Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання договору міни, зареєстрованого Комсомольською універсальною біржею, дійсним. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 19.05.1998 він уклав договір міни , згідно якого він передав [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS] , а відповідачі передали йому квартиру [ADDRESS], який було 13.04.1998 у книзі №3 за реєстровим [NUMBER] у Кременчуцькому міжміському бюро технічної інвентаризації, на ім'я [PERSON] в даний час не має можливості проводить нотаріальні дії , оскільки, зазначена квартира не оформлена нотаріально. Просить суд постановити рішення, яким визнати дійсним вищевказаний договір міни . В судове засіданні [PERSON] не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від нього до суду надійшла заява, про розгляд справи у його відсутність в заочному провадженні . Відповідачі в судове засідання не з'явилися. Про день час і місце слухання справи повідомлені у встановленому законом порядку. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що 19.03.1998 між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] було укладено договір міни, згідно якого він передав [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS] , а відповідачі передали йому квартиру [ADDRESS] , який було 13.04.1998 у книзі №3 за реєстровим [NUMBER] у Кременчуцькому міжміському бюро технічної інвентаризації, на ім'я [PERSON] (а.с.3,4). Згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] видане на ім'я [PERSON] відповідно до договору міни від 19.03.1998 (а.с.7). Після укладення вищевказаного договору міни, його не було нотаріально посвідчено та зареєстровано. Пунктом 2постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" роз'яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Вказаний договір міни укладено 19.03.1998 року, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року статтею 227 якого було передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Відповідно до вимог ст. 242 ЦК УРСР до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін. У відповідності до частини другоїстатті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 року №3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними»якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. Крім того, у відповідності з ст.15 Закону України «Про товарну біржу» біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов, а саме: якщо вона являє собою куплю-продаж, допущений до обороту на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Сукупність встановлених судом обставин свідчать, що сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується вищевказаними письмовими доказами, відбулося повне виконання договору, при цьому сторонами не було дотримано нотаріального посвідчення угоди, відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, що перешкоджає позивачу повноцінно реалізувати своє право власності на вказане нерухоме майно та в даному конкретному випадку є підставою для визнання дійсним договору міни квартир.

Outcome: approved