Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~22 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на житловий будинок по вул. Гончарука 12 в с.Мирне Жовтневого району Миколаївської області та земельну ділянку площею 0,1692 га для обслуговування зазначеного житлового будинку, в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер 19 травня 2015 року. В обґрунтування своїх вимог вказував, що його дідові [PERSON] належало вищевказане майно. Після смерті 16 травня 2003 року [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON], а після смерті 24 серпня 2009 року останньої, спадщину прийняв її син та батько позивача [PERSON]. 19 травня 2015 року [PERSON] помер. Позивач є єдиним спадкоємцем та за отриманням правовстановлюючого документу щодо вищевказаного спадкового майна звернувся до нотаріуса із відповідною заявою, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів щодо цього майна, тому за захистом своїх спадкових прав він був змушений звернутися до суду із цим позовом. Позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримав та просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач Мирнівська сільська рада Жовтневого району Миколаївської області за підписом сільського голови звернулася до суду із заявою, в якій проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечувала та просила справу розглянути за відсутності їх представника. Дослідивши письмові докази в межах заявлених позовних вимог, судом встановлено, що подружжя [PERSON] та [PERSON] мали сина [PERSON] [INFO] (а.с. 24). Згідно договору купівлі-продажу від 15 грудня 1993 року [PERSON] придбав у колгоспі «Мирний» житловий будинок з надвірними спорудами в селі Мирне Жовтневого району Миколаївської області (а.с. 32-33). Договір посвідчено секретарем виконкому Мирнівської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за № 102. Відповідно до прибуткового касового ордеру [PERSON] сплатив вартість придбаного будинку та 07 грудня 1993 року на його імя колгоспом видано довідку про те, що будинок по вул. Гончарука 12 продано у приватну власність [PERSON] (а.с. 34-35). За даними відділу Держземагентства у Жовтневому районі Миколаївської області на імя [PERSON] було видано державний акт серії МК № 03287 від 18.06.1996 року про право власності на земельну ділянку площею 0,1692 га з них: під будівлями 0,08274 га, під ріллею 0,06804 га, багаторічних насаджень 0,01844 га (а.с. 17). Щодо належності спадкодавцю [PERSON] вищевказаної земельної ділянки суду також надано копію державного акту Серії МК № 03287 (а.с. 40). За даними копії свідоцтва про смерть 1-ФП №150986, [PERSON] помер 16 травня 2003 року, про що Мирнівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області здійснено актовий запис № 7 від 22.05.2003 року (а.с. 26). Згідно довідки Мирнівської сільської ради, на час смерті із [PERSON] була зареєстрована його дружина [PERSON] (а.с. 27, 28). За даними спадкової справи № 399/2004, заведеної Жовтневою державною нотаріальною конторою Миколаївської області спадкоємцем [PERSON] за заповітом є [PERSON], якій заповідано земельну ділянку площею 9,82 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та за законом дружина померлого [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про смерть 1-ФП № 100013, [PERSON] померла 24 серпня 2009 року, про що Мирнівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області здійснено актовий запис про смерть за № 10 від 26 серпня 2009 року (а.с. 29). За даними спадкової справи № 422/2009 року, заведеної після смерті [PERSON], єдиним спадкоємцем останньої є її син [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про смерть І-ФП № 218887, [PERSON] помер 19 травня 2015 року, про що виконавчим комітетом Мирнівської сільської ради здійснено актовий запис про смерть за № 5 від 22 травня 2015 року (а.с. 25). За відомостями Мирнівської сільської ради, на час смерті [PERSON] проживав один (а.с. 31). За даними спадкової справи 02-14, заведеної приватним нотаріусом Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON], єдиним спадкоємцем майна [PERSON] є його син позивач по справі. Підстави, з яких позивач був змушений звернутися до суду із цим позовом підтверджуються змістом письмового розяснення приватного нотаріуса [PERSON], згідно якого позивачу розяснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину щодо вищевказаного майна у звязку з ненаданням оригіналів правовстановлюючих документів щодо нього. Як вказує позивач, оригінали цих документів було втрачено. Відповідно до п.4.15. Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. \~Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі (п. 3.1) від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" наголосив, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За такого, захист прав позивача, у разі встановлення його прав як спадкоємця після смерті [PERSON], можливе лише в судовому порядку з вирішенням питання щодо права власності відносно спадкового майна. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи наведене, приписи ст. 1218 ЦК України, та встановивши, що вказане майно входить до спадкової маси, що відповідно до вимог ст.ст.1264,1268 Цивільного кодексу, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті батька [PERSON], та відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України його право на спадщину гарантовано державою, однак оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку неможливе у звязку із втратою оригіналу правовстановлюючих документів, а тому, на підставі до ст.16 ЦК України, суд вважає що цивільне право [PERSON] підлягає захисту судом, шляхом визнання за ним права власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved