Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

[INFO] року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Гусарівської сільською радою Барвінківського району Харківської області 22.01.2011 року, актовий запис № 03 від 22 січня 2000 року. Факт родинного зв'язку позивача з померлою підтверджується копіями наданих позивачем документів. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді жилого будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованого по [ADDRESS]. Позивач є спадкоємцем [PERSON], який помер [INFO] року, за заповітом, посвідченим 06 травня 2003 року секретарем Гусарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, реєстровий № 101. Позивач звернувся до Барвінківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але йому - сину померлого, спадкоємцю за заповітом, в видачі свідоцтва на право на спадщину на жилий будинок з надвірними будівлями листом від 23.06.2017 року № 845/02-17 було відмовлено, так як відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на жилий будинок. Барвінківське КПТІ довідкою від 05.07.2017 року № 119-17/3 повідомляє, що державна реєстрація майна - жилого будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованого по [ADDRESS], не проведена, його вартість за станом на 05.07.2017 року складає 147417 грн. У зв'язку з викладеним вище у позивача виникли перепони для оформлення спадщини, тому він звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на нерухоме майна - жилий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по [ADDRESS], що належав [PERSON], який помер [INFO] року, оскільки на зазначене нерухоме майно ніхто зі спадкоємців більше не претендує, він є єдиним спадкоємцем за заповітом. Позивач подав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, що суд вважає за можливе, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач - Гусарівська сільська рада Барвінківського району Харківської області подала до суду заяву, з якої вбачається, що він проти задоволення позову не заперечує і прохає суд розглядати справу без участі його представника, що суд вважає за можливе, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов такого. На підставі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [INFO] року помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 22.01.2011 року, виданого Гусарівською сільською радою Барвінківського району Харківської області, актовий запис № 03 від 22 січня 2011 року. Факт родинного зв'язку позивача з померлою підтверджується копіями наданих позивачем документів. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді жилого будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованого по [ADDRESS]. З наданих позивачем і досліджених в судовому засіданні документів вбачається, що позивач є спадкоємцем [PERSON], який помер [INFO] року, за заповітом, посвідченим 06 травня 2003 року секретарем Гусарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, реєстровий № 101. Позивач звернувся до Барвінківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але йому - сину померлого, спадкоємцю за заповітом, в видачі свідоцтва на право на спадщину на жилий будинок з надвірними будівлями листом від 23.06.2017 року № 845/02-17 було відмовлено, так як відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на жилий будинок. З довідки Гусарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області від 26.06.2017 р. № 526 вбачається, що [PERSON], який помер [INFO] року, згідно з записом в погосподарській книзі № 1 села Новопавлівка, особовий рахунок № 00610-01, належав жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по [ADDRESS], в якому він проживав і був зареєстрований. Барвінківське КПТІ довідкою від 05.07.2017 року № 119-17/3 повідомляє, що державна реєстрація майна - жилого будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованого по [ADDRESS], не проведена, його вартість за станом на 05.07.2017 року складає 147417 грн. При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Крім того, відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. З наведених вище доказів вбачається, що нерухоме майно - жилий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS], дійсно належало [PERSON], який помер [INFO] року. Позивач є сином померлого [PERSON], що підтверджується копіями наданих позивачем документів, та є спадкоємцем за заповітом. З повідомлення державного нотаріуса Барвінківської державної нотаріальної контори від 21.07.2017 року № 1030/01-17 вбачається, що відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 48451217 від 18 липня 2017 року спадкова справа № 64/2011 після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, відкрита 09 березня 2011 року у Барвінківській державній нотаріальній конторі за заявою [PERSON] Це свідчить про те, що ніхто зі спадкоємців, крім позивача, не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Частиною 2 ст.16 ЦК України, передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 1268 ч. 5 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивач спадщину після померлого батька прийняв, подавши 09.03.2011 року до Барвінківської державної нотаріальної контори Харківської області заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності і взаємозв'язку, суд доходить висновку, що позов підлягає повному задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved