Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

25.10.2018 позивач [PERSON] звернулася з зазначеним позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на ј частини квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на Ѕ частини квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її рідні доньки, тобто позивач та відповідач по справі, які звернулися з відповідними заявами про прийняття спадщини у порядку визначеному вимогами чинного законодавства. Однак, 19.10.2018 державним нотаріусом П`ятої Київської державної нотаріальної контори Ткаченко Ю.В. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно та його державну реєстрацію з посиланням на відповідні норми законодавства та рекомендовано звернутись до суду. У зв`язку з наведеним позивач не може реалізувати своє право на спадкове майно, а тому вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м.Києва від 07.12.2018 відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні. У підготовчому засіданні 06.03.2019, за клопотанням позивача [PERSON] судом було замінено відповідача Київську міську раду на [PERSON] 10.03.2019 до суду від Головне територіальне управління юстиції у м.Києві надійшли пояснення по справі. 13.03.2019 до суду від відповідача [PERSON] надійшли заперечення на позовну заяву у яких остання позовні вимоги [PERSON] не визнала посилаючись на їх необґрунтованість та просила відмовити у задоволенні позову. У свою чергу, зазначила, що оригінали документів на спадкове майно, а саме на спірну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , є наявні та знаходяться у [PERSON] та позивач [PERSON] знала про дані обставини та до неї не зверталась після смерті їх матері [PERSON] . Також не погоджуючись з позов [PERSON] , відповідач подала зустрічний позов про усунення позивача від права на спадкування. Ухвалою суду від 13.03.2019 було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Головне територіальне управління юстиції у м.Києві про визнання права власності на спадкове майно зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про усунення від права на спадкування. Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що спадкодавець [PERSON] тяжко хворіла, була непрацездатною та за станом здоров`я та через похилий вік перебувала у безпорадному стані, потребувала тривалого лікування та постійного догляду, значних матеріальних витрат на ліки та лікування. Посилається, що позивач маючи можливість, не надавала своїй матері, яка перебувала у безпорадному стані матеріальної допомоги та догляду протягом всього часу коли спадкодавець такої допомоги та догляду потребував. За вказаних обставин вважає, що [PERSON] , як спадкоємиця першої черги має бути усунута від права на спадкування після смерті своєї матері, тобто [PERSON] . У зв`язку з вищевикладеним, просила позов задовольнити. 11.05.2019 до суду було подано заперечення на відзив за зустрічною позовною заявою. 11.05.2019 позивачем за зустрічною позовною заявою про усунення спадкоємця від права на спадкування спадщини за законом [PERSON] подано клопотання про долучення до матеріалів справи заперечення на відзив за зустрічною позовною заявою. 10.03.2021 позивачем за зустрічною позовною заявою про усунення спадкоємця від права на спадкування спадщини за законом [PERSON] подано до суду клопотання про визнання не належним та сумнівним доказом Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 12.04.2019. 10.03.2021 позивачем за зустрічною позовною заявою про усунення спадкоємця від права на спадкування спадщини за законом [PERSON] подано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи довідки Бабинецької селищної ради, Бородянського району, Київської області від 04.07.2018 №818. Позивач у судове засідання неодноразово не з`являлася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Про причини неявки суд до відома не поставила. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи також повідомлений. З урахуванням думки відповідача та її представника, враховуючи вимоги ст.223 ЦПК України, суд вважав за можливе розглядати справу у відсутності позивача, оскільки її неявка не перешкоджає розгляду,як первинного , так і зустрічного позову. Суд, вислухавши пояснення відповідача та її представника, допитавши свідків, дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на Ѕ частини квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 06.02.1998 відділом приватизації державного житлофонду Жовтневої районної держадміністрації в м.Києві згідно розпорядження від 06.02.1998 за №451 видане свідоцтво про право власності в рівних долях на житло за адресою: [ADDRESS] на: [PERSON] та [PERSON] (дівоче призвіще [PERSON] , яка є Відповідачем в даній справі за первинним позовом. Вказана квартира належала на праві спільної часткової власності в рівних долях за [PERSON] та [PERSON] , тобто відповідачем по справі, що підтверджується листом Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна від 06.02.1998 року і записано у реєстрову книгу за №451. Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право за законом одержують особи визначені у статтях 1261-1265 цього ж кодексу. Встановлено, що за своє життя [PERSON] заповіту не склала. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, батьки. Спадкоємці за законом першої черги після смерті [PERSON] є: її рідні доньки, тобто позивач та відповідач по справі. Вказані вище спадкоємці у встановлено законом порядку подали заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи № 102/2016. Таким чином, позивач та відповідач мають право на спадкування за законом у першу чергу в рівних долях, тобто по ј частини квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Постановою від 19.10.2018 за №1702/02-31 державного нотаріуса Бородянської державної нотаріальної контори Ткаченко Ю.В. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки до спадкової справи не надано правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності померлої на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] просить визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на ј частини квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У той же час, відповідач [PERSON] просить усунути від права на спадкування після смерті [PERSON] позивача у справі [PERSON] в силу вимог ст. 1224 ЦК України. За вказаних вище обставин, суд вважає за необхідне первинно вирішити питання щодо заявлених вимог за зустрічним позовом, оскільки ключовим у даному випадку є наявність у позивача права на отримання спадкового майна, яке може бути виключено у силу закону. Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено , що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюється на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред`явлена особою, для якої таке усунення породжує пов`язані зі спадкуванням права та обов`язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК України. Як роз`яснено в ч. 3 п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України за №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Тобто, необхідними умовами для усунення особи від права на спадкування є встановлення факту ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги й факту перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво й потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Виходячи з тлумачення вказаної вище норм закону, суд вважає, що ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, при встановленні судом факту ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця необхідно враховувати поведінку особи і розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливостей для цього та свідоме невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Вирішуючи спір про усунення від права на спадкування, суди мають дійти висновку, що відповіднодо положень ст.1224 ЦК України має значення сукупність обставин, а саме: -усунення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, -перебування спадкодавця в безпорадному стані, -надання допомоги саме спадкоємцем. Суд вважає, що вимоги за зустрічним позовом підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що починаючи з 1991 року [PERSON] і спадкодавець [PERSON] постійно проживали однією сім`єю, вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] . У той же час, [PERSON] проживала окремо від спадкодавця разом із своєю сім`єю. З матеріалів справи вбачаться, що у 2014 році у [PERSON] трапився інсульт, внаслідок чого остання перебувала в лікарні та в подальшому продовжувала лікування у домашніх умовах за допомогою та піклуванням [PERSON] . На весні 2015 році стан здоров`я [PERSON] погіршився. Як вбачається з наявної у справі медичної документанції, [PERSON] викликала неодноразово швидку допомогу та спадкодавця [PERSON] оглядав лікар. У подальшому похилий вік, прогресуючою тяжкою хворобою у [PERSON] почала втрачати орієнтацію та впізнавати оточуючих. Вбачається, що у результаті прогресуючої хвороби [PERSON] перебувала в безпорадному стані, який проявлявся в тому, що [PERSON] не могла самостійно забезпечити умови свого життя, потребувала стороннього догляду, допомоги та піклування, не керувала своїми діями та вчинками. Відповідно до листа Бородянської районної лікарні Київської області від 21.05.2019 року №01-15-477 вбачається, що [PERSON] неодноразово оглядалася та консультувалась лікарем терапевтом Бородянської районної лікарні. При огляді лікарем було встановлено, що [PERSON] є пацієнткою дезорієнтованою, збудженою, агресивною, контакт обмежений, потребувала постійного сторонього догляду, пацієнтка самостійно не здатна себе обслуговувати, в туалет ходить під себе, памперс одягати не дає. Встановлено, що внаслідок безпорадного стану [PERSON] , весь тягар утримання та догляду за [PERSON] несла відповідач по справі [PERSON] Верховний Суд неодноразово вдавався до тлумачення поняття «безпорадний стан», яке міститься у ст.1259 ЦК України, тобто такий стан особи, у якому ця особа не може самостійно забезпечити свої життєві потреби, потребує стороннього догляду, допомоги, піклування. ВС підкреслив, що у випадку існування спору за спадок, безпорадний стан спадкодавця повинен довести позивач заявляючи вимогу на спадок. При цьому лише одних пояснень позивача та показань свідків недостатньо для доведення безпорадного стану спадкодавця. Повинні бути певні медичні документи у матеріалах справа. Суд вважає, що безпорадний стан спадкодавця підтверджуватися наявними у справі медичними документами та не оспорюється позивачем у справі. У судовому засіданні відповідач пояснила, що після того, як її мати стала лежачою хворою, а це трапилось на весні 2015 року, її сестра, тобто [PERSON] перестала підтримувати стосунки зі своєю матір`ю. Особисто її не навідувала, матеріально їй не допомагала. Прохання спадкодавця [PERSON] та [PERSON] про необхідність надання допомоги - ігнорувала, а в подальшому відмовляла в прямій формі та в активній поведінці. Також пояснила, що про безпорадний стан померлої [PERSON] добре знала [PERSON] , так як їх мати спочатку дзвонила їй на мобільний телефон, просила її матеріальної допомоги, остання відмовляла в категоричній формі хоч сама мала таку можливість. Відповідач також у суді підтвердила, що [PERSON] шантажувала померлу тим, що якщо їх мати перепише на [PERSON] частину квартири, яка належить їй на праві спільної часткової власності, тоді вона буде допомагати. В іншому випадку вона жодної допомоги надавати не буде. А оскільки, мати відмовилася це роботи, а тому [PERSON] відмовилася надавати допомогу по утриманню та піклуванню, а в подальшому перестала підтримувати і зв`язок без будь-яких пояснень. Ч.1 ст.172 СК України передбачено, що дитина, повнолітні дочка, син, зобов`язані піклуватись про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. У відповідності до ч.1 ст. 202 ЦК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, суд вважає встановленим, що [PERSON] не надавала матеріальної допомоги померлій [PERSON] в той час коли вона перебувала у безпорадному і тяжкому стані та потребувала лікування, не надавала допомоги по догляду в період повної непрацездатності, не відвідувала та не цікавились її здоров`ям, прохання про допомогу та підтримку ігнорувала та зволікала в будь-яких активних діях. Вказані вище обставини в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які були поряд з [PERSON] та [PERSON] , та які їх підтримували та допомагали, а також відвідували за життя померлу [PERSON] . Судом вважає, що ухилення [PERSON] від надання допомоги спадкодавцеві [PERSON] , яка потребувала допомоги та перебувала в безпорадному стані полягає, як в умисних діях, так і в бездіяльності [PERSON] , оскільки здійснювались та були спрямованими на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення було пов`язане з винною поведінкою [PERSON] , яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла таких активних дій допомоги по відношенню до спадкодавця, тобто своєї матері. Відповідно до довідки Бабинецької селищної ради Бородянського району Київської області від 04.07.2018 №818 виданої [PERSON] вбачається, що саме [PERSON] похоронила за власний рахунок свою матір [PERSON] . А також, на день смерті [PERSON] - [PERSON] проживала з нею разом і вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] . Згідно з вимогами п.п.1,2,3 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Суд вважає, що [PERSON] не спростувала факту свого ухилення від надання допомоги померлій матері відповідними доказами у справі. Що стосується наданого до суду [PERSON] . Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 12.04.2019 , суд оцінює його критично та не приймає до уваги, з огляду на наступне. В Акті обстеження матеріально-побутових умов проживання спадкодавця [PERSON] від 12.04.2019 зазначені представники громадськості: [PERSON] та [PERSON] , однак, жодних їх анкетних даних не зазначено. Разом з цим, [PERSON] не заявляла до суду клопотання про виклик даних осіб для допиту в якості свідків на підтвердження обставин викладених у даному акті.. При цьому, у Акті обстеження матеріально-побутових умов проживання від 12.04.2019 зазначено, що в ході обстеження було виявлено, що в даному помешканні фактично проживали такі особи як: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Разом з цим, як свідчать матеріали справи [PERSON] постійно проживала зі своєю матір`ю та доглядала її, що також було підтверджено показами допитаного у судовому засіданні свідка [PERSON] , проте остання для складання такого акту запрошена не була та її підпис відсутній. Крім цього, суд критично оцінює твердження щодо проживання [PERSON] з спадкодавцем, оскільки депутатом Бабинецької селищної ради Лисотою Р.П. та громадкістю вказані обставини зафіксовані у квітні 2016 року, в той час,як спадкодавець померла в січні 2016 року . Щодо тверджень [PERSON] про те, що остання підтримувала тісні стосунки з спадкодавцем, майже щонеділі, у вихідні дні приїжджала до неї в село, привозила продукти, ліки та чисті білизну, купувала за свої кошти телевізор, мікрохвильову піч, телевізійну антену, декодер, газонокосилку, водяні насоси та інші предмети побуту, щороку проводили поточні ремонти в кімнатах будинку, помешканні кухні, підсобних приміщеннях, встановили нові ворота та здійснили ремонт покрівлі,суд не приймає їх до уваги. Суд вважає, що такі доводи [PERSON] не підтверджені належними та допустимими доказами, а також спростовані допитаними у суді свідками та які зазначили про те, що [PERSON] не вчиняла жодних вищеперелічених дій, а догляд за спадкодавцем та її майном здійснювала саме [PERSON] . Окрім того, адвокатом Масловським І.А. було надано до суду фотографії буд. [ADDRESS] з яких вбачається, що даний будинок перебуває у незадовільному стані, стіни мають тріщини, ворота є хибкими, тощо. Таким чином, твердження [PERSON] в обґрунтування своїх заперечень проти зустрічного позову є недоведеними та спростовуються наявними у справі доказами. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України). Відповідно до ч.1-3 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1-2 ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч.1,4-7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. З огляду на викладене вище та оцінюючи матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог [PERSON] до [PERSON] , а тому зустрічний позов про усунення [PERSON] від права на спадкування спадщини за законом, яка відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] підлягає задоволенню у повному обсязі. Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про обґрунтованість вимог за зустрічним позовом та усунення від права на спадкування [PERSON] після смерті [PERSON] , а тому суд вважає, що правові підстави для задоволення первинного позову [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] відсутні. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи те, що зустрічні позовні вимоги задоволені в повному обсязі, а тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] сума судового збору 768, 40 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved