Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

28 липня 2021 року позивачі [PERSON] , [PERSON] , звернулись до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, просять суд: визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Стислий виклад позиції позивача Свої вимоги обґрунтовують тим, що згідно договору купівлі-продажу домоволодіння від 27.04.2021 року, вони є співвласниками в рівних частках домоволодіння [ADDRESS] . Вказують, що у належному їм будинку зареєстровані відповідачі - [PERSON] , з 1996 року, [PERSON] , з 2004 року та [PERSON] , з 2004 року. Стверджують, що вищезазначені особи не проживають за місцем реєстрації з 15.07.2019 року, не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймають, особистих речей в приміщенні не мають і взагалі домоволодінням не цікавляться. Вказують, що факт реєстрації відповідачів порушує право позивачів на вільне розпорядження і користування майном, вони позбавлені оформити навіть субсидію. З вказаних вище обставин, вони і звернулись до суду з вищевказаним позовом. Рух справи у суді Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.08.2021 року прийнято позовну заву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Призначено судове засідання на 15.09.2021 року. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.09.2021 відкладено судовий розгляд до 08.10.2021 року та на 09 листопада 2021 рік о 09.10 годині. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення; порядок судового розгляду. Позивачі в судове засідання не з`явились, в матеріалах справи наявна їх заява про розгляд справи у відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явились, надавши заяви про визнання позову, проти його задоволення не заперечують, просять розгляд справи проводити без їх участі. Суд розглядає справу за відсутність сторін, відповідно наданих заяв, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно на підставі договору купівлі-продажу домоволодіння серії НМС 725633, укладеного 27.04.2021 між [PERSON] /продавець/ та [PERSON] , [PERSON] /покупці/, позивачі є власниками домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. /а.с. 5-7/ Згідно даних домової книги на відповідне домоволодіння, у ній поміж інших зареєстровані: [PERSON] , з 1996 року та [PERSON] , [PERSON] , з 2004 року. У відповідності до довідки № 649 про склад сім`ї та реєстрацію, складеної КП «ЖЕО №1» 29.06.2021 року, власниками будинку, розташованого в [ADDRESS] є [PERSON] , [PERSON] .. За вказаною адресою зареєстровано 3 осіб: [PERSON] дружина колишнього власника, з 1996 року, [PERSON] дочка колишнього власника, з 2004 року та [PERSON] , внучка колишнього власника, з 2004 року. Нормативне обґрунтування. У відповідності до ч.4 ст.334 ЦК України, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. У відповідності до частини першої\~статті 316 ЦК України\~встановлено, що право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1\~ст. 317 ЦК України). При цьому згідно\~статті 346 ЦК України,\~право власності припиняється, зокрема, в разі відчуження власником свого майна. Права власника житлового будинку, квартири визначені\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Конституцією України\~(ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до\~Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.\~316,\~317,\~319,\~321 ЦК України). Ст. 72 цього Кодексу\~ передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, в зв`язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку, з урахуванням конкретних обставин справи. Початок перебігу строку відсутності визначається з дня не проживання особи в займаному приміщенні. У ч.2 ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні зазначено, що зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. Положеннями ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні закріплено, що судове рішення, що набрало законної сили, є самостійною підставою для зняття з реєстрації. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, відповідачі \~не є членами сім`ї позивачів, їх право на спірне домоволодіння припинилося укладенням договору купівлі-продажу ще 15.07.2019 року, вони не проживають у \~будинку з моменту відчуження. Тож, зважаючи на вищевикладене, відповідачі своєю реєстрацією у будинку [ADDRESS] , порушують право позивачів як власників на користування та розпорядження їх майном, захист, якого передбачений\~ст. 391 ЦК України. Таким чином, не зняття з реєстрації колишніх членів сім`ї власника порушує право власності дійсних власників, тобто позивачів. Враховуючи вищевикладене, а саме зареєстроване у встановленому порядку право власності позивачів в рівних частках на домоволодіння по [ADDRESS] , ту обставину, що члени сім`ї попереднього власника даного нерухомого майна, а саме [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не проживають в ній з 15.07.2019 року, а також враховуючи, що відповідачі визнають фактичні обставини справи, підтверджуючи їх не проживання у будинку з 15.07.2019 року, тобто з моменту втрати права власності членом їх сім`ї, що у відповідності до ч.4 ст. 206 ЦПК України є підставою для задоволення позову, виходячи і з того, що рішення суду є самостійною підставою для зняття особи з реєстраційного обліку місця проживання, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного та

Outcome: approved