Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором позики б/н від 30.04.2015 року у розмірі 165 000 (сто шістдесят п`ять тисяч гривень) 00 коп. та борг за договором позики б/н від 30.05.2015 року у розмірі 165 000 (сто шістдесят п`ять тисяч гривень) 00 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 30 квітня 2015 року [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) та [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) уклали договір позики б/н відповідно до якого [PERSON] передав [PERSON] суму у розмірі 55 000 грн. (п`ятдесят п`ять тисяч) гривень 00 коп. зі строком погашення боргу не пізніше 30 липня 2015 року. Сторони домовились, що сума позики дорівнює еквіваленту грошового зобов`язання в іноземній валюті, в якості еквівалента сторони прийняли 2500 дол. США 00 цент. (дві тисячі п`ятсот доларів США нуль центів). 30 травня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики б/н відповідно до якого [PERSON] передав [PERSON] суму у розмірі 55 000 грн. (п`ятдесят п`ять тисяч) гривень 00 коп. зі строком погашення боргу не пізніше 30 липня 2015 року. Сторони домовились, що сума позики дорівнює еквіваленту грошового зобов`язання в іноземній валюті, в якості еквівалента сторони прийняли 2500 дол. США 00 цент. (дві тисячі п`ятсот доларів США нуль центів). 29 липня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] були укладені додаткові угоди до договорів б/н від 30.04.2015 року та від 30.05.2015 року., відповідно до яких [PERSON] зобов`язаний повернути [PERSON] грошові кошти у сумі визначеній договорами позики не пізніше 30 травня 2020 року. 01 червня 2020 року між [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) та [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) було укладено договір відступлення права вимог, відповідно до яких [PERSON] набуває права вимоги належне [PERSON] і стає кредитором за Договорами позики б/н від 30.04.2015 року та від 30.05.2015 року які укладені між [PERSON] та [PERSON] , а також права, які забезпечують виконання зобов`язань та інші права, пов`язані із правами вимоги по зазначеному договору, у тому числі, у повному обсязі, права на несплачені термінові й підвищенні відсотки. Кінцевий строк повернення позики за Договорами позики від 30.04.2015 року та від 30.05.2015 року був встановлений 30 травня 2020 року. У порушення вимог договору позики б/н від 30.04.2015 року та від 30.05.2015 року відповідачем не виконано зобов`язання щодо повернення позики у встановлений строк, в результаті чого [PERSON] має заборгованість у розмірі 330 000 (триста тридцять тисяч) гривень 00 коп., а саме: за договором позики б/н від 30.04.2015 року у розмірі 165 000 (сто шістдесят п`ять) гривень яка складається з тіла позики - 55 000, 00 грн.; штраф згідно п. 7 договору позики - 55 000, 00 грн.; пеня згідно п. 7 договору позики - 55 000, 00 грн., за договором позики б/н від 30.04.2015 року у розмірі 165 000 (сто шістдесят п`ять) гривень яка складається з тіла позики - 55 000, 00 грн.; штраф згідно п. 7 договору позики - 55 000, 00 грн.; пеня згідно п. 7 договору позики - 55 000, 00 грн. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.01.2021 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.03.2021 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі. Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. З матеріалів справи судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] укладено договіри позики б/н від 30.04.2015 року та від 30.05.2015 року. У відповідності до умов договору позики б/н від 30.04.2015 року [PERSON] передав [PERSON] у власність суму в розмірі 55 000 (п`ятдесят п`ять тисяч) гривень 00 коп., що дорівнює еквіваленту 2500 доларів США 00 цент. (дві тисячі п`ятсот доларів США нуль центів), зі сплатою фіксованої процентної ставки один раз на місяць на суму позики, на строк до 30 липня 2015 року. Відповідно до копії додаткової угоди від 29.07.2015 року до договору позики від 30.04.2015 року строк виконання зобов`язань продовжено до 30 травня 2020 року. Відповідно до умов договору позики б/н від 30.05.2015 року [PERSON] передав [PERSON] у власність суму в розмірі 55 000 (п`ятдесят п`ять тисяч) гривень 00 коп., що дорівнює еквіваленту 2500 доларів США 00 цент. (дві тисячі п`ятсот доларів США нуль центів), зі сплатою фіксованої процентної ставки один раз на місяць на суму позики, на строк 30 липня 2015 року. Згідно з копією додаткової угоди від 29.07.2015 року до договору позики від 30.05.2015 року строк виконання зобов`язань продовжено до 30 травня 2020 року. Відповідно до копії договору відступлення прав вимоги (цесії) від 01.06.2020 року [PERSON] передав право вимоги, а також права, які забезпечують виконання зобов`язань та інші права, пов`язані із правами вимоги по зазначеному договору, у тому числі, у повному обсязі, права на несплачені термінові й підвищенні відсотки за Договором позики від 30.04.2015 року [PERSON] . Також відповідно до копії договору відступлення прав вимоги (цесії) від 01.06.2020 року [PERSON] передав право вимоги, а також права, які забезпечують виконання зобов`язань та інші права, пов`язані із правами вимоги по зазначеному договору, у тому числі, у повному обсязі, права на несплачені термінові й підвищенні відсотки за Договором позики від 30.05.2015 року [PERSON] . Наявність заборгованості за договорами позики б/н від 30.04.2015 року та від 30.05.2015 року та невиконання [PERSON] зобов`язань щодо повернення заборгованості зумовила звернення [PERSON] до суду за захистом своїх прав, спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України). Статтею 627 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч 1. ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України визначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики б/н від 30.04.2015 року та договір позики б/н від 30.05.2015 року. [PERSON] умови договорів позики виконав належним чином, передавши відповідачеві у власність суму в розмірі 55 000, 00 грн. за договором позики б/н від 30.04.2015 та договором позики б/н від 30.05.2015 року. Однак, відповідач [PERSON] належним чином свої зобов`язання не виконував, у визначені договором строки погашення заборгованості за договорами позики не здійснив, внаслідок чого у відповідача склалась заборгованість за тілом позики у сумі 55 000, 00 грн. відповідно до договору позики б/н від 30.04.2015 року та за тілом позики у сумі 55 000, 00 грн. відповідно до договору позики б/н від 30.05.2015 року. На підставі договору відступлення прав вимоги (цесії) від 01.06.2020 року [PERSON] набув право вимоги, належне [PERSON] , та став кредитором [PERSON] за договором позики б/н від 30.04.2015 року та на підставі договору відступлення прав вимоги (цесії) від 01.06.2020 року [PERSON] набув право вимоги, належне [PERSON] , та став кредитором [PERSON] за договором позики б/н від 30.05.2015 року. Таким чином заборгованість за тілом позики у сумі 55 000, 00 грн. відповідно до договору позики б/н від 30.04.2015 року та за тілом позики у сумі 55 000, 00 грн. відповідно до договору позики б/н від 30.05.2015 року підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. В зв`язку з порушенням відповідачем умов договору на підставі п. 7 договору позики б/н від 30.04.2015 року позивачем нараховано: пеня у сумі 55 000, 00 грн, штраф у сумі - 55 000, 00 грн. На підставі п. 7 договору позики б/н від 30.05.2015 року позивачем нараховано: пеня у сумі 55 000, 00 грн, штраф у сумі - 55 000, 00 грн. Враховуючи порушення відповідачем строків повернення коштів, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача за договором позики б/н від 30.04.2015 року пеня у сумі 55 000, 00 грн, штраф у сумі - 55 000, 00 грн., та за договором позики б/н від 30.05.2015 року пеня у сумі 55 000, 00 грн, штраф у сумі - 55 000, 00 грн. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат, враховуючи, що позивач згідно Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору, то судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved