Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

28 березня 2018 року представник заявника [PERSON] звернувся до суду із заявою в окремому провадженні в якій просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], жіночої статі, громадянки України, яка народилася в с. Гаврилівка Теофіпольського району Хмельницької області, зареєстрована за адресою: [INFO], Україна, але фактично проживала в Автономній Республіці Крим, яка померла 31 січня 2018 року в селі Нижня Кутузовка, м. Алушта, Автономна Республіка Крим (тимчасово окупована територія). Крім того просить суд допустити негайне виконання рішення суду. Мотивуючи її тим, що іншим шляхом заявник позбавлений можливості отримати свідоцтво про смерть доньки, [PERSON], оскільки зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України. В судове засідання заявник [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися, але представник заявника надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Факти викладені у заяві підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнить. Представник Недригайлівсьного районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, заінтересованої особи по справі, в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, винести рішення на розсуд суду. Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України (Закон, ВР України, від 03.10.2017, № 2147-VIII) за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14 березня 1985 року у заявниці в селі Гаврилівка Теофіпольського району Хмельницької області народилася дочка, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження Серія І-БП № 219654, актовий запис № 6 від 10 квітня 1985 року. 15 серпня 1987 року заявниця зареєструвала шлюб із [PERSON] і змінила прізвище «Задерей» на «Травчук», що підтверджується свідоцтво про укладення шлюбу Серія І-БВ № 436579, актовий запис № 6 від 15.08.1987 року. 23 січня 2006 року у [PERSON], народилася дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження Серія І-БП № 013413, видане виконкомом Зеленківської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, актовий запис № 01 від 08.02.2006 року. 11 березня 2009 року у [PERSON], народилася друга дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження Серія І-АП № 135554, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Джанкойського міськрайонного управління юстиції АРК, актовий запис № 158 від 07.04.2009 року. Розпорядженням голови Недригайлівської районної державної адміністрації № 748 від 01 вересня 2011 року, [PERSON] призначено опікуном над малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] близько двох років проживала на території Автономної Республіці Крим. 31 січня 2018 року дочка заявниці, [PERSON], загинула в результаті зіткнення з легковим автомобілем в селі Нижня Кутузовка м. Алушта Автономної Республіки Крим. Встановлення факту смерті, [PERSON], необхідно заявниці для оформлення соціальної допомоги від держави для дітей її дочки. Згідно ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Тобто, в порядку ст. 317 ЦПК України мають розглядатися заяви про встановлення факту смерті на території Автономної Республіки Крим, на території населених пунктів Донецької та Луганської області, визначених у розпорядженні Кабінету Міністрів України № 1085 від 07 листопада 2014 року. Відповідно до вказаного розпорядження, село Нижня Кутузовка, м. Алушта Автономної Республіки Крим є населеним пунктом, що розташований на тимчасово окупованій території України. Як вбачається з копії лікарського свідоцтва про смерть серія 35 № 014392 від 14 лютого 2018 року, виданого установою на тимчасово окупованій території Ураїни [PERSON], [INFO], померла 31 січня 2018 року, смерть настала на місці ДТП в селі Нижня Кутузовка, м. Алушта, Автономна Республіка Крим, причина смерті: "Множинні переломи ребер". Факт смерті [PERSON], підтверджується також довідкою про смерть №85 від 14.02.2018 р. та свідоцтвом про смерть серія І-АЯ №614074, які видані органом на тимчасово окупованій території України. Також факт смерті [PERSON] підтверджується фотографіями з кладовища. Даючи оцінку допустимості наданих суду доказів, а саме документів, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, суд керується положенням ч. 2 ст. 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правових режимів на тимчасово окупованих територіях України», будь-який акт, виданий органами, передбаченими частиною 2 вказаної статті, є недійсним та не створює правових наслідків. Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у даній справі - встановлення факту смерті на окупованій території України, суд бере до уваги практику Європейського суду України з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права (справи проти Туреччини, Молдови та Росії). Тобто, документи видані органами чи установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, як виняток, можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку ст. 317 ЦПК України. Аналогічна позиція викладена в інформаційному листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 15 квітня 2016 року №9-1130/0/4-16. Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає необхідним встановити факт смерті громадянина України [PERSON], [INFO], жіночої статі, громадянки України, яка народилася в с. Гаврилівка Теофіпольського району Хмельницької області, зареєстрована за адресою: [INFO], Україна, але фактично проживала в Автономній Республіці Крим, яка померла 31 січня 2018 року, на тимчасово окупованій території України, в селі Нижня Кутузовка, м. Алушта, Автономна Республіка Крим, у віці 32 роки. На підставі викладеного,

Outcome: approved