Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

30.09.2021 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на: земельну ділянку площею 0,8258 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, масив № [NUMBER] , діл. № [NUMBER] , передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122082000:01:001:1199; земельну ділянку площею 0,5427 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, масив № [NUMBER] , діл. № [NUMBER] , передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122082000:01:001:1154 та земельну ділянку площею 0,7508 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, масив № [NUMBER] , діл. № [NUMBER] , передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122082000:01:003:0607. Свої вимоги мотивує тим, що письмовою відповіддю нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з відсутністю оригіналу документа, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~- кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1\~ст. 5 ЦПК України\~- здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~- кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належали: - земельна ділянка площею 0,8258 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, масив № [NUMBER] , діл. № [NUMBER] , передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 672696, виданого 04.03.2008 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010852100082, кадастровий номер 5122082000:01:001:1199; - земельна ділянка площею 0,5427 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, масив № [NUMBER] , діл. № [NUMBER] , передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 672696, виданого 04.03.2008 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010852100082, кадастровий номер 5122082000:01:001:1154 - земельна ділянка площею 0,7508 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, масив № [NUMBER] , діл. № [NUMBER] , передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 672696, виданого 04.03.2008 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010852100082, кадастровий номер 5122082000:01:003:0607. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05.02.2021 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до заповіту від 09.07.2007 року, посвідченого секретарем Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Триколич Н.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 515, [PERSON] заповіла належний їй на праві приватної власності на підставі сертифікату серії РН № 711982, виданий Ізмаїльською райдержадміністрацією 16.02.1996 року право на земельну частку (пай) з земель, які знаходяться у колективній власності КСП «Перемога» с Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,69 умовних кадастрових га своєму синові [PERSON] . Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 66964688 від 23.10.2021 року, наданої державним нотаріусом, заповіт [PERSON] від 09.07.2007 року, зареєстрований за № 515, не змінювався та не скасовувався. Довідкою старости с. Комишівка Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області [PERSON] підтверджується той факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) по КСП «Перемога» РН № 711982, виданий Ізмаїльською райдержадміністрацією 16.02.1996 року був обмінений на Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 672696, виданий 04.03.2008 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010852100082. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку після [PERSON] , померлої [INFO] , немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою № 1098 від 06.09.2021 року, наданою виконавчим комітетом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається таким, який прийняв спадщину. Письмовою відповіддю державного нотаріуса за № 471/02-14 від 25.08.2021року, позивачу повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилося після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved