Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивачка звернулася до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дитини сина - [PERSON] , [INFO] та зміну (збільшення) розміру аліментів, на її користь із 600.00 (шістсот) гривень твердої грошової суми на тверду грошову суму у розмірі 3000.00 (три тисячі) гривень, щомісячно, починаючи з часу вступу рішення суду у законну силу і до досягнення сином повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що перебувала у шлюбі із [PERSON] . У шлюбі народився син - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 18 лютого 2014 року шлюб розірвано, визначено місце проживання сина разом із матір`ю. Відповідач не цікавиться життям дитини, не бере участі у його вихованні, не підтримує дитину матеріально. Він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не дає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Крім того, розмір аліментів, який визначений рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 11 червня 2013 року і який має сплачувати відповідач є недостатнім для забезпечення належного матеріального утримання дитини, а тому є підстави зміни розміру аліментів. В судове засідання позивач, її представник не з`явились. Представником - адвокатом Шевчук-Філімон Н.М. подано заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги представник підтримує повністю, просить задовольнити їх в повному обсязі. Не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судові засідання призначені 02 липня 2020 року, 31 липня 2020 року, 16 вересня 2020 року та 06 жовтня 2020 року не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб - сайті судової влади України. Відзиву на позовну заяву не подав. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Орган державної влади: Служба у справах дітей Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області в судове засідання представника не скерувала. Начальником служби Думан Е. на адресу суду скеровано заяву, у якій просить слухати дану справу у відсутності їхнього представника, а також висновок комісії з питань захисту прав дитини РДА щодо можливості та доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] . 2.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 18 лютого 2014 року шлюб між сторонами розірвано, визначено місце проживання сина [PERSON] разом з матір`ю, що стверджується наявною в матеріалах справи копією витягу з рішення (а.с. 13). Відповідно до копії свідоцтва про народження батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] ( [PERSON] ) (а.с.11). Син [PERSON] знаходиться на повному утриманні позивача. Батько дитини добровільно на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, хоча є працездатним. Галицьким районним судом Івано-Франківської області від 11 червня 2013 року ухвалено рішення про стягнення аліментів з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 600 гривень щомісячно до досягнення сином повноліття(а.с. 14). [PERSON] проживає разом з матір`ю, що стверджується довідкою про склад сім`ї, виданою 17 лютого 2020 року Блюдниківською сільською радою Галицького району Івано-Франківської області (а.с.20). Відповідно до висновку від 10 серпня 2020 року, комісія з питань захисту прав дитини Галицької райдержадміністрації вважає за можливе та доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 3.Норми матеріального права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до частини 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи положення частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, частини 7, 8 статті 7 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України однією з підстав для позбавлення батьківських прав визначено ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З огляду на зміст норми закону пункту 2 частини 1 статті 164 СК України, позбавлення батьківських прав може застосовуватися лише тоді, коли батьки не просто не виконують свої обов`язки по вихованню дитини, а й ухиляється від їх виконання, тобто за умови доведення винної поведінки того з батьків, який свідомо нехтує здійсненням своїх обов`язків, передбачених статтею 150 СК України. Відповідно до частини 2 статті 3 Конвенції про права дитини , яка діє на Україні з 27.07.1991 року та ратифікована Україною, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні для її благополуччя , приймаючи до уваги права та обов`язки їх батьків, опікунів та інших осіб, які відповідають за них по закону і з цією метою приймати всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" (зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19 грудня 2008р.) визначено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справ, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законом передбачена рівність такого обов`язку. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи зміст статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Частиною 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судам надані роз`яснення, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік», прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років починаючи з січня 2020 становить 2218 грн., з липня - 2318 грн., з грудня - 2395 грн. При винесенні рішення суд виходить з того, що позбавлення батьківських прав є з одного боку - захистом прав дитини, а з другого - крайнім заходом впливу на батьків, які неналежним чином не виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Крім того, орган державної влади: Служба у справах дітей Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області, дійшла висновку, щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача. Згідно з частиною 6 статті 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд вважає зазначений висновок обґрунтованим та таким, що не суперечить інтересам дитини, а тому доходить висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Суд вважає за необхідне збільшити розмір стягуваних аліментів з відповідача щомісячно в користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі по 3000 грн. щомісячно. Відповідно до частини 6 статі 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої вимог, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 840 гривень 80 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved