Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

29 серпня 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на нерухоме майно - будинок загальною площею 56,0 кв.м, житловою площею 36,4 кв.м з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , що належав померлому на підставі запису в погосподарській книзі Соснівської сільської ради № 4. 29.09.2004 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів позивачу все своє майно. За життя спадкодавець свідоцтво про право власності на будинок не отримав. Позивач, як спадкоємець за заповітом, частину спадщини (у вигляді земельної частки (паю)) прийняла, інших спадкоємців немає. Позивач звернулась до приватного нотаріуса Міхно Д.В., де отримала відмову щодо неможливості вчинення відповідних нотаріальних дій. Просить суд визнати в порядку спадкування за [PERSON] право власності на будинок з надвірними спорудами та будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , що належав померлому [INFO] [PERSON] . Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. До початку розгляду справи від позивача на дійшла заява про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справ без її участі (а.с. 29), а від відповідача - про визнання позову, розгляд справи без його участі (а.с. 28). У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного. [INFO] помер [PERSON] (а.с. 12). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Позивач являється спадкоємцем за заповітом (а.с. 6) та прийняла частину спадщини [PERSON] (а.с. 8, 19-24). З довідки виконкому Шалигинської селищної ради Глухівського району Сумської області від 05.04.2019 року вбачається, що згідно по господарської книги № 4 померлому [PERSON] належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Рік побудови 1958 (а.с. 10), про що зазначено й у технічному паспорті на будинок (а.с. 13-17). Згідно довідки КП „Глухівське бюро технічної інвентаризації" від 15.03.2019 року право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] станом на 31.12.2012 року не зареєстровано. Загальна площа будинку - 56,0 кв. м, житлова площа - 36,4 кв. м (а.с.18). Відомостей щодо самочинного будівництва суду не надано. Таким чином, позивач являється спадкоємцем за заповітом, наявності інших спадкоємців, які б виявили бажання прийняти спадщину, судом не встановлено. З листа приватного нотаріуса Глухівського районного нотаріального округу Міхно Д.В. від 29.08.2019 року вбачається, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями, оскільки право власності на нерухоме майно за померлим [PERSON] не оформлено та не зареєстровано в установленому законом порядку (а.с. 11). Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно положень ч. 1 ст. 31 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. За таких умов, враховуючи, що померлий [PERSON] до 05.08.1992 року побудував будинок за адресою: [ADDRESS] , але за життя не отримав правовстановлюючого документу на будинок, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за нею право власності на зазначений будинок. На підставі викладеного,

Outcome: approved