Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

19.11.2018 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, на обґрунтування заявлених вимог зазначивши, що 31.01.2017 року між навчальним закладом та [PERSON] було укладено договір № 16150 з про надання відповідачу за рахунок його коштів освітньої послуги за спеціальністю 081 «Право» з 4 семестру 2 курсу по 8 семестр 4 курсу, з метою отримання ним освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр», заочна форма навчання. Згідно Додаткової угоди № 1 до договору, відповідач вносить плату через установи банків на реєстраційний рахунок позивача в ДКСУ в м. Києві, щомісяця, не пізніше першого числа місяця, за який здійснюється оплата. Згідно додаткової угоди № 2 до договору, вартість третього року навчання складає 14700 гр. Таким чином відповідач на третьому році навчання зобовязаний щомісячно вносити за освітню послугу плату в розмірі 1470 грн. Однак зазначені кошти на рахунок позивача не надходили. Наказом від 03.04.2018 року № 1078-с відповідач була відрахована з КПІ ім. Ігоря Сікорського за порушення умов договору з 03.04.2018 року. Внаслідок порушення умов договору у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у сумі 5978 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку з урахуванням пені, інфляційних нарахувань на заборгованість та 3 % річних, що разом складає 8\~115,72 грн. В судове засідання представник позивача не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON],\~будучи \~належним чином\~повідомленою у\~встановленому законом\~порядку \~про час\~і місце\~судового розгляду\~справи шляхом\~розміщення оголошення\~на офіційному\~веб-сайті\~судової влади\~України,\~у судове\~засідання двічі\~не з'явилася,\~в зв'язку з чим, суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що між Національним технічним університетом України "Київський політехнічний інститут ім. І. Сікорського" та [PERSON] 31 січня 2017 року було укладено договір № 16150 з про надання відповідачу за рахунок його коштів освітньої послуги з метою отримання останнім освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» з 4 семестру 2 курсу по 8 семестр 4 курсу. Відповідно до п. 9 договору вартість освітньої послуги за кожен наступний рік навчання складається з вартості попереднього року навчання, збільшеної на рівень інфляції за попередній календарний рік. (а.с.8-9). Згідно Додаткової угоди № 1 до договору, відповідач вносить плату через установи банків на реєстраційний рахунок позивача в ДКСУ в м. Києві, щомісяця, не пізніше першого числа місяця, за який здійснюється оплата (а.с.10). Відповідно до додаткової угоди № 2 до договору вартість третього року навчання становить 14 700 грн. (а.с.11). Таким чином відповідач на третьому році навчання була зобовязана щомісячно вносити за освітню послугу плату в розмірі 1470 грн. Однак зазначені кошти на рахунок позивача не надходили. Наказом від 03.04.2018 року № 1078-с [PERSON] була відрахована з КПІ ім. Ігоря Сікорського за порушення умов договору з 03.04.2018 року (а.с. 12). Внаслідок порушення умов договору у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у сумі 5978 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку з урахуванням пені, інфляційних нарахувань на заборгованість та 3 % річних, що разом складає 8\~115,72 грн. (а.с. 13). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 901 Цивільного Кодексу передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до умов п.4 укладеного між сторонами договору № 16150з [PERSON] була зобовязана своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірі та в порядку, встановленому цим договором. Пунктом 11 вищевказаного договору передбачено, що невиконання або неналежне виконання зобовязань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Статтею 629 Цивільного Кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинні бути виконані належним чином в установлений строк відповідно до умов договору. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 559 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Відповідно до п. 12 договору, за несвоєчасну оплату освітніх послуг відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення. Згідно з розрахунком заборгованості за відповідачем за період: жовтень 2017 року, грудень 2017 року, лютий 2018 року, березень 2018 року, квітень 2018 року наявна загальна заборгованість у звязку з невиконанням умов договору становить 8\~115,72 грн., що включає заборгованість за: освітні послуги 5978,00 грн., за інфляційними нарахуваннями 335,65 грн., три відсотки річних 152,13 грн., за пенею 1649,94 грн. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідач у судове засідання не з'явилася, не скористалася своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надала належних доказів, які спростовують доводи позивача. Таким чином, суд вважає позовні вимоги повністю доведеними, тому підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1762 грн.

Outcome: approved