Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою в якій просить встановити факт постійного проживання спадкоємцем [PERSON] , [INFO] , разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини -19.06.2018 року, посилаючись на те, що він доглядав матір до її смерті. В судовому засіданні заявник викладені обставини справи в заяві підтримав. Ухвалою судді від 28.02.2020 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду. Ухвалою суду від 28.02.2020 року витребувано з нотаріальної контори матеріали спадкової справи після смерті [PERSON] . Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи суд находить заяву яка підлягає задоволенню. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [INFO] померла його мати [PERSON] , яка постійно по день смерті проживала в [ADDRESS] . Копія Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] додається. На день смерті матері заявника відкрилася спадщина на майно, а саме: квартира [ADDRESS] , яка знаходиться в корпусі [ADDRESS] [ADDRESS] , яка знаходиться в корпусі [ADDRESS] . 29.01.2020року заявник звернувся до Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із письмової заявою. Державний нотаріус Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 надала роз`яснення від 29.01.2020 року № 144/01-16, де зазначено, що при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти (ст. 68 ЗУ «Про нотаріат», пп. 4.14 п. 4 глави 10, розділу II Порядку). Разом із заявою він надав до Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 довідку №3548, видану 21.10.2019 року КП «ЖЕО №3» міської ради міста Кропивницького, згідно якої - [PERSON] , [INFO] , проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] з 30.03.1982 по 19.06.2018 року, на день смерті разом з [PERSON] був зареєстрований син [PERSON] , [INFO] , в наступні шість місяців після смерті склад сім`ї не змінювався. Але в роз`ясненнях було зазначено, що згідно паспорта [NUMBER] , виданого 6 червня 1996 року Мінським РУ ГУ МВС України в м. Києві, місце проживання [PERSON] з 17 грудня 2009 року зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з відсутністю у заявника доказів спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, він не можу отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом. [PERSON] , постійно проживав зі своєю матір`ю [PERSON] , опікувався нею, оскільки за станом здоров`я вона не могла самостійно себе доглядати, оплачував комунальні послуги, послуги зв`язку та інтернет. Похованням відповідно до довідки від 20.06.2018 року та копію свідоцтва про поховання займався заявник. Підтвердити факт мого постійного проживання з матір`ю [PERSON] на час відкриття спадщини в судовому засіданні підтвердили наступні свідки: [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , які пояснили, що заявник проживав разом з матір`ю яка потребувала догляду за станом здоров`я. Потім її поховав. Інших осіб які б опікувалися його матір`ю не було. Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Здійснення права на спадкування визначено Главою 87 ЦК України. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно). Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. Згідно з п. п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Відповідно до п.23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. На підставі ст.ст. 1223, 1270,1296 ЦК України ,

Outcome: approved