Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить встановити факт каліцтва, отриманого ним внаслідок нещасного\~\~випадку на виробництві, який стався\~\~06.11.1967 р. о 13 год. 45 хв., в бані Роменського заводу поліграфічних машин, в результаті якого\~він\~отримав забійну рану нижньої третини лівої гомілки, повне пересічення розгинателів пальців ступні, що спричинило обмеження в русі лівої ноги. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24.08.1967 р. він був прийнятий на роботу в технологічний відділ спеціального конструкторського бюро Поліграфічного машинобудування (м. Ромни) Головного управління поліграфічного машинобудування і обладнання для скло-сіталової промисловості на посаду старшого лаборанта. 06.11.1967 р. о 13 год. 45 хв., він, перебуваючи в тверезому стані, після виконання монтажних робіт за вказівкою керівництва, з дозволу керівника, пішов митися до бані Роменського заводу поліграфічних машин, послизнувся в бані, впав і об кут перегородки розрізав ногу. Після цього він перебував на лікуванні в хірургічному відділенні Роменської ЦРЛ з 06.11.1967 р. (тобто з дня настання нещасного випадку на виробництві) по 03.12.1967 р. з діагнозом «Забійна рана нижньої третини лівої гомілки. Повне пересічення розгинателів пальців ступні». Відповідно до довідки 36-ї міської клінічної психоневрологічної лікарні м. Харкова від 21.02.1968 р. він знаходився на лікуванні у вказаній лікарні з 31.01.1968 р. по 21.02.1968 р. з діагнозом «Травматичне ушкодження шкіряного нерву в нижній третині лівої гомілки. Стан після операції». 25.04.1968 р. він був визнаний інвалідом третьої групи за загальним захворюванням та у звязку з інвалідністю йому було призначено пенсію. У 1969 році йому було скасовано третю групу інвалідності. В 1997 році йому була призначена пенсія за віком, яку він отримує до сьогоднішнього дня. Відповідно до Довідки до акту огляду МСЕК серії АС № 026833 від 10.10.2007 р., його було оглянуто 08.10.2007 р. і встановлено третю групу інвалідності безстроково з ураженням опорно-рухового апарату за загальним захворюванням. Таким чином, внаслідок вказаного нещасного випадку через 40 років після його настання він повторно втратив працездатність. 14.03.2014 р. ВАТ «Роменський завод поліграфічних машин» було припинено, а оскільки у разі реорганізації підприємства, на якому стався такий нещасний випадок, розслідування проводиться його правонаступником, а у разі ліквідації підприємства встановлення факту настання нещасного випадку розглядається у судовому порядку , змушений звернутись до суду з цією заявою і просити суд встановити факт каліцтва, отриманого мною внаслідок нещасного\~\~випадку на виробництві, який стався\~\~06.11.1967 р. У судовому засіданні позивач [PERSON] пояснив, що Роменський завод поліграфічних машина і спеціальне конструкторське бюро Поліграфічного машинобудування, у 1967 році, хоча і були різними юридичними особами, але, фактично це одне підприємство. СКБ було виділено з заводу Поліграфмаш, але знаходилось в одній будівлі, мали одну інфраструктуру, у т.ч. баню і їдальню. Пізніше конструкторське бюро знову було приєднане до заводу «Поліграфмаш». Всі працівники конструкторського бюро та заводу користувалися однією столовою, банею. 6 листопада 1967 року завод «Поліграфмаш» отримав дуже габаритне обладнання з Німеччини, тому його та інших працівників бюро, як спеціалістів технічної лабораторії, за усною вказівкою керівництва направили монтувати це обладнання у робочий час. Робота була брудна, тому з дозволу начальника лабораторії [PERSON], який на даний час уже помер, він пішов у баню помитись, щоб перевдягнутися і потім планувалось приступити до налагодження електроніки на цьому обладнанні, оскільки електроніка потребувала чистої роботи. Обладнання встановлювалося на першому поверсі будівлі з-ду «Проліграфмаш», а СКБ знаходилось на 4-му поверсі. У бані стався нещасний випадок за обставин, вказаних у позові, про що був складений відповідний [PERSON]. Про [PERSON], який знаходиться у матеріалах МСЕК йому нічого не відомо. Начальником СКБ був Нестор, який і підписав [PERSON] про нещасний випадок на виробництві (первинний). [PERSON] складали, коли він знаходився у лікарні, потім видали йому на руки. Побачивши, що у ньому зазначено, що отримав травму на виробництві, заспокоївся і вважав, що так і буде в подальших документах. Головним інженером заводу «Поліграфмаш» - [PERSON]. Представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Ромни [PERSON] позов не визнала, заперечувала проти його задоволення. При цьому пояснила, що позивач у 2007 році звернувся до відділення виконавчої дирекції Фонду у м. Ромни з письмовим зверненням про призначення страхових виплат у звязку з нещасним випадком на виробництві, що стався у 1967 році в результаті падіння у бані Роменського району поліграфічних машин. Статтею 35 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 року, передбачено, що для призначення страхових виплат потрібно надання акту розслідування нещасного випадку за встановленою формою та висновку МСЕК про ступінь втрати працездатності. Позивачу у призначенні страхових виплат було відмовлено, оскільки наданий ним [PERSON] про нещасний випадок на виробництві форми Н-1 від 06.11.1967 року не відповідає вимогам Положення про розслідування і облік нещасних випадків на виробництві, затвердженого Постановою Президії ВЦРПС від 20.05.1966 року, яке діяло на той період: копія [PERSON] не затверджена головним інженером підприємства, [PERSON] не підписаний інженером по техніці безпеки та старшим громадським інспектором, п. 17 щодо наслідків нещасного випадку не заповнено. Представник третьої особи Управління Держпраці в Сумській області за довіреністю [PERSON] проти позову заперечувала, погодилася з поясненнями представника відповідача., Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. За змістом ст.ст.\~\~3,\~\~4 ЦПК України\~\~кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні і суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. За змістом\~\~ст. 15 ЦК України\~\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 171 КЗпП України\~\~власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України. Згідно ст.22 Закону України "Про охорону праці", за підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов'язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно\~\~до ч. 4\~ст. 6 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»\~страховик - це Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 1\~ст. 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»\~нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У п. 14 «Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» визнаються пов'язаними з виробництвом нещасні випадки, що сталися з працівниками під час виконання трудових обов'язків. Згідно із п.3 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню. П. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. N 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - постанова Пленуму N 5) зазначено, що при застосуванні цього положення закону, яким передбачено встановлення каліцтва на виробництві, або у звязку з виконанням державних чи громадських обовязків, якщо це необхідно для призначення пенсії або одержання допомоги по соціальному страхуванню, судам слід мати на увазі, що з дня введення в дію Закону від 14 жовтня 1992 р. N 2694-XII «Про охорону праці» (далі - Закон N 2694-XII), а саме 24 листопада 1992 р. справи про встановлення таких фактів не розглядаються в порядку окремого провадження. Цим Законом передбачено, що питання, повязані зі встановленням факту каліцтва на виробництві, уразі виникнення з цього приводу спору, а також, якщо при каліцтві у звязку з виконанням державних чи громадських обовязків пенсія призначається особам, які внаслідок цього стали інвалідами, вирішуються в порядку, встановленому для розгляду трудових спорів, тобто в позовному провадженні. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Встановлено, що [PERSON] 24.08.1967 р. був прийнятий на роботу в технологічний відділ спеціального конструкторського бюро Поліграфічного машинобудування (м. Ромни) Головного управління поліграфічного машинобудування і обладнання для скло-сіталової промисловості на посаду старшого лаборанта, що стверджується наказом від 24.08.1967 р. № 98 (Архівний витяг Архівного відділу Виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області від 25.04.2016 р. № 194) та записами у трудовій книжці (а.с. 5). З наказу також вбачається, що його підписував Начальник СКБ-ПМ [PERSON], який також обіймав посаду головного інженера заводу «Поліграфмаш», про що останній та інші свідки пояснили у судовому засіданні. Такі пояснення дають підставу вважати, що і СКБ і завод хоча і були різними юридичними особами, але одним виробничим комплексом. Згідно довідки Роменської міської лікарні від 03.12.1967 р., Архівної довідки Роменської ЦРЛ № 01-20/1392 від 05.04.2016 р. [PERSON] знаходився на лікуванні в хірургічному відділенні Роменської ЦРЛ з 06.11.1967 р. по 03.12.1967 р. з діагнозом «Забійна рана нижньої третини лівої гомілки. Повне пересічення розгинателів пальців ступні» (а.с.7,8). Відповідно до довідки 36-ї міської клінічної психоневрологічної лікарні м. Харкова від 21.02.1968 р. [PERSON] знаходився на лікуванні у вказаній лікарні з 31.01.1968 р. по 21.02.1968 р. з діагнозом «Травматичне ушкодження шкіряного нерву в нижній третині лівої гомілки. Стан після операції» (а.с.9). Аналогічні відомості містяться у матеріалах медико-експертної справи № 4840 [PERSON], оглянутої у судовому засіданні. Відповідно до абз. 2 п.п.б п. 2 розділу І Положення про розслідування і облік нещасних випадків на виробництві, затвердженого Постановою Президії ВЦРПС від 20.06.1966 року, протокол № 15, розслідуванню підлягають нещасні випадки, що виникли на протязі робочого дня (включаючи встановлені перерви), так і перед початком і по закінченню робіт, а також при виконанні робіт в позаурочний час, у вихідні і світкові дні (п. 6 Положення). Результати розслідування нещасного на виробництві, що викликало втрату працездатності не менше одного робочого дня, оформляються актом по формі Н-1 (п. 4 розділу І Положення). Згідно абз 1,3,5 п. 6 розділу І вищевказаного Положення якщо в результаті розслідування не встановлений звязок нещасного випадку з виробництвом (наприклад при виготовленні в особистих цілях без дозволу адміністрації яких-небудь предметів) або використання транспортних засобів, належних організації; при спортивних іграх на території організації; при викраденні матеріалів; інструменту чи інших предметів; в результаті спяніння, якщо воно не являється наслідком дії застосовуваних у виробничих процесах технічних спиртів, ароматичних, наркотичних і інших подібних речовин і т. д.), то в акті форми Н-1 робиться відмітка «Нещасний випадок не повязаний з виробництвом». При згоді фабзавмісткома з пропозицію адміністрації на акті Форми Н-1 (у правому верхньому куті) робиться відмітка: «Нещасний випадок не повязаний з виробництвом». Нещасні випадки не повязані з виробництвом, включаються у звіт загальним рядком. Висновок технічного інспектора про звязок нещасного випадку з виробництвом являється обовязковим для адміністрації підприємства і ФЗМК. Розбіжності між технічною інспекцією рад і галузевих профспілок по даному питанню розглядає відділ охорони праці ВЦРПР. Згідно п. 7 розділу І Положення відповідальність за правильне і своєчасне розслідування і облік нещасних випадків, а також за виконання заходів, вказаних в акті, несуть керівник організації, головний інженер, головні спеціалісти в сільському господарстві, начальники цехів, майстри і інші керівники відповідних виробничих ділянок. Відповідно до абз. 1 п.11 розділу ІІ Положення, про кожний нещасний випадок на підприємстві потерпілий чи очевидець нещасного випадку негайно сповіщає майстра, начальника цеху або відповідного керівника робіт. Майстер, дізнавшись про нещасний випадок, повинен негайно організувати першу допомогу постраждалому і направити його в медичний пункт, сповістити про випадок, що стався начальнику цеху або відповідному керівнику робіт, зберегти до розслідування обстановку на робочому місці і стан обладнання такими, якими вони були в момент події (якщо це не загрожує життю і здоровю навколишніх працівників, не викличе аварії і не порушить виробничого процесу, який по умовах технології повинен вестися безперервно). Згідно п.п. б) п. 12 розділу ІІ Положення, начальник цеху (керівник відповідної ділянки), де стався нещасний випадок, зобовязаний: б) на протязі 24 годин розслідувати спільно зі старшим громадським інспектором по охороні праці цеху і інженером по техніці безпеки або особою, яка його заміняє, нещасний випадок, що стався, виявити його обставини і причини, а також встановити заходи по попередженню повторення побідних випадків. Згідно п. 13 та п. 14 розділу ІІ Положення, головний інженер організації (головний спеціаліст сільського господарства) зобовязаний в добовий строк розглянути та затвердити акт і прийняти міри для усунення причин, викликавши нещасний випадок. По одному екземпляру затвердженого акту (з перелісок заходів по усуненню причин, що викликали нещасний випадок, вказаних в. п.16) головний інженер направляє начальнику цеху (керівнику відповідної ділянки), комітету профспілки і технічному інспектору профспілки. Адміністрація організація зобовязана видати потерпілому на його вимогу завірену копію акту про нещасний випадок не пізніше трьох днів з моменту закінчення щодо нього розслідування. Згідно акту про нещасний випадок на виробництві 06.11.1967 р. о 13 год. 45 хв., перебуваючи в тверезому стані, [PERSON] пішов до бані Роменського заводу поліграфічних машин, послизнувся в бані, впав і об кут перегородки розрізав ногу. Підпис особи, яка затверджує акт, відсутній у лівому верхньому куті відсутній, при цьому у правому верхньому куті також відсутнє застереження «Несчастный случай не связан с производством», що свідчить про зворотнє (а.с.6). На зворотньому боці у графі «начальник отдела» мається підпис «С.Дрофа»ю з пояснень свідків та позивача встановлено, що саме [PERSON] був безпосереднім керівником [PERSON], за його вказівкою останній виконував роботи по монтажу обладнання на заводі «Поліграфмаш», отже саме [PERSON] повинен був, згідно вимог до абз. 1 п.11 розділу ІІ Положення доповісти про нещасний випадок головному інженеру [PERSON], однак, зі слів свідка [PERSON], цього зроблено не було. У матеріалах названої медико-експертної справи знаходиться також [PERSON] № 1 Форми Н-1 з приміткою «Несчастный случай не связан с производством», копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с. 32). У ньому також зазначається «Утверждаю» Главный инженер завода Нестор. З пояснень позивача та свідків встановлено, що головним інженером заводу на той час був [PERSON], тобто даний акт підписаний неповноважною особою. Щодо зазначення в акті про закінчення роботи на 20 хв. Раніше, суд вважає, що це не відповідає дійсності, оскільки з пояснень позивача та свідків встановлено, що робочий день в СКБ був з 8.00 до 16.30-17 год., а згідно акту нещасний випадок стався в 13.45 год., тобто у робочий час. Наявність другого акту, наявного у медичній документації, на думку суду, обумовлена намаганням адміністрації підприємства уникнути відповідальності, що було поширено на часів СРСР і є загальновідомим фактом. Крім того, неналежне дотримання форми [PERSON] про нещасний випадок не є виною позивача, а є наслідком недотримання вимог Положення з боку адміністрації підприємства, тому не повинно нести негативних наслідків для [PERSON] В обох актах відсутні підписи інженера по техніці безпеки. З пояснень свідків встановлено, що окремої посади інженера з техніки безпеки на СКБ не було. З довідки Лікарсько-трудової експертної комісії Роменського райсобеса серії КЧ-67 № 133846 вбачається, що, позивач був оглянутий 25.04.1968 р. і визнаний інвалідом третьої групи за загальним захворюванням. Встановлено строк повторного огляду 25.04.1969 р. (а.с.10). Відповідно до Довідки до акту огляду МСЕК серії АС № 026833 від 10.10.2007 р., мене було оглянуто 08.10.2007 р. і встановлено третю групу інвалідності з ураженням опорно-рухового апарату за загальним захворюванням. Інвалідність встановлена безстроково (а.с. 11). Відповідно до п. 23 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 р. N 1232, н ещасний випадок, про який своєчасно не повідомлено керівника підприємства чи роботодавця потерпілого або внаслідок якого втрата працездатності настала не одразу, розслідується і береться на облік згідно з цим Порядком протягом місяця після надходження заяви потерпілого чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси (незалежно від строку настання нещасного випадку). У разі реорганізації підприємства, на якому стався такий нещасний випадок, розслідування проводиться його правонаступником, а у разі ліквідації підприємства встановлення факту настання нещасного випадку розглядається у судовому порядку. Якщо факт настання нещасного випадку встановлено рішенням суду, розслідування організовує територіальний орган Держпраці за місцем настання нещасного випадку та утворює комісію у складі не менш як чотири особи. 14.03.2014 р. Відкрите акціонерне товариство «Роменський завод поліграфічних машин» припинено. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що він в 1967 році працював разом з позивачем, був начальником спеціального конструкторського бюро Поліграфічного машинобудування і на посаді інженера. Ці посади уміщувались, бо спеціальне конструкторське бюро і Роменський завод «Поліграфмаш» - це одна й структура. Під час роботи в другій половині дня, після обіду, позивач пішов до приміщенні бані, де підсковзнувся, впав і порізав ногу, отримавши виробничу травму, оскільки у бані не дотримані були правила техніки безпеки, відсутні коврики, тому було слизько. На його автомобілі водій відвозив [PERSON] в лікарню. Йому, як головному інженеру заводу «Поліграфмаш», акт про нещасний випадок на виробництві на підпис не надавали. Вказаний акт був складений без нього, міг бути підписаний директором або заступником. Йому про виробничу травму позивача повідомив інженер по техніці безпеки ближче до кінця дня. [PERSON] працював в конструкторському відділі по конструюванню оснащення. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона в 1967 році працювала у спеціальному конструкторському бюро Поліграфічного машинобудування начальником планово економічного відділу. В 1967 році [PERSON] отримав виробничу травму на території заводу поліграфічних машин. Спеціальне конструкторське бюро і Роменський завод «Поліграфмаш» - це одна й структура. [PERSON] разом з іншими працівниками того дня щось грузили, а потім пішли в баню. Він у бані послизнувся, його нога заїхала під штирь і поламалася. [PERSON] відвезли до лікарні, де зробили операцію. Вона його відвідувала у лікарні. Нещасний випадок з позивачем стався приблизно в обідній час доби. Графік роботи був з 08.00 год. До 16.30 години. [PERSON] у 1967 році обіймав посади начальника спеціального конструкторського бюро і головного інженера заводу «Поліграфмаш», а Нестор працював головним інженером спеціального конструкторського бюро. [PERSON] був старшим технологом спеціального конструкторського бюро. Свідок [PERSON] пояснив, що в 1967 році він працював разом з позивачем спеціального конструкторського бюро Поліграфічного машинобудування. 06.11.1967 р. за усною вказівкою безпосереднього начальника [PERSON], який був начальником відділу стандартизації і метрології спеціального конструкторського бюро, монтували машину 3,5 т на заводу «Поліграфмаш», працювали без обіду, тому їм дозволили піти в баню, оскільки вони були в мазуті та пилюці. Спочатку у баню не пускали, бо там не було ковбиків. Позивач підсковзнувся у бані, впав і поранив дуже ногу. Його відвезли до лікарні. Нещасний випадок стався у робочий час з 13.00 год. до 14.00 год. Свідок [PERSON] суду пояснив, що в 1967 році він працював конструктором спеціального конструкторського бюро Поліграфічного машинобудування. Спеціальне конструкторське бюро і Роменський завод «Поліграфмаш» - це одна й структура за однією адресою. 06.11.1967 р. після обіду близько 14 години, хтось із працівників зайшов у відділ і повідомив, що [PERSON] упав у душі і зламав ногу, його забрали в медпункт, а потім до лікарні. На лікуванні він перебував довго. Вважає, що [PERSON] отримав виробничу травму. Чи була відмітка у лікарняному листі про виробничу травму, не памятає. Особисто він акта про нещасний випадок на виробництві не бачив, з приводу його складення нічого сказати не може. Працівники спеціального конструкторського бюро монтували обладнання для заводу «Поліграфмаш» за вказівкою начальника лабораторії. Головний інженер спеціального конструкторського бюро був Нестор, окремо посади інженера з охорони праці в СКБ не було. Робочий день в СКБ був до 17 години. Таким чином, у судовому засіданні знайшов підтвердження факт каліцтва заявниці на виробництві 06 листопада 1967 року. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», сторони звільнені від сплати судового збору.

Outcome: approved