Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити факт належності йому архівних довідок, виданих Об`єднаним трудовим архівом сіл, селища Старовижівського району, Старовижівським професійним ліцеєм. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в отриманих документах його «ім`я» та «по батькові» зазначено як - «[PERSON]» « [PERSON] » (російською мовою), що суперечить даним, зазначеним у паспорті, де його «ім`я» та «по батькові» зазначено « [PERSON] » « [PERSON] » (українською мовою). Через цю розбіжність Старовижівським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Волинської області (далі - Пенсійний фонд) йому відмовлено у прийнятті документів для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Заявник у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що подану до суду заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, підтримує, просить її задовольнити та розглядати справу за його відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав до суду письмове пояснення, в якому вказав, що управління не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] , просить розглядати справу без його участі. Враховуючи, що в судове засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Згідно з статтею 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації. Працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пунктів 4, 5, 6 постанови Ради Міністрів СРСР від 6 вересня 1973 року № 656 «Про трудові книжки робітників та службовців», яка набрала чинності 01 січня 1975 року (була чинною на момент влаштування заявника на роботу вперше), робітники і службовці, які влаштовуються на роботу, зобов`язані надати адміністрації підприємства, установи, організації трудову книжку, оформлену в установленому порядку. Прийом на роботу без трудової книжки не допускається. Особи, які приймаються на роботу в якості робітника або службовця вперше, зобов`язані подати адміністрації довідку про нього занятті, видану за місцем проживання відповідною житлово-комунальним органом, сільським чи селищним Радою депутатів трудящих, вуличним комітетом (довідка, видана вуличним комітетом, повинна бути завірена райвиконкомом), а звільнені з лав Збройних Сил СРСР зобов`язані пред`явити адміністрації військовий квиток. До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу роботу, звільнення. Записи про найменування роботи або посади, на яку прийнято працівника, виробляються: для робітників відповідно до найменувань професій, зазначених в Єдиному тарифно-кваліфікаційному довіднику робіт і професій робітників; для службовців відповідно до найменуваннями посад, зазначених в Єдиної номенклатурі посад службовців, або відповідно до штатного розкладу; відомості про нагородження і заохочення: нагородження орденами і медалями, присвоєння почесних звань; нагородження та заохочення за успіхи в роботі, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку і статутами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться. Питання щодо трудових книжок в Україні регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 р. № 301 "Про трудові книжки працівників" та Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, відповідно до яких, при влаштуванні на роботу працівники зобов`язані подавати трудову книжку, оформлену в установленому порядку. Без трудової книжки приймаються на роботу тільки ті особи, які працевлаштовуються вперше. Трудові книжки зберігаються на підприємствах, в установах і організаціях, а при звільненні працівника трудова книжка видається йому під розписку в журналі обліку. До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіхи в роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться. Отже, зі змісту зазначених нормативно-правових актів (які діяли у різні періоди роботи заявника) можна зробити однозначний висновок про те, що на одну особу заводиться (заводилась) одна трудова книжка, у яку вносяться (вносились) відомості про всю трудову діяльність особи. В судовому засіданні з паспорта (серія [NUMBER] ), картки фізичної особи - платника податків, свідоцтва про народження (серія [NUMBER] ), свідоцтва про укладення шлюбу (серія [NUMBER] ), свідоцтва про загальнообов`язкове державне соціальне страхування встановлено, що заявник іменується « [PERSON] », народився [INFO] . Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серія 12 ААБ № 186617, 22 травня 2019 року заявнику встановлено третю групу інвалідності внаслідок загального захворювання. [PERSON] , зібрав необхідні документи та подав їх до Старовижівського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області для оформлення пенсії по інвалідності. Однак, отримав відмову у прийнятті документів для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з тим, що «ім`я» та «по батькові» у представлених довідках: - довідці № К-228/01.31 від 07 червня 2019 року, виданій Об`єднаним трудовим архівом сіл, селища Старовижівського району; - довідці № К-230/01.31 від 10 червня 2019 року, виданій Об`єднаним трудовим архівом сіл, селища Старовижівського району; - довідці № К-229/01.31 від 10 червня 2019 року, виданій Об`єднаним трудовим архівом сіл, селища Старовижівського району; - довідці № К-217/01.31 від 30 травня 2019 року, виданій Об`єднаним трудовим архівом сіл, селища Старовижівського району; - довідці № 164 від 20 червня 2019 року, виданій Старовижівським професійним ліцеєм про навчання вказані дані, що не співпадають з даними у паспорті [NUMBER] , виданому 29 грудня 1997 року Старовижівським РВ УМВС України у Волинській області - « [PERSON] » (українською мовою), « [PERSON] » (російською мовою). Те, що архівні довідки № К-217/01.31 від 30 травня 2019 року, № К-228/01.31 від 07 червня 2019 року, № К-229/01.31 та К-230/01.31 від 10 червня 2019 року, видані Об`єднаним трудовим архівом сіл, селища Старовижівського району, належать [PERSON] , підтверджується відповідними записами в трудовій книжці, серії [NUMBER] де згідно запису № 1 від 23 червня 1977 року. «Принят на работу дреноукладчиком», згідно запису № 2 від 15 листопада 1977 року «Уволен с работы по собственному желанию», згідно запису № 3 від 03 квітня 1978 року «Принят на работу дреноукладчиком», згідно запису № 4 від 29 червня 1978 року «Уволен с работы по собственному желанию». Згідно запису № 5 від 21 грудня 1978 року «Принят на работу пресовщиком по 3 разряду», згідно запису № 7 від 02 липня 1979 року «Уволен с работы в связи с уходом в ряды Советской Армии ». Згідно запису № 9 від 19 серпня 1982 року «Принят на работу приготовителем глиняных масс третьего розряда», згідно запису № 10 від 13 серпня 1984 року «Уволен с работы по ст. 38 КЗоТ УССР (по собственному желанию), згідно запису № 11 від 11 січня 1985 року «Принят на работу съемщиком-укладчиком дренажных труб 4 розряда», згідно запису № 14 від 27 липня 2001 року «Звільнений з роботи по ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням). Згідно запису № 20 від 13 липня 2002 року «Прийнятий на роботу знімальником - укладальником цегли 4-го розряду», згідно запису № 22 від 02 жовтня 2002 року «Звільнений з роботи по п. 1 ст. 36 КЗпП України (за згодою сторін)», згідно запису № 25 від 06 травня 2003 року «Прийнятий на роботу приготовлювачем глиняних мас», згідно запису № 26 від 15 грудня 2003 року «Звільнений з роботи по п. 1 ст. 36 КЗпП України (за згодою сторін)». Вищезазначене підтверджується також наказами по Кримнівському ПМК-197, Старовижівському льонозаводі та Дубечненському керамічному заводі. Аналіз змісту вказаних документів дає підстави для висновку, що зазначені в довідках місце та періоди роботи [PERSON] повністю співпадають із відомостями, вказаними у трудовій книжці заявника, що, своєю чергою, свідчить про належність цих документів одній і тій же особі. Те, що довідка № 164 від 20 червня 2019 року, видана Старовижівським професійним ліцеєм про навчання, належить [PERSON] , підтверджується наказом № 72-к від 24 серпня 1981 року по Старовижівському сільському середньому професійно-технічному училищі № 6. З врахуванням викладеного, оцінивши всі докази в сукупності, суд вважає доведеним, що вищезазначені архівні довідки та про навчання, видані на ім`я « [PERSON] », належать заявнику [PERSON] . Встановлення факту належності вказаних документів необхідне заявнику для оформлення пенсії по інвалідності, а враховуючи, що заявник не має іншої можливості, аніж в судовому порядку встановити факт, що має юридичне значення, за викладених обставин заяву слід задовольнити.

Outcome: approved