Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

19 листопада 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третіх осіб - Львівського комунального підприємства «Балатон - 409», Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, в якій просить суд постановити рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів на його користь відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 16 447 грн., моральної шкоди у розмірі 5 000 грн. та судові витрати, пов`язані із залученням експерта та проведення будівельно - технічної експертизи у розмірі 2 860 грн. Ухвалою від 19 листопада 2018 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. В обґрунтування позовних вимог зіслався на те, що він, [PERSON] , разом із дружиною [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Квартира є їх спільною сумісною власністю. Іншими співвласниками квартири є їх доньки [PERSON] та [PERSON] , а також онука [PERSON] На другому поверсі будинку [ADDRESS] , співвласниками якої є відповідачі. Квартира, в якій проживають відповідачі, знаходиться над їхньою квартирою. Відповідачі неодноразово затоплювали їх квартиру, востаннє це сталося 22 серпня 2017 року. За останні роки ЛКП «Балатон - 409» склало п`ять актів, якими встановлено факти залиття квартири відповідачами та їх наслідки. Під час комісійного обстеження квартири [ADDRESS] встановлено, що в результаті неодноразового залиття у кімнаті впала частина стелі, інша частина стелі здута внаслідок постійної сирості і покрита грибком, на підвісній стелі утворилися тріщини. Причиною залиття стало самовільне влаштування відповідачами над кімнатою душової кабіни. Згідно з повідомлення ЛКП «Балатон - 409» співвласникам квартири [ADDRESS] було вручено припис про демонтаж самовільно встановленої душової кабіни. 09 жовтня 2017 року відповідачами було демонтовано душову кабіну та з цього часу затоплень їх квартири не відбувається. Згідно з висновку будівельно - технічної експертизи №11/18 від 24 вересня 2018 року встановлено, що вартість ремонтно - будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкодження, що виникли внаслідок залиття квартири становить 16 447 грн. За проведення експертизи ним були понесені витрати за проведення будівельно - технічної експертизи у розмірі 2860 грн. Таким чином, внаслідок залиття квартири позивачу була завдана матеріальна шкода, вартість відновлювальних робіт яких становить 16 447 грн. Крім того, неправомірними діями відповідачів йому було завдано моральну шкоду, яка виразилася у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Розмір відшкодування за завдану моральну шкоду він оцінює у 5000 грн. Оскільки відповідачі добровільно відмовляються відшкодувати завдану йому шкоду, змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. У процесі розгляду справи з числа відповідачів було виключено [PERSON] . В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник позивача [PERSON] додатково пояснив, що після демонтажу відповідачами душової кабіни у квартирі [ADDRESS] затоплень квартири позивача не відбувається, що свідчить про причинно - наслідковий зв`язок між діями відповідачів та заподіяною шкодою. Позивач [PERSON] у судовому засіданні додатково пояснив, що витрати по утриманню квартири, за взаємною домовленістю усіх співвласників, несе він та його дружина [PERSON] . Так само він буде нести усі витрати, необхідні для відновлення стану квартири, який існував до заподіяння шкоди. Відповідач [PERSON] та представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] позов заперечили з підстав, які викладені у письмовому відзиві на позов. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] жодного разу в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялися про час та місце слухання справи. Однак, подали до суду відзив на позовну заяву, в якому просили відмовити у задоволенні позову. Крім того, відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] подали до суду заяву про застосування позовної давності, в якій просили відмовити у задоволенні позову у зв`язку із спливом позовної давності. Представник Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради жодного разу в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи. Представник ЛКП «Балатон - 409» Лобаз Н.Л. у судовому засіданні пояснила, що відповідачами було самовільно влаштовано у квартирі [ADDRESS] душову кабіну. Через неякісне підключення душової кабіни до водопровідно - каналізаційної мережі мешканці даної квартири неодноразово затоплювали квартиру позивача [PERSON] , про що комісією ЛКП «Балатон - 409» були складені відповідні акти. Заслухавши пояснення позивача [PERSON] , представника позивача [PERSON] , відповідача [PERSON] , представника відповідачів [PERSON] , представника третьої особи Лобаз Н.Л., з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Співвласниками квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON] , а також [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 17 травня 1996 року. З довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки №213, яка видана ЛКП «Балатон - 409» 26 лютого 2014 року, вбачається, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровано шість осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] рішенням Шевченківського районного народного суду м. Львова від 01.11.1984 був визнаний недієздатним та згідно з рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 01.11.2011 його опікуном було призначено [PERSON] . Як вбачається з Акту від 07 листопада 2013 року комісією в складі майстрів по експлуатації ЛКП «Балатон - 409» було встановлено факт, що 07 листопада 2013 року була затоплена квартира [ADDRESS] ; причиною залиття було халатне ставлення до сантехнічних приладів мешканців квартири [ADDRESS] . В Акті від 03 жовтня 2016 року комісія ЛКП «Балатон - 409» зазначила: «сьогодні о 09.30 год. зі слів мешканців квартири [ADDRESS] відбулося затоплення туалету і суміжної житлової кімнати. Затоплено стіну туалету 3 кв.м. (плитка). Житлова кімната пл. 9,2 кв.м., затоплено стіну 4 кв.м., квартирою [ADDRESS] ». Комісією ЛКП «Балатон - 409» 22 серпня 2017 року було складено Акт про те, що мешканці квартири [ADDRESS] влаштували над житловою кімнатою квартири №3 душову кабіну, а також з квартири № [ADDRESS] тече тріснута каналізаційна труба на трійнику і неодноразово заливає квартиру [ADDRESS] ; під час обстеження встановлено, що в квартирі [ADDRESS] від постійної сирості впала частина стелі в житловій кімнаті, друга частина стелі здулася і покрита грибком, на підвісній стелі утворилися тріщини; квартирі №8 вручено повідомлення про демонтаж самовільно влаштованої душової до 29.08.2017. В Акті комісії ЛКП «Балатон - 409» зазначено, що мешканка квартири [ADDRESS] [PERSON] . пообіцяла встановити гідроізоляцію згідно норми. Про зазначення даного напису в Акті від 18.10.2017 відповідач [PERSON] підтвердила у судовому засіданні. З відповіді Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради №36-5127 від 12.10.2017 вбачається, що комісійним обстеженням встановлено, що санвузол квартири [ADDRESS] частково розміщений над кімнатою та туалетом позивача, а існуючий стояк каналізації проходить по стелі та у стіні житлової кімнати. На стелі кімнати спостерігаються сліди сирості та прогин штукатурки. В квартирі [ADDRESS] в приміщенні санвузла влаштовано душову кабіну, яка підключена до існуючого каналізаційного стояка. Через неякісне підключення душової кабіни до водопровідно - каналізаційної мережі відбувалося замокання стелі кімнати позивача. 09.10.2017 власник квартири [ADDRESS] демонтував душову кабіну і проводить ремонт водопровідно - каналізаційних труб. У висновку експерта №11/18 будівельно - технічної експертизи від 24 вересня 2018 року зазначено, що внаслідок залиття квартири [ADDRESS] були виявлені пошкодження у приміщенні житлової кімнати під літ. «5» - темні плями «потоки» на поверхні стін, темні плями від залиття та тріщини на поверхні підшивної гіпсокартонної стелі, темні плями, вспучування, розтріскування фарби, відпадання штукатурки стелі та підшивки з очерету з конструкції дерев`яного перекриття, деформації - підняття країв (жолоблення) ламінатних дошок покриття підлоги у місцях під залитою стелею. З вищевказаного висновку експерта вбачається, що вартість ремонтно - будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень, що виникли внаслідок залиття квартири [ADDRESS] , станом на час проведення дослідження, становить 16 447 грн. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За вимогами ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди. За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі. А також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з ст. 1166 ЦК України шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як роз`яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" № 6 від 27.03.1992, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Доказів протилежного чи підстав для звільнення від відповідальності, які передбачені ч.2 ст.1166 ЦК України матеріали справи не містять та відповідачем не надано. Згідно з ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до копії квитанції від 24.09.2018 позивач оплатив вартість будівельно - технічної експертизи у розмірі 2 860 грн. Що стосується вимог про стягнення моральної шкоди, то такі, на думку суду, підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до норми ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому моральна шкода полягає у стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Згідно із п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. У пункті 5 вищевказаної Постанови зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. З пояснень позивача вбачається, що його моральна шкода полягає у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Таким чином, з врахуванням вищенаведеного, суд приходить до переконання, що внаслідок неправомірних дій відповідачів, позивачу було завдано моральну шкоду. Суд приходить до висновку, що з відповідачів слід солідарно стягнути 5 000 грн. моральної шкоди на користь позивача. Щодо заяви відповідачів про застосування строків давності, суд вважає за необхідне в задоволенні заяви відмовити, з наступних підстав. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч.4, ч.5 ст. 267 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи комісією ЛКП «Балатон - 409» неодноразово складалися Акти про затоплення відповідачами квартири позивача, зокрема, 03 жовтня 2016 року було складено Акт з виходом на місце за адресою: [ADDRESS] , в якому зазначено про затоплення туалету і суміжної житлової кімнати квартири за даною адресою. Отже, встановлено, що позивач до суду звернувся в установлені строки, строк позовної давності застосуванню не підлягає. При вирішення даного спору відповідачами не спростовано презумпцію їх вини у залитті квартири позивача [PERSON] . Враховуючи наведене,на думку суду, є доведеним факт залиття квартири, де проживає позивач і внаслідок вказаного залиття, останньому спричинена матеріальна шкода з вини відповідачів. Таким чином, суд приходить до переконання, що позовні вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття помешкання позивача, підставні та обґрунтовані, підтверджується належними та допустимими доказами, обставинами, за яких мало місце залиття.

Outcome: approved