Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

24.12.2019 представник Моторного (транспортного) страхового бюро України Шелестинська А.В. звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] з вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача завдану шкоду в порядку регресу у розмірі 20749,71 грн та судові витрати. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 22.07.2017, близько 07 год 20 хв на автошляху с. Лиман - с. Ч.Бишкин 3 км 200м відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу ВАЗ-2121-4, реєстраційний номер [NUMBER] та транспортного засобу ВАЗ-2106, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Постановою Зміївського районного суду Харківської області від 30.08.2017 [PERSON] визнано винним у вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП. 12.09.201 власник транспортного засобу ВАЗ-2121-4, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] звернувся до МтСБ України із заявою про виплату страхового відшкодування. На замовлення [PERSON] було виконано звіт № 2215/17 про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу, згідно якого вартість матеріального збитку, завданих власнику транспортного засобу ВАЗ-2121-4, реєстраційний номер [NUMBER] складає 20 646,86 грн. 27.02.2018 МтСБ України здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 19 440,71 гри. на користь власника пошкодженого транспортного ВАЗ-2121-4, реєстраційний номер [NUMBER] . Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 20 749,71 грн. У зв`язку з тим, що на момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, то після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу). Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 11.01.2020 відкрито спрощене провадження у справі. У судове засідання учасники справи не з`явилися. Представник позивача [PERSON] надіслала до канцелярії суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за відсутністю представника позивача, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав, судова кореспонденція, направлена на його адресу, повернулася до суду за закінченням терміну зберігання. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому, відповідно до частини третьої названої статті Кодексу якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. За положенням ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Згідно з ч. 6 ст. 279 ЦПК України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. У відповідністю до ч. 7 ст. 279 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву,а позивач-разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. З огляду на це та, враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині п`ятій статті 279 ЦПК України, відповідно до якої, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою представника позивача, наданою ним у письмовій заяві про розгляд справи без його участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого про судове засідання відповідача. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України) Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до п. 21.1 ст. 21 Закону № 1961-ІУ з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду йро взаємне визнання договорів такого страхування. Відповідно до п. 39.1 ст. 39 Закону № 1961-ІУ Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до п/п. а) п. 41.1 ст. 41 Закону № 1961 -IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України № 1961-ІУ страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Судом встановлено, що постановою Зміївського районного суду Харківської області [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (а..с 12) За даними перевірки чинності внутрішнього ОСЦПВВТЗ, поліс на транспортний засіб [NUMBER] не знайдено (а.с. 34). 12.09.2017 власник транспортного засобу ВАЗ-2121-4, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 9) На замовлення [PERSON] . ТОВ «Експерно - Асистуюча Компанія «Фаворит» було виконано звіт № 2215/17 про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу, згідно якого вартість матеріального збитку, завданих власнику транспортного засобу ВАЗ-2121-4, реєстраційний номер [NUMBER] складає 20 646,86 грн (а.с. 13-26) Виконання зазначеного звіту підтверджується актом виконаних робіт від 09.08.2017, рахунком № 176 від 25.01.2018, платіжним дорученням № 903014 від 21.03.2018 року про оплату послуг аварійного комісара у розмірі 1 300 грн (а.с. 27-29) 27.02.2018 Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 19 440,71 гри. на користь власника пошкодженого транспортного «ВАЗ-2121-4», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] , що підтверджується платіжним довідкою № 1 від 23.01.2018, наказом № 1822 від 26.02.2018, платіжним дорученням № 902279 від 27.02.2018 (а.с. 30-32) Таим чином, загальний розмір витрат, понесених позивачем, з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди, склав 20 749,71 грн. Відповідно до ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Представником позивача [PERSON] надані докази існування між Моторним (транспортним) страховим бюро України та відповідачем [PERSON] правовідносин у зв`язку з виникненням у позивача права вимагати від [PERSON] відшкодування витрат, понесених на відшкодування матеріальної шкоди, завданої з вини відповідача власникові автомобіля ВАЗ-2121-4, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] у розмірі 20749 грн 71 коп. Відповідачем [PERSON] будь-яких доказів на спростування розрахунку матеріальної шкоди чи обов`язку щодо її відшкодування не надано. За таких обставин, позовна заява підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 20749грн 71 коп. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved