Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

27 квітня 2020 року позивач [PERSON] звернулась до [PERSON] з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Свою позицію обґрунтовує тим, що з 10 серпня 2013 року з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З 2017 року з відповідачем шлюбних відносин не підтримують. На даний час вона звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Син проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач, як батько дитини, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча працює начальником зміни ЦВКГ ВП "ЮУ АЕС" в м. Южноукраїнську Миколаївської області, має нерухоме майно. Інших осіб на утриманні не має. Добровільно домовитись про сплату аліментів з відповідачем не вдається, в зв`язку з чим змушена звернутись з даним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 10 серпня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южнуокраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області зареєстрували шлюб за актовим записом № 160. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , виходячи зі змісту позову, не приймає участі у матеріальному утримані дитини, інше відповідач не довів. Згідно довідки №2415 від 14 травня 2020 року [PERSON] дійсно працює на ВП «ЮУ АЕС» ЦВКГ та ТМ начальником зміни та розмір його нарахованої заробітної плати за листопад 2019 року - квітень 2020 року складає 206278,94 грн. Таким чином, [PERSON] не виконує обов`язки щодо утримання свого неповнолітнього сина, чим порушує вимоги ст. 180 Сімейного Кодексу України, яка зобов`язує батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з положеннями ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За приписами ч. 3 ст. 181 СК України та ст. 182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В позовній заяві позивач вказує, що син проживає з нею та вона його повністю утримує, а відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, заперечень відповідачем не надано, тому суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів до досягнення дитиною повноліття. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць. Частиною 2 статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Зважаючи на те, що позивача при зверненні до суду було звільнено від сплати судового збору па підставі п.3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а також визнання відповідачем позову, на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України судовий збір у розмірі 420,40 грн. (840,80 грн.:2) на користь держави підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved