Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-30 00:00:00

15 липня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому, враховуючи уточнення позовних вимог, просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначала, що 19 вересня 2017 року вона та [PERSON] уклали шлюб. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю. Усі обов`язки по утриманню та вихованню їхнього сина позивач несе самостійно. Відповідач від покладеного на нього законом обов`язку по утриманню дитини ухиляється, жодної матеріальної допомоги на утримання сина їй не надає. Із 29 травня 2021 року [PERSON] участі у вихованні сина не бере. Відповідач є здоровим та працездатним, тому він може надавати кошти для забезпечення дитині належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, морального, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий рівень не повинен бути меншим прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала просила суд задовольнити позов та стягувати з відповідача на її користь аліменти на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі одного прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, проти стягнення з нього на користь позивача аліментів на сина у твердій грошовій сумі в розмірі одного прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку не заперечував. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 вересня 2017 року сторони уклали шлюб. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина позивачу добровільно не надає, згоден сплачувати на користь позивача аліменти на сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі одного прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку. У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] належним чином своїх батьківських обов`язків не виконує, добровільно матеріальної допомоги на утримання сина позивачу не надає, позов визнав, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку підлягає задоволенню. За змістом ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються. Виходячи з наведеного, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved