Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

26.08.2014 представник КП «Харківські теплові мережі» Цаплюк І.Ф. звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за опалення та гарячу воду у сумі 7356, 66 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що відповідачу на праві власності належать нежитлові приміщення, що знаходяться в будинку [ADDRESS] , загальною площею 118, 80 м.кв., з централізованою системою опалення. Згідно укладеного договору про постачання теплової енергії № 13176 від 01.11.2006 між [PERSON] та КП «ХТМ», останнє здійснило відпустку теплової енергії по о/р № 17800-3349 у приміщеннях відповідача загальною площею 118, 80 м.кв. На підставі чого відповідачу були направлені рахунки за спожиту теплову енергію. Борг за неналежне виконання договірних обов`язків за період з 01.10.2013 по 30.04.2014 складає 6765, 14 грн. Постачання теплової енергії відповідачу підтверджується актом про підключення вбудованого споживача до джерела теплової енергії від 06.10.2013 за № 178/625, актом про відключення вбудованого споживача від джерела теплової енергії від 14.04.2014 № 178/385. У зв`язку з тим, що приміщення відповідача не обладнано окремим тепловим вводом КП «ХТМ» не мають технічної можливості здійснити їх відключення. Станом на 26.04.2014 інфляційні витрати складають 233, 40 грн., 3% річних - 64 грн., пені - 293, 27 грн. У зв`язку з тим, що відповідач заборгованість не сплачує, позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 15.09.2014 відкрито провадження по справі. Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 27.10.2014 позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» задоволено в повному обсязі, стягнуто з [PERSON] на користь КП "Харківські теплові мережі" заборгованість у сумі 7 356 грн. 66 коп., у тому числі: - сума боргу за невиконання договірних зобов 'язань - 6 765 грн. 14 коп., - інфляційні втрати - 233 грн. 40 коп., 3 % річних - 64 грн. 85 коп. та пені - 293 грн. 27 коп. та судові витрати (а.с.39). 13.01.2020 до Київського районного суду м. Харкова суду надійшла заява [PERSON] про перегляд заочного рішення від 27.10.2014 р. по цивільній справі №640/14661/14 за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення сум. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 16.01.2020 заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення залишено без руху. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 17.02.2020 заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Київського районного суду м.Харкова від 27.10.2014 по справі 640/14661/14 - задоволено. Скасовано заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2014 року по справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення сум. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.64-65). Представник позивача у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 27.04.2020 до суду подано пояснення представника КП «ХТМ», в яких зазначають, що відповідачу по справі, на праві власності, належать нежитлові приміщення, що знаходяться в [ADDRESS] , загальною площею 192,0 м.кв. Згідно укладеного договору про постачання теплової енергії № 13176 від 01.11.2006р. між [PERSON] та КП «ХТМ»» загальна опалювальна площа приміщень відповідача становить 118,80 м.кв. Відповідно до п. 8.1. вищезазначеного договору «Розбіжності та спори між сторонами, пов`язані з виконанням, зміною та розірванням цього договору, вирішуються шляхом проведення/ переговорів, обміном листами (телеграмами, факсами), укладанням додаткових угод. Пропозиції щодо зміни договірних величин теплопостачання надаються сторонами не пізніше ніж за 30 днів до початку кварталу». Згідно п.11 «Правил користування тепловою енергією», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007 року самовільне втручання в діючі системи теплопостачання і теплоспоживання забороняється. Самовільне втручання в діючі системи теплопостачання і теплоспоживання - це будь-яка зміна проектного рішення теплопостачання об`єкта, виконана споживачем або будь-якою іншою організацією без погодження з теплопостачальною організацією. Відповідно до п. 25 «Правил надання послуг централізованного опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року самовільне відключення від мереж централізованого опалення забороняється. Зазначає, що відповідач [PERSON] за період з 2006р. по 2019р. з заявою про переобладнання системи опалення або зміну договірних величин теплопостачання до КП «Харківські теплові мережі» не звертався. Згідно з актом при обстеженні системи опалення ФЛ [PERSON] встановлено, що теплопостачання здійснюється від транзитного трубопроводу вузла зміщення за адресою [ADDRESS] , можливості самостійного включення та відключення споживач не має. Тому актами про підключення/ відключення вбудованого споживача, підписаними представниками КП «Жилкомсервіс», підтверджується постачання теплової енергії відповідачу. Тим самим [PERSON] не виконує умови договору. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, але підтвердив факт того, що дійсно йому належать нежитлові приміщення, що знаходяться в [ADDRESS] , загальною площею 192,0 м.кв. та 01.11.2006 між ним та КП «ХТМ»» було укладено договір про постачання теплової енергії № 13176, загальна опалювальна площа приміщень відповідача становить 118,80 м.кв. Відповідач не заперечував, що за період з 01.10.2013 по 30.04.2014 утворилась заборгованість по оплаті за опалення та гарячу воду, яка складає 6765, 14 грн., зазначивши, що постачання теплової енергії йому надавалась не в повному обсязі, однак зі скаргами стосовно цього він до КП «ХТМ» не звертався. Просив в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі. Суд, вислухавши доводи відповідача, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Судом встановлені наступні фактичні обставини. [PERSON] на праві власності, належать нежитлові приміщення, що знаходяться в [ADDRESS] , загальною площею 192,0 м.кв. Згідно укладеного договору про постачання теплової енергії № 13176 від 01.11.2006 між [PERSON] та КП «ХТМ»» загальна опалювальна площа приміщень відповідача становить 118,80 м.кв. Статтею 67 ЖК України визначено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно до п. 17, 18, 20, 30 Правил надання населенню послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, споживач повинен своєчасно у встановлений термін сплачувати надані послуги. Як вбачається, відповідач є споживачем послуг теплової енергії шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] За період з 01.10.2013 по 30.04.2014 [PERSON] має заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в розмірі 6765, 14 грн. Постачання теплової енергії відповідачу підтверджується актом про підключення вбудованого споживача до джерела теплової енергії від 06.10.2013 за № 178/625, актом про відключення вбудованого споживача від джерела теплової енергії від 14.04.2014 № 178/385. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Статтею 610 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору , зміна умов зобов`язання , сплата неустойки , відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до п. 7.2.3. вищевказаного договору на постачання теплової енергії, боржнику в разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ належної суми за кожен день прострочення. Отже, станом на 26.04.2014 інфляційні витрати складають 233, 40 грн., 3% річних - 64 грн., пені - 293, 27 грн. Згідно ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 2 ст. 76 , ч. 1, 2 ст. 77, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Частиною 1,3 ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Надані позивачем докази, обставини, які були досліджені у ході судового засідання, а також відсутність заперечення з боку відповідача щодо факту укладання договору про постачання теплової енергії № 13176, наявності заборгованості та того, що він дійсно не звертався зі скаргами стосовно постачання теплової енергії не в повному обсязі, дає суду підстави для задоволення позовних вимог в порядку та у спосіб, визначені позивачем. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті приходить до висновку, що не виконуючи належним чином зобов`язання за договором про надання послуг, відповідач порушив зазначені вище норми законодавства, а тому у суду є достатньо правових підстав для задоволення позовних вимог КП «ХТМ» про стягнення з відповідача на його користь заборгованості у сумі 7 356 грн. 66 коп., яка складається з суми боргу за невиконання договірних зобов`язань - 6 765, 14 грн., інфляційних витрат - 233 грн. 40 коп., 3 % річних - 64 грн. 85 коп. та пені - 293 грн. 27 коп. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved