Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

23.07.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на час її навчання у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на те, що відповідач є її батьком. Вона є студенткою другого курсу денного відділення факультету ветеринарної медицини Харківської державної зооветеринарної академії, форма навчання контрактна. Стипендії вона не отримує, власних коштів для життя та навчання не має. Строк її навчання становить 5 років 10 місяців, плата за весь період навчання складає 42 000 грн. Крім того вона проживає в гуртожитку і сплачує за проживання в ньому 440 грн. на місяць. У зв"язку з цим потребує допомоги від батьків. Відповідач працює, а тому має можливість надавати їй матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється на підставі ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, беручи до уваги визнання позову відповідачем, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження І-ВЛ № 131543, виданого 30.06.2000 року Вербівською сільською радою Балаклійського району Харківської області (а.с. 3). Як убачається з довідки № 286 від 25.09.2018 року, [PERSON] є студенткою 2 курсу денного відділення факультету ветеринарної медицини Харківської зооветеринарної академії, форма навчання контрактна. Термін навчання з 01.09.2017 р. по 30.06.2023 р. (а.с.21). У позовній заяві [PERSON] зазначила, що у зв"язку з навчанням несе витрати по сплаті за контрактом, витрачає кошти на проживання в гуртожитку, їй доводиться витрачати кошти на їжу, проїзд у транспорті та нести інші багаточисельні витрати. У зв'язку з навчанням на денній формі позивач не має можливості працевлаштуватися, тому потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~199\~Сімейного кодексу\~України (далі СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу ( п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Відповідно до ч. 3ст.\~199\~СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, яким вони проживають. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Відповідно до ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Доказів наявності у відповідача інвалідності, його непрацездатності, або інших обставин, які б унеможливлювали виконання ним обов'язку утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання, зокрема у визначеному розмірі не надано. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved