Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

22.11.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] з вимогами: визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що є власником квартири [ADDRESS]. В належній їй квартирі зареєстрований [PERSON], який є сторонньою людиною і з моменту придбання нею квартири, в ній не проживав, місце його знаходження невідоме. Реєстрація відповідача порушує її права як власника. Крім того, виникли труднощі в оформленні субсидії. Належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] подала заяву про судовий розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлявся про розгляд справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заперечень проти позову не подавав. 3-тя особа [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки не повідомила. Неявка третьої особи не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до підпункту 9 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, викладеного в новій редакції Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 р. № 2147-VIII, що набрав чинності з 15.12.2017 р. (далі - ЦПК України) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, наданою ним у письмовій заяві про розгляд справи без його участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого про судове засідання відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. Спірним є право користування житловим приміщенням у виді квартири за адресою: [ADDRESS], яка на підставі договору купівлі-продажу від 10.12.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Зміївського РНО Харківської області Трубніковою В.В., зареєстровано в реєстрі за №4435, належить [PERSON] (а. с. 7). Право власності [PERSON] зареєстровано КП "Зміївське БТІ", реєстраційний номер 143877. (а. с. 8). За адресою: [ADDRESS] зареєстрований проживаючим [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою Зміївської міської ради від 18.09.2017 року. (а. с. 11). Даними акту обстеження, складеного 18.09.2017 року депутатом Зміївської міської ради [PERSON] у присутності свідків [PERSON] та [PERSON] підтверджується, що за адресою: [ADDRESS] проживають [PERSON] та [PERSON], [PERSON] за даною адресою не проживає. (а. с. 12). З висновку інспектора СРПП Зміївського ВП ГУНП в Харківській області [PERSON] від 02.10.2017 вбачається, що у зв'язку зі зверненням [PERSON] було проведено перевірку відмови знятися з реєстраційного обліку [PERSON] в ході якої встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , тобто в квартирі, яка належить [PERSON], однак протягом тривалого часу в ній не проживає. (а. с. , 13, 14, 15, 16). У відповідністю зі ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Конституція України та Цивільний кодекс України визначають, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. 41 Конституції України, ст. 321 Кодексу). Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 319 ЦК України). Зміст права власності визначає право власника на володіння, користування та розпоряджання своїм майном на власний розсуд (ст. 317 ЦК). Положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жилого приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім'ї. Позивачем надані докази того, що відповідач [PERSON], який є сторонньою особою для власника квартири, зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але більше десяти років у житловому приміщенні не проживає без поважних причин, відсутні будь-які відомості щодо існування домовленості між власником житла та відповідачем щодо збереження за ним права користування цим житловим приміщенням. За таких обставин, позовна заява [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved