Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що його батьки [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, який в подальшому був розірваний. Мати [PERSON] померла 15 листопада 2003 року, в звязку з чим опікуном позивача з 9 грудня 2003 року призначена його бабуся. Рішенням суду з відповідача були стягнути аліменти на неповнолітню дитину - [PERSON] у розмірі 1 / 4 частини з усіх видів заробітку. 06 липня 2018 року позивач досяг повноліття, та є студентом денної форми навчання третього курсу Електромеханіческого коледжу Харківського національного університету міського господарства імені [PERSON], томі він не має можливості працювати та фактично перебуває на утриманні своєї бабусі, яка є пенсіонером. Відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча й має постійну роботу. Посилаючись на викладене, [PERSON] просив стягнути з [PERSON], [INFO], на його користь аліменти у розмірі 1 / 4 частини від усіх доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною двадцяти трьох років, за умовою, що він буде продовжувати навчання. Рішення в частині стягнення аліментів у межах одного місяця допусти до негайного виконання. 31 серпня 2018 року на адресу Харківського районного суду Харківської області надійшла інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) позивача та відповідача, отримана в порядку ч.6 ст.187 ЦПК України з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області. 03 вересня 2018 року за наслідками повторного автоматизованого розподілу справ автоматизованої системи документообігу, який був проведено згідно розпорядження в.о. керівника апарату Харківського районного суду Харківської області № 01-02/85 від 03.09.2018 у звязку з розглядом Вищою радою правосуддя 14.08.2018 заяви про відставку судді Полєхіна А. Ю. та відповідно до наказу в.о. голови Харківського районного суду Харківської області від 20.08.2018 № 05-05/88 «Про відрахування судді Полєхіна А.Ю., зазначена справа передана в провадження судді Харківського районного суду Харківської області Шинкарчука Я.А. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 04 вересня 2018 року дана позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторони в судове засідання не зявились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином. Позивач [PERSON] надав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] надав до суду письмову заяву, якою позовні вимогти визнав та просив справу розглядати без його участі. В звязку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз'яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимогам статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала предявлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. В силу вимог статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, вказавши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. \~ \~ \~ \~Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з частиною першою\~статті 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті\~\~182 СК України. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що відповідач є батьком повнолітнього позивача [PERSON], 06. 07. [INFO]. Позивач є студентом денної форми навчання третього курсу Електромеханіческого коледжу Харківського національного університету міського господарства імені [PERSON], строк навчання до 30 червня 2019 року. Відповідач позов визнав, підстав визнання ним позову, які б суперечили закону або порушували права, свободи чи інтереси інших осіб судом не встановлено. На підставі належних чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин, суд прийшов до висновку про те, що повнолітній син відповідача, який навчається потребує матеріальної допомогу, стягнення аліментів з батька на його утримання є необхідним, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання. Стаття 201 СК України\~передбачає, що до правовідносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми\~статті 191 цього Кодексу, в якій зазначено, що аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. Позовна заява про стягнення\~аліментів на\~повнолітнього сина,\~який продовжує\~ навчанняподана до суду 06 липня 2018 року, однак рішенням Харківського районного суду Харківської області від 11 червня 2004 року з відповідача [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання позивача - [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття, тобто до 06 липня 2018 року, в звязку з чим суд вважає стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання починати з 07 липня 2018 року. З огляду на зазначене, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вбачає наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, яким стягнути з\~\~\~[PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1 / 4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи стягнення з 07 липня 2018 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно з\~пунктом 3\~частини 1\~статі 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору звільняються позивачі\~за подання позовів про стягнення аліментів. На підставі статей \~133,\~141 ЦПК України\~та\~Закону України «Про судовий збір», з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved