Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

14 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності спадкодавцю [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай), посилаючись на слідуючі обставини. [INFO] померла мати заявниці [PERSON] в селі Вишневе Татарбунарського району Одеської області. Після смерті спадкодавця заявниця звернулась до Державного нотаріуса Татарбунарської районної державної нотаріальної контори [PERSON] для прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії [NUMBER] від 06 липня 2006 року, яким успадкувала право на земельну частку (пай) розміром 4,6 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території земель колишнього КСП «Вишневе» с. Вишневе Татарбунарського району Одеської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON] від 26.12.1996 року, на підставі рішення Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області та зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів від 15.04.1997 року за №173. На теперішній час [PERSON] має намір реалізувати своє право на земельну частку (пай) та визначити її в натурі на місцевості, однак нею була виявлена описка у вищевказаному сертифікаті на право на земельну частку (пай), де ім'я матері зазначено «[PERSON]», а в свідоцтві про право на спадщину за заповітом та в свідоцтві про смерть ім'я матері вказано - «[PERSON]». Тобто, помилка в самому сертифікаті на право на земельну частку (пай) та свідоцтві про право на спадщину за законом, унеможливлює реалізацію її права. Зважаючи на вищевикладене, заявниця вимушена звернутися до суду з даною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу спадкодавцю, оскільки в позасудовий спосіб вирішити це питання неможливо. Представник заявниці адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, вимоги заяви підтримав (а.с.22). Представник Вишнівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області Ільїна С.А. в судове засідання не з'явилась, направивши до суду заяву з проханням справу слухати за її відсутності, не заперечуючи проти задоволення заяви (а.с.15). Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність заявника, його представника та заінтересованої особи, на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Справи окремого провадження, в силу ч.3 ст.294 ЦПК України, розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Дослідивши матеріали справи, суд вбачає правові підстави для задоволення заяви, виходячи з наступного. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно Татарбунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 09.02.2017 року (а.с.5), батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого повторно Татарбунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 25.11.2016 року (а.с.6) підтверджується, що [PERSON] померла [INFO] року в с. Вишневе Татарбунарського району Одеської області. Разом з тим, з копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 26.12.1996 року (а.с.7) слідує, що власником земельної частки (паю) розміром 4,6 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території земель колишнього КСП «Вишневе» с. Вишневе Татарбунарського району Одеської області, вказано [PERSON], де допущено помилку в написанні її імені, яке фактично правильним є - «[PERSON]». Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.07.2006 року (а.с.8), [PERSON] є спадкоємцем по заповіту, посвідченого Вишнівською сільською радою Татарбунарського району Одеської області, на все майно, яке належало спадкодавцю [PERSON] на день її смерті. У відповідності з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Як вбачається з матеріалів справи, встановлення вказаного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати її право на виділ в натурі на місцевості земельної ділянки та реєстрацію на праві власності в порядку спадкування по заповіту земельної частки (паю), що зилишилась після смерті спадкодавця. За встановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами, які узгоджуються між собою та є достатніми, за відсутності заперечень заінтересованої особи (а.с.15), враховуючи неможливість вирішення справи позасудовим шляхом, оскільки вносити зміни в правовстановлюючі документи померлих не передбачено чинним законодавством, з метою захисту прав і свобод громадян України, якою є заявниця, суд вважає, що вимоги останньої підлягають задоволенню відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, як основані на законі, оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт належності спадкодавцю [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області 26.12.1996 року на ім'я [PERSON] (а.с.7). На підставі викладеного,

Outcome: approved