Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

[PERSON] звернувся\~ у вересні 2020р. до суду з позовом [PERSON] про встановлення факту, визнання права власності на спадкове майно.\~ На обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що\~ [INFO] померла [PERSON] .\~ На випадок своєї смерті покійна заповіту не залишила. Покійна являлась тіткою позивача та братовою відповідачки. Позивач звертався до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено в зв`язку з наступним. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 16 листопада 2000 року, виданого згідно розпорядження Івано-Франківського міського голови від 01 листопада 2000 року № 546-р, покійна, її син [PERSON] та чоловік [PERSON] були співвласниками (в рівних частках) трьохкімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 52,83 кв.м., житловою площею 37,18 кв.м. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті спадщину прийняв син [PERSON] , а [PERSON] відмовилась в його користь від прийняття спадщини. 08 липня 2008 року [PERSON] отримав в Першій Івано- Франківській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом. Однак дане свідоцтво не було зареєстровано в органах БТІ. Таким чином право власності на 1/3 квартири за [PERSON] не було зареєстровано і прав власності на цю частину квартири він не набув. 19 грудня 2013 року [PERSON] Після його смерті покійна [PERSON] спадщину прийняла, однак свідоцтво про право на спадщину не отримала. помре. Також первинний правовстановлюючий документ свідоцтво про право власності на житло від 16.11.2000 року втрачено. Слід зазначити, що позивач здійснив за свій рахунок поховання [PERSON] та [PERSON] . Просив позов задоволити та визнати за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , як за спадкоємцем 5 черги право власності на квартиру за адресою: : [ADDRESS] , загальною площею 52,83 кв.м, житловою площею 37,18 кв.м. 19.10.2020 року позивачем подано до суду заяву про уточнення позовних вимог (а.с.59-60).У даній заяві позивач просить суд постановити рішення, яким встановити, що [PERSON] ,\~ з жовтня 2013 року\~ по 12 листопада 2018 року проживав однією сімєю з [PERSON] , померлою [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] \~ в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 52,83 кв.м, житловою площею 37,18 кв.м. Позивач\~ та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги\~ просили позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні\~ проти задоволення позову не заперечила. Заслухавши пояснення сторони, свідків, вивчивши матеріали та з`ясувавши обставини справи,\~ дослідивши\~ надані докази, суд дійшов висновку про те, що\~ позов слід задоволити з таких підстав. Згідно Свідоцтва\~ про смерть Серія [NUMBER] від 13.11.2018 року [PERSON] померла [INFO] (а.с.3). Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, яке видано згідно розпорядження міського голови від 01.11.2000 року № 546-р, на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 52,83 кв.м, житловою площею 37,18 кв.м. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.4). На вказану квартиру Івано-Франківським ОБТІ 14.09.2000 року видано технічний паспорт (а.с.5). Як вбачається з копії будинкової книги, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] були зареєстровані у вказаній вище квартирі (а.с.6-7). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.07.2008 року, спадкоємцем майна [PERSON] є його син [PERSON] , в тому числі з відмовою в його користь [PERSON] (а.с.9). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] (а.с.10). Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 11 березня 2015 року, звільнено [PERSON] від повноважень опікуна, що встановлені над недієздатною [PERSON] . Встановлено опіку над недієздатною [PERSON] та призначено опікуном [PERSON] .Позивач [PERSON] здійснював поховання [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про поховання та договорами замовлення на організацію проведення поховання (а.с.13-17) Відповідно до довідки Микитинецької сільської ради Івано-Франківської міської ради, [PERSON] , 1935 р.н. проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Вказана громадянка проживала за вказаною вище адресою з червня 2013 року до дня смерті [INFO] (а.с.28). Під час розгляду даної цивільної справи свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] стосовно вимоги про встановленя факту, що [PERSON] ,\~ з жовтня 2013 року\~ по 12 листопада 2018 року проживав однією сімєю з [PERSON] , померлою [INFO] за адресою: [ADDRESS] , суду підтвердили, що влітку 2013 року позивач забрав до себе на проживання [PERSON] , за якою доглядав, опікувався та дбав до дня смерті останньої. В подальшому позивачем було здійснення поховання померлої [PERSON] . Як вбачається зі Звіту про проведення незалежної оцінки квартири за адресою:\~ [ADDRESS] , ринкова вартість даної квартири становить 70 000,00 грн. (а.с.44-57). Відповідно до ч.1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч.1ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Листом від 05.11.2019 року, Перша Івано-Франківська ДНК відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки слід встановити факт проживання заявника з померлою або родинні відносини, а також відсутній був оригінал правовстановлюючого документа. Відповідно дост.ст.1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищезазначене спадкове майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За життя спадкодавець заповіту не залишала,\~ Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. \~\~ Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач у термін встановлений ст..1270 ЦК України звернувся до нотаріуса про прийняття спадщини за законом. За статтею 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. А стаття 1297 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами,\~ визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Факт проживання [PERSON] із [PERSON] однією сімєю більше 5 років був підтверджений поясненими свідків\~ допитаних в судовому засіданні та сторонами. Таким чином, [PERSON] за вимогами ст.1264 ЦК України\~ має право на спадкування за законом як особа, яка проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про встановлення факту та визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі Свідоцтва ще й тому, що відсутній оригінал правовстановлюючого документа на нерухоме майно. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту, в зв`язку з чим задовольняє позов. \~\~\~\~\~\~\~ Судом з доказів у справі та отриманих пояснень не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. За змістом статті 81 ЦПК України, обов`язок доказування і подання доказів покладається на кожну сторону. Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. З огляду на наведені положення закону, враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі. На підставі наведеного відповідно до ст..ст. 1216-1218, 1220, 1222, 1264 ЦК України та

Outcome: approved