Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ в натурі житлового будинку садибного типу з відповідними господарсько-побутовими будівлями і спорудами. Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що позивачу на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу 1/2 частки у праві власності житлового будинку від 28.12.2017р. належить 1/2 частка житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] . В той же час [PERSON] на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.07.1973р., реєстр. № 2633 належить інша 1/2 частка житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] . Позивач наполягає, що [PERSON] приватизувала свою частину вказаної присадибної земельної ділянки площею 0,0819 га таким чином, що належна їй частина житлового будинку та окремо визначені господарсько-побутові будівлі і споруди, якими вона користується знаходяться на належній їй частині земельної ділянки. У свою чергу частина будинку та окремо визначені господарсько-побутові будівлі і споруди, якими користується позивач знаходяться на частині земельної ділянки, яка перебуває у його фактичному користуванні. Позивач наполягає, що сторони домовились про порядок володіння та користування нерухомим майном, що перебуває в їхній спільній частковій власності таким чином, що кожен із них користується відокремленими спорудами вказаного будинковолодіння з ізольованими жилими і підсобними приміщеннями та самостійними виходами. Також сторони по справі здійснили поділ вказаної вище земельної ділянки таким чином, що житлові і нежитлові об`єкти нерухомості, які використовуються окремо кожним із них опинилися на земельних ділянках, які були виділені кожному із них. Таким чином позивач виявив бажання здійснити поділ у натурі належної йому та відповідачу садиби, оскільки існує технічна можливість виділення кожній із сторін самостійних і відособлених об`єктів нерухомості. Оскільки позивач, як співвласник майна має право вимагати поділу в натурі належних йому з відповідачем житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями і спорудами, однак відсутній чіткий правовий механізм реалізації прав позивача, останній змушений був звернуся до суду з даним позовом. Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін відповідно до ухвали суду від 25.10.2019 року. Позивач по справі в судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав та просив суд розгляд справи здійснювати за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилась, однак звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Судом встановлено, що [PERSON] , на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу 1/2 частки у праві власності житлового будинку від 28.12.2017р., реєстр. № 1242, посвідченого державним нотаріусом Золотоніської міської державної нотаріальної контори Перкалюк С.В., належить 1/2 частка житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] . Вказана обставина стверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №109509851 від 28.12.2017 року. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.07.1973р., реєстр. № 2633, посвідченого нотаріусом Золотоніської державної нотаріальної контори Бойко Г.Г., належить інша 1/2 частка житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] . Окрім того, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку (серії ЯЖ №106089 від 07.07.2008 р.) [PERSON] належить земельна ділянка площею 0.0819 га, яка розташована по [ADDRESS] . Таким чином судом встановлено, що житловий будинок садибного типу з господарсько-побутовими будівлями і спорудами належить сторонам по справі на праві спільної часткової власності. Порядок користування присадибною земельною ділянкою площею 1534 кв.м для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , був встановлений ще попередніми власниками вищевказаного будинковолодіння. [PERSON] та [PERSON] , як співвласники будинковолодіння, що знаходиться у нашій спільній частковій власності, домовились про порядок володіння та користування нерухомим майном, що перебуває в їх спільній частковій власності таким чином, що кожен із них користується відокремленими спорудами вказаного будинковолодіння з ізольованими жилими і підсобними приміщеннями та з самостійними виходами, а саме: [PERSON] користується: - приміщеннями в будинку літ. «А-1,а,а1»: ?2-1 сарай загальною площею 11,10 м?; ?2 кухня загальною площею 4,6 м?; ?3 кімната загальною площею 13,1 м?; ?4 - кімната загальною площею 17,0 м?; ?4-1 - прибудова загальною площею 6,9 м?; ?5 - прибудова загальною площею 5,2 м?. - надвірними будівлями і спорудами: ?погрібом літ. «Б»; ?погрібником літ. «Г»; ?літнею кухнею літ. «Д»; ?колодязем; ?огорожею. [PERSON] користується: -приміщеннями в будинку літ. літ. «А-1,а»:: ?1-1 - сарай загальною площею 10,6 м?; ?2 сарай загальною площею 10,7 м?; ?1-1 кухня загальною площею 10,7 м?; ?2 кімната загальною площею 12,6 м?; ?3 кімната загальною площею 15,8 м?; ?4 - прибудова загальною площею 5,2 м?; - надвірними будівлями і спорудами: ?банею літ. «Ж»; ?вбиральнею літ. «И»; ?сараєм літ. «К»; ?колодязем; ?огорожею. Суд зважає, що вказана обставина відповідачем не заперечується, а тому, на підставі норм ч. 1 ст. 82 ЦПК України, вказана обставина не підлягає доказуванню, оскільки сумнівів щодо достовірності вказані дані у суду не викликають. Нормами чинного законодавства України визначено, що правовий режим спільної власності визначається нормами Цивільного кодексу України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження спільною власністю здійснюється за згодою всіх її власників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Відповідно до ст.,ст. 358, 364 ЦК України кожен із співвласників спільної гласності має право на виділ у натурі частки, що є у спільній власності. Згідно із ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі\~поділу\~спільного\~майна\~між\~співвласниками\~право\~спільної часткової\~власності\~на\~нього\~припиняється.\~ Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян за жилий будинок" №7 від 04.10.1991 р.: При вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. У спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до ст. 119 ЖК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої ради. При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Як встановлено вище, сторони по справі здійснили розподіл між собою вказаного будинковолодіння з ізольованими жилими і підсобними приміщеннями та самостійними виходами. Таким чином судом встановлено, що існує технічна можливість виділення кожній зі сторін самостійних і відособлених об`єктів нерухомості на виділ яких сторони мають право відповідно до норм чинного законодавства, при чому із даних технічного паспорту на житловий будинок садибного типу, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , вбачається, що сам поділ належного сторонам на праві спільної часткової власності житлового будинку з надвірними спорудами можливий таким чином, щоб кожному з них була виділена та частина садиби, яка перебуває у їхньому індивідуальному користуванні. Таким чином суд, дослідивши усі обставини справи, вивчивши доводи та докази якими сторони обґрунтовують свої вимоги, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до п.24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі зазначеного та

Outcome: approved