Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

21.02.2018 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Запорізької міської ради, третя особа - Четверта запорізька державна нотаріальна контора, про : встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме на [INFO] року ; визнання права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. (а.с. 5-7) 03 квітня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про зміну предмету позову та підстав позову, остаточно просив суд визнати поважними причини пропуску ним строку на прийняття спадщини та визначити йому додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої матері - [PERSON], яка померла [INFO] року. (а.с. 56-58) В обґрунтування позовної вимоги зазначив, що він народився [INFO] року та у його Свідоцтві про народження серії [NUMBER], виданому 03 грудня 1960 р. Славгородським бюро ЗАГС Сінельніковського району п. Славгорода, в якості батьків зазначено: батько - [PERSON], матір - [PERSON]. Його батькам, [PERSON] та [PERSON], на підставі Свідоцтва № 126 про право власності на житло, виданим 02 березня 1994 року Запорізьким електровозоремонтним заводом, на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS] [INFO] року помер його батько [PERSON], який за життя мешкав за адресою: [ADDRESS]. Після смерті його батька [PERSON] до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталася, Свідоцтво про спадщину, відкритої після смерті [PERSON] не отримувала. [INFO] року померла його мати [PERSON], яка за життя мешкала за адресою: [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] Особисто позивач до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертався, оскільки вважав, що діти автоматично приймають спадщину після померлих батьків. У вересні 2017 року з метою отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, позивач звернувся до Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори, де йому було роз'яснено, що протягом шести місяців з часу відкриття спадщини він не подав заяву про прийняття спадщини та не був зареєстрований на момент смерті разом зі спадкодавцем. За для вирішення вказаного питання позивачу було рекомендовано звернутися до суду. На підставі викладеного, просив суд визнати поважними причини пропуску ним строку на прийняття спадщини та визначити йому додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої матері - [PERSON], яка померла [INFO] року. Позивач та його представник, кожен в окремості, в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на його обґрунтованість та доведеність. Представник відповідача в судовому засіданні при ухваленні рішення по справі покладалася на розсуд суду та просила суд ухвалити по справі рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Третя особа у судове засідання не з'явилася, але надіслала на адресу суду лист з проханням розглядати справу за її відсутності. (а.с. 76) Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги пояснення представників позивача та відповідача, надані сторонами по справі письмові пояснення по справі та докази, приходить до наступного. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 лютого 2018 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. (а.с. 28-29) 03 квітня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про зміну предмету позову та підстав позову, остаточно просив суд визнати поважними причини пропуску ним строку на прийняття спадщини та визначити йому додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої матері - [PERSON], яка померла [INFO] року. (а.с. 56-58) Ухвалою суду від 20 квітня 2018 року закрито підготовче провадження по зазначеній та призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні. (а.с. 63) Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши їх доказами, наявними в матеріалах справи, взявши до уваги пояснення позивача, представників позивача та відповідача, взявши до уваги заяву представника третьої особи, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року та у його Свідоцтві про народження серії [NUMBER], виданому 03 грудня 1960 р. Славгородським бюро ЗАГС Сінельніковського району п. Славгорода, в якості батьків зазначено: батько - [PERSON], матір - [PERSON]. (а.с. 9) Батькам позивача, [PERSON] та [PERSON], на підставі Свідоцтва № 126 про право власності на житло, виданим 02 березня 1994 року Запорізьким електровозоремонтним заводом, на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS] (а.с. 8) [INFO] року помер батько позивача - [PERSON], який за життя мешкав за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 10) Після смерті батька позивача, [PERSON] до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталася, Свідоцтво про спадщину, відкритої після смерті [PERSON] не отримувала. Проте фактично отримала спадщину, оскільки на момент смерті спадкодавця мешкала з ним та мала одне зареєстроване місце проживання з ним [INFO] року померла мати позивача - [PERSON], яка за життя мешкала за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 11) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] Позивач до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертався, оскільки вважав, що діти автоматично приймають спадщину після померлих батьків. У вересні 2017 року з метою отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, [PERSON] звернувся до Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори, де йому було роз'яснено, що протягом шести місяців з часу відкриття спадщини він не подав заяву про прийняття спадщини та не був зареєстрований на момент смерті разом зі спадкодавцем. За для вирішення вказаного питання позивачу було рекомендовано звернутися до суду. Виходячи зі змісту ст. 1220 ЦК України, після смерті особи відкривається спадщина, тобто до спадкоємців переходять права і обов'язки особи, яка померла. Відповідно до ст.1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, спадкоємці за законом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (стст.1220, 1222, 1270 ЦК). Відповідно до ст. 1268 ЦК України визнається, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ним. Зазначені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved