Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

[PERSON] 16 липня 2018 року пред`явив до [PERSON] позов про визнання батьківства, а саме, визнання його, позивача, батьком [PERSON] , [INFO] . У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилався на те, що у 2011 році він познайомився із [PERSON] , вони разом проживали та вели спільне господарство у найманій квартирі в м. Самборі, проте [PERSON] на той час перебувала в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . [INFO] [PERSON] народила дочку [PERSON] і так як на час народження дитини [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, то в книзі записів актів про народження батьком дитини був записаний [PERSON] . Однак, через розбіжність характерів, різні погляди на життя він, позивач, і [PERSON] перестали проживати однією сім`єю, навесні минулого року він переїхав проживати у с. Ралівка разом із дочкою [PERSON] і він сам займається її вихованням та утриманням, дочка називає його батьком. Відповідачу [PERSON] було відомо, що він не є батьком дитини, народженої [PERSON] , оскільки [PERSON] повідомила відповідача про це відразу ж після народження дитини. Згідно ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Оскільки, у свідоцтві про народження дочки батьком дитини записана особа, яка фактично не є її батьком, а він, позивач, проживаючи разом зі своєю дочкою, не може представляти її інтереси як батько, тому він змушений звернутися із вказаним позовом до суду. Під час розгляду справи по суті позивач [PERSON] та його представник адвокат Цапар М.В. у підтримання позовних вимог посилалися на обставини, викладені у позовній заяві, та не заперечували проти проведення заочного розгляду справи. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача [PERSON] не заперчувала щодо задоволення позову. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про судове засідання, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав, і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Вислухавши пояснення позивача, його представника адвоката, третьої особи, показання свідків, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 2 вересня 2008 року, який на підставі рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 1 листопада 2016 року розірвано, підставами для розірвання шлюбу слугувало те, що [PERSON] перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком ( а. с. 5-6). Із свідоцтва про народження видно, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками записані [PERSON] та [PERSON] ( а. с. 4). Згідно ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Оскільки, [PERSON] та [PERSON] на момент народження дитини перебували у зареєстрованому шлюбі, то батьком дитини відповідно до вимог ст. 122 СК України записаний [PERSON] Із пояснень позивача [PERSON] та третьої особи [PERSON] вбачається, що з 2011 року вони разом винаймали квартиру та перебували у фактичних шлюбних відносинах, під час яких у них народилася дочка [PERSON] . Свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах, вони винаймали житло, у якому вони, свідки, часто бували в гостях, а також про те, що під час їхнього спільного проживання у них народилася дитина. Отже, наявні докази свідчать про походження від позивача дитини, народженої [PERSON] під час її перебування в іншому шлюбі з відповідачем. Згідно ст. 129 Сімейного Кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у\~шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пунктах. 6 та 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2008 року № 3 за нормою статей\~ 213,\~215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до п. 20 глави 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями\~ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях\~126,\~127 СК України\~або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження.

Outcome: approved