Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу (далі позов або позовна заява). Позов позивач обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем 30.08.2013 укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 442. Позивач зазначила, що від шлюбу в них дітей не має. Основною причиною розірвання шлюбу є різні характери, відсутність взаєморозуміння та довіри. Просила розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. В судове засідання 01.12.2015 позивач не з'явилася, подала до суду заяву від 22.10.2015, в якій просила справу за її позовом розглядати без її участі, повідомила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище "Суха". Заперечувала проти вжиття судом заходів по примиренню. Не заперечувала проти винесення заочного рішення по праві. Відповідач в судове засідання 01.12.2015 не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується оригіналами повідомлень про вручення поштового відправлення, які наявні в матеріалах справи. Заперечень проти позову не подав. Ухвалою від 01.12.2015 судом було постановлено провести заочний розгляд даної справи. За наслідками з'ясування і аналізу обставин справи, дослідження та оцінки наявних в матеріалах справи доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до наступних висновків. Шлюб між позивачем та відповідачем зареєстровано 30.08.2013, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 30.08.2013 (а.с. 3). Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дане положення СК України відповідає положенням ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої на третій сесії Генеральної Асамблеї ООН резолюцією 217A(III) від 10.12.1948 (далі Загальна декларація прав людини), згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу та заперечує проти вжиття судом заходів щодо примирення подружжя відповідно до ст. 111 СК України, відповідач заперечень проти позову не надав, суд приходить до висновку, що у позивача та відповідача відсутня вільна згода на збереження шлюбу, а тому відмова в розірванні шлюбу та (або) вжиття заходів щодо примирення подружжя буде суперечити вимогам ч. 1 ст. 24 СК України, ст. 16 Загальної декларації прав людини та інтересам сторін. А тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Вимоги про розподіл судових витрат позивачем у позові не заявлено. При цьому, згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. А тому відсутні підстави для прийняття судом рішення про розподіл судових витрат між сторонами. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved