Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 17 вересня 1994 року сторони уклали шлюб. У цьому шлюбі вони мають повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає окремо. Спільне життя не склалося, шлюбні відносини припинені з листопада 2019 року, примирення неможливе. У зв`язку з цим позивач просила суд розірвати шлюб. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 29 травня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача також надіслав заяву, відповідно до змісту якої останній просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 17 вересня 1994 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Чорнобаївського райвиконкому Черкаської області, актовий запис № 39, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 17 вересня 1994 року серії [NUMBER] (а.с. 8). У шлюбі сторони мають повнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 18 липня 1997 року (а.с. 11). Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Аналогічна норма закріплена і в ч. 1 ст. 24 СК України, згідно з якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На виконання вимог ч. 1 ст. 112 СК України судом встановлені фактичні взаємини подружжя, зокрема спільне сімейне життя не склалось через різні погляди на життя, шлюбно-сімейні відносини фактично припинені, спільного господарства сторони не ведуть, проживають окремо. Жодних доказів щодо необхідності збереження шлюбу суду не надано та судом не встановлено. При цьому сторони не бажають поновлювати сімейні стосунки, а тому надання строку на примирення не дасть позитивних результатів. Таким чином суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційного розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Пунктом 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Судом встановлено, що позивач звільнена від сплати судового збору, що підтверджується пенсійним посвідченням серії [NUMBER] від 22 грудня 2015 року, до розгляду справи по суті відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав, а тому з останнього на користь держави підлягає стягненню 50 % судового збору, що складає 420,40 (чотириста двадцять гривень 40 копійок) гривень. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved