Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

[PERSON] 12.12.2017 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про збільшення мінімального розміру аліментів, посилаючись на те, що 25.12.2012 року у незареєстрованому шлюбі народила дочку [PERSON]. Відповідач визнав себе батьком дитини. Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 30.12.2014 року у цивільній справі №455/1214/14-ц позовні вимоги задоволено, вирішено стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання їхньої неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення повноліття. Відповідач працездатний, молодий за віком, здоровий за станом здоровя, тому зобовязаний утримувати дитину. Зміни до Сімейного кодексу України в частині збільшення мінімального розміру аліментів покращують становище дітей у порівнянні з попередньою редакцією, так як розмір аліментів на сьогоднішній день не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитирни відповідного віку, а тому звернулася до суду. Просить збільшити мінімальний розмір аліментів, що стягуються на її користь з [PERSON] за рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 30.12.2014 року по цивільній справі №455/1214/14-ц на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO], з 30 відсотків на 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення нею повноліття. Ухвалою суду від 29.01.2018 року дану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами загального позовного провадження. Розпочато підготовче провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 10 годину 00 хвилин 02.05.2018 року. Також даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Ухвалою суду від 02.05.2018 року закрито підготовче провадження по справі та призначено судове засідання на 23.05.2018 року. Позивач в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Однак, від неї в канцелярію суду поступило два клопотання, в яких просить розглядати справу без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання вдруге не зявився, про час та місце слухання справи був належно повідомлений, про що свідчить його підпис в розписці про одержання рекомендованого повідомлення про вручення судової повістки (а.с.28,33), відзив на позовну заяву не надав, заяву про розгляд справи у його відсутності не надіслав, повідомлення про причини неявки суду також не надав. А тому, при таких обставинах, суд із згоди позивача, ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. У зв»язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Сторони проживали у незареєстрованому шлюбі від якого мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с.2). Дитина проживає з позивачкою і перебуває на її повному утриманні ( а.с.7-8). Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 18.12.2014 року було вирішено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.08.2014 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.3). Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік», прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років, з 1 січня 1689 гривень, з 1 травня 1777 гривень, а відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень. Згідно ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою в постанові від 05.02.2014 року у справі №6-143цс13, підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183, 184 СК України. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Верховний Суд України у правовій позиції по справі № 6-1798цс16 від 19.10.2016 р. зазначив, що «вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до частини третьої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів 50 % заробітної плати боржника». Попри зміну профільного закону про виконавче провадження даний висновок Верховного Суду України залишається актуальним, оскільки обидві редакції ч. 3 ст. 70 вказаного Закону залишилися змістовно однаковими. Натомість частина 2 ст. 182 СК України взагалі не зазнавала будь-яких змін. Тому суд не вбачає підстав для незастосування цієї правової позиції. Відповідно до статті 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Стаття 273 СК України містить дві підстави для їх коригування: а) шляхом зміни розмір аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення та і у бік покращення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789 Х11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає правоможної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. 17 травня 2017 року Верховна Рада України прийняла Закон № 2037-У111 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів». Закон набрав чинності 08.07.2017 року. Відповідно до частини 3 ст.181 СК України (у редакції зі змінами від 08.07.2017 року) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, суд при розгляді вимог позивачки про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, відтак, попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, а тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню. У сукупності з наведеним, суд визнає необхідним та достатнім збільшення аліментів, що присуджені з відповідача на користь позивача, в межах заявлених позивачкою позовних вимог, тобто в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок необхідно стягнути з відповідача в дохід держави. А тому,

Outcome: approved