Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

28 серпня 2015 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулось Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районні міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення переплати з пенсійних виплат. В обґрунтування позову зазначено, що відповідачка [PERSON] перебуває на обліку в Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районні міста Кривого Рогу Дніпропетровської області та отримує пенсію за вислугу років згідно ст.. 52 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з 2013 року. Оформлюючи пенсійні документи відповідачка зобовязалась у триденний термін повідомити управління про обставини, що можуть вплинути на пенсійне забезпечення. На момент оформлення пенсії [PERSON] мала статус непрацюючого пенсіонера , однак згодом у квітні 2015 році працевлаштувалася на роботу на посаду сторожа однак у порушення норм ст.. 102 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» не повідомила позивача про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати що призвело до отримання відповідачкою [PERSON] за період з 01.04.2015 року по 30.06.2015 року зайвої суми пенсії у розмірі 903, 58 грн., частину із яких відповідачка визнала. Враховуючи відмову [PERSON] добровільно повністю повернути позивачеві надмірно виплачені кошти просить суд стягнути суму у розмірі 538 грн. 08 коп. в судовому порядку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі, послався на обставини, що зазначені в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти заявлених вимог та суду пояснила, що в червні 2015 року не працювала, мала бажання звільнитися в травні 2015 року, так як захворіла матір та потребує стороннього догляду, але їй відмовили в звільненні, так як дата звільнення за якою бажала звільнитися припадала на вихідний день. Свідок [PERSON] суду пояснила, що являється директором школи в якій працювала відповідачка [PERSON] 01 червня 2015 року був неробочий день, вона побачила заяву [PERSON] про звільнення 02 червня 2015 року та 02 червня 2015 року була [PERSON] звільнена. [PERSON] в червні 2015 року працювала та їй був нарахований заробіток за червень 2015 року. Заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно оглянувши матеріали справи та докази, на які посилаються сторони суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] працювала з 20 квітня 2015 року по 02 червня 2015 року, що підтверджується копією трудової книжки, індивідуальною відомістю про застраховану особу від 02 грудня 2015 року та табелем обліку використання робочого часу за червень 2015 року. Під час розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] з 03.09.2013 р. перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу і отримує пенсію за вислугу років згідно ст. 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Під час звернення до відповідача з питанням щодо призначення пенсії [PERSON] у заяві особистим підписом прийняла на себе зобовязання у триденний термін повідомити позивача про обставини, що можуть вплинути на пенсійне забезпечення, в тому ж числі повідомити позивача про своє працевлаштування що підтверджується наявною в матеріалах справи заявою відповідачки. Згідно трудової книжки , що міститься в матеріалах справи видно, що 31.08.2013 р. [PERSON] звільнилась за власним бажанням з останнього місця роботи та при призначенні пенсії мала статус непрацюючого пенсіонера. Відповідно до ст.47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015 р. визначено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на інших посадах/роботах пенсії, призначені відповідно до цього Закону, розмір яких перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. Суми прожиткового мінімуму на 2015 рік встановлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 р. № 80-VIII:з 01.01.2015 по 30.11.2015 949,00 грн., з 01.12.2015 по 31.12.2015 1074,00 грн. Статус пенсіонера працюючий чи непрацюючий і, відповідно, розмір пенсії до виплати органи Пенсійного фонду України визначають за матеріалами пенсійних справ. Відповідно до пункту 2 статті 16 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі Закон) застрахована особа зобов'язана повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про зміну даних, що вносяться до її персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування, виїзд за межі держави та про обставини, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, протягом десяти днів з моменту їх виникнення. Відповідно до пункту 2.21 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в редакції постанови правління\~Пенсійного фонду України\~ від 07.07.2014 № 13-1, документами, які підтверджують, що особа не працює (не провадить діяльність, повязану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування), є: трудова книжка, індивідуальні відомості про застраховану особу, що надаються відділом персоніфікованого обліку та відомості про відсутність інформації про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця за наявними в органі, що призначає пенсію, даними. У разі звільнення (припинення діяльності, повязаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування) особа повідомляє орган, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії про дату звільнення (припинення діяльності, повязаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування) шляхом подання заяви. Відповідно до ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Пунктом 1 ч.1 ст.1215 ЦК України визначено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті пенсії, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Відповідно до п.4 Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2014 №25-3, у разі припинення виплати пенсії відповідно до частини першої статті 49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» решта переплати пенсії, що стягувалася за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України, або суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, повязану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності. [PERSON] лише 30.06.2015 р. надала до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області заяву про працевлаштування на посаду сторожа з 20.04.2015 р. та про звільнення з даної посади, а саме - 02.06.2015р. що призвело до отримання [PERSON] за період з 01.04.2015 р. по 30.06.2015 р. зайвої суми пенсії в розмірі 903, 58 грн. що підтверджується відповідним розрахунком, який міститься в матеріалах справи. Отже, суд дійшов висновку, що з моменту працевлаштування 20.04.2015 р. відповідачка [PERSON] знала про те що права на подальшу виплату пенсії без відрахування 15% від суми пенсії, як працюючому пенсіонеру згідно ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015 р. та отримання індексації пенсії, як непрацюючому пенсіонеру не мала, однак у порушення норм ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення», своєчасно не повідомила управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. Статтею 102 Закону України „Про пенсійне забезпечення передбачено, що пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. 09.07.2015 р. [PERSON] надала до управління заяву від 09.07.2015 р. про утримання з пенсії лише частки боргу у сумі 365, 50 грн. Решту суми переплати у розмірі 538 , 08 грн. відшкодовувати відмовилась. Згідно ст. 50 Закону України „ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд дійшов висновку про таке. Під час звернення до суду із цим позовом, а саме станом на 28.08.2015 позивач відповідно до ЗУ «Про судовий збір» був звільнений від сплати судового збору. Статтею 88 ЦПК України передбачено якщо позивача звільнено від сплати судового збору він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Частиною 2 статті 8 Законом України «Про судовий збір» встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. Враховуючи розмір пенсій, що отримує відповідач [PERSON] та перебування на ії утриманні матері, що потребує постійного догляду та розмір позовних вимог до стягнення, що заявлені позивачем, суд приходить до висновку про звільнення відповідача [PERSON] від сплати судового збору.

Outcome: approved