Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності документів, мотивуючи свої вимоги тим, що він готує документи для виходу на пенсію у зв'язку з досягненням пенсійного віку і у нього виникла необхідність у наданні документів для підтвердження робочого стажу, але у зв'язку з розбіжностями у написанні його «по батькові» в атестаті та трудовій книжці у нього виникають складнощі, тому він звернувся до суду із вказаною заявою. В обґрунтування заяви зазначив, що він народився [INFO] року у м. Клайпеда(Литовська РСР), про що був зроблений актовий запис за № 2033 та бюро РАЦС м. Клайпеда, Литовська РСР видане свідоцтво про народження [NUMBER] від 12.10.1957 року. Його батьками є - [PERSON] та [PERSON]. В Литовській ССР він мешкав до 1983 року. В усіх документах, які він отримував під час проживання у Литві, його по-батькові зазначено як [PERSON]. В 1996 році він прийняв громадянство України та йому було видано паспорт, де він зазначений як «[PERSON]» (українською мовою) та був присвоєний індивідуальний податковий номер на ім'я «[PERSON]». Вважає, що різниця написання виникла внаслідок перекладів та особливостей місцевого написання. В судове засідання [PERSON] не з'явився, його представник [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі, просила суд задовольнити заяву в повному обсязі. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. Дослідивши надані до заяви докази, суд приходить до наступного: Судом встановлено, що заявник [PERSON], народився [INFO] у м. Клайпеда (Литовська РСР), про що був зроблений актовий запис за № 2033 та видане свідоцтво про народження [NUMBER] від 12.10.1957 року. Його батьками зазначені - [PERSON] та [PERSON] (а/с. 9). В Литовській ССР він мешкав до 1983 року (а/с. 15). В атестаті № [NUMBER], виданого технічним училищем м. Каунас Литовської РСР 02.03.1978 року (а/с. 11) та трудовій книжці серії [NUMBER] , дата заповнення - 10.03.1978 року (а/с. 15) на його ім'я зазначено - «[PERSON]» (російською мовою). 28.11.1996 р. заявник отримав паспорт громадянина України та його прізвище, ім'я, по-батькові зазначено як «[PERSON]» (українською мовою) (а/с. 5). Також йому був присвоєний індивідуальний податковий номер на ім'я «[PERSON]» (а/с. 8) . В свідоцтві про загальнообов'язкове державне соціальне страхування за № [NUMBER], виданого Пенсійним Фондом України, заявник також зазначений як «[PERSON]» (українською мовою). Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про, судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих, документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або, ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. З досліджених судом доказів, встановлено, що у атестаті та трудовій книжці заявника є невідповідність по батькові заявника. З огляду на наведене, суд у відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України вважає за необхідне встановити факт належності заявнику атестату № [NUMBER] виданого 02.03.1978 р. у якому по батькові заявника вказані «[PERSON]» замість "[PERSON]", а також встановити юридичний факт належності трудової книжки [NUMBER].

Outcome: approved