Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

25.02.2019 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, відповідно до якого прохав суд стягнути в солідарному порядку з відповідачів на свою користь заборгованість за послуги теплопостачання, що надаються за адресою - [ADDRESS] , з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у загальній сумі 19580,03 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову зазначено, що позивачем за адресою [ADDRESS] надаються послуги з централізованого теплопостачання. Відповідачі, як споживачі послуг, свого зобов`язання щодо сплати за спожиті послуги з теплопостачання не виконують належним чином, у зв`язку з чим утворилась заборгованість з оплати послуг теплопостачання, що становить за період з 01.02.15р. по 01.01.19р.- 15338,06 грн. За період з 01.04.15 р. по 01.01.19р., відповідно до ст.625 ЦК України,позивачем нараховано на заборгованість індекс інфляції у розмірі 3368,92 грн. та 3% річних у розмірі 873,05 грн. Загальна сума заборгованості становить 19580,03 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, прохав позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі, будучи належним чином повідомлені судом про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомляли, відзив на позов та жодних заяв чи клопотань до суду від останніхне надходило. За таких обставин, суд, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, про що постановлено ухвалу. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти щодо правовідносин, які виникли між сторонами. Судом встановлено, що ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 26.2018 р. ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» відмовлено у видачі судового наказу про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з теплопостачання, що надаються за адресою [ADDRESS] , у зв`язку із відсутністю договору між сторонами, укладеного у письмовій формі. Встановлено, що послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання надаються позивачем за адресою [ADDRESS] ; загальна опалювальна площа становить - 50 кв.м.; розмір щомісячної плати, відповідно до встановлених тарифів за надані послуги централізованого опалення, становить - 1348,15 грн./Гкал. протягом опалювального періоду; за централізоване постачання гарячої води - 77,28 грн./куб.м. Згідно з Випискою з домової книги № 8/247 вбачається, що за вказаною адресою, зареєстровані: [PERSON] , [INFO] (основний квартиронаймач) - з 07.12.1991 року. [PERSON] , [INFO] (донька) - з 07.12.1991 року. [PERSON] , [INFO] (онук) - з 21.11.2008 року. [PERSON] , [INFO] (донька) - з 07.12.1991 року. [PERSON] , [INFO] (онук) - з 17.01.2006 року. Згідно з відомостями Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради від 05.03.2019 р., наданими на запити суду, встановлено, що відповідачі значаться зареєстрованими за адресою [ADDRESS] Хоча договір про надання послуг з теплопостачання за адресою нерухомості між сторонами у справі не укладався, однак відповідачі значились зареєстрованими за вказаною адресою, а тому суд дійшов висновку, що відповідачі є фактичними споживачами послуг з теплопостачання, що відповідає вимогам чинного законодавства. Правовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії регулюються також Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» регламентовано обов`язковість укладення договору між споживачем та теплопостачальною організацією, де споживач теплової енергії - це фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору. Такий обов`язок покладається саме на споживача. Не укладення такого договору між сторонами не звільняє споживача від обов`язку здійснювати оплату за фактично спожиті послуги. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі є фактичними споживачами послуг з теплопостачання, що надаються за адресою [ADDRESS] Відповідно до ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Згідно з пунктом п`ятим частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається із розрахунку заборгованості за період з 01.02.2015 р. по 01.01.2019 р.- 15338,06 грн. За період з 01.04.15 р. по 01.01.19 р., відповідно до ст. 625 ЦК України, позивачем нараховано на заборгованість індекс інфляції у розмірі 3368,92 грн. та 3% річних у розмірі 873,05 грн. У відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання в порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що встановлено ст. 610 ЦК України. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зі змісту ч.1 ст. 625 ЦК України вбачається, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачівна користь позивача підлягає стягненню судовий збіру розмірі1921,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved