Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-28 00:00:00

14 грудня 2020 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначив, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 20 листопада 1993 року Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Від шлюбу мають двох повнолітніх дочок. Подружнє життя не склалося через втрату почуття любові та поваги один до одного, відсутність спільних інтересів, різні погляді на життя, відсутність взаєморозуміння. Вони фактично припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, вказав, що вони з відповідачем фактично припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Просив суд розірвати шлюб. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] визнав позовні вимоги та погодився на розірвання шлюбу, зазначивши, що відповідач з позивачем фактично припинили проживати разом. Суд, заслухавши вступне слово позивача [PERSON] та представника відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що\~шлюб\~між\~сторонами\~зареєстровано\~20\~листопада 1993\~року Веселинівським\~районним відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Південного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Одеса),\~про що\~складено відповідний\~актовий запис\~№ 84\~та видано\~повторно свідоцтво\~про шлюб\~серії [NUMBER] .\~Подружнє\~життя не\~склалося через\~втрату почуття\~любові та\~поваги один\~до одного,\~відсутність спільних\~інтересів,\~різні погляді\~на життя,\~відсутність взаєморозуміння. Вони фактично припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами розпався, подружні стосунки носять формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя, а тому є підстави для задоволення позову. В судовому засіданні судом не встановлено між сторонами спору щодо спільно нажитого майна. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач в своїй заяві висловила думку про бажання залишити їй шлюбне прізвище - " [PERSON] ". Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що позивач не просив стягнути з відповідача на свою користь сплачений ним судовий збір, то суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 840,80 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved