Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

25.07.2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до місцевої територіальної громади в особі Брониківської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок [ADDRESS], що належав її матері [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що [INFO] померла її матір [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина. До складу спадщини входить житловий будинок з господарськими будівлями, у якому постійно проживала померла. Вона є спадкоємицею за заповітом після смерті матері та прийняла спадщину. Однак державним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, оскільки на вказаний житловий будинок відсутній правовстановлюючий документ, який підтверджував право власності померлої. Враховуючи, що можливості оформити спадщину іншим шляхом немає, позивач просить суд визнати за нею право власності на зазначений житловий будинок разом із господарськими будівлями. У судове засідання позивач не прибула, подала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився також. В заяві сільський голова щодо задоволення позову не заперечував та просив розглянути справу без участі представника сільської ради. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та осіб, які беруть участь у справі на підставі наявних у ній матеріалів та доказів. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 16.01.2009 року, виданого виконавчим комітетом Брониківської селищної ради Новоград-Волинського району (а.с.3). Єдиною спадкоємицею після смерті матері по заповіту є позивач [PERSON] і вона отримала свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки та грошові внески покійної (а.с. 19, 26). Однак, постановою державного нотаріуса Новоград-Волинської державної нотаріальної контори Ружицьким О.Д. від 21.05.2010 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] після смерті [PERSON], зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа, який би підтверджував право власності померлої на цей житловий будинок (а.с. 4). Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Однією з таких підстав, відповідно до статті 1217 ЦК України, є спадкування майна за законом. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців), а право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1223 ЦК України). Відповідно до п. 4.15. ч. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Судом встановлено, що відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення права власності у спадкодавця у зазначеній справі, у сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних) будинків здійснювалося шляхом внесення у погосподарську книгу сільської ради відповідного запису та відкриття особового рахунок на ім'я власника. Інших правовстановлюючих документів чинне на той час законодавство не передбачало. Рішення про оформлення права власності та реєстрацію будинків видавалось сільськими, селищними, районними радами народних депутатів на підставі погосподарських книг із додатками списків громадян, яким належали ці будинки. Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались у якості актів органів влади (правовстановлюючих документів), що підтверджують право власності. Таким чином, за змістом норм, чинного на той час законодавства, виникнення права власності на житлові будинки не залежало від державної реєстрації цього права і наявність такого права власності не пов'язувалась з його державною реєстрацією. Щодо сучасної правової оцінки таких правовстановлюючих документів, то відповідно до п. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004 року, яким встановлено - права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом (тобто до 01.07.2004 року), визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умови, зокрема, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Відповідно до довідки №1272 від 18.07.2017р., виданої Брониківської сільською радою Новоград-Волинського району, житловий будинок [ADDRESS] за даними погосподарської книги №7 за 2009р. рахується за померлою [PERSON] (а.с. 25). Але своє право покійна не зареєструвала у встановленому законом порядку, що підтверджується листом КП "Новоград-Волинське МБТІ" і технічний паспорт на будинок вже виготовила позивач у 2010 році (а.с. 5, 23-24). За таких обставин, враховуючи, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі. Крім того, суд вирішує питання розподілу судових витрат та стягує судовий збір з відповідача на користь держави, оскільки, у відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового розгляду як інвалід другої групи.

Outcome: approved