Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

14 червня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначала, що 29 жовтня 2016 року вона та [PERSON] уклали шлюб, від шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . З 01 квітня 2020 року стосунки між сторонами погіршилися, постійно виникали сварки, що призвело до припинення ними подружніх відносин. 12 лютого 2021 року рішенням суду шлюб між сторонами розірвано. Їхня дочка знаходиться на повному утриманні матері. Відповідач [PERSON] як батько будь-якої матеріальної допомоги на утримання дочки позивачу не надає, хоча він є працездатним за віком та станом здоров`я, офіційно працює та отримує дохід, стягнення за виконавчими листами з нього не здійснюються. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позов визнає в повному обсязі, проти його задоволення не заперечує. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що з 29 жовтня 2016 року позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] перебували у шлюбі. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 лютого 2021 року шлюб між ними розірвано. Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу між сторонами дочка сторін проживає з разом із матір`ю та перебуває на її утриманні. Батько дитини, відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки позивачу не надає. Пред`явлений до нього матір`ю дитини позов про стягнення аліментів на дитину визнав повністю. У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У ч. 1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] належним чином своїх батьківських обов`язків не виконує, матеріальної допомоги позивачу на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , не надає, позов визнав, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] про стягнення аліментів на дитину ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються. Виходячи з наведеного, із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн. відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved