Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом у грудні 2016 до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] та стягнення коштів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10 вересня 2016 року між ним та [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , за суму 266400,00 грн., що є еквівалентом 10000,00 доларів США, яка була сплачена продавцем до підписання договору. Під час укладення вказаного договору продавці ( [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ) свідчили, що не мають малолітніх та/або неповнолітніх дітей, правам і інтересам яких суперечить цей договір, надавши відповідну довідку КП «Жилкомсервіс» № 250 від 09.09.2016. В той же час, позивачеві стало відомо, що Харківською місцевою прокуратурою № 2 29.09.2016 пред`явлено до Жовтневого районного суду м. Харкова позов про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 10.09.2016 квартири [ADDRESS] , оскільки він порушує права та інтереси малолітніх дітей [PERSON] - [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ), які, як з`ясувалось, проживали до продажу у вищевказаній квартирі. Вважаючи, що продавці навмисно ввели в оману позивача щодо обставин, які мають істотне значення, а саме - своїх прав на розпорядження належною їм квартирою, а також відсутності прав щодо спірної квартири у третіх осіб, позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений 10 вересня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , і застосувати наслідки недійсності правочину - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 66600,00 грн., з інших продавців на його користь- 199800,00 грн. У зв`язку зі смертю 12.10.2016 відповідачів [PERSON] , [PERSON] , звернення до П`ятої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини дружини спадкодавця [PERSON] - [PERSON] , яка також згідно ст. 1264 ЦК України з відповідною заявою після померлої [PERSON] , позивач [PERSON] уточнив позовні вимоги в частині складу відповідачів і залучив співвідповідачем [PERSON] ( а.с. 47-48,51-59). В судове засідання позивач та його представник не з`явились, надали суду клопотання про можливість розгляду справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримують і просять їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись завчасно, належним чином, про причини неявки суд не сповістили, правом на подання відзиву на позов не скористалися. При одночасному існуванні умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 22.11.2017 зупинено провадження у справі до розгляду цивільної справи за позовом Харківської місцевої прокуратури № 2 в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу ( а.с. 80-81). 12.07.2018 ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова поновлено провадження у справі ( а.с. 106). Ухвалою суду від 30.03.2021 провадження у справі в частині позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 10.09.2016, закрито на підставі п. 3 ч.1 ст. 255 ЦПК України , оскільки набрало законної сили рішення суду , ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до наступного. Судом встановлено, що 10 вересня 2016 року між [PERSON] (покупець) та [PERSON] , який діяв за себе особисто та від імені [PERSON] за довіреністю, [PERSON] (продавці) укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харченко І.А. за реєстровим № 1824 ( а.с. 3-4). Відповідно до умов зазначеного договору продавці передали у власність таким чином: [PERSON] -3/8 частки, [PERSON] -3/8 частки, [PERSON] -1/4 частки, а покупець прийняв у власність трикімнатну квартиру [ADDRESS] . Як вбачаєиться з п. 2.1 договору , продаж квартири вчинюється сторонами за суму 266400,00 гривень, що еквівалентно 10000,00 доларам США, яка була сплачена продавцем ще до підписання договору таким чином: [PERSON] - 99900,00 грн., [PERSON] - 99900,00 грн., [PERSON] - 66600,00 грн. Підписання договору продавцями є підтвердженням факту повного розрахунку за продану квартиру та свідчить про відсутність у них по відношенню до покупця юудь-яких претензій фінансового характеру ( п. 2.3). Згідно до п. 4.1. договору купівлі-продажу продавці ( [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ) під час укладення договору свідчили, що не мають малолітніх та/або неповнолітніх дітей, правам і інтересам яких суперечить цей договір, що підтверджувалось довідкою № 250 від 09.09.2016, виданою КП «Жилкомсервіс». 29.09.2016 Харківською місцевою прокуратурою № 2 подано до Жовтневого районного суду м. Харкова позов про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 10.09.2016 квартири [ADDRESS] , оскільки порушені житлові права неповнолітніх дітей [PERSON] , 2015 року народження, [PERSON] , 2008 року народження, [PERSON] 2012 року народження, які мешкали в квартирі. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.01.2018 у задоволенні позову Харківської місцевої прокуратури № 2 до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи-Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, Служба у справах дітей Золочівської районної державної адміністрації, Одноробівська сільська рада Золочівського району Харківської області, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харченко І.А., [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу відмовлено ( а.с. 93-100). Постановою Апеляційного суду Харківської області від 08.05.2018 рішення суду першої інстанції від 10.01.2018 скасовано та ухвалено нове рішення, яким визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири від 10.09.2016, серія та номер 1824, укладений між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харченко І. А. ( а.с. 101-105). Постановою Верховного Суду від 01.09.2020 касаційну скаргу [PERSON] , від імені якого діяв адвокат Романченко О.М., залишено без задоволення, постанову Апеляційного суду Харківської області від 08.05.2018 залишено без змін. За положеннями ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Отже, статтею 216 ЦК України законодавчо встановлено обов`язок однієї сторони відшкодувати іншій стороні збитки, завдані недійсним правочином. 12 жовтня 2016 року померли [PERSON] та [PERSON] .За інформацією, що надана П`ятою Харківською державною нотаріальною конторою від 04.05.2017, а також витягів зі спадкових реєстрів спадкові справи/заповіти, після померлого [PERSON] заведено спадкову справу на підставі заяви про прийняття спадщини від дружини спадкодавця [PERSON] . Після померлої [PERSON] також заведена спадкова справа згідно заяви про прийняття спадщини в порядку ст. 1264 ЦК України від [PERSON] . Заповіти від спадкодавцев не посвідчувались ( а.с. 52,53). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Правовідносини, які виникли між сторонами , допускають матеріальне правонаступництво в межах вартості майна, прийнятого у спадщину, оскільки зі смертю [PERSON] , [PERSON] зобов`язання з повернення отриманого за нечинним правочином включаються до складу спадщини та підлягають поверненню на підставі статей 1281, 1282 ЦК України ( п. 26 постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними'"). Ефективним способом захисту права позивача у випадку визнання недійсним оспорюваного правочину за його участі є застосування реституції, яка полягає, зокрема, у поверненні конкретної речі (предмета угоди) первинному власнику. Реституцію можна вважати окремим способом захисту цивільних прав, які порушуються у зв`язку з недійсністю правочину, оскільки стаття 16 Цивільного кодексу України не містить вичерпного переліку способів захисту цивільних прав. Правовими наслідками недійсності правочину є двостороння реституція - у разі недійсності правочину кожна зі сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за умовами, дійсними на момент відшкодування. Одностороння реституція чинним законодавством не передбачена. Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину, може бути заявлена як самостійно, так і бути об`єднана з вимогою повернути одержане за цим правочином у натурі або про відшкодування його вартості (якщо повернення у натурі неможливе). За приписами статті 1213 Цивільного кодексу України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Обов`язок повернути [PERSON] грошові кошти у розмірі 266400 грн., одержані на виконання договору купівлі-продажу квартири від 10.09.2016 виник у відповідачів після ухвалення Апеляційним судом Харківської області постанови від 08.05.2018. Статтею 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Ці положення застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином. З огляду на частину грошових коштів, що відповідали долі кожного з продавців у праві власності на квартиру та були одержані ними від [PERSON] , з відповідача [PERSON] підлягають стягненню 66 600 грн., зі спадкоємця після смерті [PERSON] , [PERSON] - [PERSON] - 199 800 грн. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення коштів за договором купвлі-продажу квартири, який в подальшому визнано недійсним. На підставі викладеного і

Outcome: approved