Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки, в якому прохає зменшити розмір стягуваних з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO], аліментів з 1/4 до 1/6 частини доходу щомісячно. Мотивуючи заявлені вимогу позивач посилається на те, що перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, вони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON] , на утримання якого за судовим наказом від 01.09.2017 [PERSON] зобов`язаний до сплати аліментів в розмірі ј заробітку (доходу) щомісячно. Враховуючи, що з народженням другої дитини [PERSON] , [INFO], у новому шлюбі, яка теж потребує належного матеріального забезпечення, прохає зменшити розмір стягуваних з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO], аліментів з 1/4 до 1/6 частини доходу щомісячно. Ухвалою суду від 14.02.2019 (а.с.18) позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судовому засіданні позивач, позов підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Ці обставини, на думку позивача, є підставами для зменшення розміру аліментів, які з нього стягуються на користь відповідача. Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти зменшення розміру аліментів. Позов визнала частково, була згодна на зменшення аліментів з ј до 1/5 частини доходу відповідача, мотивуючи тим, що отримує мінімальну заробітну плату приблизно 4000 грн., має на утриманні ще одну дитину, 2014 року народження, не має свого житла, зареєстрована разом із неповнолітніми дітьми за адресою свого чоловіка. Відповідач зазначила, що вирішення даного питання покладає на розсуд суду. Встановивши фактичні обставини справи, з`ясувавши позиції сторін та дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, судом встановлено наступне. Відповідно до судового наказу Комсомольського міського суду Полтавської області від 01.09.2017 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO]., у розмірі ј заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 серпня 2017 року до досягнення дитиною повноліття. З 19.09.2015 року [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , про що центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, складено відповідний актовий запис №926 (а.с.6). Подружжя мають спільну неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження (а.с.5), яка згідно довідки про реєстрацію місця проживання, зареєстрована за адресою проживання позивача (а.с.7). Розглянувши справу у межах заявлених вимог, оцінивши досліджені письмові докази, суд доходить висновку про задоволення вимог [PERSON] з огляду на нижче наведене. Пунктом 4 частини 1 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Відповідно до ч.7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Виниклі між сторонами спірні правовідносини регулюються нормами Сімейного Кодексу України, також судом взято до уваги положення Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, норми Закону України «Про охорону дитинства», та роз`яснення, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". За змістом ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року, суд може змінити розмір аліментів за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу(ч. 2 ст. 182 СК України). За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Тому, враховуючи викладені обставини суд вважає доцільним зменшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] відповідно до судового наказу Комсомольського міського суду Полтавської області від 01.09.2017 р. на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 на 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даного рішення законної сили, до досягнення дитиною повноліття. З огляду на закріплений Сімейним кодексом України принцип рівності обов`язків обох батьків по утриманню дитини, а також, з урахуванням того, що на утриманні у позивача є ще одна неповнолітня дитина, донька [PERSON] , [INFO], зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO], на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав неповнолітньої дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved