Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

27 листопада 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила стягувати зі [PERSON] на її користь аліменти на їхню дочку [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 листопада 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначала, що з 18 липня 2014 року вона та [PERSON] перебували у шлюбі, 22 вересня 2020 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області шлюб між ними розірвано, від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із матір`ю. Відповідач [PERSON] належним чином своїх батьківських обов`язків не виконує, з 14 лютого 2019 року участі у вихованні та утриманні спільної дитини не бере. Їхній дочці повинен бути забезпечений належний рівень життя, який не може бути меншим, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Батько, так само як і матір, має обов`язки із забезпечення дитини, відповідач є здоровою та працездатною людиною, отримує постійний дохід, має нерухоме майно, транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє йому працювати, тому він може сплачувати аліменти на дочку в розмірі 2000 грн., інші особи на його утримані не перебувають. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не з`явився, подав заяву до суду, у якій просив суд розглянути справу у його відсутність, позов визнає в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що з 18 липня 2014 року сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі. 22 вересня 2020 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області шлюб між ними розірвано. Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] належним чином своїх батьківських обов`язків не виконує, матеріальної допомоги на утримання дочки позивачу постійно не надає. Інших осіб на утриманні він не має. Домовленості щодо утримання дитини батьком сторонами не досягнуто. У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] постійно матеріальної допомоги на утримання дочки [PERSON] позивачу не надає, позов визнав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів на дитину у твердій грошовій сумі, суд враховує, що встановлений законом мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються. Виходячи з наведеного, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved