Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

26.01.2021 року [PERSON] , звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача на його користь в порядку спадкування неодержану за життя [PERSON] , яка померла [INFO] , грошову компенсацію за втрачене домоволодіння [ADDRESS] , в сумі 68024,71 грн.. Мотивуючи свої вимоги тим, що являється спадкоємцем за заповітом після смерті матері, а тому має право на отримання грошової компенсації за втрачене домоволодіння, неотриманої спадкодавцем за життя. Позивач просить справу розглядати у його відсутність. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка, причини неявки свого представника суду не повідомив, правом на подання відзиву не скористався. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] померла [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19 жовтня 2017 року, спадкоємцем якої є її син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10 вересня 2018 року, (а.с. 5, 6). На час смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. Згідно акту від 27 березня 2008 року, було прийнято на баланс належний [PERSON] житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] (а.с.4). Відповідно до постанови Овруцького районного суду Житомирської області від 27.08.2008 року по справі №2-а-2716/08 було зобов`язано управління праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації поставити [PERSON] на чергу для отримання грошової компенсації в розмірі 38406 грн. за здане домоволодіння [ADDRESS] (а.с.3). З листа управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації від 21.01.2021 року №07-04/208 видно, що на виконання постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.11.2008 року ВП №10278970, відкритої за постановою Житомирського окружного суду по справі №2-а-2716/08 від 27.08.2008 року, управлінням праці та соціального захисту населення 16.12.2008 року [PERSON] було поставлено на чергу для виплати грошової компенсації за втрачене домоволодіння [ADDRESS] на суму 38406,00 грн. за реєстраційним номером 1250. На виконання постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.03.2014 року ВП №42299784, відкритої за постановою Овруцького районного суду по справі №286/7819/13-а від 09.12.2013 року, управлінням праці та соціального захисту населення збільшено суму компенсації з врахуванням індексів 1.18 та 1.34 за 2008-2009 роки до 60727,57 грн.. [INFO] [PERSON] померла і 10.09.2018 року, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, [PERSON] , визнано спадкоємцем даної компенсації. На виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду по справі №240/147/19 від 05.03.2019 року управлінням праці нараховано індексацію грошової компенсації із застосуванням коефіцієнтів 1.14, 1.13, 1.27, 1.22, 1.27, 1.16, за 2011-2018 роки у розмірі 45703,14 грн.. Відповідно до інформації, наданої ГУ ДКСУ у Житомирській області від 06.01.2021 року №04-08-1-06-/137, кошти в сумі 38406, 00 грн. перераховано 30.11.2020 року. Сума заборгованості на 21.01.2021 року складає 68024,71 грн., номер черги 287. Управлінням праці не здійснювалася виплата коштів згідно рішень суду, оскільки Законами України "Про Державний бюджет України" та кошторисами видатків кошти на виплату допомог та компенсацій згідно рішень суду для управління праці не передбачалися (а.с.16). Статтею 41 Конституції України гарантовано право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Позивач є спадкоємцем померлої [PERSON] . Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2009 року за №1243 «Про затвердження Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території», дія цього Порядку поширюється на громадян, які не отримали зазначену компенсацію на дату набрання чинності постановою, якою затверджено цей Порядок, в тому числі тих громадян, які перебувають на черзі на отримання компенсації. Згідно п.5 Постанови Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2009 року за №1243 «Про затвердження Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території» сума компенсації перераховується за рішенням райдержадміністрації (виконавчого органу ради міста обласного значення), що прийнято на підставі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку, відділенням Державного казначейства місця відселення на особистий рахунок переселенця або спадкоємця, відкритий ним у будь-якому банку України, у порядку черговості, встановленої райдержадміністрацією (виконавчим органом ради міста обласного значення) з урахуванням дати реєстрації заяви щодо отримання компенсації в обліковому журналі. Контроль та відповідальність за дотриманням черговості покладається на райдержадміністрацію (виконавчий орган ради міста обласного значення). Спадкоємці громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, мають право на грошову компенсацію за втрачене спадкодавцем нерухоме майно, якщо така компенсація була нарахована, але не отримана переселенцем, відповідно до норм Цивільного кодексу України. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Неотримана компенсація у розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є майном, власником якого є позивач. Правовстановлюючим документом на підтвердження права власності позивача на компенсаційну виплату, є видане відповідно до закону нотаріальне свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Обмеження позивача як власника у здійсненні права власності означає порушення права на мирне володіння майном у розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 908 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved