Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

19.02.2019 [PERSON] звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно їх малолітніх дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] та призначити опікуна. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] , яка є її рідною дочкою, уклали шлюб та стали проживати разом. Від шлюбу у них народилось двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які з народження проживають разом з нею, тобто їх бабою. Відповідачі участі у вихованні дітей не приймають, кошти на їх утримання не надають, постійного місця проживання не мають, таким чином усунулись від виконання своїх батьківських обов`язків. У судовому засіданні позивач підтримала викладені у позовній заяві обставини та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] з`явилась у судове засідання, яке було призначене на 11 липня 2019 року, в якому надала пояснення, що позов вона не визнає, дітей любить, кошти на їх утримання надає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причину неявки суд не повідомив, відзив на позов від нього також не надійшло. Представники третьої особи : органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Бориспільської міської ради Київської області позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, оскільки відповідачі самоусунулись від виконання свої обов`язків щодо дітей, постійного місця проживання та роботи не мають, дітьми опікується лише їх баба. Заслухавши пояснення позивача, відповідача [PERSON] , представників третіх осіб, а також у порядку ст. 171 СК України пояснення залучених до участі у справі малолітніх дітей, свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали цивільної справи та надані документи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є матір`ю відповідача [PERSON] , що підтверджується копією паспорта позивача та свідоцтвом про народження відповідача (а. с. 4-5). [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є відповідачі [PERSON] та [PERSON] та [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а. с. 6,8). Діти проживають з бабою, позивачем у справі, за адресою : [ADDRESS] , що не заперечується відповідачами. Крім того встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області № 421 від 03.06.2019 погоджено висновок про можливість позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , та громадянина [PERSON] відносно [PERSON] (а.с. 44). За поданням Служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради від 26.07.2019 № 02-13-585 запропоновано призначити опікуном малолітніх дітей їх бабу [PERSON] , яка має стабільний дохід, діти проживають з нею, має житло та всі необхідні речі для розвитку дітей (а.с. 69). Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Частиною 1 ст. 164 СК встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Із пояснень позивача, а також свідків, та досліджених у судовому засіданні письмових матеріалів справи, встановлено, що відповідачі ухиляються від своїх обов`язків по вихованню малолітніх дітей, та не приймають участі у їхньому вихованні та утриманні, не проявляють батьківської турботи, хоча мають таку можливість. Станом на день розгляду справи, суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про виконання відповідачами батьківських обов`язків по вихованню, піклуванню та утриманню малолітніх дітей належним чином, а показання допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] , [PERSON] повністю підтверджують викладені в позовній заяві обставини щодо ухилення відповідачів від утримання та виховання їх малолітніх дітей, залишивши їх на піклування бабусі, позивача [PERSON] .. Наведене також підтверджується поясненнями малолітньої [PERSON] , 2012 року народження, даними характеристик [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , наданими Дошкільним навчальним закладом (дитячий садок) «Віночок» про те, що дітей до дитячого садочка приводить бабуся, інколи дядя і поодинокі випадки мати, забирає та приносить оплачені квитанції бабуся (а.с.7,9). Суд звертає увагу, що відповідач у додатково визначений їй строк відзиву, а також жодного належного і допустимого доказу, в тому числі акту обстеження умов свого проживання, які б спростовували вищезазначені обставини, до суду не подала. Аналізуючи вищенаведені обставини, слід прийти до висновку, що, дійсно, поведінка відповідачів вказує на те, що вони не виявляють батьківського піклування щодо своїх дітей, не мають бажання займатися їхнім вихованням, утриманням та належним доглядом, а тому, з метою захисту законних прав та інтересів малолітніх дітей, слід позбавити відповідачів батьківських прав, що не позбавляє відповідачів можливості, у разі усунення встановлених судом обставин їх ухилення від виховання та утримання дітей, порушувати перед судом питання про відновлення їх батьківських прав, та, водночас, сприятиме забезпеченню якнайкращих інтересів малолітніх дітей, на їх належне утримання, виховання та захист їх інтересів позивачем, у разі призначення її їх опікуном. Так, відповідно до ст. 55 Цивільного кодексу України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Частиною 1 ст. 58 Цивільного кодексу України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно ч. 3 ст. 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Частинами 2, 3 та 4 ст. 63 Цивільного кодексу України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. Відповідно до ч. 1 ст. 243 Сімейного кодексу України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Згідно ч. 1, 2 ст. 244 Сімейного кодексу України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Враховуючи вище викладене, встановлені у судовому засіданні фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що слід встановити опіку над дітьми, які позбавлені батьківського піклування та призначити опікуном їх бабу [PERSON] .. Крім того відповідно до ч. 2 ст. 164 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Частиною 3 ст. 164 Сімейного кодексу України визначено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно з вимогами ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 1 та 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 ст. 183 Сімейного кодексу України визначено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Враховуючи зазначене слід стягнути з [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1/3 частини всіх видів його (її) доходу (заробітку), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.07.2019 року (дати ухвалення судового рішення) та до досягнення дітьми пов ноліття, які, у разі відмови опікуна [PERSON] від отримання аліментів, перераховувати на особисті рахунки, відкриті у Бориспільському відділенні Державного ощадного банку України на ім`я [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . За змістом ст.141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору понесені позивачем при подачі позовної заяви в розмірі 768,40 гривень, слід стягнути на користь позивача з відповідачів по 384,20 гривень, а в частині про стягнення аліментів на користь держави по 768,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved