Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

18.12.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Позовні вимоги мотивовані тим, що 15 лютого 1997 року вони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. На початку листопада 2014 року вони припинили подружні відносини. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дітей. Діти проживають з нею, та знаходяться на її повному утриманні, на підставі чого просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, до повноліття дітей. В судове засідання позивачка з'явилася, позов підтримала у повному обсязі, та просила його задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. Відповідач в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав повністю. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання позову відповідачем по справі не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання позову та задовольняє позов в повному обсязі. Судом встановлено, що 15 лютого 1997 року між сторонами був укладений шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 3 та було видане виконкомом Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області Свідоцтво про одруження [NUMBER] від 15.02.1997 року (а.с. 4). Сторони мають неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження [NUMBER] яке видане 03.06.1998 року виконкомом Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (а.с. 6) та сина - [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження [NUMBER] яке видане 30.06.2000 року виконкомом Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (а.с. 5). Згідно довідки Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області від 18.12.2014 року № 1740, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], знаходяться на утриманні позивачки (а.с. 2). Відповідач ухиляється від утримання дітей та не надає позивачці матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки з усіх доходів щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, до їх повноліття. Статтею 191 СК України, передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За такими обставинами позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання доньки та сина у розмірі 1/3 частини з усіх доходів щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. Згідно зі статтею 5 частини 1 пункта 3 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 81, 88 Цивільно-процесуального кодексу України, позивач звільнений від сплати судових витрат при зверненні з позовом про стягнення аліментів та вони стягуються з відповідача. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) гривень 60 копійок.

Outcome: approved