Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою в якій просить встановити факт, що має юридичне значення від якого залежить виникнення майнових прав, а саме спільного проживання з померлим [PERSON] однієї сім`єю з березня 1999 року до дня смерті [INFO] у [ADDRESS] . На обґрунтування заяви вказав, що [PERSON] був його братом, однак свідоцтва про їх народження не збереглись. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина у виді земельної ділянки, площею 1,64 га на території Зеленокуриловецької сільської ради. На момент смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Однак вони проживали спільно однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , оскільки брат був важко хворим, потребував стороннього догляду. Будучи спадкоємцем за законом четвертої черги, заявник вирішив реалізувати свої спадкові права та звернувся до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину, проте йому було відмовлено по причині неможливості довести факт спільного проживання однією сім`єю із спадкодавцем. Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 30 вересня 2019 року справу розподілено головуючому судді Яцині О.І. Ухвалою суду від 01 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження на 14 годину 30 хвилин 23 жовтня 2019 року, задоволено клопотання заявника про витребування у приватного нотаріуса Новоушицького нотаріального округу Кохан О.В. копії спадкової справи, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] . 22 жовтня 2019 року заінтересована особа - Зеленокуриловецька сільська рада, Хмельницької області надіслала до суду заяву про розгляд справи без участі представника та визнання заяви. У вступному слові [PERSON] заяву підтримав з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити. Інших заяв та клопотань учасники справи не заявили. Суд, заслухавши заявника, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідити та оцінивши докази у справі, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини. [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 3 серпня 2005 року (а.с.6). Родинні відносини між заявником [PERSON] та померлим [PERSON] матеріалами справи не підтверджені. Відповідно до копії державного акта на земельну ділянку серії ХМ № 022877 від 14 квітня 2005 року, [PERSON] належить земельна ділянка, площею 1,64 га на території Зеленокуриловецької сільської ради , Новоушицького району, Хмельницької області (а.с.7). Заявнику відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку із неможливістю встановити факт спільного проживання останнього та [PERSON] на день смерті (а.с.15). Спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена, про що зазначено у відповіді приватного нотаріуса Кохан О.В. від 15 жовтня 2019 року. Відповідно до статей 1217, 1223, 1258, 1264, 1268 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.21 постанови від 30.05.2008 №7 "Про судову практику у справах про спадкування", при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст.3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/95 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо. Відповідно до статті 293, 315 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Суд встановив, що зареєстрованим місцем проживання заявника [PERSON] є [ADDRESS] (а.с.8). Зареєстрованим місцем проживання спадкодавця [PERSON] на час смерті було [ADDRESS] (а.с.9). Тобто заявник [PERSON] та спадкодавець [PERSON] були зареєстровані за різними адресами. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] надали показання, відповідно до яких, [PERSON] та [PERSON] були братами, останній важко хворів, був одиноким, тому з 1999 року по день смерті [PERSON] проживав без реєстрації у домогосподарстві заявника [PERSON] [PERSON] та [PERSON] жили як одна сім`я, спільно вели побут, доглядали за домогосподарством. Зазначені обставини узгоджуються із даними довідки № 570 від 26 липня 2018 року, виданої Зеленокуриловецькою сільською радою, Новоушицького району, Хмельницької області (а.с.10) про спільне проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] та ведення спільного господарства. Таким чином, заявник довів та в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт проживання заявника зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відтак, суд приходить до висновку, що заяву необхідно задовольнити. Відповідно до положень частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного та

Outcome: approved