Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

26.01.2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою (з врахуванням уточненої позовної заяви від 31.01.2017 року) до Вершинської сільської ради Більмацького району Запорізької області, третя особа приватний нотаріус Більмацького районного нотаріального округу у Запорізькій області [PERSON], в якій просить визнати право власності на ? частки земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом. Ухвалою Куйбишевського районного суду Запорізької області від 01.02.2017 року залучено до участі в справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON], [PERSON], [PERSON]. В обґрунтування свої позовних вимог позивач зазначила, що після смерті її матері [PERSON], яка померла 01.04.2016 року, відкрилась спадщина у вигляді ? частки земельної ділянки площею 7,72 га, що розташована на території Вершинської сільської ради, яка належала померлій на праві приватної власності, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.06.2013 року, серія ВТЕ № 997596 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.06.2013 року, серія ЕАА № 266359. З метою отримання свідоцтва на право власності на спадщину за законом позивач звернулася до приватного нотаріуса Більмацького районного нотаріального округу у Запорізькій області [PERSON], однак їй було відмовлено, оскільки вона не надала витяг з державного земельного кадастру на вказану земельну ділянку. За повідомленням Управління Держгеокадастру у Куйбишевському районі Запорізької області від 09.11.2016 року О-595/0-671/6-16 згідно бази Державного земельного кадастру за кадастровим номером 2322782000:04:002:0023 відсутні відомості про реєстрацію прав власності на ? частки земельної ділянки на ім'я [PERSON] і оскільки управління не проводить реєстрацію речового права на нерухоме майно, то позивачу запропоновано звернутися для вирішення вказаного питання до компетентних органів. За таких обставин позивач вимушена була звернутись до суду за захистом своїх майнових прав. Позивач просить на підставі ст.ст.1216, 1223, 1225 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визнати за собою право власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. В судове засідання позивач не зявилася, однак про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Представником позивача подана заява про розгляд справи без участі позивача та представника за наявними матеріалами справи, в якій вона позовні вимоги підтримує у повному обсязі і наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі та повідомив, що позовні вимоги позивача визнає і просить їх задовольнити. Неявка сторін не перешкоджає розгляду справи, що узгоджується з положеннями частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Представники третіх осіб у судове засідання також не з'явилися, однак належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Неявка представників третіх осіб не є перешкодою у розгляді справи. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абз.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Визнання відповідачем пред'явленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, прийшов до наступних висновків. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 01.04.2016 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії ЖС № 350138 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Куйбишевського районного управління юстиції у Запорізькій області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина зокрема у вигляді ? частки земельної ділянки площею 7,72 га, що розташована на території Вершинської сільської ради, яка належала померлій на праві приватної власності, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.06.2013 року, серія ВТЕ № 997596 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.06.2013 року, серія ЕАА № 266359. Спадкоємцем майна померлої за заповітом є позивач, яка приходиться їй рідною донькою, що підтверджено свідоцтвом про народження. Як випливає з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на підставі того, що вона не надала витягу з Державного земельного кадастру. За повідомленням Управління Держгеокадастру у Куйбишевському районі Запорізької області від 09.11.2016 року О-595/0-671/6-16 згідно бази Державного земельного кадастру за кадастровим номером 2322782000:04:002:0023 відсутні відомості про реєстрацію прав власності на ? частки земельної ділянки на ім'я [PERSON] і оскільки управління не проводить реєстрацію речового права на нерухоме майно, то позивачу запропоновано звернутися для вирішення вказаного питання до компетентних органів. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням їхнього цільового призначення. Суд приходить до висновку, що відповідно до цивільного законодавства позивач має право в порядку спадкування за заповітом отримати у спадщину майно, що належало її матері, однак позбавлена цього права, оскільки у Державному земельному кадастрі відсутні дані про земельну ділянку. Права власності на спірне майно сторонами не оспорюється, а тому на думку суду, спадкові права [PERSON] підлягають захисту в судовому порядку. Свідоцтво про право на спадщину за законом від 10.06.2013 року, серія ВТЕ № 997596 та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.06.2013 року, серія ЕАА № 266359 видані державним нотаріусом Куйбишевської державної нотаріальної контори [PERSON], не втратили своєї чинності, зареєстровані належним чином та посвідчують право власності спадкодавця на земельну ділянку. Враховуючи те, що за спадкодавцем на праві власності зареєстрована спірна земельна ділянка, однак з об'єктивних причин спадкоємець не має можливості оформити на неї право власності в порядку спадкування за заповітом, суд вважає за необхідне захистити порушені права позивача. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, такими, що відповідають переліченим нормам закону, доведеними вищевказаними належними та допустимими доказами. Суд, виходячи із встановлених обставин справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось. На підставі викладеного,

Outcome: approved