Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Державного нотаріуса Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Кушнір Ірини Валентинівни, Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, [PERSON] та в останній редакції уточненого позову просить суд: встановити факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], за адресою: будинок [ADDRESS] з травня 2009 року до моменту відкриття спадщини, тобто до її смерті [INFO]; встановити факт прийняття [PERSON], [INFO], спадщини, яка відкрилась після смерті спадкодавця [PERSON], [INFO], та яка складається з 2/15 домоволодіння [ADDRESS]; 15/100 домоволодіння [ADDRESS]; визнати право власності за [PERSON], [INFO], на 2/15 домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]; визнати право власності за [PERSON], [INFO], на 15/100 домоволодіння [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. [PERSON] надав до суду письмову заяву, відповідно до якої просить розгляд справи здійснити у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач - державний нотаріус Кушнір І.В. у судове засідання не з'явилася, причина неявки суду не відома. Представник відповідача - Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області надав до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи здійснити без фіксації судового процесу технічними засобами. [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причина неявки суду не відома. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку всім представленим доказам та проаналізувавши характер відносин, що склалися між сторонами, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги з огляду на наступне. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], актовий запис про смерть №301. З травня 2009 і до моменту смерті [PERSON] (часу відкриття спадщини) [PERSON] проживав із останньою однією сім'єю за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] з померлою були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, позивач доглядав за померлою, що в сенсі статті 3 СК України означає, що вони зі спадкодавцем проживали однією сім'єю. Після смерті [PERSON] позивачем організовано поховання останньої, що підтверджується договором замовлення ритуальних послуг. Згідно з ч.2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Той факт, що позивач з померлою [PERSON] проживали однією сім'єю більше п'яти років підтверджується письмовими показаннями свідків: [PERSON], [INFO] (а.с.74-74); [PERSON], [INFO] (а.с.79- 78); [PERSON], [INFO] (а.с. 79-80). Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, встановлення факту проживання однією сім'єю з [PERSON] більше п'яти років є необхідним для реалізації спадкових прав позивача у якості спадкоємця четвертої черги спадкування за законом. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» № 7, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Так, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді: - 2/15 домоволодіння [ADDRESS], які належали останній на праві приватної (спільної часткової) власності на підставі договору дарування, ВАМ №086379, 07.07.2003 року, приватний нотаріус Білгород-Дністровського міського нотаріального округу, реєстр №3814, реєстраційний номер майна 619813; - 15/100 домоволодіння [ADDRESS], які належали померлій на праві приватної (спільної часткової) власності на підставі договору купівлі-продажу, ВАМ №463734, 11.07.2003 року, приватний нотаріус Білгород-Дністровського міського нотаріального округу, реєстр №3925, реєстраційний номер 425597. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст.1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. На час відкриття спадщини [PERSON] проживав разом із спадкодавцем, що підтверджується письмовими доказами свідків, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не відмовлявся від спадщини. Таким чином позивач у відповідності до ч. 3 ст. 1270 ЦК України є таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON], однак не може оформити нотаріально своє право на спадщину, оскільки в нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Із наявної в матеріалах справи копії спадової справи №11/2015, щодо майна померлої 28.02.215 року [PERSON] вбачається, що окрім позивача спадкоємцем майна померлої за законом є: сестра померлої - [PERSON], яка нотаріально посвідченою заявою відмовилася від прийняття спадщини; племінник померлої - відповідач [PERSON], який є спадкоємцем за законом п'ятої черги. Відповідач вчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], відмови від спадщини не заявляв. Крім того із спадкової справи вбачається, що згідно заповідального розпорядження, складеного 31.07.2013 року [PERSON] заповіла [PERSON] вклад, який знаходиться на рахунку у відкритому відділенні №1 м. Білгород-Дністровського Южного ГРУ ПАТ КБ "Приватбанк". [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦК України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Відповідно до ст.41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності отримується в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, зважаючи на черговість спадкування за законом, [PERSON] є спадкоємцем попередньої черги спадкування ніж відповідач [PERSON], а саме спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] та у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину після смерті останньої. Однак, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, у зв'язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Отже права [PERSON], як спадкоємця підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved