Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

[PERSON] в інтересах якої діє: [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що 12 грудня 2015 року померла її мати [PERSON] Після смерті матері відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки яка розташована за адресою, м. Мелітополь, провулок Макаренко буд.27. Також на зазначеній земельній ділянці знаходиться житловий будинок належний матері на підставі Договору на право побудови житлового будинку та надання у безстрокове користування земельної ділянки посвідченого Мелітопольською державною нотаріальною конторою Запорізької області від 22.05.1958 року. За життя мати у встановленому законом порядку провела реконструкцію належного їй житлового будинку, та ввела його в експлуатацію. Але до своєї смерті мати не встигла зареєструвати своє право власності на реконструйований житловий будинок. Після смерті матері у встановлений законом строк позивач звернулась до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після своєї матері, яка 26 жовтня 2017 року видала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку та постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 27 розташований по провулку Макаренка в м. Мелітополі Запорізької області, оскільки не надано оригіналу документу, що встановлює право власності спадкодавця на нерухоме майно. Відповідно до Декларації про готовність об'єкту до експлуатації, яка зареєстрована 05.06.2012 року № ЗП 14212090021 в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області реконструйований житловий будинок по провулку Макаренко № 27 має загальну площу 99,7 кв.метри, житлову площу 57,3 кв.метри. Тому позивач просить суд визнати за [PERSON] в порядку спадкування право власності на реконструйований житловий будинок по провулку Макаренко № 27 в м. Мелітополі Запорізька область, загальною площею 99,7 кв.метри, житловою площею 57,3 кв.метри. розташований на земельній ділянці кадастровий номер 2310700000:01:024:0155 площею 0,0517 га. В судове засідання представник позивача не зявився, але надав заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Мелітопольської міської ради Запорізької області - в судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. Згідно ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ч.1 ст. 1222 ЦПК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч.2 ст. 182 ЦК України, державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобовязаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Як встановлено в судовому засіданні, матері позивача [PERSON] належить земельна ділянка кадастровий номер 2310700000:01:024:0155 площею 0,0517 га, яка розташована за адресою, м. Мелітополь, провулок Макаренко буд.27 з розташованим на ній житловим будинком. 12 грудня 2015 року померла мати позивача [PERSON], згідно свідоцтва про смерть від 14.12.2015 року. Згідно матеріалів справи після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки кадастровий номер 2310700000:01:024:0155 площею 0,0517 га, яка розташована за адресою, м. Мелітополь, провулок Макаренко буд.27 та житлового будинку, що належав померлій на підставі Договору на право побудови житлового будинку та надання у безстрокове користування земельної ділянки посвідченого Мелітопольською державною нотаріальною конторою Запорізької області від 22.05.1958 року за реєстровим номером 1891 і зареєстрованого в КП «ММБТІ» 07.05.1964 року, згідно копії листа ММБТІ від 16 серпня 2017 року (а.с.17). Згідно вимог ст. 1261 ЦК України, у першу чергу спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після смерті матері у встановлений законом строк позивач звернулась до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Згідно вимог ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 26 жовтня 2017 року приватний нотаріус [PERSON] видала позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку кадастровий номер 2310700000:01:024:0155 площею 0,0517 га, яка розташована за адресою, м. Мелітополь, провулок Макаренко буд.27 (а.с.4,5). Крім того 26 жовтня 2017 року нотаріусом було видано Постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, а саме відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 27 розташований по провулку Макаренка в м. Мелітополі Запорізької області. Свою постанову нотаріус мотивувала тим, що не надано оригіналу документу, що встановлює право власності спадкодавця на нерухоме майно. Позивачем не було надано нотаріусу оригіналу Договору на право побудови житлового будинку та надання у безстрокове користування земельної ділянки посвідченого Мелітопольською державною нотаріальною конторою Запорізької області від 22.05.1958 року за реєстровим номером 1891 і зареєстрованого в КП «ММБТІ» 07.05.1964 року через його втрату, а право власності на реконструйований житловий будинок ще не зареєстровано (а.с.14-16). Згідно п.23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При розгляді справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Судом встановлено, що за життя мати позивача у встановленому законом порядку провела реконструкцію належного їй житлового будинку, та ввела його в експлуатацію, що підтверджується Декларацією про готовність об'єкту до експлуатації, яка зареєстрована 05.06.2012 року в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області. Вказана декларація, після її реєстрації є правовстановлюючим документом на реконструйований житловий будинок, право власності на який підлягало державній реєстрації. Але до своєї смерті мати позивача не встигла зареєструвати своє право власності на реконструйований житловий будинок (а.с.7-13). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його прав власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою, а також у разі втрати ним документу, який засвідчує його право власності. Відповідно до Декларації про готовність об'єкту до експлуатації, яка зареєстрована 05.06.2012 року № ЗП 14212090021 в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області реконструйований житловий будинок по провулку Макаренко № 27 має загальну площу 99,7 кв.метри, житлову площу 57,3 кв.метри. (а.с.7-13). Згідно ч.1, 2 ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, той факт, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом, з заявою про відмову від прийняття спадщини до державної нотаріальної контори не зверталася, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку на якій розташовано житловий будинок, на даний час у зв'язку із смертю матері позивач не має можливості надати необхідні правовстановлюючі документи для отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, однак має бажання прийняти спадщину, мешкає в вищезазначеному будинку, відповідач проти задоволення позову не заперечує, тому суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на спадкове майно за законом. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved