Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до суду із позовною заявою до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (далі по тексту - відповідач) про стягнення з відповідача коштів в розмірі 5 341, 45 доларів США та витрат на юридичні послуги в розмірі 5 075 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.01.2015р. між позивачем та відповідачем було укладено Договір про відкриття поточного рахунку та надання і використання платіжної карти на підставі Анкети-Заяви № 66974 (далі по тексу - Договір), відповідно до умов якого відповідач відкрив позивачу поточний рахунок [NUMBER] у доларах США та зобов'язався здійснювати обслуговування рахунку. 13.01.2015 позивач провів кошти у розмірі 5 000 доларів США на депозитний рахунок згідно публічного договору № 300131/156136/3-15 від 13.01.2015р. 14.04.2015р. вказані кошти відповідачем було перераховано на поточний рахунок [NUMBER] у зв'язку із закінченням строку дії депозитного рахунку. 28.04.2015р. позивач звернувся до відповідача із заявою, відповідно до якої просив видати через касу грошові кошти в розмірі 5 341, 45 доларів США, разом з тим відповідач умови Договору не виконав, кошти не повернув. Позивач також поніс додаткові витрати в розмірі 75 грн. для підтвердження наявності коштів на рахунку та з метою захисту своїх порушених прав у суді. Крім того, позивачем також було витрачено 5000 грн. на отримання правової допомоги. У зв'язку з вище викладеним, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав. Представник позивача в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав письмову заяву, відповідно до якої просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився. Судом вживалися заходи щодо повідомлення Відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Положеннями частини першої статті 1067 ЦК України визначено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Згідно положень п. 7.1. ст. 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні та кореспондентські рахунки. Поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України (пп. 7.1.2. п. 7.1. ст. 7 Закону). В судовому засіданні встановлено, що 13 січня 2015 року між було укладено Договір про відкриття поточного рахунку та надання і використання платіжної карти на підставі Анкети-Заяви № 66974. Відповідно до п. 1 Договору, клієнт шляхом підписання анкети-Заяви акцептував приєднання до публічної пропозиції АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на укладання Договору про відкриття поточних рахунків, надання і використання платіжних карток та комплексного обслуговування фізичних осіб - резидентів України, що оприлюднена на офіційному сайті Банку та погодився з тим, що ця Анкета-Заява разом із вищевказаною публічною пропозицією Відповідача та додатками до нього (правилами, умовами, тарифами) становить між Клієнтом та Банком Договір про відкриття поточного рахунку та надання і використання платіжної картки. Відповідно до умов Договору, Відповідач відкриває Позивачу поточний рахунок [NUMBER] у доларах США та здійснює обслуговування вказаного рахунку (п. 2 Договору). Відповідно до пп. 2.2.1. Умов відкриття та обслуговування поточних рахунків фізичних осіб (крім КР), які відкриваються у відділеннях Банку (далі по тексту - Умови), Клієнт має право самостійно розпоряджатись грошовими коштами на поточному рахунку, окрім випадків обмеження розпоряджання рахунком, встановлених чинним законодавством України. Положеннями пп. 2.2.2. Умов передбачено, що клієнт також має право отримувати/вносити грошові кошти готівкою з/на поточного рахунку відповідно до банківських правил, правил, описаних у цьому Додатку та чинного законодавства України. Умовами також встановлено, що Банк зобов'язується відкрити клієнту поточний рахунок на підставі документів, поданих ним згідно із чинним законодавством України, в тому числі нормативно-правовими актами НБУ, приймати і зараховувати на поточних рахунок грошові кошти, що надходять Клієнту, виконувати його розпорядження про перерахування і видачу відповідних сум з поточного рахунку та проводити інші операції, які передбачені для рахунків даного виду банківськими правилами та чинним законодавством України (п.п.2.3.1.-2.3.2. Умов). 14 квітня 2015 року Відповідачем перераховано на поточний рахунок Позивача грошові кошти в розмірі 5 116 доларів у зв'язку із закінченням строку дії депозитного рахунку. Вказані обставини підтверджуються Випискою по особовому рахунку за період з 14.04.2015 по 28.04.2015. 28.04.2015р. Позивач звернувся до Відповідача із Заявою про видачу грошових коштів, що перебувають на поточному рахунку [NUMBER]. Разом з тим, Відповідач належним чином не виконав умови Договору, грошові кошти повернуті Позивачу не були. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Також, ч.ч. 1, 2, ст. 319 та ч. 2 ст. 386 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ч. 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. При цьому, положеннями ст. 1074 ЦК України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Проте, представником відповідача не надано до суду жодних доказів, з яких би вбачалося, що фінансові операції щодо видачі належних позивачу коштів обмежені за рішенням суду або зупинені в порядку, визначеному ст. 17 Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму», як такі, що можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Також Позивач просить стягнути на свою користь витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн. та 75 грн. матеріальної шкоди за отримання довідки. Частиною першою статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України). В матеріалах справи наявна Довідка за вих. № 2-001/344 від 28.04.2015р., видана начальником відділення № 2, в якій міститься інформація щодо наявності грошових коштів на поточному рахунку Позивача [NUMBER] в розмірі 5 341, 45 доларів США та квитанція, відповідно до якої за видачу вказаної довідки позивачем було сплачено 75 грн. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода задана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Оскільки в судовому засіданні було доведено порушення Відповідачем умов Договору щодо повернення Позивачу грошових коштів з поточного рахунку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача 75 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, частиною 1 статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу (п. 2 ч. 2 ст. 79 ЦПК України). За частинами 1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Статтею 1 Закону України від 20 грудня 2011 року N 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" (далі - Закон) встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій позасудовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. З 01.01.2015 року статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» мінімальна заробітна плата встановлена у розмірі 1 218 грн. Отже, 40 % з вказаної суми становить 487,20 грн. Як вбачається з матеріалів справи, між Позивачем та Адвокатом, ФОП [PERSON] 28.04.2015р. було укладено Договір про надання правової допомоги № 28-04, відповідно до умов якого Виконавець (Адвокат) зобов'язується надати Клієнту (Позивачу) послуги з правового супроводження судового процесу, що виник між Клієнтом та АТ «Банк «Фінанси та Кредит». Відповідно до п. 4.2. Договору, розмір гонорару Адвоката за домовленістю сторін, визначений в додатковій угоді до даного Договору, що є невід'ємною частиною Договору або в рахунку-фактурі. Позивачем було оплачено 5000 грн. за вказаним Договором про надання правової допомоги., що підтверджується квитанцією від 28.04.2015р. № 16 та квитанцією від 29.04.2015р. № 17, наявних в матеріалах справи. Відповідно до Акту приймання-передачі наданих послуг № 1 від 09 липня 2015р., адвокатом були надані, а Позивачем прийняті наступні послуги: інформаційно-консультаційні послуги - 2 год. (витрачений час), вивчення документів наданих замовником, складання письмово аналізу правової допомоги, підготовка стратегії ведення справи, отримання виписок з банку - 2 год., підготовка заяви - вимоги до банку - 1 год., підготовка (написання) позовної заяви - 7 год., підготовка (роздруківка та формування додатків до позовної заяви) - 1 год., подача позову до суду (реєстрація позовної заяви в канцелярії суду особисто) - 1, представництво інтересів в суді представництво інтересів в судовому засіданні ,подання клопотань, ознайомлення з матеріалами справи - 1 год. Вартість години часу - 350 грн., всього були витрачено адвокатом 15 год. часу, загальна вартість 5000 грн. Отже, як вбачається з матеріалів справи, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах не перевищує 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, тому суд вважає за можливе задовольнити позивні вимоги в цій частині. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню сума в розмірі 5 341, 45 доларів США та витрати на правову допомогу в розмірі 5 000 грн. та матеріальну шкоду в розмірі 75 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягнути з Відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1166,57 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved