Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Кривоозерської селищної ради Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку площею 5.15 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Луканівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки в нотаріальному порядку оформлення спадщини їй відмовлено. В підготовче судове засідання позивач не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В підготовче судове засідання представник відповідача - Кривоозерської селищної ради не з`явився, надіслав заяву, відповідно до якої просив розглянути справу без його участі, позов визнав та не заперечував проти його задоволення. За положеннями ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні. Відповідно до положень ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. З урахуванням положень ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу в без участі сторін, на підставі наявних у справі матеріалів, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду спору. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконкомом Тридубської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області 15 червня 2011 року(а.с.7). Спадкоємцем за законом першої черги на спадщину після смерті [PERSON] є позивач [PERSON] як дитина спадкодавця, що підтверджено даними свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Тридубівським с/ЗАГС Кривоозерського району Миколаївської області(а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 5.1505 га, кадастровий номер: 4823980400:026000:0197, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані в межах території Луканівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, належної на праві приватної власності спадкодавцеві [PERSON] , що підтверджується даними Державного акту на право власності на земельну ділянку серія МК №088166, виданого Кривоозерською райдержадміністрацією 30 вересня 2003 року(а.с.10), даними Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-4810676052020 від 02 грудня 2020 року(а.с.13-15). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. В оформленні спадщини на земельну ділянку площею 5.15 га, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ,державним нотаріусом Кривоозерської державної нотаріальної контори позивачу відмовлено через відсутність правовстановлювального документу(а.с.3). Як вбачається із спадкової справи №150/2020(а.с.25-31), позивач прийняв спадщину у встановленому законом порядку, подавши заяву про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк(а.с.26). Відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно з положеннями ст.131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Положеннями ст.1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. За приписами ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно приписів ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Положеннями п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права власності на земельну ділянку не порушує права та законні інтереси інших осіб. Суд враховує те, що дане право ніким не оспорюється, інші спадкоємці з відповідними вимогами не звертались. За вказаних обставин, враховуючи, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги, суд визнає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved