Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою [ADDRESS], та зняття їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою, мотивуючи тим, що він є власником зазначеного житла, яке придбав у відповідачів, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані у вищевказаній квартирі, але фактично за місцем реєстрації не проживають, їх реєстрація створює позивачу перешкоди у вільному користуванні та розпорядженні будинком. В судове засідання позивач не прибув, представник позивача надав заяву про розгляд справи у відсутність позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі повторно у судове засідання не з'явилися, були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.74 ЦПК України, що підтверджено документально, відповідач [PERSON] викликалась через оголошення в газеті «Одеські вісті», вип. №32(4855) від 26.04.2016 року, про причину неявки не повідомили, заперечень на позов не надали. У судове засідання представник Ізмаїльський районний відділ Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області повторно не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за відсутності заперечень до того представника позивача. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 30.12.2015 року, посвідченим приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфимовою Т.І., зареєстрованому в реєстрі за №5474, що також підтверджено витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.12.2015 року. Відповідачі є колишніми власниками квартири [ADDRESS], та зареєстровані за вказаною адресою, що підтверджено довідками Ізмаїльського РВ ГУДМС України в Одеській області від 18.02.2016 року та даними домової книги. Разом з цим, за вказаною адресою відповідачі з моменту укладення договору купівлі-продажу від 30.12.2015 року не проживають, зобов'язання знятися з реєстрації за вказаною адресою відповідно до п.3.1.5 договору не виконали. Відповідно до ч.1 ст.318 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності житловий будинок (частину будинку), квартиру мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд (продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші, не заборонені законом, угоди). Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Однією з підстав припинення права власності, передбачених ч.1 ст.346 ЦК України, є відчуження власником свого майна. Уклавши договір купівлі-продажу квартири з позивачем [PERSON], відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] як колишні власники втратили право користування житлом. У відповідності до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, рішення суду є підставою для зняття відповідачів з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою. На підставі викладеного,

Outcome: approved