Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

[PERSON] 21.08.2020 року звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який обґрунтувала тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 08.08.2008 року. Сімейні стосунки між ними були припинені через відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного. Мешкають окремо. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, однак в добровільному порядку відповідач розірвати шлюб не бажає. Відновлення сімейних відносин позивачка вважає неможливим, просить суд про розірвання шлюбу з відповідачем. Ухвалою суду від 18.12.2020 р. за клопотанням відповідача було зупинене провадження у справі та був призначений строк для примирення один місяць. 23.12.2020 р. від позивачки надійшла заява в якій вона заперечує проти наданого строку на примирення та наголошує на бажанні розірвати шлюб. Ухвалою суду від 18.01.2021 року провадженні по справі відновлено. Дата судового засідання була вичена судом - 18.01.2021 року 9-00 год. В судове засідання позивачка не з`явилась, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити заявлені вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав та про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає, що по справі можливо ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідив надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб засновується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Примусовість жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.51 СК України, дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. За змістом ч.2 ст.104, 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007 року № 11, охорона сім`ї державною полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Проаналізувавши надані докази, суд встановив, що сторони з 08.08.2008 року одружені. Сімейні відносини між сторонами були припинені у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, поваги один до одного. Сторони разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують, шлюб між ними існує формально. Неповнолітніх дітей не мають, однак в добровільному порядку відповідач не бажає розівати шлюб. Разом із тим, судом вживалися заходи для примирення сторін та надавався строк для примирення тривалістю 1 місяць, однак позитивного результату не досягнуто. Таким чином, суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, беручи до уваги заходи, вжиті судом для примирення сторін, вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження їхнього шлюбу буде суперечити інтересам позивача, у зв`язку із чим позовні вимоги слід задовольнити. В порядку ст.141 ЦПК України, з відпоідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору - 840,80 грн. та витрати на правову допомогу - 600 грн.

Outcome: approved