Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Ріпкинської селищної ради про визнання за ним, у порядку спадкування за законом, права на 1/2 земельної частки (паю), розміром 5,44 га в умовних кадастрових гектарах у землях, які перебували в колективній власності КСП ім. Куйбишева с. Вербичі Ріпкинського району Чернігівської області, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 038426, виданого на підставі розпорядження Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області від 20.06.1996 № 220 на ім`я [PERSON] та зареєстрованого 08.08.1996 за № 359 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по ім. Куйбишева. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач та його рідний брат, [PERSON] , є спадкоємцями першої черги за законом та за заповітом після своєї матері, [PERSON] . Спадщину, охоплену заповітом, після її смерті [INFO] , вони прийняли у рівних долях, звернувшись із відповідними заявами до нотаріуса. До спадщини, яка відкрилась після смерті останньої, входить, у тому числі, вищезазначене право на земельну частку (пай), що не було охоплено заповітом, складеним нею за життя 17.04.1995. Однак у зв`язку із втратою сертифікату, що підтверджується оголошенням у газеті «Життя полісся» № 12 (9990) від 22.03.2019, позивач позбавлений можливості у позасудовому порядку реалізувати своє право на спадщину, отримавши відповідне свідоцтво. У підготовче засідання позивач та його представник - адвокат Куліш Ю.А. не з`явилися, надіславши до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, надавши до суду заяву, у якій просив справу розглядати у його відсутність, та зазначив, що позовні вимоги визнає. Представники третіх осіб у підготовче засідання не з`явилися, надавши до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність, зазначивши, що у вирішенні спору покладаються на розсуд суду. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України та п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. На день смерті [PERSON] цивільні правовідносини щодо спадкування регулювалися положеннями Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР). Згідно із ст. ст. 524, 525, 529 ЦК УРСР, чинного на день смерті спадкодавця [PERSON] , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За змістом ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 537 ЦК УРСР, частина майна, що залишилась незаповіданою, розподіляється між спадкоємцями за законом, закликаними до спадкоємства в порядку статей 529-533 ЦК УРСР. До числа цих спадкоємців входять і ті спадкоємці за законом, яким інша частина майна була залишена за заповітом, якщо в заповіті не передбачено інше. Враховуючи, що позивач у справі після смерті своєї матері [PERSON] прийняв ту частину спадщину, що була охоплена заповітом, він є таким, що прийняв і ту її частину, що залишилась незаповіданою. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема в порядку спадкування. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved