Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

20.07.2020 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява КНП «Міський спеціалізований будинок дитини №1» Одеської міської ради до [PERSON] , треті особи: Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, Служба у справах дітей Одеської міської ради, в якій позивач просить суд: позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду, з 20.07.2020 року до досягнення дитиною повноліття, до [INFO] . У позовній заяві представник позивача посилається на те, що з 13 серпня 2019 року в закладі КНП «Міський спеціалізований будинок дитини №1» Одеської міської ради тимчасово перебуває малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , дитина влаштована до закладу у зв`язку з тим, що відповідно до акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, складеного Приморським ВП м. Одеси від 12.07.2019 року, малолітнього [PERSON] , [INFO] , було знайдено за адресою: [ADDRESS] , без догляду дорослих, та доставлено до КНП «Міська клінічна інфекційна лікарня» Одеської міської ради. Згідно наказу служби у справах дітей Одеської міської ради від 17.07.2019 року № 73 малолітній [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку дітей, які опинились у складних життєвих обставинах. Відповідно до розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської від 12.11.2019 року № 473 малолітнього [PERSON] , [INFO] , було влаштовано до КУ «Міський спеціалізований будинок дитини № 1». 10.06.2020 року Розпорядженням № 212 було внесено зміни до Розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 12.11.2019 року №473. Термін тимчасового перебування було продовжено Розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 16.06.2020 року № 223. Відомості про батьків дитини в Книгу реєстрації народжень внесено відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.Мати дитини - [PERSON] , [INFO] , (паспорт серії: [NUMBER] , виданий Роздільнянським РВ ГУМВС України в Одеській області від 02.02.2009 року), відповідно до довідки Знам`янської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області від 30.03.2020 року № 45/02-13, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але не проживає за даною адресою з листопада 2017 року. На даний час місце проживання /перебування її невідомо. Дана громадянка вже була позбавлена батьківських прав у відношенні до старшого сина [PERSON] , рішенням Приморського районного суду м. Одеси, справа №522/17007/18. З метою з`ясування особистої думки, [PERSON] , щодо позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , службою у справах дітей Одеської міської ради було подано оголошення до газети «Одеські вісті» про розшук [PERSON] . Станом на 08.05.2020 року [PERSON] до служби у справах дітей Одеської міської ради не зверталась. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Коваленко О.Б. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення якого належним чином повідомлений, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить суд задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце проведення якого повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Представники третьої у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце проведення якого належним чином повідомлені. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який повідомлений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] , про що 25 вересня 2018 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області складено відповідний актовий запис № 4415. В графі матір вказано - [PERSON] . Відомості про батька дітей внесені відповідно до вимог 126 СК України. Відповідно до розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської від 12.11.2019 року № 473 малолітнього [PERSON] , [INFO] , було влаштовано до КУ «Міський спеціалізований будинок дитини № 1». Згідно з висновком Приморська районна адміністрація Одеської міської ради від 16.06.2020 року №01-11/772/1 вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Преамбулою Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-ХII від 27 грудня 1991 року (далі Конвенція) визнається, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Відповідно до ст. 3 Конвенції у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно до положень ст. 9 зазначеної Конвенції, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Крім того, відповідно до положень принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за його навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 164 СК України, підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб , які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Згідно зі ст. 180, ч. 2 ст. 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частинами 2, 3 ст. 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. При викладених обставинах суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved