Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Чагівської сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) та майновий пай в порядку спадкування за заповітом, згідно із яким [INFO] померла [PERSON]. [PERSON] залишила заповіт від 15.11.1988 року, посвідчений Чагівською сільською Радою народних депутатів Оратівського району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі за № 49, згідно якого все своє майно заповіла [PERSON] та [PERSON], яка від прийняття спадщини відмовилась написавши відповідну заяву. Заповіт не змінено і не скасовано. Осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині немає. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,63 гектарів, що розташована на території Чагівської сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту, посвідченого сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданого Оратівською РДА Вінницької області від 05.04.2000 року, який було видано після смерті [PERSON] та майновий пай у розмірі 3696 грн. по СВК «Дружба», що в с. Чагів Оратівського району Вінницької області, право власності на яке посвідчено свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії [NUMBER] від 30.09.2002 року Чагівською сільською радою Оратівського району Вінницької області на ім'я спадкодавця після її смерті. Юридично оформити прийняття спадкового майна позивач [PERSON] позбавлений можливості, оскільки за життя спадкодавця не було виготовлено правовстановлюючих документів, тому позивач змушений звернутися до суду для визнання права на земельну частку (пай) та майновий пай. Просить визнати за ним право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,63 га, що розташована на території Чагівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданого Оратівською РДА Вінницької області 05.04.2000 року в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] та визнати право власності на майновий пай у розмірі 3696 грн. по СВК «Дружба», що в с. Чагів Оратівського району Вінницької області, згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії [NUMBER] від 30.09.2002 року виданого Чагівською сільською радою Оратівського району Вінницької області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Справу просить розглядати без його участі. Представник відповідача Чагівської сільської ради Оратівського району Вінницької області [PERSON], будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Від учасників процесу до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України, у зв'язку з чим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу, не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст.174 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вивчивши вимоги позову, дослідивши докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28.04.1998 року [PERSON] померла [INFO] в смт. Томашпіль Вінницької області. Згідно із заповітом від 15.11.1988 року, посвідченого Чагівською сільською Радою народних депутатів Оратівського району Вінницької області та зареєстрованого в реєстрі за № 49, згідно якого [PERSON] все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось заповіла [PERSON] та [PERSON] у рівних частинах. Заповіт не змінено і не скасовано. Осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині немає. Відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії [NUMBER] від 30.09.2002 року, [PERSON] має право на майновий пай в СВК «Дружба», що в с. Чагів Оратівського району Вінницької області в розмірі 3696 гривень. Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 05.04.2000 року, площею 2,63 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Чагівської сільської ради Оратівського району Вінницької області належить [PERSON]. Відповідно до виписки із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) № 319 від 20.07.2004 року, яка затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 року № 801 і видана Оратівською РДА Вінницької області по КСП «Дружба» с. Чагів, сертифікат серії [NUMBER] за порядковим номером [NUMBER] виданий [PERSON], яка проживала на території с. Чагів. Розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах становить 2,63 га. Вартість земельної частки (паю) становить 29 327 грн. Сертифікат видано на підставі розпорядження голови Оратівської РДА № 57 від 15.03.2000 року . Вартість земельної частки (паю) на день смерті становить 11881 грн. Відповідно до довідки № 1073 від 26.10.2006 року виконавчим комітет Чагівської сільської ради Оратівського району Вінницької області про те, що [PERSON] залишила заповіт на ім'я своїх дітей сина [PERSON] та дочки [PERSON]. Спадщину приймає [PERSON], його сестра [PERSON] від спадщини відмовилась і за її оформленням не зверталась. Інших спадкоємців по цій справі немає. Відповідно до заяви від 29.11.2006 року зареєстрованої в реєстрі за № 3326 та засвідченої державним нотаріусом Томашпільської державної нотаріальної контори, [PERSON] від прийняття спадщини відмовилась. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли і продовжують існувати після набрання ним чинності. До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини. Спадщина відкрилась [INFO] в день смерті спадкодавця [PERSON]. В цей час діяв ЦК УРСР (1963 року). Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відкриття спадщини міститься в правилі ст. 525 ЦК УРСР , а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом розділу VІІ ЦК УРСР (1963 р.), прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об'єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР (1963 р.) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР (1963 року), якщо спадкоємець в установлений ст. 549 ЦК УРСР строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин). Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 85 ЦК України. Спадкування за законом здійснюється почергово. Право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. На підставі ст. ст. 524-527, 524, 529,534, 550 ЦК УРСР (1963 року),

Outcome: approved