Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулася з позовом до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (далі відповідач), з вимогою визнати за позивачем право на земельну частку (пай), у розмірі 3,42 умовних кадастрових гектари, яка розташована на території Трощанської сільської ради Липовецького району Вінницької області, перебувала у КСП «ім. Суворова», згідно із сертифікатом серії ВН №0169767 зареєстрованого за №317 від 16.06.1997 на прізвище [PERSON] згідно до розпорядження Липовецької районної державної адміністрації №149 від 02.06.1997, у порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Гордіївка Липовецького району Вінницької області. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка за життя склала заповіт і заповіла їй усе своє майно. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на певне майно, в тому числі на право на земельну частку (пай), розміром 3,42 умовних кадастрових гектара, що розташована на території Трощанської сільської ради Липовецького району Вінницької області, яка перебувала у КСП ім. Суворова. Позивач, будучи дочкою спадкодавця, отож спадкоємцем першої черги спадкування спадщину прийняла, оскільки фактично вступила в управління і володіння спадковим майном протягом шести місяців, утім реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку позбавлена можливості, оскільки правовстановлюючого документу на вищевказане майно у неї немає. Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії не має, оскільки при усному зверненні до нотаріуса їй повідомлено, що за таких обставин оформити спадщину є неможливим. Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 20.02.2020 призначено розгляд справи в загальному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Також, від Липовецької державної нотаріальної контори та Державного нотаріального архіву Вінницької області було витребувано матеріали спадкової справи після смерті спадкодавця. До судового розгляду спір між сторонами не врегульовано. Ухвалою суду від 01.10.2020 закрито підготовче провадження в справі та призначено її до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 11.01.2021 залучено до участі у справі правонаступника відповідача Трощанської сільської ради, якою є Липовецька міська рада Вінницького району Вінницької області. Для правонаступника відповідача роз`яснено, що усі дії, вчинені в цивільному процесі до її вступу, обов`язкові для неї так само, як вони були обов`язкові для особи, яку вона замінила. Судове засідання відкладено. Відповідачем у визначений судом строк відзиву на позов не подано, однак представником, було подано до суду заяву зі змісту якої вбачається про визнання позовної вимоги. Також представник просив розглянути справу за його відсутності. У судове засідання позивач та її представник не з`явились, однак останній ще у позовній заяві просив суд про розгляд справи за їх відсутності. За загальним правилом ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] померла [PERSON] , на що вказує свідоцтво про смерть (а.с. 4). За життя, 12.01.1989 [PERSON] вчинила особисте розпорядження (заповіт), відповідно до якого вона заповіла позивачеві усе своє майно (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на певне майно, в тому числі на право на земельну частку (пай), розміром 3,42 умовних кадастрових гектара, що розташована на території Трощанської сільської ради Липовецького району Вінницької області, яка перебувала у КСП ім. Суворова. Разом з тим, рішенням Липовецького районного суду Вінницького області від 13.05.2021 встановлено факт належності спадкодавцеві [PERSON] правовстановлюючого документа, оскільки як було встановлено судом, при реєстрації сертифіката про право на земельну частку (пай) серії ВН №0169767 від 16.06.1997 за №317 у книзі було допущено помилку, а саме зазначено невірно по батькові спадкодавця, а саме як " [PERSON] ". Із інформації наданої нотаріальними установами встановлено, що спадкова справа до майна померлої не заводилась (а.с. 13, 14). Як убачається із відомостей наданих органом місцевого самоврядування (а.с. 19), [PERSON] прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , оскільки протягом шести місяців фактично вступила в управління і володіння спадковим майном. Факт родинних відносин позивача та спадкодавця підтверджено свідоцтвом про народження та відповідно свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 5). Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами свідчать про те, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] спадщину прийняла в силу законодавства, яке діяло на час відкриття спадщини, отож вона їй належить. Із Виписки наданої Відділом у Липовецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 28.12.2019 (а.с. 7 на звороті) встановлено, що по КСП ім. Суворова, Трощанська сільська рада було видане Липовецьким районним відділом земельних ресурсів сертифікат серія ВН №0169767, який зареєстровано 16.06.1997 за №317 на прізвище [PERSON] , розмір земельної частки (паю) 3,42 умовних кадастрових гектари, сертифікат видано згідно до розпорядження Липовецької райдержадміністрації №149 від 02.06.1997 (а.с. 7 на звороті). Із матеріалів справи встановлено, що правовстановлюючого документа на майно, що увійшло до складу спадкової маси у позивача не має. Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії не має, оскільки при усному зверненні до нотаріуса позивачу повідомлено, що за таких обставин оформити спадщину є неможливим. Як визначено у ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу вимог ч. 1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У п.23 постанови ПВСУ від 30.05.2008 за №7 Про судову практику у справах про спадкування зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Зважаючи на те, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено, отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування (лист ВССУ від 13.05.2013). Відповідач визнав пред`явлені до нього позовні вимоги під час судового розгляду. Суд зауважує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, ґрунтується на нормах діючого законодавства, а тому підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved