Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

29.03.2021 за підсудністю із Шевченківського районного суду м. Києва до Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшла вищезазначена цивільна справа. В обгрунтування позову вказує, що 27.05.2013 року між ним та АТ «Альфа-Банк» був укладено кредитний договір № 500375732 з кінцевим терміном повернення до 28.05.2016. Зазначає, що періодичні платежі він сплачував регулярно з червня 2013 року по грудень 2014 року, суму заборгованості визнає лише у розмірі 844, 64 грн. 28 серпня 2020 року він отримав лист з якого він дізнався, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименком Р.В. 17.08.2020 року винесена постанову про відкриття виконавчого провадження №62825053 про стягнення з нього заборгованості у загальному розмірі 25676,58 грн. на користь ТОВ «Вердикт Капітал», а також 2 постанови від 17.08.2020 про стягнення з нього основної винагороди приватного виконавця у розмірі 2567,66 грн. , витрат на виконавче провадження у розмірі 400,00 грн. Вказує, що з січня 2015 року по15.07.2020 року будь-яких листів про наявну заборгованість перед АТ «Альфа-Банк», чи перед ТОВ «Вердикт Капітал» він не отримував, і лише 15.07.2020 року позивач отримав письмову претензію ТОВ «Вердикт-Капітал» (правонаступник прав АТ «Альфа-Банк») від 08.07.2020 з вимогою про погашення заборгованості у розмірі 25026,58 грн. перед ТОВ «Вердикт-Капітал» протягом 7 днів до 15.07.2020. Вважає, що виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального органу Горай О.С. вчинено протиправно, у незаконний спосіб, поза строками, протягом яких його можливо було вчинити, з грубими порушеннями вимог ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат». В постанові приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Р.В. про відкриття виконавчого провадження від 17.08.2020 року зазначено 2 різні адреси його проживання, а саме: [ADDRESS] , що не відповідає дійсності, оскільки з 1983 року по теперішній час він постійно проживаю за адресою с.Мар`ївка Софіївського району. Виконавчий напис нотаріуса Горай О.С. вчинено з порушеннями п.4 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій - не зазначено період, за який проводиться стягнення, не зазначені складові суми, що підлягають стягненню, зокрема, пеня, проценти, а зазначено « стягнути заборгованість в розмірі15.07.2020 грн». Натомість у претензії ТОВ «Вердикт-Капітал» від 08.07.2020 зазначено іншу - суму 25026,58 грн, з яких - тіло кредиту 844,64 грн, заборгованість за процентами та комісіями -7585,94 грн., плата за пропуск мінімальних платежів та плата за обслуговування кредитної заборгованості - 16000,00 грн. Вказує, що нотаріус порушив пп.2.3 п.2 гл.16 розд. II Порядку вчинення нотаріальних дій, при цьому не повідомив його будь-яким способом про факт звернення відповідача із заявою про вчинення виконавчого напису, що свідчить про протиправну узгодженість дій приватного нотаріуса, недотриманням вказаних вимог порушено його права на спростування розміру заборгованості, адже вимогу претензію він отримав 15.07.2020 року, і вже 16.07.2020 року приватним нотаріусом Горай О. С. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований за № 12123 Позивач вважає, що виконавчий напис № 12123 від 16.07.2020 року вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про стягнення заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», з відповідача [PERSON] не сплаченої в строк за Кредитним договором укладеним ним із АТ «Альфа- Банк», в сумі 25676,58 гривень. Вважає, що виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням порядку вчинення такої нотаріальної дії, який передбачений положеннями Закону України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Позивач наголошує, що нотаріус не перевірив безспірність заборгованості боржника перед стягувачем та умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. При вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом порушено вимоги закону щодо вчинення виконавчих написів, його було позбавлено можливості заявити вимоги про застосування строків позовної давності, що свідчить про спірність суми за договором, на підставі якого було вчинено виконавчий напис. Окрім цього, зазначив, що не він вчасно проінформований про наявність заборгованості, у зв`язку із цим позбавлений можливості оспорити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». За таких обставин, позивач просив визнати виконавчий напис нотаріуса №12123 від 16.07.2020 таким, що не підлягає виконанню. 30.03.2021 прийнято справу до свого провадження та призначено його до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін . 31.03.2021 ухвалою витребувано у відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» та у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. копій документів, на підставі яких було вчинено оскаржуваний виконавчий напис. Позивач [PERSON] належним чином повідомлений, про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач ТОВ «Вердикт Капітал» в судові засідання явку свого представника не забезпечив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причину неявки представник суд не повідомив, відзив на позов до суду не подавав. Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» на виконання ухвали про витребування доказів від 31.03.2021 року, надав пояснення, що пакет оригіналів документів, який було надано нотаріусу для вчинення виконавчого напису на кредитному договорі не має можливості надати, адже вони містяться у приватного нотаріуса та приватного виконавця. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Р. В. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомив, заперечень на позов до суду не подавав. Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, зі згоди позивача, вирішено розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 280, 281 ЦПК України. При цьому, оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позову за таких підстав Так, згідно ч. 1ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ч. 2, 3ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно змісту постанови приватного виконавця Клименко Р. В. від 17.08.2020 року відкрито виконавче провадження про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість у розмірі 25676,58 грн. Виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису № 12123 вчиненого приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Горай О. С. від 16.07.2020 року (а.с. 8). Постановою приватного виконавця Клименко Р. В. від 16.07.2020 року стягнуто з боржника [PERSON] основну винагороду приватного виконання у розмірі 2567,66 грн. (а.с. 8) . Згідно претензії від 08.07.2021 року, який було направлено ТОВ «Вердикт Капітал» Пересунько Ю. В., вбачається, що між АТ «Альфа-Банк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Кредитні Ініціативи» за договором факторингу № 1 від 21.06.2016 року правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» за договором факторингу № 2019-1КІ/ВЕСТА від 26.12.2018 року , правонаступником якого є ТОВ Вердикт Капітал» за договором відступлення права вимоги №16-01/19/1 від 16.01.2019 року, було укладено Кредитний договір №500375732 про відкриття кредитної лінії, відповідно до якої банк надав грошові кошти шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом у сумі 7977,60 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитною лінією у розмірі 0,01 % річних на споживчі цілі, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 28.05.2016 року на умовах визначених кредитним договором. Зазначено, що він порушив термін сплати відсотків за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість по кредитному договору, яка станом на 11.03.2020 року становить 25 026, 58 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту у розмірі 840,64 грн., заборгованості за процентами та комісіями у розмірі 7585,94 грн., плата за пропуск мінімальних платежів та плата за обслуговування кредитом у розмірі 16 600 грн. (а.с. 7). Матеріалів виконавчого напису, які витребовувались судом, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. суду не надано. Так, позивач, обґрунтовуючи зміст позовних вимог, зазначає, що приватним нотаріусом під час вчинення оспорюваного виконавчого напису не було перевірено безспірність вимог. Положеннями ст. 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1ст. 1 вказаного Закону, нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Зазначене вище узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року, справа № 6-887цс 17 та у постанові Верховного суду від 23 січня 2018, справа № 61-154 св 18. Отже, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути надані документи, що свідчать про визнання боржником вимог стягувача. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Згідно з положеннями ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Наявність безспірності вимоги згідно зі ст. 88 Закону України "Про нотаріат" пов`язано зі строком давності три роки з дня виникнення права вимоги. Підпунктом 3.4. Глави 16 ІІ розділу Порядку передбачено, що строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Між тим, третя особа без самостійних вимог, приватний нотаріус приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. не виконав ухвалу суду від 31.03.2020 про витребування доказів, зокрема не надав належним чином засвідчених документів на підставі яких вчинено виконавчий напис № 12123 від 16.07.2020 року у встановлений до суду строк, так само і не надіслав та не повідомив про поважність причин не надання цих доказів. Не надання таких доказів позбавляє суд можливості перевірити документи, які були надані ТОВ «Вердикт Капітал» нотаріусу для вчинення останнім спірного виконавчого напису на предмет їх відповідності вимогам вищезазначених нормативно-правових актів, а також надати оцінку самому виконавчому напису. Крім того, в п.2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень, - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Зазначену претензію від 08.07.2020 року надіслане відповідачем, позивачем отримано 15.07.2020 року, виходячи зі змісту п.2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, виконавчий напис вчинено нотаріусом 16.07.2020 року, тобто до спливу зазначеного тридцятиденного терміну, тому він був позбавлений можливості оспорити вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Крім того, в матеріалах справи також відсутні відомості щодо проінформованості позивача щодо правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал», оскільки останнім не доведено, що АТ «Альфа Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Вердикт Капітал» своєчасно та належним чином проінформував позивача про порядок погашення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно загальних засад цивільного судочинства саме особа, яка стверджує, що зобов`язання на її користь не виконано, повинна доводити факт невиконання такого зобов`язання в конкретних обсягах і в конкретні строки. Зважаючи на те, що саме відповідач посилається на обставину існування заборгованості в конкретному розмірі, саме він повинен довести вищевикладені обставини щодо видачі кредиту і в якому розміру та існування заборгованості і в якому розмірі. За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність вчинення виконавчого напису нотаріусом, не доведено наявність саме такого розміру заборгованості у боржника власне до такого кредитора, а тому, такий виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, що не позбавляє кредитора права на звернення до суду за захистом свого порушеного права. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, з відповідача також належить стягнути на користь позивача сплачений нею при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 840,80 грн.. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved