Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

31.01.2020 року до суду з заявою звернувся [PERSON] , заінтересована особа: Гадяцький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України. У заяві [PERSON] вказує, що з дружиною та батьками переїхав з м. Донецьк у с.Лютенька Гадяцького району Полтавської області, у зв`язку з бойовими діями на Сході України. Його батьки [PERSON] та [PERSON] навесні 2017 року поїхали до м. Донецьк, щоб оглянути квартиру, але так як батько захворів та не міг самостійно пересуватись, тому батьки залишись проживати у м. Донецьк. [INFO] помер його батько [PERSON] , про що було видано лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть Донецької народної республіки. Однак зареєструвати його смерть у встановленому законом порядку заявник не може. Звернувшись до Гадяцького районного відділу ДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) для проведення державної реєстрації смерті батька, заявнику було відмовлено, що підтверджується відмовою у проведенні державної реєстрації смерті №01/16.2-03-25 від 28.01.2020 року. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стан», тому звернувся до суду з даною заявою та просив встановити факт смерті [PERSON] та допустити негайне виконання рішення суду. В судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги заяви підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи: Гадяцького районного відділу ДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми ) до суду не з`явився, надали заяву в якій проти задоволення заяви [PERSON] не заперечували, справу просили розглянути без участі їх представника. Відповідно до ч.2 ст. 317 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що можливо розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи. Суд, заслухавши вимоги заявника, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява [PERSON] підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Факт смерті громадянина України підлягає державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України (далі Реєстр). Внесення до Реєстру запису про смерть та наступна видача свідоцтва про смерть є підставою для настання правових наслідків смерті, серед яких вступ у спадщину, що залишилась після померлого, можливість встановлення опіки над його дітьми, що залишились без батьківського піклування та інші правові наслідки. Документи (лікарське свідоцтво про смерть та фельдшерська довідка про смерть) у випадку, якщо смерть настала на території України, подаються за формою, що затверджена Міністерством охорони здоров`я України. Проте Донецька Народна Республіка - територія самопроголошеного утворення, яке не визнане державою Україна, тому документи про смерть видаються за формою, встановленою Міністерством юстиції Донецької Народної Республіки, яка не є прийнятною для українських органів реєстрації актів цивільного стану. Внаслідок цих обставин отримання свідоцтва про смерть в органах РАЦС Міністерства юстиції України є неможливим, а єдиним шляхом його отримання та захисту прав родичів та спадкоємців померлого є звернення до суду за встановленням факту, що має юридичне значення. Факт смерті підтверджується наступними документами: свідоцтвом про смерть, довідкою про смерть, медичним свідоцтвом про смерть. Встановлення факту смерті необхідне для отримання допомоги на поховання та оформлення спадкових прав. Судом встановлено, що [PERSON] був батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 11.08.1959 року рай/б ЗМС м. Сталіно. Громадянин України [PERSON] , [INFO] помер [INFO] в м. Донецьк, Кіровський район, про що було видане свідоцтво про смерть складене російською мовою та засвідчене печаткою Кіровського відділу ЗАГС Донецького міського управління юстиції Донецької Народної Республіки ( невстановленого зразка). Причиною смерті [PERSON] є атеросклеротична хвороба серця з гіпертонічною хворобою, про що Комунальним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5 міста Донецька» було видане лікарське свідоцтво про смерть № 8 від 02.01.2020 року, Вказані лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть засвідчують факт реєстрації смерті органами, що знаходяться на території самопроголошеного утворення, яке не визнане державою Україна. З цих підстав Гадяцьким районним відділом ДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми ) було відмовлено [PERSON] у державній реєстрації смерті [PERSON] на території України. Згідно Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5(далі Правила), підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я Українивід 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть). Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 року Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року « Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» з квітня 2014 року на території Донецької та Луганської областей проводиться антитерористична операція. Відповідно до додатку 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085 від 07.11.2014 року м. Донецьк входить до переліку населених пунктів на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Згідно ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"(далі - Закон про окуповані території ), будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Незважаючи на те, що суд у відповідності до вимог ст. 77 ЦПК України, не приймає, як належні докази свідоцтво про смерть [NUMBER] видане 03.01.2020 року Кіровським відділом ЗАГС Донецького міського управління юстиції Донецької Народної Республіки та лікарське свідоцтво про смерть №8 від 02.01.2020 року, видане Комунальним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5 міста Донецька», оскільки вони є недійсними, однак, приймає до уваги ті фактичні обставини - письмову інформацію, яка викладена в них, а саме, що чоловік [PERSON] помер [INFO] у м. Донецьк, Кіровський район. Згідно п.2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до ч.4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved