overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

17 грудня 2013 року представник позивача Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" звернувся до суду з цивільним позовом в якому просив стягнути з [PERSON] суму боргу за кредитним договором № б/н від 30.05.2008 року у сумі 15865,86 гривень, а також судовий збір в розмірі 229,40 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, він направив до суду заяву в якій просив справу слухати за його відсутності в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити і не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явил.ся, направил. до суду заяву в якій вказал., що не заперечують проти задоволення позовних вимог позивача та просил. справу слухати за її відсутністю. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 30.05.2008 року укладено кредитний договір № б/н про надання кредиту у розмірі 3000,00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно умов кредитного договору погашення заборгованості повинно здійснюватись у встановленому банком (позивачем) порядку, а саме: щомісяця в період сплати, позивальник (відповідачка) повинен надати банку (позивачу) грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов договору. Однак, у порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання не виконував в повному обсязі, у зв'язку з чим станом на 26.11.2013 року виникла заборгованість по поверненню кредиту у сумі 15865,86 грн., з яких: 1. заборгованість за кредитом - 1848,59 грн.; 2. заборгованість по процентам за користування кредитом - 6380,56 грн.; 3. заборгованість по комісії за користування кредитом - 6405,00 грн.; 4. штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; 5. штраф (процентна складова) - 731,71 грн.. Згідно зі ст.ст.525,526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 229,40 гривень. Таким чином, у відповідності до ст.ст.526,549,550,554,1054 ЦК України, суд вважає що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

17 грудня 2013 року представник позивача Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" звернувся до суду з цивільним позовом в якому просив стягнути з [PERSON] суму боргу за кредитним договором №б/н від 13.06.2007 року у сумі 12405,64 гривень, а також судовий збір в розмірі 229,40 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, він направив до суду заяву в якій просив справу слухати за його відсутності в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити і не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно та не повідомив суд про причини своєї відсутності, а тому суд приймає рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 13.06.2007 року укладено кредитний договір №б/н про надання кредиту у розмірі 250,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно умов кредитного договору погашення заборгованості повинно здійснюватись у встановленому банком (позивачем) порядку, а саме: щомісяця в період сплати, позивальник (відповідачка) повинен надати банку (позивачу) грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов договору. Однак, у порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання не виконував в повному обсязі, у зв'язку з чим станом на 31.10.2013 року виникла заборгованість по поверненню кредиту у сумі 12405,64 грн., з яких: 1. заборгованість за кредитом - 3560,73 грн.; 2. заборгованість по процентам за користування кредитом - 4684,77 грн.; 3. заборгованість по комісії за користування кредитом - 3331,30 грн.; 4. штраф (фіксована частина) - 250,00 грн.; 5. штраф (процентна складова) - 578,84 грн.. Згідно зі ст.ст.525,526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 229,40 гривень. Таким чином, у відповідності до ст.ст.526,549,550,554,1054 ЦК України, суд вважає що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

17 грудня 2014 року [PERSON], звернулась до суду із зазначеним позовом. В поясненнях посилається на те, що з 19 травня 2011 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO], яка на даний час проживає з нею та знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідачдобровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має неофіційний дохід, тому просить стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 800 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач по справі у судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнав повністю. У відповідності до ст.197 ЦПК України в зв"язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. У відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.05.2011 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO], батьком якої, згідно свідоцтва про народження, є відповідач по справі. Всупереч положень ст.180, 181 Сімейного Кодексу України, [PERSON] як батько, не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, чим грубо порушує права дитини. Відповідач є працездатним, немає інших осіб, що перебувають на його утриманні. Сторони між собою не можуть домовиться щодо способу утримання дитини, а тому аліменти слід стягувати в судовому порядку. Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів на дитину, суд, враховуючи положення ст.182, 184 Сімейного Кодексу України, з врахуванням того, що мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути менший ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку вважає, що аліменти слід стягувати у розмірі, в якому просить позивачка, тобто по 800 (вісімсот) гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Вказаний розмір аліментів не буде суперечити вимогам закону. Судові витрати згідно ст.79, 81, 88 ЦПК України, суд покладає на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

17 грудня 2014 року [PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини з усіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 16.04.2010 року. Від даного шлюбу в них народилася донька, [PERSON], [INFO]. На даний час вони сімейних стосунків непідтримують, проживають окремо. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, хоч є працездатним, і може її надавати. Посилаючись на викладене, просила задовольнити позов. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги, підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згоден сплачувати аліменти в розмірі якому просить позивачка. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи дійшов до наступного. Відповідно до вимог ст.. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною другою зазначеної статті передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст.. 184 СК України. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від цих стосунків у них народилася донька - [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14 грудня 2012 року, виданого міським відділом ДРАЦС Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 4218. На даний час сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Дитина проживає з позивачкою, яка утримує її матеріально. Викладене підтверджується довідкою ТОВ "Комунтехбудсервіс" № 2532 від 10.12.2014 року. Відповідач матеріальної допомоги не надає добровільно, але повинен надавати відповідно до вимог діючого законодавства. Данні про те, що він є непрацездатний або не має можливості надавати допомогу в суда відсутні. Зазначені обставини сторони підтвердили в суді. За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

17 грудня 2014 року до суду надійшла заява [PERSON] про винесення додаткового рішення у справі, оскільки суд не вирішив питання стягнення судових витрат. В судове засідання сторони не прибули, причини неявки не повідомили, їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 7 листопада 2014 року позов [PERSON] до [PERSON] задоволено і стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 10000 грн. матеріальної шкоди. При вирішенні спору суд не вирішив питання про стягнення судових витрат, так як позивач при зверненні до суду з позовом про відшкодування шкоди завданої злочином був звільнений від сплати судових витрат. В зв'язку з чим суд ініціював ухвалення додаткового рішення у справі в частині вирішення питання про судові витрати. Відповідно п. 4) ст. 215 ЦПК України рішення суду складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно п. 6) ч. 1 ст. 5 Закон України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються: 6) позивачі - за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно ст. 88 ЦПК України, враховуючи висновок суду що спір виник з вини відповідача [PERSON] з нього, на користь держави підлягають стягненню судовий збір в розмірі 243,6 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

17 грудня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 22 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, за актовим записом № 156. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося в зв'язку з різними поглядами на життя, внаслідок чого виникають постійні суперечки. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, спільно не проживають. Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю. Крім цього позивач просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не подавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, не бажає зберегти шлюб, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Майнового спору та питань щодо утримання дітей у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сім'ї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сім'ю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Судом також з'ясовано той факт, що позивач має намір залишити прізвище "[PERSON]". Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір, що підтверджено документально: квитанцією № 42 від 17.12.2014 року (а.с. 1) у розмірі 243 грн. 60 коп., який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

17 грудня 2014 року позивач звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що від шлюбу між позивачем і відповідачем, народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, а тому просила стягнути з [PERSON] на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до його повноліття. Сторони в судове засідання не з'явились, повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач підтримала позовні вимоги повністю та просила їх задовольнити. Відповідач позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно роз'яснень, які містяться в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12 червня 2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, являється реалізацією права відповідача, передбаченого ст. 31 ЦПК України, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, тому суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

17 грудня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, зазначивши, що Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 02 грудня 2014 року малолітню племінницю позивачки [PERSON], [INFO] відібрано без позбавлення батьківських прав у матері - [PERSON] та позивачку призначено опікуном дитини. Батьком у свідоцтві про народження [PERSON] записаний відповідач по справі - [PERSON]. Відповідач не надає допомоги на виховання дитини, не піклується про неї, тому позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Позивачка у судовому засіданні посилалася на ті ж самі обставини, що зазначені у позові, просила задовольнити позов. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 02 грудня 2014 року малолітню племінницю позивачки [PERSON], [INFO] відібрано без позбавлення батьківських прав у матері - [PERSON] та позивачку призначено опікуном дитини (а.с. 10-11). Батьком у свідоцтві про народження дитини [PERSON], [INFO] записаний відповідач по справі - [PERSON]. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження дитини ( а.с. 9). Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів родини, а також інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює, та отримує доходи, непрацездатних членів родини та інших утриманців не має. На підставі викладеного з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісяця, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., відповідно до Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року № 3674-VI. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

17 грудня 2015 року [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON], просила постановити рішення про стягнення аліментів із відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]\~ , в розмірі по 350 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи стягнення аліментів з дня пред'явлення позову до суду\~і до досягнення\~ ним повноліття, а саме\~ до 04.01.2023 року. В обгрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що вона з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від\~ спільного проживання\~ у них народився син [PERSON], [INFO], щодо якого відповідач встановив батьківство . Син проживає із нею і знаходиться на повному її утриманні. Відповідач залишив сімю, добровільно утримувати сина відмовляється. Договору щодо утримання їхньої спільної дитини між ними не укладено. Відповідач працездатний, на утриманні інших дітей не має, працює неофіційно, має мінливий нерегулярний дохід. Доходи сина не перевищують доходи відповідача, а тому вона вважає , що він зможе сплачувати аліменти в твердій грошовій\~ сумі - в розмірі\~ 350 гривень щомісячно. В судове\~ \~\~ засідання\~\~ \~ \~\~ позивачка [PERSON]\~ не\~ \~\~ з"явилась,\~ \~\~ подала\~\~ \~ \~\~ до суду заяву\~ \~\~ про\~ \~\~ розгляд\~ \~\~ справи у\~\~ \~ \~\~ її\~ \~\~ відсутності,\~ \~\~ позовні\~ \~\~ вимоги\~ \~\~ вона\~ \~\~ підтримала. Відповідач [PERSON]\~ в судове засідання\~ \~\~ не\~ \~\~ з"явився\~ \~\~ ,\~\~ \~\~ \~ \~\~ про\~ \~\~ час\~ \~\~ та\~ \~\~ місце\~ \~\~ розгляду\~ \~\~ справи\~\~ \~ \~\~ він\~ \~\~ повідомлений\~ \~\~ належно. Він подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, де він позовні вимоги визнав повністю. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню\~\~ . У свідоцтві про народження [PERSON], [INFO]\~\~\~ , батьком останнього вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не оспорює своє батьківство. Неповнолітня дитина фактично на даний час перебуває на утриманні позивачки. Відповідач не виконує належним чином обовязки по утриманню своєї дитини , які встановлені ст. 180 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати,\~ так\~ як\~ він\~ знаходиться\~ у\~ працездатному\~ віці,\~\~ тому\~\~ має\~ можливість працювати і\~ належно сплачувати\~ аліменти\~ . Він предявлені позовні вимоги визнав повністю, подавши відповідну заяву.

Outcome: approved