Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

29.11.2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просить стягнути з останнього на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 4054 грн., з 01.12.2018 року, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та до досягнення дитиною повноліття, стягнути з відповідача на свою користь аліменти на її утримання, як дружини, з якою проживає дитина з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, у твердій грошовій сумі в розмірі 1921 грн. щомісячно, починаючи з 01.12.2018. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали в частині сплати аліментів в розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку відповідно до ч. 2 ст. 182 та ч. 3 ст. 184 СК України, в частині сплати аліментів на утримання позивача, як дружини, з якою проживає дитина з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, позов не визнали у повному обсязі, посилаючись на недостатність доказів, що підтверджують таке право позивача. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 08.08.2008 між сторонами було укладено шлюб, який був зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, Україна, актовий запис №1115 від 08 серпня 2008 року. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Відповідач добровільно не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини. Інших утриманців у відповідача не має, він є працездатним та платоспроможним, що підтверджується відомостями ГУ ДФС у Чернігівській області від 19.02.2019, згідно яких відповідно до його поданої податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи підприємця, сума доходу за період з 01.03.2018 по 31.12.2018 складає 155 339 грн. За змістом ч. 8 ст. 7, ч. 2 ст. 150, ст. 180 СК України, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Нормами ст. 18 Конвенції про захист прав дитини закріплено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, що встановлено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п. 17). Наведені норми імперативно закріплюють обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Судом, при визначенні розміру аліментів, який підлягає стягненню, взято до уваги те, що по віку та здоров'ю відповідач являється працездатним, інших аліментних зобов'язань не має, отримує дохід в розмірі, який дозволяє сплачувати аліменти в сумі, що визначена позивачем, у зв'язку з чим позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 4 054 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття з подальшою індексацією обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно ст. 88 СК України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Зі змісту вказаної статті встановлено, що право на утримання виникає за умови, що дитина з інвалідністю потребує постійного стороннього догляду. Ця обставина має бути підтверджена відповідним документом закладу охорони здоров'я. На підставі ч.ч.1,3 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Позивач отримує державну соціальну допомогу на дитину з інвалідністю, що підтверджується копією посвідчення від 15.10.2010 (а.с. 10). 25.08.2010 року висновком ЦЛКК дитині було надано інвалідність до досягнення нею вісімнадцятирічного віку. Згідно висновку ЦЛКК від 17.07.2017 року дитині встановлено підгрупу «А», терміном до 17.07.2019. Відповідно до повідомлення КНП «Дитяча поліклініка № 2» Чернігівської міської ради від 21.02.2019 № 15-01/227, дитина [PERSON] [INFO], яка проживає за адресою [ADDRESS] знаходиться на обліку в КНП «Дитяча поліклініка №2» ЧМР з народження. 22.11.2018 року заключила декларацію з лікарем [PERSON] Дитина перебуває під постійним динамічним наглядом з діагнозом: Хромосомний синдром. Гіпоксично-ішемічне ураження ЦНС. Тімомегалія, розщелина м'якого та твердого піднебіння, стан п\\о, вроджена вада серця,затримка психічного розвитку (Р88). Загальний недорозвиток мови першого рівня (Р- 80.1).Двобічна вроджена ступня-качалка. За станом здоров'я дитина потребує постійного стороннього догляду. Таким чином, зібраними по справі доказами встановлено, що дитина фактично не здатна до самообслуговування. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів і приходить до висновку, що з урахуванням матеріального становища позивача, те, що вона потребує матеріальної допомоги, оскільки проживає з дитиною з інвалідністю, яка потребує постійного стороннього догляду, дбає про неї, відповідач є працездатною особою та може надавати матеріальну допомогу в розмірі, визначеному позивачем в сумі 1 921 грн. щомісячно, протягом всього часу проживання з позивачем дитини з інвалідністю та опікування нею. Нормами ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: approved