Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

19.02.2020 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 0,0983 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 459801, виданий 29.11.2010 року, кадастровий номер земельної ділянки 5122080700:02:002:0354). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М., було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою підтримала позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Представник відповідача Ізмаїльської районної державної адміністрації Одеської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,0983 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки 5122080700:02:002:0354, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 459801, виданого 29.11.2010 року, що підтверджено довідкою міськрайонного управління в Ізмаїльському районі та м. Ізмаїлі головного управління Держгеокадастру в Одеській області №613/126-20 від 28.05.2020 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.04.2012 року, виданого виконавчим комітетом Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 0,0983 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки 5122080700:02:002:0354. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 32783531 від 14.12.2012 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , відсутня. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - дружина [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 30.12.1971 року, виданим Бросківською сільською радою депутатів трудящих; - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.10.2012 року, повторно виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області; - донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.01.1975 року, виданим Бросківською сільською радою народних депутатів та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 17.10.1992 року, виданим Бросківською сільською радою народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Згідно до ч.2 ст. 1274 ЦК України - спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Так, [PERSON] звернувся до Ізмаїльської державної нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини після померлого [PERSON] на користь [PERSON] , що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 08.10.2012 року, зареєстрованою в реєстрі за № 4124. Судом встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем [PERSON] не мешкала, з заявою про прийняття спадщини не зверталась, тобто вважається такою, яка фактично не прийняла спадщину. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28.01.2013 року встановлено факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] \~на час відкриття спадщини, а саме на [INFO] , тобто [PERSON] вважається такою, яка прийняла спадщину. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М. №1729/02-14 від 21.12.2019 року, позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після [PERSON] , померлого [INFO] . Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивачів на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.\~\~ На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved