Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

30.06.2020 року позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, місце проживання неповнолітньої дочки визначити з нею, прізвище залишити без змін. Свої вимоги мотивувала тим, що різні погляди на права та обов"язки подружжя призвело до поступового погіршення стосунків. Намагання та неодноразові спроби налагодити відносини та зберегти сім`ю позитивних результатів не дали через відсутність порозуміння між ними, вони остаточно втратили до почуття любові та поваги. Вказала, що з травня 2020 року проживають окремо. Їх шлюб остаточно припинив існування, поновлення подружніх відносин та примирення неможливе, подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дочки. Тому змушена звернутися до суду. 03.08.2020 року після усунення позивачем недоліків позовної заяви, у справі відкрито провадження та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 17.09.2020 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Сторони у судове засідання не прибули. Від позивача надійшла письмова заява, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, які просить задовольнити. Відповідач до суду повторно не прибув, про час та місце судового розгляду була повідомлена вчасно та належним чином, відзиву на позов не подав. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 21 квітня 2018 року зареєстрували шлюб у Миколаївському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївський області, актовий запис № 190, що стверджується свідоцтвом про шлюб/а.с.4/. У зв`язку з укладенням шлюбу сторони прізвище не змінювали. Як вбачається з копій свідоцтв про зміну імені [PERSON] та [PERSON] змінили прізвище на [PERSON] /а.с.5,6/.. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина, [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем /а.с.4, 16/. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, з урахуванням обставин, викладених в позовній заяві, перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї, поступово втратили зв`язки між собою, а, отже, сім`я припинила своє існування. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам позивача, що має суттєве значення для неї, тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Прізвище позивачу після розірвання шлюбу суд залишає без змін. Місце проживання неповнолітньої дитини слід визначити з позивачем, проти чого відповідач не подав заперечень. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача суму судового збору, сплаченого нею при подачі позову до суду у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved