Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

[PERSON] відділення Фонду державного майна України по Харківській області звернулось з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача збитки до державного бюджету в сумі 5980 грн. Свої вимоги обґрунтувало тим, що 17.05.2010 р. між [PERSON] відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та фізичною особою [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу № 1289 обєкта групи Ж - бази відпочинку «Сонячна галявина», що знаходиться на балансі ВАТ «Харківський електротехнічний завод «Трансзвязок». За умовами зазначеного договору (п. п. 5.1. - 5.10.) відповідач взяв на себе певні зобовязання щодо обєкту приватизації. Зокрема, відповідно до п. 5.4. вказаного вище договору, покупець зобовязаний відновити функціонування бази відпочинку протягом 1,5 років з моменту переходу до Покупця права власності на обєкт приватизації. В подальшому, було встановлено, що покупець - [PERSON] не виконала свої зобовязання, які передбачені п. 5.4. договором купівлі-продажу від 17.05.2010 р. № 1289 у визначений термін, що обумовило його розірвання та повернення майна, в судовому порядку. Відповідно до звіту про незалежну оцінку обєкту групи Ж - бази відпочинку «Сонячна галявина», затвердженого наказом РВ ФДМУ по Харківській області від 31.03.2017 р. № 696, розмір збитків завданих обєкту приватизації, за час володіння ним покупцем становить 5 980, 00 грн. За таких умов, РВ ФДМУ по Харківській області листом від 19.05.2017 покупцю було запропоновано добровільно у 10 денний термін з дня його отримання сплатити зазначену вартість збитків у сумі 5 980, 00 грн. та доведено до відому про ймовірність вирішення питання стягнення вказаних коштів у судовому порядку. У звязку з відсутністю від [PERSON] будь-яких дій з виконання вказаної пропозиції, РВ ФДМУ по Харківській області вимушене звернутися до суду з позовом про відшкодування збитків. [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, в якому просить стягнути з відповідача кошти на поліпшення майна в сумі 291509, 86 грн. В обґрунтування зустрічного позову зазначила, що відповідно до ч. 3, 4 ст. 390 ЦК України добросовісний або недобросовісний набувач (володілець) має право вимагати від власника майна відшкодування необхідних витрат на утримання, збереження майна, здійснених ним з часу, з якого власникові належить право на повернення майна або передання доходів. Добросовісний набувач (володілець) має право залишити собі здійснені ним поліпшення майна, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без завдання йому шкоди. Якщо поліпшення не можуть бути відокремлені від майна, добросовісний набувач (володілець) має право на відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилася його вартість. [PERSON] зазначила, що відповідно до договір підряду від 08.11.2010 року нею були проведені поліпшення майна на загальну суму 291509,86 грн., які просить стягнути з первісного позивача. Первісний позов вважала недоведеним та необґрунтованим. [PERSON] відділення Фонду державного майна України по Харківській області не погодилось з предявленим зустрічним позовом та подало письмовий відзив на нього, в якому просило до його вимог застосувати позовну давність, і, як наслідок, відмовити в його задоволенні. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити з підстав вказаних у ньому, у зустрічному позові просив відмовити з підстав наведених в письмовому відзиві. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволені, а зустрічний позов задовольнити. Прокурор в судовому засіданні первісний позов підтримав, а в задоволенні зустрічного позову просив відмовити. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, прокурора, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 17.05.2010 р. між [PERSON] відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та фізичною особою [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу № 1289 обєкта групи Ж - бази відпочинку «Сонячна галявина», що знаходиться на балансі ВАТ «Харківський електротехнічний завод «Трансзвязок», за адресою: 63434, Харківська область, Зміївський район, с. Дачне, вул. Курортна, 53. До складу обєкта приватизації входить майно згідно з інвентаризаційними описами станом на 30.11.2009 р. та зведеним актом інвентаризації майна, затвердженим РВ ФДМУ по Харківській області 16.12.2009 р. Перелік нерухомого та іншого майна, яке передається у власність Покупцю, наведено в додатках 1, 2 до вказаного договору, що є невідємними частинами цього Договору. За умовами, які зазначені в п.п. 5.1.-5.10. цього Договору відповідач взяв на себе певні зобовязання щодо обєкту приватизації. Так, зокрема, відповідно до п. 5.4. вказаного вище Договору, покупець зобовязаний відновити функціонування бази відпочинку протягом 1,5 років з моменту переходу до Покупця права власності на обєкт приватизації. В подальшому, було встановлено, що покупець - [PERSON] не виконала свої зобовязання, які передбачені п. 5.4. договором купівлі-продажу від 17.05.2010 р. № 1289 у визначений термін, що обумовило його розірвання та повернення майна, в судовому порядку. Так, рішенням Апеляційного суду Харківської області від 28.05.2014 р. у справі № 2014/4060/2012 договір купівлі-продажу від 17.05.2010 р. № 1289 був розірваний та зобовязано [PERSON] повернути обєкт приватизації до державної власності. Суд зазначає, що порядок повернення в державну власність обєктів приватизації в разі розірвані або визнання недійсними договорів купівлі-продажу таких обєктів затверджується Кабінетом Міністрів України (п. 2 ч. 9 ст. 27 Закону України «Про приватизації державного майна»). З метою повернення обєкту приватизації в державну власність, наказом регіонального відділення від 14.08.2014 р. № 1759 було створено комісію з інвентаризації обєкта групи Ж - бази відпочинку «Сонячна галявина», що знаходиться на балансі ВАТ «Харківський електротехнічний завод «Трансзв'язок», за адресою: 63434, Харківська область, Зміївський район, с. Дачне, вул. Курортна, 53. Членами комісії, проведено інвентаризацію будівельного майданчику і технічного стану обєкта - бази відпочинку «Сонячна галявина», за адресою: 63434, Харківська область, Зміївський район, с. Дачне, вул. Курортна, 53. В подальшому, результати інвентаризації передано на розгляд комісії РВ ФДМУ по Харківській області з питань повернення обєкта групи Ж - бази відпочинку «Сонячна галявина». На виконання положень Постанови Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 р. № 32 «Про затвердження Порядку повернення у державну власність обєктів приватизації у разі розірвання або визнання недійсними договорів купівлі продажу таких обєктів», наказом РВ ФДМУ по Харківській області від 14.08.2014 р. № 1758 створено комісію з питань повернення у державну власність обєкту групи Ж - бази відпочинку «Сонячна галявина», що знаходиться на балансі ВАТ «Харківський електротехнічний завод «Трансзв'язок», за адресою: 63434, Харківська область, Зміївський район, с. Дачне, вул. Курортна, 53. На засіданні Комісії 01.09.2014 р. (протокол № 23) було розглянуто надані інвентаризаційною комісією документи та проведено звіряння результатів інвентаризації (обстеження) обєкта, проведених при приватизації і на дату набрання чинності рішення Апеляційного суду Харківської області від 28.05.2014 р., встановлено, що стан обєкту не відповідає його стану на момент приватизації - зафіксована недостача основних засобів. Зважаючи на зазначене вище, за результатами звіряння комісією прийнято рішення про визначення вартості обєкта та розміру збитків, завданих обєкту приватизації шляхом проведення незалежної оцінки. Відповідно до звіту про незалежну оцінку обєкту групи Ж - бази відпочинку «Сонячна галявина», затвердженого наказом РВ ФДМУ по Харківській області від 31.03.2017 р. № 696, розмір збитків завданих обєкту приватизації, за час володіння ним покупцем становить 5 980, 00 грн. Позивач листом від 19.05.2017 р. № 47-2806, який був отриманий [PERSON] 24.05.2017, запропонував покупцю добровільно у 10 денний термін з дня його отримання сплатити зазначену вартість збитків у сумі 5 980, 00 грн. проте цей лист залишився без відповідного реагування з боку [PERSON] Відповідно до п.9 Порядку повернення у державну власність обєктів приватизації у разі розірвання або визнання недійсним договорів купівлі-продажу таких обєктів, затвердженого постановою КМУ №32 від 18.01.2001р., у разі виявлення збитків, завданих державі покупцем об'єкта приватизації за час володіння ним, їх розмір визначається згідно з методикою оцінки майна, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.2 Порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 року №116, розмір збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей визначається шляхом проведення незалежної оцінки відповідно до національних стандартів оцінки. У разі визначення розміру збитків, що призвели до завдання майнової шкоди державі, територіальній громаді або суб'єкту господарювання з державною (комунальною) часткою в статутному (складеному) капіталі, розмір збитків визначається відповідно до методики оцінки майна, затвердженої Кабінетом Міністрів України Приписами п. 1 Методики оцінки майна, затвердженої Постановою Кабінетом Міністрів України від 10.12.2003 року за №1891, ця Методика застосовується для проведення оцінки обєктів права державної та комунальної власності, майна субєктів господарювання з державною (комунальною) часткою в статутному (складеному) капіталі у випадках, коли такі обєкти є обєктами господарських, цивільних та інших правовідносин, крім випадків оренди та концесії обєктів державної та комунальної власності, а також відчуження майна згідно із Законом України Про правовий режим майна у Збройних Силах України, а також для проведення оцінки обєктів, що повертаються у державну або комунальну власність (зокрема за рішенням суду), для визначення розміру збитків, що призвели до завдання майнової шкоди державі, територіальній громаді або субєкту господарювання з державною часткою (часткою комунального майна) в статутному (складеному) капіталі, у разі встановлення фактів розкрадання, нестачі, знищення, псування майна. Пунктами 6-8 Порядку повернення у державну власність обєктів приватизації у разі розірвання або визнання недійсним договорів купівлі-продажу таких обєктів, затвердженим постановою КМУ №32 від 18.01.2001р встановлена чітка процедура повернення майна. Так, РВ ФДМУ по Харківській області в обґрунтування розміру нарахованих збитків було надано звіт про незалежну оцінку обєкту групи Ж - бази відпочинку «Сонячна галявина», що за рішенням суду повертається в державну власність, та визначення збитків, завданих об'єкту приватизації за час володіння ним покупцем. Наказом РВ ФДМУ по Харківській області від 31.03.2017 р. № 696, затверджено висновок про те, що розмір збитків завданих обєкту групи Ж - бази відпочинку «Сонячна галявина» складає 5 980, 00 грн., з урахуванням ПДВ. Доказів оскарження вищезазначеного Наказу РВ ФДМУ по Харківській області від 31.03.2017 р. № 696 по визначенню розміру збитків відповідачем суду не надано. Згідно з п. 10 Порядку повернення у державну власність обєктів приватизації у разі розірвання або визнання недійсним договорів купівлі-продажу таких обєктів, затвердженого постановою КМУ №32 від 18.01.2001р. відшкодування колишнім власником збитків здійснюється згідно із законодавством. Відповідно до\~ст.\~22\~ЦК України,\~особа,\~якій завдано\~збитків у\~результаті порушення\~її цивільного\~права,\~має право\~на їх\~відшкодування. Збитками\~є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст.\~623\~ЦК України,\~боржник,\~який порушив\~зобов'язання,\~має відшкодувати\~кредиторові завдані\~цим збитки. Розмір\~збитків,\~завданих порушенням\~зобов'язання,\~доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. Щодо доводів [PERSON] та її представника щодо невідповідності звіту про незалежну оцінку, та, як наслідок, висновку РВ ФДМУ по Харківській області, затвердженого наказом від 31.03.2017 р. № 696, Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», суд вважає їх необґрунтованими виходячи з наступного. Закон України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні ", визначає правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб'єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів. Згідно ст. 13 вказаного Закону, рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб'єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна). Відповідно до ст. 33 Закону, спори, пов'язані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються в судовому порядку. Проте, доказів оскарження оцінки майна по визначенню розміру збитків [PERSON] суду не надано. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість первісних позовних вимог та, як наслідок, їх задоволення. Щодо вимог зустрічного позову, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що 08.11.2010 між [PERSON] та ПП [PERSON] було укладено договір б/н, відповідно до якого підрядник виконує ремонт бази відпочинку бази «Сонячна галявина», що знаходиться за адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Дачне, вул. Курортна, 53. Вартість робіт складає 291509, 86 грн. На підтвердження вартості виконаних робіт [PERSON] надано довідку про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2010 на суму 291509, 86 грн. від 28.12.2010, акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2010 від 28.12.2010, довідку про оплату станом на 30.12.2010 вартості виконаних робіт. Згідно ч.ч. 3,4 ст. 390 ЦК України, добросовісний або\~недобросовісний набувач\~(володілець)\~має право\~вимагати від\~власника майна\~відшкодування необхідних\~витрат на\~утримання,\~збереження майна,\~здійснених ним\~з часу,\~з якого\~власникові належить\~право на\~повернення майна\~або передання\~доходів. Добросовісний набувач (володілець) має право залишити собі здійснені ним поліпшення майна, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без завдання йому шкоди. Якщо поліпшення не можуть бути відокремлені від майна, добросовісний набувач (володілець) має право на відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилася його вартість. Враховуючи підтвердження вартості виконаних будівельних робіт [PERSON] по ремонту бази відпочинку бази «Сонячна галявина», суд зазначає, що на підставі вищенаведених норм права вона має право на відшкодування витрат на поліпшення майна. Проте, згідно письмової заяви Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, останнє просило застосувати до вимог зустрічної позовної заяви позовну давність та наслідки її пропуску. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Положеннями ст. 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність і встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Суд зазначає, що спірні правовідносини між позивачем та відповідачем ґрунтуються на договорі купівлі-продажу від 17.05.2010 р. № 1289 обєкта групи Ж - бази відпочинку «Сонячна галявина». Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 28.05.2014 р. у справі № 2014/4060/2012 договір купівлі-продажу від 17.05.2010 р. № 1289 був розірваний та зобовязано [PERSON] повернути обєкт приватизації до державної власності. Зазначене рішення суду набрало законної сили 28.05.2014 р., ремонті роботи на базі відпочинку були виконані в грудні 2010 року. Таким чином, [PERSON] довідалась про своє порушене право 28.05.2014 р., відлік строку позовної давності починається 29.05.2014 р. та закінчується з річний строк позовної давності 29.05.2017 р. Положенням ч. 3 ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України закріплено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи викладене, слід зазначити, що позивач за зустрічним позовом, звернувшись із зустрічною позовною заявою 13.04.2018 р. пропустив трьохрічний строк позовної давності, при цьому [PERSON] не обґрунтувала з посиланням на відповідні докази поважність причини пропущення позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні зустрічного позову. Питання щодо розподілу судових витрат суд здійснює відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved