Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

23 квітня 2018 року представник [PERSON] в інтересах позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] міської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вимоги мотивовані тим, що 08 липня 1996 року в м. Ворожба Білопільського району Сумської області померла баба позивача по лінії батька [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,02 га, розташовану на території [PERSON] міської ради Білопільського району Сумської області, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ № 735455 від 30 вересня 2002 року. За життя баба [PERSON] заповітного розпорядження не складала та до дня смерті проживала разом із своїм чоловіком [PERSON] та онуком [PERSON] за адресою: м. Ворожба, вул. Покровського, 112 Білопільського району Сумської області. Після смерті баби, її чоловік [PERSON] фактично прийняв її спадщину, так як на протязі шести місяців з дня її смерті проживав у спадковому будинку, розпоряджався її особистим майном, зберігав документи. 17 січня 2004 року в м. Ворожба помер дід позивача по лінії батька [PERSON]. При житті [PERSON] заповіту не складав та до дня смерті проживав разом з онуком, тобто братом позивача [PERSON] за вказаною вище адресою. Оскільки брат позивача проживав разом із дідом та не заявляв відмови від прийняття спадщини, вважається таким, що прийняв її. 08 грудня 2011 року в м. Ворожба Білопільського району Сумської області помер брат позивача [PERSON], який до дня смерті проживав одиноко. Після смерті останнього відкрилась спадщина на вищевказану земельну ділянку, яка належала [PERSON] Спадкоємцем другої черги за законом є рідна сестра спадкодавця [PERSON] Крім позивача спадкоємцем першої черги за законом є мати позивача [PERSON] та спадкоємці другої черги брати та сестри [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які у визначений строк спадщину не прийняли. Маючи намір прийняти спадщину після смерті брата, позивач звернулась до державного нотаріуса, але в оформленні спадщини їй було відмовлено у звязку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Внаслідок складних сімейних обставин, скрутного фінансового становища, постійними хворобами, позивачем був пропущений з поважних причин встановлений законом строк для прийняття спадщини. Посилаючись на те, що позивач не може реалізувати своє право на спадщину за законом, представник позивача просить визначити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини після брата [PERSON], який помер 08 грудня 2011 року, тривалістю два місяці. В підготовче засідання позивач [PERSON] не зявилась, її представник за дорученням [PERSON] надав до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність (а. с.62 ). Представник відповідача [PERSON] міської ради Білопільського району Сумської області в підготовче засідання не зявився. Міський голова письмовою заявою повідомив, що позов підтримує у повному обсязі, заперечень проти позову не мають, просить розглянути справу без участі представника міської ради (а. с. 56). Представник третьої особи Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області у підготовче засідання також не зявився. Нотаріус надіслала письмову заяву про розгляд справи без її участі, при винесенні рішення покладається на розсуд суду (а. с. 54). Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у підготовче засідання також не зявились, надавши до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечують (а. с. 64-71 ). У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 1 ст. 206 ЦПК передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За загальними правилами про спадкування, передбаченими ст. 1216, 1218, 1220 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною 3 статті 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). Судом встановлено, що 08 липня 1996 року в м. Ворожба Білопільського району померла [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БП № 312851 (а. с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,02 га, з яких: 3,46 га ріллі та 1,56 га кормових угідь, розташованих на території [PERSON] міської ради Білопільського району Сумської області, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ № 735455, виданого 30 вересня 2002 року на підставі рішення 2 сесії 24 скликання [PERSON] міської ради від 26 червня 2002 року, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 321 (а. с. 9). За інформацією [PERSON] міської ради Білопільського району Сумської області [PERSON] постійно та до дня смерті 08 липня 1996 року проживала разом з чоловіком [PERSON], який помер 17 січня 2004 року та онуком [PERSON], який помер 08 грудня 2011 року за адресою: м. Ворожба, вул. Покровська, 112 Білопільського району Сумської області. Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом не посвідчувався (а. с. 10). У відповідності до свідоцтва про одруження серії ХV-УА чоловіком [PERSON] був [PERSON] (а. с. 11). [PERSON] помер 17 січня 2004 року в м. Ворожба Білопільського району Сумської області відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-БП № 184891 (а. с. 12). Зі змісту довідки [PERSON] міської ради Білопільського району Сумської області від 23 листопада 2017 року за № 3501 вбачається, що [PERSON] постійно та до дня смерті 17 січня 2004 року проживав разом з онуком [PERSON], який помер 08 грудня 2011 року в м. Ворожба. Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом міської ради не посвідчувався (а. с. 13). [PERSON] та [PERSON] були батьками [PERSON], [INFO], що стверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а. с. 14). Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-БП № 286227 [PERSON] уклав шлюб з [PERSON]. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище чоловіка [PERSON] (а. с. 25). Батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження серії І-БП № 358401, серії І-БП № 218364, серії І-БП № 031061, серії І-БП № 384792, серії ІІ-БП № 448807 та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а. с. 15, 18, 28, 31, 34, 38). Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище чоловіка [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] [PERSON], що підтверджується матеріалами у справі (а. с. 19, 35, 39). [PERSON] помер 28 січня 2005 року в м. Ворожба Білопільського району Сумської області, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БП № 005734 (а. с. 40). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-БП № 185387 [PERSON] помер 08 грудня 2011 року в м. Ворожба Білопільського району Сумської області (а. с. 16). Довідкою [PERSON] міської ради Білопільського району Сумської області від 23 листопада 2017 року за № 3502 встановлено, що [PERSON] постійно та до дня смерті 08 грудня 2011 року проживав один за адресою: м. Ворожба, вул. Покровська, 112. Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом міської ради не посвідчувався (а. с. 17). Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. Зі змісту письмового розяснення, виданого державним нотаріусом Білопільської районної державної нотаріальної контори [PERSON] від 02 лютого 2018 року № 91/01-16 вбачається, що оформлення спадщини після [PERSON], який помер 08 грудня 2011 року, не вдається можливим у звязку з пропущеним строком для подання заяви про прийняття спадщини (а. с. 45). У відповідності до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області від 28 квітня 2018 року, спадкова справа після [PERSON], який помер 08 грудня 2011 року, не заводилась, будь-яка інформація у спадковому реєстрі відсутня (а. с. 55). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивач має право на спадщину після брата [PERSON] за законом, однак вона не може реалізувати його у звязку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини, отже право останньої підлягає захисту в судовому порядку. Визначаючи спадкоємцю додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. У відповідності до розяснень, що містяться в абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини після спадкодавця у звязку із складними сімейними обставинами, скрутним фінансовим становищем та постійними хворобами (а. с. 41-44). Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про захист права позивача і вважає, що остання пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини після спадкодавця з поважних причин, у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного

Outcome: approved