Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з віповідною заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документа, а саме: належності Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Олександрівською сільською радою народних депутатів Білозерського району Херсонської області 13 лютого 2003 року, на підставі рішення XVIII сесії XXIII скликання Олександрівської сільскої ради народних депутатів від 26 жовтня 2001 року №125 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 430, оскільки у зазначеному Державному акті допущено помилку в написанні по-батькові заявниці та замість вірного «[PERSON]», по-батькові заявниці зазначено як « [PERSON]», що не відповідає дійсності. Вищевказана помилка була виявлена при зверненні заявниці до нотаріуса з метою складення заповіту та перешкоджає [PERSON] у використанні її земельної ділянки на власний розсуд. Тому заявниця була вимушена звернутися з даною заявою, в якій просила постановити рішення, яким встановити факт належності їй Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Олександрівською сільською радою народних депутатів Білозерського району Херсонської області 13 лютого 2003 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 430, згідно з яким [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 5,5933 гектари на території Олександрівської сільської ради Білозерського району, з виправленнями по-батькові на «[PERSON]». В судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні, представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, надав заяву, у якій просить розглядати справу за його відсутності та проти заявлених вимог заявника не заперечує. Дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Під час дослідження наданих суду документів, а саме: паспорта [PERSON] серії [NUMBER], виданого Білозерським РВ УМВС України у Херсонській області 12.02.2003 року, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера [NUMBER] [PERSON] встановлено, що по-батькові заявниці на час видачі Олександрівською сільською радою народних депутатів Білозерського району Херсонської області Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 13 лютого 2003 року, було «[PERSON]». Проте, у вищевказаному Державному акті допущено помилку та по-батькові вказано як «[PERSON]», що в теперішній час викликало сумніви щодо належності вказаного правовстановлюючого документу на право власності на земельну ділянку площею 5,5933 гектари, розташовану на території Олександрівської сільської ради Білозерського району Херсонської області, та є перешкодою в розпорядженні належним заявниці майном. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа заявниці необхідно для складання заповіту. Іншим шляхом встановити цей факт [PERSON] не має можливості. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved