Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

14 вересня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом. Мотивував тим, що 25 березня 2000 року померла рідна тітка позивача - [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно земельна ділянка розміром 3.07 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Горбівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, належна спадкодавцю на праві приватної власності. [PERSON] проживала до смерті разом зі своєю рідною сестрою [PERSON]. Остання спадщину фактично прийняла, але свідоцтво про право на спадщину померлої сестри не оформила. 31 грудня 2004 року [PERSON] також померла. Спадкоємцем першої черги спадкування після померлої є позивач. У видачі свідоцтва про право на спадщину зазначеної земельної ділянки державний нотаріус Глобинської державної нотаріальної контори йому відмовила через відсутність правовстановлюючого документу на земельну ділянку на ім»я [PERSON] Державний акт на право власності на земельну ділянку на ім»я [PERSON] видавався, проте, за невідомих обставин його було втрачено . Посилаючись на викладене, позивач прохав визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на вказану земельну ділянку. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Горбівської сільської ради, представники третіх осіб - Глобинської райдержадміністрації, відділу Держземагентства у Глобинському районі, Глобинської державної нотаріальної контори в судове засідання не з"явилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. В заявах, адресованих суду, прохали розглянути справу у їх відсутності. Заперечень на позов не надали. Представник третьої особи Реєстраційної служби Глобинського районного управління юстиції у судове засідання не з"явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, заперечень на позов не надав. Відповідач позов визнав. Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку, встановив наступне. 25 березня 2000 року померла рідна тітка позивача - [PERSON]. Після смерті якої залишилось спадкове майно земельна ділянка розміром 3.07 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Горбівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, належна спадкодавцю на праві приватної власності. Рішенням Глобинського районного суду встановлено факт, що [PERSON], [INFO], уродженка села Горби Глобинського району Полтавської області, яка померла 25 березня 2000 році в с. Горби Глобинського району Полтавської області є рідною сестрою [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], яка померла 31 грудня 2004 року в с. Сидори Глобинського району Полтавської області та факт прийняття спадщини [PERSON], [INFO], уродженкою [INFO], після смерті [PERSON], яка померла 25.03.2000 році в с. Горби Глобинського району Полтавської області. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] про таку відмову не заявляла, а тому вважається такою, що прийняла спадщину сестри. За інформацією Глобинської державної нотаріальної контори спадкова справа після померлої [PERSON] не заводилася. 31 грудня 2004 року [PERSON] померла. Позивач є сином померлої . Згідно дослідженої судом спадкової справи № 79 за 2012 рік, заведеної державним нотаріусом Глобинської державної нотаріальної контори, позивач в установлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини матері і від неї не відмовився. Інші спадкоємці, особи, які б мали право на обов»язкову частку у спадщині відсутні. До складу спадкового майна входить земельна ділянка розміром 3.07 га, вартістю 98199,08 грн. (з урахуванням коефіцієнта індексації 3,997 та 1,756), розташована на території Горбівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій [PERSON] згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ПЛ № 008284 від 12 листопада 1998 року. Відділ Держземагенства у Глобинському районі довідкою від 07.09.2015 року № 29-1609-0.4-1173/2-15 підтвердив, що такий Державний акт дійсно видавався на ім»я [PERSON]. Вказаний державний акт за невідомих обставин втрачено. Через відсутність правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку державний нотаріус Глобинської державної нотаріальної контори [PERSON] 01 вересня 2015 року відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого. З огляду на викладене, спір може бути вирішено лише в судовому порядку, оскільки, відповідно до ч.4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті, а тому видача правовстановлюючого документу на померлу особу неможлива. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно приписів ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ч.1 ст. 1261 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Зі змісту ст.126 Земельного Кодексу України вбачається, що єдиним документом, який посвідчує право власності на земельну ділянку є державний акт. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Встановивши, що позивач, як єдиний спадкоємець другої черги спадкування за законом, вчасно прийняв спадщину, а спадкодавець [PERSON] на законних підставах за життя набула право, в порядку спадкування за законом, на земельну ділянку, яка належала її сестрі на праві власності, суд прийшов до висновку, що позов ґрунтується на законі і підлягає задоволенню. Визнання права власності на земельну ділянку за позивачем не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved