Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

19 серпня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитний супермаркет» (далі - ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №1036572 від 26 жовтня 2016 року в сумі 127230 грн 28 коп. У обґрунтування позову зазначено, що 26 жовтня 2016 року між ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» та [PERSON] був укладений договір про надання кредиту №1036572 у розмірі 50000,00 грн для власних потреб на умовах строковості, зворотності, платності у безготівковій формі шляхом перерахування коштів з поточного рахунку ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» на рахунок [PERSON] (далі - Договір-1). Відповідно до умов Договору-1 [PERSON] зобов`язалась своєчасно погашати кредит, сплачувати фіксовану процентну ставку із розрахунком 28,00 % річних від суми заборгованості. Пунктом 2.5. цього договору передбачено, що позичальник за обслуговування кредитом щомісячно сплачує комісійну винагороду у розмірі 4,00 % від суми кредиту. Загальна сума щомісячного платежу складає 4068,00 грн. В результаті невиконання умов Договору-1, згідно наданих позивачем розрахунків, загальна сума заборгованості за кредитним договором станом на 24 травня 2019 року складає 127230,28 грн, у тому числі: заборгованість за тілом кредиту 50000 грн 00 коп., заборгованість по відсотках - 25014 грн 79 коп., заборгованість по комісії - 39664 грн 27 коп., заборгованість за штрафними санкціями - 7500 грн 00 коп., заборгованість по рахунку інфляції - 10023 грн 56 коп., заборгованість 3 % річних - 2887 грн 74 коп. 02 вересня 2019 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Ухвалу про відкриття провадження від 02 вересня 2019 року разом із позовною заявою та додатками до неї було надіслано відповідачу рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу зареєстрованого місця проживання, але повернуто до суду з відміткою "Укрпошти" - за закінченням терміну зберігання. (а.с.53,54) Отже, відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Станом на 18 грудня 2019 року відзив на позов та заперечення від відповідача [PERSON] до суду не надійшли. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, також не надходили. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 26 жовтня 2016 року між ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту №1036572 у розмірі 50000,00 грн для власних потреб на умовах строковості, зворотності, платності у безготівковій формі шляхом перерахування коштів з поточного рахунку ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» на рахунок відповідача. (а.с. 11-15). Відповідно до п.1.1 цього договору [PERSON] зобов`язалась своєчасно погашати кредит, сплачувати фіксовану процентну ставку із розрахунком 28,00 % річних від суми заборгованості. Дата остаточного повернення кредиту до 15 жовтня 2019 року (п.1.3 Договору-1). Платежі з повернення кредиту здійснюються згідно додатку № 1, який є невід`ємною частиною Договору-1 (п.1.4 Договору-1). (а.с.8) Пунктом 2.5. вказаного договору передбачено, що позичальник за обслуговування кредитом щомісячно сплачує комісійну винагороду у розмірі 4,00 % від суми кредиту. Загальна сума щомісячного платежу, визначена у додатку № 1 до кредитного договору і складає 4068 грн 00 коп. (а.с.8). Згідно з п.2.6 Договору-1 сплата процентів, суми кредиту та інших платежів здійснюється позичальником щомісячно ануїтетними платежами у розмірі та в період встановленими в додатку № 1 до Договору-1 з 01 по 15 число місяця, наступного за звітним, починаючи з 01 листопада 2016 року, а також в день повернення заборгованості за кредитом. Кредитодавець має право вимагати дострокового повернення заборгованості за кредитом та процентів за користування ним або припинення дії Договору-1 у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором (п. 3.2.2 Договору-1). Позивач ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» свої зобов`язання за Договором-1 виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит в обумовленому сторонами розмірі. У свою чергу, відповідач належним чином зобов`язання за Договором-1 не виконала, оскільки своєчасно не надавала позивачу кошти для погашення кредиту, у зв`язку із чим станом на 24 травня 2019 року виникла заборгованість за кредитом в розмірі 127230 грн 28 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту 50000 грн 00 коп., заборгованість по відсотках 25014 грн 79 коп., заборгованість по комісії 39664 грн 27 коп., заборгованість за штрафними санкціями 7500 грн 00 коп., заборгованість по рахунку інфляції 10023 грн 56 коп., заборгованість 3 % річних 2887 грн 74 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості.(а.с. 5-7) Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, що виникають із договору позики, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 24 травня 2019 року заборгованість відповідача [PERSON] за Договором-1 становить 127230 грн 28 коп., у тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 50000 грн 00 коп., заборгованість по відсотках - 25014 грн 79 коп., заборгованість по комісії - 39664 грн 27 коп., заборгованість за штрафними санкціями - 7500 грн 00 коп., заборгованість по рахунку інфляції - 10023 грн 56 коп., заборгованість 3 % річних - 2887 грн 74 коп. Відповідно до статей 12,76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Отже, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, судом установлено факт не виконання відповідачем узятих зобов`язань за Договором-1, що у свою чергу, порушує право позивача на виконання умов договору, повернення суми кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених кредитним договором, а тому порушене право підлягає судовому захисту, а позов - задоволенню. Таким чином, позов слід задовольнити у повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором-1 в сумі 127230 грн 28 коп. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із платіжного доручення №49163 від 27.05.2019 вбачається, що ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» сплачено судовий збір в сумі 1921 гривня 00 копійок. (а.с.1) З врахуванням вищезазначеного, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1921 гривня 00 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved