Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

[PERSON], звернувшись в березні 2014 року до суду із позовною заявою, просить захистити її порушене майнове право на квартиру [ADDRESS], шляхом визнання неправомірними дій Другої Рівненської державної нотаріальної контори щодо накладення заборони на вказане нерухоме майно, зобов'язавши відповідача усунути їй перешкоди в користуванні та розпорядженні цією квартирою шляхом припинення на неї обтяження. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що є власником квартири [ADDRESS], однак при спробі здійснити відчуження свого житла, у нотаріуса вона дізналася, що не зможе цього зробити, оскільки ще у серпні 2008 року на належну їй квартиру Другою Рівненською державною нотаріальною конторою було накладено арешт (обтяження). В судовому засіданні представник позивача вимоги своєї довірительки підтримала та з мотивів, наведених у позовній заяві, просить позов задовольнити, проте просить залишити без розгляду позовну вимогу про визнання дій відповідача неправомірними. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіславши до суду письмове клопотання про розгляд справи за відсутності представника державної нотаріальної контори, де просить ухвалити рішення на розсуд суду. З'ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. З досліджених в судовому засіданні документів: Договору дарування квартири від 07 листопада 2003 року, посвідченого за реєстровим №2-1038 державним нотаріусом Ревою Л.Л. Першої Рівненської державної нотаріальної контори, витягу №2032881 від 19.11.2003 р. про реєстрацію права власності на нерухоме майно, наданого комунальним підприємством "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації", витягу №18034787 від 20.02.2014 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, наданого Реєстраційною службою Рівненського міського управління юстиції Рівненської області, вбачається, що з 19 листопада 2003 року позивачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], яка була подарована їй 07.11.2003 р. фізичними особами [PERSON] та [PERSON] Квартира однокімнатна загальною площею 29 квадратних метрів, житловою площею 15,9 квадратних метра. Разом з тим, із вищезазначеного витягу №18034787 від 20.02.2014 р. видно, розділ витягу - Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяження, що 28 серпня 2008 року Другою Рівненською державною нотаріальною конторою у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 7811045 (номер реєстру 1057-3, внутр. №5101032724ЕF43325В40) було зареєстровано такий вид обтяження як заборона на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS], однак у витягу не вказано підстави виникнення цього обтяження, видавника документа від 06.03.1994 р., його індексних даних чи номера. Власником обтяженого об'єкта нерухомого майна вказана фізична особа [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.316, ч.1 ст.317, ч.1 ст.319, ст.391 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як передбачено пунктом 78 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868, державна реєстрація припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно у результаті зняття нотаріусом заборони проводиться нотаріусом, яким знято заборону. Виходячи з наведених норм цивільного законодавства, встановлених судом обставин справи і визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до висновку, що порушене відповідачем, як органом державної реєстрації прав та їх обтяжень, котрий мав такі повноваження в період з 1994 року по 01.01.2013 р., право позивачки на належне їй нерухоме майно підлягає захисту шляхом вилучення обтяження спірної квартири з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Так, пунктом третім частини другої статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право.

Outcome: approved