Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

31.07.2019 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, указав, що вона перебуває у шлюбі з [PERSON] , шлюб зареєстрований 28.01.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Єнакіївського міського управління юстиції у Донецькій області. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні стосунки між ними припинено, примирення між ними не можливе, спільне господарство не ведеться, сумісне життя і збереження сім`ї неможливе та суперечить її інтересам. Позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем та визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] з матір`ю, [PERSON] , [INFO] . Крім того просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500.00 гривень шомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не проти прийняття заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи був належно повідомлений у встановленому законом порядку. Відзив та заперечення проти позову від відповідача не надходило, тому суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб 28 січня 2014 року, про що зроблено актовий запис у книзі реєстрації шлюбів відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Єнакіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 21, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Єнакіївського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 385. Шлюб між сторонами розпався, що свідчить про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, так як вони не підтримують стосунки тривалий час, вказані обставини мають істотне значення, тому суд вважає, що дана родина розпалася і відновлена бути не може, тому шлюб варто розірвати. Відповідно до\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1). Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу\~(ч. 2). Згідно зі\~ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Оскільки малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] , і відповідач не надав свій відзив стосовно позову, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Тому, суд вважає, можливим визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) батьки повинні утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 11 Закону України Про охорону дитинства батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Так, згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Україна, ратифікувавши Конвенцію про права дитини, визнала принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, найкращі інтереси якої є предметом їх основного піклування (ст.18 Конвенції) . Статтею 184 СК України\~встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою\~статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, що встановлено у\~постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"(п. 17). Згідно ст.179\~СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім`я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. Відповідно до ч.1ст.191\~СК України,аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні розміру аліментів враховуються обставини, передбаченіст.182\~СК України\~- про матеріальне становище відповідача, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, позовні вимоги щодо розміру аліментів у твердій грошовій сумі підлягають задоволенню відповідно до ст. ст.180,181,184 СК України. Таким чином, суд враховуючи вищевикладене,\~вважає за\~необхідне стягнути\~з відповідача\~аліменти,\~у твердій\~грошовій сумі\~в розмірі\~2500,00\~гривень,\~шомісячно,але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з п.1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved