Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Росохацької сільської ради, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування право на земельну частку (пай) площею 71,38 в умовних кадастрових гектарах, що розташована в с. Росохач Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивував тим, що [PERSON] мала право на земельну частку (пай) розміром 71,38 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться за адресою с. Росохач Городенківського району, Івано-Франківської області відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 020740. 26.12.2010 року померла [PERSON], яка була зареєстрована та проживала за адресою: [INFO]. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме, вищевказане право на земельну частку (пай) розміром 71,38 в умовних кадастрових гектарах. На момент смерті [PERSON], з нею за вищевказаною адресою проживав її онук - [PERSON]. Згідно Заповіту, [PERSON] усе своє майно заповідає [PERSON]. Проживаючи на момент смерті разом із бабусею, позивач фактично спадщину прийняв. Після смерті [PERSON], позивач звернувся до приватного нотаріуса, із заявою про прийняття спадщини. Проте, згідно із постанови приватного нотаріуса від 08.02.2017 року, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з відсутності оригіналу правовстановлюючого документа та рекомендовано звернутися до суду. Для визначення ціни позову, отримано відповідь Відділу Держгеокадастру у Городенківському районі Івано-Франківської області від 21.02.2017, в якій зазначено, що нормативно-грошова оцінка земельної частки (паю), площею 71,38 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату серії ІФ № 020740 становить - 52853,66 грн., Отже, нормативно-грошова оцінка земельної частки (паю), відповідно, є ціною позову. В судове засідання сторони та їхні представники не з'явилися. Подали до суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності. Представник позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримує та просить задовільнити. Росохацька сільська рада заперечень проти позову не має. Передбачених ч.1 ст.169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Свідоцтвом про народження позивача [PERSON], серії VІ-УР № 1744574, свідоцтвом про народження батька позивача [PERSON], серії ІІ-ЯР № 632861 стверджено, що [PERSON] є бабусею позивача по батьковій лінії.. За заповітом від 07.09.2007 року, посвідченим секретарем виконавчого комітету Росохацької сільської ради, зареєстрованим за № 84, [PERSON] заповіла на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом матиме право своєму онукові [PERSON]. [PERSON] померла 26.12.2010 р., що стверджено копією свідоцтва про смерть серії І-НМ № 124930. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, а саме право на земельну частку (пай) розміром 71,38 в умовних кадастрових гектарах на території Росохацької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Даний факт підтверджено копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ІФ № 020740, виданого 11.02.2000 року Городенківською РДА громадянину України - члену колективного сільськогосподарського підприємства агрофірма «Прикарпаття» село Росохач Городенківського району Івано-Франківської області [PERSON], яка проживає в [INFO], на підставі рішення Городенківської райдержадміністрації від 09.02.2002 р. Згідно листа Відділу держгеокадастру у Городенківському районі № 175/2-17 від 21.02.2017 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка розташована на території Росохацької сільської ради згідно сертифікату ІФ № 020740, виданого [PERSON] розміром 71,38 ум.кад.га станом на 2017 рік становить 52853,66 грн. Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є її внук - [PERSON] (позивач). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Довідкою № 846 від 29.07.2016 року, виданою Росохацькою сільською радою підтверджено, що [PERSON] прийняв спадщину, оскільки на день смерті [PERSON], яка померла 26.12.2010 року був прописаний разом з нею в будинку в селі Росохач по вулиці Миру № 6. Відповідно до ч. 1\~ст.1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З постанови приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 08.02.2017 року слідує, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) на підставі відсутності у спадкоємця оригіналів правовстановлюючих документів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Пункт 3 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" від 10 листопада 1994 року №666/94 передбачає, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. В силу вимог ч. 2 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до п. «а» ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права на земельну частку (пай) площею 71,38 в умовних кадастрових гектарах, що розташована в с. Росохач Городенківського району Івано-Франківської області, визнання права не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню при визнанні їх відповідачем. На підставі ст.ст. 1216, 1222, 1223 ЦК України,

Outcome: approved