Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до Мар`їнського районного суду Донецької області з заявою про встановлення факту смерті, в якій зазначила, що її батько [PERSON] помер [INFO] в м. Донецьк Донецької області. Заявник та представник зацікавленої особи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Суд, розглянувши заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що вимоги [PERSON] про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно дост. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до роз`ясень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Відповідно до паспорта громадянина України [NUMBER] , виданого Мар`їнським РВ УМВС України в Донецькій області, [PERSON] народився [INFO] в сел. Старомихайлівка Мар`їнського району Донецької області. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 1962 виданого 16.05.2019 року Республіканським бюро судово-медичної експертизи, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м. Донецьк. Відповідно до довідки про причину смерті № 1962, причиною смерті [PERSON] є набряк мозку, закрита черепно-мозкова травма. Лікарське свідоцтво про смерть видане медичним закладом, який знаходить на території, яка не контролюється українською владою, а тому не є дійсним на її території. Також заявником до суду подано свідоцтво про смерть [NUMBER] , видане 18.05.2019 року Кіровським відділом ЗАГС м. Донецька, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м. Донецьк. Свідоцтво про смерть видане органом, який знаходить на території, яка не контролюється українською владою, а тому не є дійсним на її території. Приписами п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, що надасть можливість отримати свідоцтво про смерть видане відповідним державним органом України. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved