overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

17.12.2013 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 13.12.2010 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит в сумі 2900 грн. зі сплатою 30,00 % річних на суму залишку заборгованості. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 31.10.2013 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 7357,64 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглядати справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У зв'язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 13.12.2010 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит з видачею платіжної карти розмірі 2900,00 грн. зі сплатою 2,5 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, а також комісій за умовами договору визначених тарифами банку. (а.с. 7-26) Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором та допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 31.10.2013 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту - 2891,20 грн.; по відсоткам за користування кредитом - 2499,89 грн.; по комісії - 1140,00 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 326,55 грн. (а.с. 5, 6) Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором загальній сумі - 7357 грн. 64 коп. (2891,20+2499,89,89+1140,00+500,00+326,55), а також судові витрати в розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

17.12.2013 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 20.11.2007 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит в сумі 3000 грн. зі сплатою 24,00 % річних на суму залишку заборгованості. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 10.10.2013 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 22143,56 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглядати справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У зв'язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 20.11.2007 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 3000,00 грн. зі сплатою 2,0 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, а також щомісячної комісії в розмірі 3,5 %. (а.с. 10-14) Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором та допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 10.10.2013 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту - 2610,00 грн.; по відсоткам за користування кредитом - 10542,91 грн.; по комісії - 7460,00 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 1030,65 грн. (а.с. 6-9) Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором загальній сумі - 22143 грн. 56 коп. (2610,00+10542,91+7460+500,00+1030,65), а також судові витрати в розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

17.12.2013 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов обґрунтовано тим, що 18.03.2009 року їм була надана квартира (кімната отельного типу) [ADDRESS], для тимчасового проживання, без права реєстрації на даній житловій площі. [PERSON], зареєстрований з 11.02.1994 року і проживав по [ADDRESS]. Ця квартира належить Зеленодольській міській раді. Вже на протязі 7 років гр.. [PERSON] в даній квартирі не проживає та ніяких відомостей про нього не має. У результаті відсутності [PERSON] виникла заборгованість за комунальні послуги по квартирі, яку погашено позивачами та на даний час сплачується щомісяця. В квартирі 23.05.2007 року проведена різка приборів опалення та різка стояка гарячого водопостачання. Позивачі просять суд позов задовольнити в повному обсязі та визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивачі в судове засідання не з'явилися, подавши заяву про слухання справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Третіми особами Зеленодольською міською радою та Комунальним підприємством "Зеленодольське міське житло" надано клопотання про слухання справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З акту обстеження, [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтверджено факт відсутності за місцем проживання відповідача [PERSON] з 2006 року. Згідно рішення виконавчого комітету Зеленодольської міської ради від 18.03.2009 року, встановлено, що гр.. [PERSON] надано тимчасове житло, без права на реєстрацію та видачі ордеру, в буд. [ADDRESS] на склад сім'ї з 2 чоловік. З довідки Зеленодольської міської ради, встановлено, що [PERSON] надано тимчасове житло, без права на реєстрацію та видачі ордеру, в буд. [ADDRESS] на склад сім'ї з 2 чоловік. [PERSON] ніякого відношення до господаря цієї квартири [PERSON], який не проживає в цій квартирі понад 5 років не має. Відповідно до наданих квитанцій, встановлено, що [PERSON] систематично сплачує комунальні послуги за житлове приміщення розташоване за в буд. [ADDRESS]. Ст. 107 ЖК України визначено, що у разі вибуття наймача або члена сім'ї на інше постійне місце проживання, така особа втрачає право користування житловим приміщенням з дня вибуття. Згідно ст. ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачне проживає за місцем реєстрації більше ніж 7 років, тому вона повинна бути визнана такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

17.12.2013 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 09 грудня 2004 року виконавчим комітетом Новоозерянської сільської ради Брусилівського району Житомирської області , актовий запис № 1. Шлюб у позивачки другий , у відповідача перший. Сторони добровільно вирішили питання про проживання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] після розірвання шлюбу. Спір про майно відсутній. Свої вимоги позивачка аргументує тим, що спільне життя з відповідачем не склалось із-за того що вони не можуть знайти взаємопорозуміння , внаслідок чого виникають сварки,чвари. З 2011 року вони спільно не проживають , шлюбні відносини фактично припинені. Відповідач переїхав жити в смт. Брусилів , вона проживає з дітьми в с. Нові Озеряни .Подальше збереження сім»ї з відповідачем суперечить її інтересам . В судовому засіданні позивачка позов підтримала з мотивів вказаних в позовній заяві. Додатково пояснила , що примирення між нею та відповідачем не відбулося і не можливе. Просить позов задовольнити , неповнолітніх дітей залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] , судові витрати з відповідача не стягувати. Відповідач в судовому засіданні позов визнав , на розірвання шлюбу згоден. Пояснив , що примирення з позивачкою не можливе. Просить шлюб розірвати. Свідоцтво про одруження , копії свідоцтв про народження дітей , довідки виконкому Новоозерянської сільської ради свідчать , що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі і мають трьох неповнолітніх дітей : [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] Вислухавши сторін , вивчивши матеріали справи та фактичний характер взаємовідносин подружжя [PERSON] суд прийшов до висновку , що згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України є підстави задовольнити позов . Шлюб сторін втратив своє призначення і при наявних обставинах подальше збереження сім" ї не можливе .Враховуючи інтереси дітей та згоду сторін неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] після розірвання шлюбу слід залишити проживати з матір" ю . Згідно ст. 113 СК України після розірвання шлюбу за клопотанням позивачки залишити їй її шлюбне прізвище [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

17.12.2014 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] та зняття їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування позовних вимог позивачі вказують, що згідно ордеру на житлове приміщення [NUMBER] від 18.07.1983 року відповідач [PERSON] отримав на сім'ю квартиру [ADDRESS]. На даний час у вищевказаній квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON], який з квітня 2014 року мешкає за іншою адресою та [PERSON], яка з 2002 року також мешкає за іншою адресою. По теперішній час відповідачі жодного разу за вищевказаною адресою не з'являлись, комунальні платежі, які на них нараховуються не сплачують. На підставі викладеного, позивачі просять суд ухвалити рішення котрим визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] та зняти [PERSON] та [PERSON] з реєстрації по вказаній адресі. В судове засідання позивачі не з'явились, надавши суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Представник відповідача Тернівського РС ДМС у м. Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи, зі згоди позивачів, позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS], - а.с.6, але згідно акту ТОВ "УЮТ-2011" від 15.12.2014 року, [PERSON], з квітня 2014 року, а [PERSON], з 2002 року не проживають у вищевказаній квартирі, - а.с.7. Таким чином, слід визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] та зняти [PERSON] та [PERSON] з реєстрації по вказаній адресі. На підставі ст.ст.71, 72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

17.12.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] року матері [PERSON], вказував, що він є спадкоємцем за заповітом, пропустив строк для подачі заяви у зв'язку з важким майновим становищем та перебуванням на роботі за межами місця проживання; письмово звернувся з заявою про підтримання вимог позову та розгляд справи за його відсутності (а.с.33). Представник Гайсинської міської ради подав до суду заяву про визнання вимог позову, просив справу розглянути у його відсутність (а.с.31, 32). Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить, зокрема, право власності на житлову квартиру [ADDRESS], яка належить на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого Гайсинською державною нотаріальною конторою від 16.05.2009 року Р№ 1-505, право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га розташованої по [ADDRESS] Вінницької області для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка належить на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 446774, право власності на 1/2 частину житлового будинку по [ADDRESS], який належить на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого Гайсинською державною нотаріальною конторою від 21.10.1977 року Р№ 3076, грошові вклади, які зберігаються на особистих рахунках [PERSON] в відділеннях Ощадбанку України та Райффайзен банк "Аваль" (а.с. 18, 9-10, 11-15, 16, 21-23, 24-27). На випадок смерті 17.01.2014 року [PERSON] у приватному нотаріусі Гайсинського районного нотаріального округу Вінницької області склала заповіт за яким все своє майно, та те на що вона буде мати право на час смерті, заповіла [PERSON] (а.с.17). Спірні відносини регулюються: - ч.1 ст.1270 ЦК України, за змістом якої для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; - ч.3 ст. 1272 ЦК України відповідно до якої, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити їй додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини . Оскільки, встановлені обставини свідчать, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після померлої [INFO] року [PERSON] і причину пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини суд визнає поважною, то з метою захисту прав позивача, йому необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

17.12.2014 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 1633,86 грн. шкоди, спричиненої безобліковим користування електроенергією, яке було виявлено 12.09.2014 року працівниками Первомайської філії ПАТ "Миколаївобленерго" під час перевірки оселі відповідача за адресою [ADDRESS], а саме: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів до електричної мережі енергопостачальника відкритою електричною проводкою з порушенням схеми обліку поза приладом обліку, що неможливо виявити під час проведення контрольного огляду приладу обліку в зв'язку з чим було складено акт В 0005 та нарахована шкода за період з 11.03.2014 року по 12.09.2014 року в сумі 1633,86 грн. Також позивач просить стягнути судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явилась, а надала заяву в якій позов підтримала повністю і просила його задовольнити, та погоджувалась на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, хоча про розгляд справи була повідомлена належним чином, заперечень та відповідних доказів по суті позову не надала. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ст. 1166 ч. ч. 1, 2 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. На підставі викладеного, суд знаходить що позов підлягає задоволенню, так як його підтверджено ксерокопіями акту В 0005 від 12.09.2014 року «Про порушення Правил користування електричною енергією для населення» (а.с.4), протоколом засідання комісії філії ПАТ «Миколаївобленерго» Первомайського району по вказаному акту ( а.с.7), проти чого відповідач заперечень та відповідних доказів не надала, а тому суд знаходить доведеними позовні вимоги та підлягаючими задоволенню. На підставі ст. 88 ч.1 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

17.12.2014 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 6083,64 грн. шкоди, спричиненої безобліковим користування електроенергією, яке було виявлено 03.10.2014 року працівниками Первомайської філії ПАТ "Миколаївобленерго" під час перевірки оселі відповідача за адресою [ADDRESS], а саме: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів та електропроводки до електричної мережі енергопостачальника відкритою електричною проводкою з порушенням схеми обліку поза приладом обліку, що можливо виявити під час проведення контрольного огляду приладу обліку в зв'язку з чим було складено акт В 0073 та нарахована шкода за період з 03.10.2013 року по 03.10.2014 року в сумі 6083,64 грн. Також позивач просить стягнути судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явилась, а надала заяву в якій позов підтримала повністю і просила його задовольнити, та погоджувалась на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, хоча про розгляд справи була повідомлена належним чином, заперечень та відповідних доказів по суті позову не надала. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ст. 1166 ч. ч. 1, 2 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. На підставі викладеного, суд знаходить що позов підлягає задоволенню, так як його підтверджено ксерокопіями акту В 0073 від 03.10.2014 року «Про порушення Правил користування електричною енергією для населення» (а.с.4), протоколом засідання комісії філії ПАТ «Миколаївобленерго» Первомайського району по вказаному акту ( а.с.8), проти чого відповідач заперечень та відповідних доказів не надала, а тому суд знаходить доведеними позовні вимоги та підлягаючими задоволенню. На підставі ст. 88 ч.1 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

17.12.2014 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 6083,64 грн. шкоди, спричиненої безобліковим користування електроенергією, яке було виявлено 10.10.2014 року працівниками Первомайської філії ПАТ "Миколаївобленерго" під час перевірки оселі відповідача за адресою [ADDRESS], а саме: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів до електричної мережі енергопостачальника відкритою електричною проводкою з порушенням схеми обліку поза приладом обліку, що можливо виявити під час проведення контрольного огляду приладу обліку в зв'язку з чим було складено акт В 0096 та нарахована шкода за період з 10.10.2013 року по 10.10.2014 року в сумі 12604,89 грн. Також позивач просить стягнути судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явилась, а надала заяву в якій позов підтримала повністю і просила його задовольнити, та погоджувалась на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась, але надала заяву в якій просила розглядати справу у її відсутність, а проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ст. 1166 ч. ч. 1, 2 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. На підставі викладеного, суд знаходить що позов підлягає задоволенню, так як його підтверджено ксерокопіями акту В 0096 від 10.10.2014 року «Про порушення Правил користування електричною енергією для населення» (а.с.4), протоколом засідання комісії філії ПАТ «Миколаївобленерго» Первомайського району по вказаному акту ( а.с.9), проти чого відповідач не заперечувала, а тому суд знаходить доведеними позовні вимоги та підлягаючими задоволенню. На підставі ст. 88 ч.1 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved