Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

14.09.2020 року позивачі звернулись до суду з позовними вимогами, якими просять визнати за [PERSON] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на: 3/4 частки земельної ділянки площею 0,1500 га, кадастровий номер 5122055400:02:003:0116, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; 3/4 частки земельної ділянки площею 0,1300 га, кадастровий номер 5122055400:02:003:0108, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на: 1/4 частки земельної ділянки площею 0,1500 га, кадастровий номер 5122055400:02:003:0116, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; 1/4 частки земельної ділянки площею 0,1300 га, кадастровий номер 5122055400:02:003:0108, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. №444/02-14 від 09.09.2020 року, позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, що в правовстановлюючому документі українською мовою вказана назва вулиці «Октябрьська», а в Державному реєстрі речових прав зазначена назва «Жовтнева», немає можливості перевірити відсутність арештів та заборон. Представник позивачів в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.\~223,\~247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належить: - земельна ділянка площею 0, 1500 га, кадастровий номер 5122055400:02:003:0116, яка розташована по [ADDRESS] , цільове призначення якої будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, на підставі Державного акту серія ЯИ № 649177 від 18.12.2009 року і зареєстровано в Книзі записів реєстрацій державних актів на право постійного користування землею, договорів оренди за № 010952101398; - земельна ділянка площею 0, 1300 га, кадастровий номер 5122055400:02:003:0108, яка розташована по [ADDRESS] , цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, на підставі Державного акту серія ЯИ № 649178 від 18.12.2009 року і зареєстровано в Книзі записів реєстрацій державних актів на право постійного користування землею, договорів оренди за № 010952101374. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 09.01.2014 року (а.с.7), [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якого входить: земельна ділянка площею 0, 1500 га, кадастровий номер 5122055400:02:003:0116, яка розташована по [ADDRESS] , цільове призначення якої будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; земельна ділянка площею 0, 1300 га, кадастровий номер 5122055400:02:003:0108, яка розташована по [ADDRESS] , цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. 10.12.2007 року [PERSON] залишив заповіт, посвідчений секретарем Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі під №751, згідно умов якого усе своє майно, що на день смерті буде йому належати, де б воно не було, не знаходилося та з чого б воно не складалося він заповів [PERSON] . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 51027089 від 22.02.2018 року, наданої приватним нотаріусом Веліксар Т.І., заповіт [PERSON] від 10.12.2007 року, зареєстрований за № 751, не змінювався та не скасовувався. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, син спадкодавця [PERSON] має право на обов`язкову частку у спадщині, що підтверджено свідоцтвом про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , виданим Суворовською селищною радою, згідно якого [PERSON] народився [INFO] , та на час відкриття спадщини був непрацездатним. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що позивачі на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем, що підтверджено довідкою Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області №393 від 20.02.2018 року, тобто вважаються такими, що прийняли спадщину.\~ Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. №444/02-14 від 09.09.2020 року, позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, що в правовстановлюючому документі українською мовою вказана назва вулиці «Октябрьська», а в Державному реєстрі речових прав зазначена назва «Жовтнева», немає можливості перевірити відсутність арештів та заборон. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved