Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

16 липня 2015 року Павлоградський міжрайонний прокурор в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину земельної ділянки площею 9,130 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1223581300:02:001:0571. Позовна заява мотивована тим, що 25 березня 2007 року помер дід [PERSON] [PERSON], після смерті залишив спадщину, зокрема, земельну ділянку площею 9,130 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1223581300:02:001:0571. [PERSON] звернулась до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за законом, 1/4 частину вказаної вище земельної ділянки. Однак [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку у звязку з тим, що не було надано документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. В судовому засіданні прокурор заявлений позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, жодних заяв не надала. Суд, враховуючи думку прокурора, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Третя особа в судовому засіданні при вирішенні позову покладалась на розсуд суду. Заслухавши прокурора, третю особу, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає за необхідне заявлені позовні вимоги задовольнити. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що державний акт на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 1223581300:02:001:0571, загальною площею 9,130 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, видано [PERSON] на підставі розпорядження голови Павлоградської районної державної адміністрації за № 444-р від 25.10.2002 року. Згідно свідоцтва про смерть 25 березня 2007 року [PERSON] помер. Після смерті [PERSON], померлого 25 березня 2007 року, заведена спадкова справа. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, після смерті [PERSON], до нотаріальної контори 31.08.2007 року із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON], донька. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого нотаріусом Другої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області 12 жовтня 2007 року, спадкоємцем майна [PERSON], померлого 25 березня 2007 року, є [PERSON], спадкове майно складається з земельної ділянки, загальною площею 9,130 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області. Згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2013 року у справі №185/10584/13-ц, яке набрало законної сили, визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 12 жовтня 2007 року, видане на імя [PERSON] в частині визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 9,130 га, яка розташована на території Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1223581300:02:001:0571, скасовано Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯД №949129, виданий 28.05.2008 року Павлоградською районною державною адміністрацією [PERSON]. Згідно додаткового рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2013 року у справі №185/10584/13-ц, яке набрало законної сили 03 січня 2014року , визначено додатковий строк для прийняття спадщини для [PERSON] протягом одного року з дня набранням рішенням суду законної сили, визначено додатковий строк для прийняття спадщини для [PERSON] протягом одного року з дня набранням рішенням суду законної сили. 17 грудня 2014 року [PERSON], [PERSON] звернулись до Другої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Відповідно до постанови Другої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 09 липня 2015 року [PERSON], [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка розташована на території Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області у звязку з тим, що не було надано документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. Згідно довідки Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області від 20.08.2014 року №1390 [PERSON] на час смерті мешкав в с.Богданівка, вул.Кошового,12, з ним були зареєстровані, зокрема, [PERSON], [PERSON], онуки. Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. У відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч.1 ст.1258, ч.1 ст.1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.1 ст.1266, ч.1 ст.1267 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. 22 вересня 2002 року помер батько [PERSON], рідний син [PERSON] [PERSON]. Відповідно до ст.ст.1216,1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування"). Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог та законності визнання за [PERSON] права власності на 1/4 частину земельної ділянки площею 9,130 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області.

Outcome: approved