Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

19.02.2020 року представник позивача Терно О.В. звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики №131880 від 02.02.2017 року в розмірі 64069,50 грн., а також сплачений позивачем судовий збір. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 02.02.2017 між ТОВ «Веллфін» та [PERSON] укладено в електронній формі договір позики №131880, відповідно до якого відповідач отримала позику розміром 1500 грн. на визначених договором умовах на строк - 15 днів. Позивач свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу позику у розмірі і на умовах, встановлених Договором. Відповідач своїх зобов`язань за договором позики №131880 належним чином не виконала, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 13.02.2020 становить 64069,50 грн. та складається із: 1500 грн. - основний борг; 31551 грн. - заборгованості за відсотками; 31018,50 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань, заборгованість за договором не погашає, що на його думку, є порушенням законних прав ТОВ «Веллфін». Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 27.03.2020 року відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України та клопотання представника позивача судовий розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України до суду не надходило. Копію позовної заяви та доданих до неї документів надіслано відповідачу рекомендованим повідомленням, але згідно довідки Укрпошти відправлення повернуто з інших причин. Відповідно до відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . В зв`язку з чим, у відповідності до ч.1 ст.131 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду справи. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленою про судовий розгляд справи, будь-яких клопотань та відзив на позовну заяву не подала, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку, передбаченому ст.ст.279,280 ЦПК України. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.02.2017 року між ТОВ «Веллфін» та [PERSON] укладено Договір позики №131880, відповідно до умов якого позика надається строком на 15 днів з нарахуванням відсотків за таким механізмом: 1,9% від суми позики, але не менше 30,00 грн. за перший день користування позикою; 1,9% від суми позики щоденно, починаючи з другого дня в межах строку зазначеного в п.1.3 цього Договору. У разі якщо позичальник не повернув суму позики у строк встановлений п.1.3 Договору, нарахування процентів, встановлених п.1.5.1 Договору, проводиться за фактичну кількість календарних днів користування позикою та до дня повного погашення заборгованості за позикою, включаючи день погашення. Строк дії договору 15 днів, але в будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим Договором. (п.п.1.1, 1.3, 1.5 Договору) Позика надається позичальнику виключно за допомогою Веб-сайту позикодавця за умови ідентифікації позичальника та використання ЕЦП одноразовим ідентифікатором. Цей договір є укладеним з моменту перерахування суми позики на банківський рахунок, вказаний позичальником та діє до повного виконання ним своїх зобов`язань за договором (п.п.1.2, 1.4 Договору). Достовірність укладення договору позики підтверджується копією заявки, складеної в електронній формі [PERSON] на сайті позивача, яка містить фотокартки із зображенням відповідача та її паспорта. За повідомленням директора системи прийому платежів ТОВ ФК «Вей Фор Пей», 02.02.2017 року через систему прийому платежів було проведено успішний переказ коштів на суму 1500 грн., маска картки [NUMBER] , код авторизації [NUMBER] , номер транзакції в системі WayForPay - а_1178204_131880. Отже, позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу позику у розмірі і на умовах, встановлених Договором. За змістом п.7.1 строк та проценти за користування позикою та нарахування процентів за договором позики обчислюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою, щоденно. Моментом повернення суми заборгованості за договором позики вважається момент зарахування достатньої суми на поточний рахунок Товариства. П.7.17 Договору позики передбачено, у разі якщо Товариство при достроковому поверненні не отримало від позичальника достатню для погашення заборгованості в повному обсязі суму коштів за період фактичного користування позикою, договір позики продовжує свою дію на раніше визначених умовах. Відповідно до розрахунку за Договором позики №131880 загальна сума заборгованості [PERSON] станом на 13.02.2020 становить 64069,50 грн. та складається із: 1500 грн. - основний борг; 31551 грн. - заборгованості за відсотками; 31018,50 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Підстав для звільнення [PERSON] від виконання зобов`язань за договором позики від 02.02.2017 року судом не встановлено. Правовідносини у даній цивільній справі регулюються положеннями Цивільного кодексу України, а також Законом України «Про електронну комерцію». За змістом ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За положеннями ст.627 ЦК України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч.6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію»). Ч. 5 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначає, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У п.7.2 договору відповідач підтвердила, що вона ознайомлена, повністю розуміє, зобов`язується і погоджується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщено на сайті позикодавця. Таким чином, суд вважає, що між ТОВ «Веллфін» та [PERSON] правовідносини виникли внаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої. Із запропонованими умовами відповідач ознайомилася та погодилася. Договір позики укладено та підписано в електронній формі, що відповідає приписам ст.ст.6, 627 ЦК України, ст.ст.11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Виходячи з того, що матеріали справи містять належні докази на підтвердження факту надання відповідачу позики за Договором №131880, враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо зворотного з боку відповідача, позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Оскільки понесені позивачем судові витрати у справі документально підтверджені, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved