Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

22 червня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO] в с.Яланець Томашпільського району Вінницької області, що складається із земельної ділянки площею 3,06 га, що розташована на території Яланецької сільської ради Томашпільського району Вінницької області (державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER]), а також на земельну ділянку площею 2,3674 га, що розташована на території Яланецької сільської ради Томашпільського району Вінницької області (державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]). Позов [PERSON] обґрунтувала наступним. [INFO] в с.Яланець Томашпільського району помер [PERSON], який доводив позивачці чоловіком. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема, на земельні ділянки, що розташовані на території Яланецької сільської ради Томашпільського району. Спадкоємцями майна покійного чоловіка по закону залишилися позивачка та спільні із спадкодавцем діти-[PERSON] та [PERSON], які від спадкового майна відмовилися на користь позивачки. Позивачка зазначає, що на протязі встановленого законом шестимісячного строку вона подала до Томашпільської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, але при підготовці документів виявилося, що після смерті чоловіка спадкоємцем за заповітом являється рідний брат спадкодавця [PERSON], в зв'язку з чим позивачка звернулася до суду із заявою про визнання заповіту недійсним. Рішенням Томашпільського районного суду від 9 лютого 2016 року даний заповіт визнано недійсним. Однак, коли позивачка повторно звернулася до нотаріальної контори із заявою про оформлення свого права на спадкове майно за законом, то виявилося, що відсутні оригінали державних актів на земельні ділянки, в зв'язку з чим нотаріальною конторою відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги визнає, просить позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, однак подали до суду заяви, в яких просять справу розглядати без їхньої участі, позовні вимоги визнають, не заперечують проти їх задоволення. Представник Яланецької сільської ради. у судове засідання не з'явився, однак голова Яланецької сільської ради подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у відсутності представника, не заперечує проти їх задоволення. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст.158 ЦПК України. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалося. Суд, розглянувши заяви сторін у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ст..1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини. Спадщина відкрилась [INFO] в день смерті спадкодавця [PERSON] В цей час діяв ЦК України (2003 року). Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1-2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] в с. Яланець Томашпільського району Вінницької області помер [PERSON] (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про шлюб, 27 квітня 1979 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON]. Після реєстрації шлюбу сторонам присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.7). Згідно довідки виконкому Яланецької сільської ради № 171 від 11 лютого 2016 року, після смерті [PERSON] спадкоємцями залишилися дружина [PERSON], син [PERSON], дочка [PERSON] (а.с.13). Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 9 січня 2016 року позовну заяву [PERSON] задоволено. Вирішено: скасувати рішення виконавчого комітету Яланецької сільської ради Томашпільського району Вінницької області № 35 від 19 липня 2012 року про видачу свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER], видане Яланецькою сільскою радою Томашпільського району Вінницької області 20 липня 2012 року на ім'я [PERSON] про право власності на житловий будинок, розташований в [ADDRESS]. Визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 20 липня 2012 року серії [NUMBER] на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, видане Яланецькою сільскою радою Томашпільського району Вінницької області 20 липня 2012 року на ім'я [PERSON] про право власності на житловий будинок, розташований в [ADDRESS]. Скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на житловий будинок, розташований в [ADDRESS], зареєстроване в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 15 жовтня 2012 року на підставі свідоцтва про прво власності на нерухоме майно серії [NUMBER] (а.с. 9-10). Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 9 лютого 2016 року позовну заяву [PERSON] задоволено. Вирішено: визнати недійсним заповіт [PERSON] на користь [PERSON] від 06 квітня 2012 року, посвідчений секретарем Яланецької сільської ради Томашпільського району Вінницької області Сташук С.Г., зареєстрований в реєстрі за № 8 (а.с. 11-12). Як вбачається із матеріалів справи, 10 січня 2002 року [PERSON] було видано державний акт на право приватної власності на землю на підставі рішення 16 сесії 3 скликання Яланецької сільської ради від 5 жовтня 2001 року на земельну ділянку площею 3,06 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Яланецької сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.15), 2010 року [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом 9297 від 1 березня 2007, ВЕЕ 839261 на земельну ділянку площею 2,3674 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.15). Як вбачається з матеріалів справи, позивачка [PERSON], як спадкоємець майна спадкодавця [PERSON] за законом, зверталася до державного нотаріуса за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріусом їй у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено в зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу (а.с.20). Згідно вищезазначеного, вбачається висновок про те, що [PERSON] прийняла спадщину, однак не отримала свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом перевіряється наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, зокрема відмови у видачі свідоцтва про спадщину. Згідно абзацу 3 пункту 23 ПОСТАНОВИ Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясовування і дослідження інших обставин справи. Таким чином, судом встановлено, що позивачка [PERSON] єдиний спадкоємець за законом на спадкове майно свого чоловіка [PERSON], інші спадкоємці за законом-діти спадкодавця-відмовилися від своєї частки спадщини на користь позивачки, рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 9 січня 2016 року скасовано рішення виконавчого комітету Яланецької сільської ради Томашпільського району Вінницької області № 35 від 19 липня 2012 року про видачу свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER], видане Яланецькою сільскою радою Томашпільського району Вінницької області 20 липня 2012 року на ім'я [PERSON] про право власності на житловий будинок, розташований в [ADDRESS], визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 20 липня 2012 року серії [NUMBER] на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, видане Яланецькою сільскою радою Томашпільського району Вінницької області 20 липня 2012 року на ім'я [PERSON] про право власності на житловий будинок, розташований в [ADDRESS], скасовано державну реєстрацію права власності [PERSON] на житловий будинок, розташований в [ADDRESS], зареєстроване в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 15 жовтня 2012 року на підставі свідоцтва про прво власності на нерухоме майно серії [NUMBER], рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 9 лютого 2016 року визнано недійсним заповіт [PERSON] на користь [PERSON] від 06 квітня 2012 року, посвідчений секретарем Яланецької сільської ради Томашпільського району Вінницької області Сташук С.Г., зареєстрований в реєстрі за № 8. Тобто позивачка [PERSON] набула права та обов'язки спадкодавця, тобто спадщина після смерті її чоловіка належить їй, а неможливість отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на належне спадкодавцю майно, не може бути перешкодою у набутті права власності на таке спадкове майно. Враховуючи наведене, а також те, що відповідачами визнано позовні вимоги [PERSON], визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позовна заява [PERSON] підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved