Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-26 00:00:00

[PERSON], звернувшись до суду з позовною заявою, просить розірвати шлюб, укладений 14.04.2015 року між нею та відповідачем, а малолітню дочку [PERSON], [INFO], залишити на проживанні з нею. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що спільне життя не склалося через неправомірну поведінку відповідача, який ображав її, принижував та наносив побої. З травня 2016 року разом не проживають, оскільки відповідач без пояснень залишив сімю та перейшов жити окремо і з того часу матеріально сімю не утримує, не провідує дочку та не цікавиться її вихованням . Позивач, будучи допитаною за її згодою, як свідок, в порядку ст. 184 ЦПК України, підтвердила, що за час перебування у шлюбі відповідач пригнічував її, вчиняв скандали через дрібниці, у нетверезому стані наносив побої. В них різні погляди на сімейне життя, відповідач не підтримував її бажання вчитися і самореалізовуватися. В травні 2016 року, залишивши її та дочку, став проживати з іншою жінкою. Через таку поведінку вона немає до нього ніяких почуттів. Примирення є неможливим, оскільки протягом тривалого часу відповідач з нею не спілкується. Тому настоює на розірванні шлюбу та просить компенсувати понесені нею судові витрати. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить оголошення в газеті "Галичина" про виклик його до суду (а.с.31). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, як свідка, повно та всебічно зясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, безпосередньо дослідивши наявні докази у справі та надавши їм оцінку, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 14.04.2015 року у виконавчому комітеті Тисівської сільської ради згідно актового запису № 08 укладено шлюб між сторонами (а.с. 4), у якому народилася дочка [PERSON], [INFO] (а.с.5). Встановлено, що різниця в поглядах на права та обов'язки подружжя, відсутність взаєморозуміння, неправомірна поведінка відповідача призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між ними. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім'ї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин та не проживають разом з травня 2016року. З цього часу відповідач припинив спілкуватися з позивачкою та їх дочкою та став проживати з іншою жінкою. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді даної справи суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а\~слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює\~ його добровільний характер. За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст. 56 СК ). Шлюб\~ припиняється\~ внаслідок його розірвання. Розірвання\~ шлюбу засвідчує стійкий розлад\~ подружніх стосунків.\~ Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із\~ подружжя. Позивач, скориставшись даним правом, звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки через постійні сварки, побої та скандали, які вчиняє відповідач, вона втратила почуття любові, поваги до нього, між сторонами немає взаєморозуміння, тобто тих основ, на яких утримується міцна сімя. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною\~ основою\~ шлюбу, а позивач не має намір\~ зберігати\~ шлюб\~ з відповідачем та наполягала на розірванні шлюбу. При таких обставинах, враховуючи інтереси кожного з подружжя, їх дитини, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати, малолітню дочку залишити на проживанні з матір'ю. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому за бажанням позивача суд відновлює їй дошлюбне прізвище Гончарук. Розподіл судових витрат суд вирішує згідно вимог ст. 88 ЦПК України, за якою стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, які в даному спорі становлять: 701.20 грн. (551.20 грн. - сплата судового збору при подачі позовної заяви та витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 150 грн.). На підставі наведеного,

Outcome: approved