Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його рідний дядько по материнської лінії споріднення [PERSON] , який на момент смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,07 га розташованої на території Петрівської Другої сільської ради Тарутинського району Одеської області, та земельної ділянки площею 0,2070 га, розташованої в [ADDRESS] на праві приватної власності. Спадкоємцями [PERSON] померлого [INFO] року першої черги згідно зі ст. 1261 ЦК України є його діти, а саме: дочка - [PERSON] , та син - [PERSON] . Позивач [PERSON] зазначив, що він після смерті в 2003 році дружини [PERSON] здійснював за ним догляд. [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини на користь позивача [PERSON] , про що була домовленість між ними ще за життя [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його дядька, однак отримав відмову з підстав попуску строку подачі заяви для прийняття спадщини. Разом з тим, позивач зазначив, що строк ним був пропущений у зв`язку з тим, що [PERSON] та [PERSON] не проживають на території України, вони не змогли своєчасно вирішити питання щодо відмови від спадщини, та це не надало йому можливості подати документи нотаріусу у строки передбачені законом, так як згідно ч.2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, а він є спадкоємцем п`ятої черги спадкоємців за законом. Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з вказаною позовною заявою. Ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області від 04.02.2019 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про згоду з позовними вимогами позивача та з проханням розглянути справу без його участі. За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування"роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Судом встановлено, що [INFO] помер дядько позивача [PERSON] , що підтверджується актовим записом про смерть №308 складеного 12.07.2017 року Тарутинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с. 12). [PERSON] згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого 20 жовтня 2003 року на підставі розпорядження Тарутинської райдержадміністрації від 01 жовтня 2003 року № 377/А-2003 належала земельна ділянка площею 4,07 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Петрівської-Другої сільської ради Тарутинського району Одеської області (а.с.15). [PERSON] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого 27.10.2010 року на підставі рішень Петрівської Другої сільської ради Тарутинського району Одеської області від 29.09.1993 р. №65 та ХХХ сесії 5 скликання від 06.01.2010 р. №154 належала земельна ділянка площею 0,2070 га, розташована в [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.18). Після смерті [PERSON] залишилися спадкоємці першої черги - [PERSON] та [PERSON] відмовилася від спадкування від належної їй частини на спадщину, яка залишилася після смерті її батька - [PERSON] на користь позивача [PERSON] Відповідно до заяви [PERSON] спадщину в установлені законом строки не прийняв, за продовженням цього строку до суду звертатись не буде. Позивач [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] однак отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дії, у зв`язку з тим, що позивач не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори на протязі шестимісячного строку і не проживав постійно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.48). Відповідно до ст.ст.1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч 1. ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. В силу ч.2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст.1261 ЦК України в першу чергу право на спадщину за законом мають діти спадкодавця. Відповідно до статті 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1265 ЦК України встановлено, що у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Стаття 1267 ЦК України визначає, що розмір частки у спадщині спадкоємців за законом є рівними. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, якщо 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви. Судом встановлено, що позивач не подав своєчасно нотаріусу заяву про прийняття спадщини, у зв`язку з тим, що [PERSON] та [PERSON] не проживають на території України, вони не змогли своєчасно вирішити питання щодо відмови від спадщини, та позивач дізнався про своє право на спадщину після спливу строку передбаченого законом. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, враховуючи, також відсутність заперечень на предмет позову з боку відповідача, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved