Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

31.08.2021 року комунальне підприємство «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» (далі - КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго») звернулося до суду з позовом, яким просить стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 13510 грн. 05 коп. та з обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення в розмірі 494 грн. 12 коп., посилаючись на те, що КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» забезпечує квартиру [PERSON] , розташовану за адресою: [ADDRESS] , послугами з централізованого опалення та з обслуговування внутрішньо будинкових мереж опалення. Комунальне підприємство «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» здійснювало постачання тепла до квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , проте відповідачка в порушення Закону України «Про теплопостачання» та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 (далі - Правила) не оплачує надані послуги у повному обсязі, в результаті чого за нею в період з 01.10.2019 року по 01.08.2021 року утворилась заборгованість за послуги з централізованого опалення в сумі 13510 грн. 50 коп. та з обслуговування внутрішньо будинкових мереж в сумі 494 грн. 12 коп. Враховуючи вказане, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за послуги з централізованого опалення в сумі 13510 грн. 50 коп. та з обслуговування внутрішньобудинкових мереж в сумі 494 грн. 12 коп. та судовий збір у розмірі 2270 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справ повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги взнає та просить звільнити її від сплати судового збору, оскільки вона є інвалідом другої групи інвалідності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» забезпечує квартиру [PERSON] , розташовану за адресою: [ADDRESS] , послугами з централізованого опалення та з обслуговування внутрішньо будинкових мереж опалення. На ім`я [PERSON] було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Теплова енергія у квартиру відповідачки надавалась належним чином, заяву про відключення від теплопостачання відповідачка не надавала, таким чином, [PERSON] знаходиться у фактичних договірних відносинах з КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго». Проти отримання послуг належної якості відповідачка не заперечувала. На ім`я [PERSON] було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Однак, в порушення вимог законодавства, відповідач [PERSON] проводила оплату послуг не в повному обсязі в результаті чого за нею в період з 01.10.2019 рок по 01.08.2021 року обліковується заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 13510 грн. 50 коп. та за обслуговування внутрішньобулинкових мереж в розмірі 494 грн. 12 коп. Відповідно до пунктів 3 та 3-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-УІІ від 09.11.17, договори про надання житлово-комунальних послуг, укладені до набрання чинності закону, зберігають свою дію до укладення нових договорів на надання таких послуг у відповідності до його положень. Предметом даної заяви є, в тому числі, і заборгованість за житлово-комунальні послуги надані у період дії попереднього Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІУ від 24.06.04р. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VII від 09.11.2017р., споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІУ від 24.06.2004р., своєчасне укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача. Згідно ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІУ від 24.06.2004р., споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІУ від 24.06.2004 своєчасне укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача. Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІУ від 24.06.2004 передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІУ від 24.06.2004 передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до ст.64 Житлового кодексу України передбачено що, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Статтею 156 Житлового кодексу України передбачено що, члени сім`ї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні із власником будинку (квартири), якщо при їх вселені не було іншої згоди про порядок користування цим приміщенням, що відповідає правовій позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладених в ухвалі від 25.02.2015р. по справі №6-28346св11. Згідно розрахунку станом на 01.05.2021 року за відповідачкою обліковується борг за послуги з централізованого опалення в розмірі 9952,51 грн. та з обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення в розмірі 477,32 грн. Розрахунки помісячної вартості послуг проведено відповідачем на підставі положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІУ від 24.06.2004 та №2189-УІІ від 09.11.2017, \~ \~ \~ \~Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 та на підставі тарифів затверджених рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №49 від 19.01.2018, № 1285 від 26.11.2018, тарифів затверджених рішеннями виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради за №461 від 07.06.2013, за №1106 від 08.10.2018. Заперечень проти наданого позивачем розрахунку та надання послуг, відповідачка суду не надала. Оскільки послуги надаються, але їх оплата не проводиться, сума боргу підтверджена особовим рахунком, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 13510 грн. 05 коп. та з обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення в розмірі 494 грн. 12 коп. Відсутність у споживача достатніх коштів для сплати заборгованості за отримані комунальні послуги не може бути визнана судом як належна підстава для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення такої заборгованості. На підставі ст.ст. 67, 68 ЖК України та п. 30 Правил надання послуг по централізованому опаленню, наданню холодної та гарячої води та водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, відповідач зобов`язаний своєчасно, щомісячно вносити плату не лише за квартиру, але й за комунальні послуги, а саме: централізоване опалення за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч.2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до ст. 25 вищезазначеного Закону, у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Положеннями ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктами 1, 2, 4 ч.1 ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно з ч. 1, 2\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 6 ч.1\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до п.2 ч. 5\~ст. 265 ЦПК України\~у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. Відповідно до ч.6\~ст. 141 ЦПК України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Згідно з пунктом 9 частини першої\~статті 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Як було встановлено судом відповідач [PERSON] є інвалідом другої групи інвалідності, що підтверджено пенсійний посвідченням № [NUMBER] серії ААЛ від 04.03.2020 року. Оскільки в даному випадку рішення ухвалено на користь позивача комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго», а відповідач [PERSON] є інвалідом другої групи інвалідності, то враховуючи положення ч.6\~ст. 141 ЦПК України\~, суд вважає за необхідне компенсувати комунальному підприємству «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» судовий збір в сумі 2270 грн. за рахунок держави.

Outcome: approved