Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

16 лютого 2018 року [PERSON] подала до Томашпільського районного суду даний позов, в якому просить збільшити розмір стягнення аліментів визначений рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 14 жовтня 2011 року та стягувати з [PERSON], [INFO], і.н. [NUMBER], жителя [INFO], на свою користь, аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]в твердій грошовій сумі в розмірі 930 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,щомісячно на кожну дитину до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання даним рішення законної сили. Позов обґрунтовано наступним. З липня 2000 року по 2011 рік сторони проживали у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 06 грудня 2011 року було розірвано. Від шлюбу у сторін 01 червня 2001 року народився син [PERSON] та 29 листопада 2004 року син [PERSON]. Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 14 жовтня 2011 року, вирішено: стягувати з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 250 грн щомісячно на кожну дитину до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивачка зазначає, що розмір аліментів, які сплачує відповідач на утримання дітей не може забезпечити належний рівень їх матеріального утримання, оскільки такий розмір є меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, надіслала на адресу суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання\~ не зявився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося. Суд, розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності прийшов до наступного висновку. Відповідно до\~ст.129 Конституції України\~судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов'язковість рішень суду. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу\~\~диспозитивності цивільного судочинства\~\~\~(ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до статей 4, 5 ЦПК України особа має право на судовий захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 06 грудня 2011 року було розірвано шлюб між сторнами укладений 30 липня 2000 року Томашпільським районним відділом РАЦС Вінницької області (а.с.9). У сторін є діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження яких батьками записані сторони (а.с.6). Згідно довідки № 169 від 23 січня 2018 року, виданої Томашпільською селищною радою [PERSON] про те, що на її утриманні знаходяться неповнолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.7). На підставі виконавчого листа Томашпільського районного суду від 08 грудня 2011 року у справі № 2-482-2011 у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей вирішено стягувати з [PERSON], [INFO], не працює, жителя [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 250 грн. на кожну дитину з індексацією відповідно до закону, щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття, тобто до 1 червня 2019 року, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, а саме з 29 серпня 2011 року(а.с.5). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від\~20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно\~ст. 180 СК України\~батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 та 3\~ст. 181 СК України\~за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів на інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1\~ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.1\~ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Ч. 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених\~ст. 184 Сімейного кодексу України\~(коли розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі). Прожиткові мінімуми для piзних категорій населення на 2018 рік в Україні втановлюються Законом «Пpo Державний бюджeт на 2018 рік» за пoданням Міністерства фінансів. Так, статтею сьомою даного Закону встановлено такі прожиткові мінімуми: для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 травня - 1944 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень. Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв»язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров»я когось із них. Відповідно до п.п.3 п.17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров»я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи зміст ст.ст.181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Як було встановлено, на підставі рішення Томашпільського районного суду від 14 жовтня 2011 року аліменти із відповідача стягувалися в твердій грошовій сумі по 250 грн, щомісячно на кожну дитину до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9\~ст. 7 СК України\~принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає збільшеню з твердої грошової суми 250 грн накожну дитину на тверду грошову суму 930 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,щомісячно на кожну дитину до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Як зазначено в п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Суд дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, виходячи з встановлених обставин справи та рівності обов»язку обох батьків утримувати дітей, враховуючи те, що аліменти на дітей стягуються, відповідач записаний батьком дітей, що підтверджується свідоцтвамм про народження, позов про стягнення аліментів визнав, інтереси самих неповнолітніх дітей, приходить до висновку, що згідно з матеріальними потребами неповнолітніх дітей, доцільно змінити розмір аліментів, визначених рішенням Томашпільського районного суду від 14 жовтня 2011 року, а тому позовна заява [PERSON] підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно\~Закону України «Про судовий збір»\~судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб у місячному розмірі, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за поданням до суду позовної заяви майнового характеру справляється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже, якщо станом на 1 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1762 гривні, тому ставка судового збору в даній справі становитиме 704,80 гривень. Таким чином з [PERSON] підлягає стягненню в доход держави 704,80 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved