Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

20.07.2018 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що йому на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS]. Позивач та його дружина є пенсіонерами та потребують державної допомоги для оплати комунальних послуг. Відповідач [PERSON] є їх донькою і також зареєстрована у вказаному будинку, при вирішенні питання про надання державної допомоги її доходи будуть братись до уваги. Відповідач у вказаному будинку не мешкає, а мешкає разом з чоловіком в іншому будинку, на прохання знятись з реєстрації відповідає обіцянками, у зв'язку з цим, просив визнати відповідача такою, що втратила право користування житлом. У судове засідання позивач не з'явився, у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явилася, від неї не надійшло повідомлення про причини неявки, клопотань про відкладення справи також не надходило, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від 1 до 5 включно, посвідченого 13.09.1974 року державним нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори, що підтверджено довідкою заступника начальника БТІ №689 від 16.07.2018 року, позивачу [PERSON] на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] (а.с.5-7). З домової книги вищевказаного будинку вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрована у вказаному будинку з 03.09.2004 року (а.с.10). Відповідно до акту обстеження від 17.07.2018 року відповідач [PERSON] за місцем реєстрації не мешкає, особистих речей у будинку не має, зі слів сусідів не мешкає з 28.08.1996 року (а.с.11) Вказаний факт підтверджений письмовими поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] Згідно ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом при відсутності члена сім'ї без поважних причин більше одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст.. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою. Враховуючи вищевикладене, суд вважає підтвердженим факт не проживання відповідача більше одного року в будинку [ADDRESS] без поважних причин, своїх особистих речей в будинку вона не має, тому позов слід задовольнити. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 704 гривень 80 копійок. На підставі ст.ст. 316, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved