] транспортного засобу, у розмірі 6400 грн., а також понесені позивачем витрати на правову допомогу у розмірі 850 грн. та понесений ними судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved