Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

15 січня 2021 року представник позивача звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Виконавчий комітет Світловодської міської ради в особі Органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] у позивача та відповідача, які перебували у зареєстрованому шлюбі народилася дитина [PERSON] . Тривалий час подружжя не проживає разом, син проживає разом з матір`ю. Заочними рішеннями Світловодського міськрайонного суду від 23 листопада 2020 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, з відповідача стягнуто аліменти на утримання позивача та сина. Починаючи з березня 2020 року позивач проживає разом із сином в смт. Власівка м. Світловодськ, в квартирі, що належить її матері, а місце реєстрації її та дитини є [ADDRESS] . Відповідач не цікавиться життям сина, його вихованням та розвитком займаються позивач та її мати, між матір`ю та сином має місце тісний духовний зв`язок. В зв`язку із тим, що батько дитини не дає добровільну згоду на перереєстрацію дитини, позивач обмежена у вчиненні дій з його перереєстрації, отримання відповідної допомоги за місцем фактичного проживання. Тому, просить визначити місце проживання сина разом із позивачем. Ухвалою суду від 27 січня 2021 року у справі відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 25 січня 2021 року у справі закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі. (а.с. 43) Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. (а.с. 34) Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За нормою ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підтав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Із копії свідоцтва про народження встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] .(а.с.13) Заочним рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 листопада 2020 року, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . (а.с.17-18) Згідно заочного рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 листопада 2020 року стягнуто з відповідача аліменти на користь позивача її утримання до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку. (а.с. 15,16). 03 вересня 2020 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області у справі № 401/1884/20, 2-н/401/453/20 видно судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , до досягнення сином повноліття. Відповідно копії довідки № П-28572-20 виданої головним спеціалістом відділу реєстрації місця проживання, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] . Копією довідки № 764 від 06 липня 2020 року виданої Виконавчим комітетом Власівської селищної ради підтверджується, що позивач та її син [PERSON] ,\~ [INFO] проживають за адресою: [ADDRESS] , без реєстрації з березня 2020 року.(а.с.9) Відповідно до копій договору купівлі - продажу квартири та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, квартира [ADDRESS] , належить матері позивача [PERSON] , а квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу. (а.с.14, 19) Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Світловодської міської ради, враховуючи інтереси малолітнього [PERSON] , доцільно визначити його місце проживання з позивачем. На підставі ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 9 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради від 27.02.1991 року передбачено, що дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно ст. 33 Конституції України кожна особа має право на вибір свого місця проживання. Але сімейні відносини мають свою специфіку, оскільки малолітні та неповнолітні діти не можуть проживати самостійно, а батьки повинні брати участь у їх вихованні та утриманні. Батьки мають рівні права на виховання дитини та спілкування з нею, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. В судовому засіданні встановлено, що дитина на даний час проживає разом із матір`ю, відповідач щодо даного факту не заперечує. З практики ч. 4 ст. 29 ЦК України місце проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Відповідно до ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини. Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно з ч. 1 ст. 242 ЦК України батьки є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. За вимогами ст. 6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Відповідно до п. 14 Правил реєстрації місць проживання, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що визначення місця проживання дитини разом із матір`ю повністю відповідає інтересам дитини. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.9 Закону України "Про судовий збір". За правилами ст. 141 ЦПК України - з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого звільнена позивач, в розмірі, передбаченому ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved