Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

27.02.2017 р. до Подільського районного суду м.Києва надійшла заява психіатричного закладу, в якому ставиться питання про надання дозволу на примусову госпіталізацію до ТМО «Психіатрія» [PERSON], [INFO]. Заява мотивна тим що, 24.02.2017 р. о 05:20 год. бригадою швидкої медичної допомоги (за рапортом поліції) до ТМО «Психіатрія» був доставлений неповнолітній [PERSON] Згідно вказаного рапорту, встановлено, що 24.02.2016 року о 02:50 год. за повідомленням «Київ-55», на пр. Л.Курбаса, 14, що в м. Києві, був виявлений гр.[PERSON], який не реагує на оточуючих, стояв в одній позі. Напередодні, втік від батьків, тому 23.02.2017 року о 23:00 год. було розіслане орієнтування, стосовно вказаного громадянина. По вказаному факту до правоохоронних органів звернулася мати. [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі: параноїчний синдром з кататонічними включеннями. При госпіталізації [PERSON] його мати надала згоду на лікування сина. Підставою для госпіталізації стало те, що [PERSON] через свій хворобливий стан вчиняє і виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих. За своїм психічним станом [PERSON] не спроможний дати усвідомлену згоду (або відмову) на стаціонарне лікування. Комісією лікарів, з метою вирішення питання про подальше лікування, хворий був оглянутий 24.02.2017 р., враховуючи наявність агресивних тенденцій, наявність суспільно-небезпечних тенденції по відношенню до оточуючих, що обумовлені хворобливим станом, потребує госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку. В судовому засіданні представник психіатричного закладу за довіреністю - лікар-психіатр [PERSON] підтримала заяву та надала пояснення, аналогічні викладеним в заяві обставинам, вказавши, що пацієнт [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, за висновками яких особа страждає тяжким психічним захворюванням. Також комісією були встановлені всі передбачені законом підстави для примусової госпіталізації, в зв'язку з чим лікарня звернулася до районного суду з відповідною заявою. Додала, що неадекватна поведінка [PERSON] в судовому засіданні обумовлена його хворобою, в зв'язку з чим на теперішній день він за своїм станом здоров'я не в змозі висловити своє відношення до госпіталізації та надати будь-яких пояснень. Вказала, що лікування пацієнта на теперішній час можливо лише в умовах стаціонару і в разі, якщо хворого на теперішній час не лікувати, він уявляє небезпеку як для себе, так і для оточуючих. В судовому засіданні заінтересована особа - законний представник [PERSON], яка є матір'ю [PERSON], просила надати дозвіл на госпіталізацію свого сина та пояснила, що батько [PERSON] - [PERSON] помер в [INFO], син важко переніс його смерть. З вересня 2016 р. син навчається в Києві у вищому навчальному закладі (1 курс) та з цього часу мешкає в гуртожитку. Додала, що до цього випадку син був здоровою людиною, не вживав наркотичних засобів, не перебував на обліку у нарколога та психіатра. Вночі 23.02.2017 р. син втік з гуртожитку, в зв'язку з чим їй зателефонував сусід сина по кімнаті та повідомив про неадекватну поведінку [PERSON]. В лікарні, куди її син був доставлений бригадою ШМД, вона надала згоду на лікування свого сина [PERSON], якому в [INFO] виповниться 18 років. Особа, стосовно якою вирішується питання про госпіталізацію, - [PERSON], присутність якого відповідно до ст.281 ч.2 ЦПК України є обов'язковою, в судовому засіданні за станом здоров'я не зміг висловитись щодо суті заяви. Прокурор в судовому засіданні вважав вимоги психіатричного закладу обґрунтованими та заснованими на законі, вказавши, що в зв'язку із тяжкою психічною хворобо, внаслідок якої [PERSON] вчиняє дії, які уявляють небезпеку для оточуючих та нього самого, останній потребує лікування в умовах стаціонару психіатричного закладу, в зв'язку з чим є передбачені законом підстави для примусової госпіталізації. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Відповідно до ст.3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. З матеріалів справи вбачається, що 24.02.2017 р. о 05:20 год. бригадою швидкої медичної допомоги (за рапортом поліції) до ТМО «Психіатрія» був доставлений гр.[PERSON] в зв'язку з тим, що через хворобливий стан вчиняв дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, не може задовольняти свої основні життєві потреби. 24.02.2017 р. був оглянутий комісією лікарів-психіатрів ТМО «Психіатрія», згідно акту якої [PERSON], [INFO], страждає важким психічним розладом у формі: параноїдний синдром з кататонічними включеннями. Враховуючи психічний стан пацієнта, його неадекватну поведінку, хворий потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару в примусовому порядку. Приписами ст.284 ч.3 ЦК України встановлено, що надання медичної допомоги фізичній особі, яка досягла чотирнадцяти років, провадиться за її згодою. На підставі ст.284 ч.6 ЦК України надання фізичній особі психіатричної допомоги здійснюється відповідно до закону. Частиною 1 ст.13 Закону України «Про психіатричну допомогу» регламентовано госпіталізацію до психіатричного закладу на прохання або за згодою батьків лише малолітньої особи, а щодо неповнолітнього обумовлено лише в разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника - за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Статтею 29 ч.2 ЦПК України регламентована цивільна правоцесуальна дієздатність неповнолітньої особи віком від 14 до 18 років. Відповідно до ч.3 ст. 13 Закону України „Про психіатричну допомогу» особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених ст.14 цього закону. Порядок примусової госпіталізації визначено ст.16 цього ж Закону, в якій зазначено, що особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов'язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. Згідно вимог статті 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В зв'язку з чим, суд вважає, що висновок комісії лікарів-психіатрів містить в собі чітке обґрунтування необхідності примусової госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу, а зібрані у справі докази вказують на необхідність такої примусової госпіталізації останнього. Таким чином, враховуючи принципи надання психіатричної допомоги (законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями, встановлені ст.4 Закону України «Про психіатричну допомогу», заява психіатричного закладу є обґрунтованою та заснованою на законі, доводи підтверджені в судовому засіданні, судом встановлені правові підстави для госпіталізації хворого в примусовому порядку, а відтак заява підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, психіатричний заклад звернувся до суду після огляду хворого у встановлений ст.280 ч.4 ЦПК України строк (з урахуванням вихідних днів). Відповідно до ст.282 ч.2 ЦПК України рішення про задоволення заяви є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. На підставі викладеного, ст.ст.3, 4, 13, 14, 16 Закону України «Про психіатричну допомогу»,

Outcome: approved