Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

22.10.2015 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом вказуючи на те, що 28.02.1996 року померла її мати [PERSON], після смерті якої вона у встановлений законом термін звернулася до Білоцерківської державної нотаріальної контори і до Радомишльської державної нотаріальної контори із заявами про бажання вступити у спадщину після смерті матері. На підставі цих заяв [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало її матері і про яке було відомо: жилий будинок в с.Городчин Радомишльського району Житомирської області, частина квартири у м.Біла Церква, грошові заощадження у банку. В жовтні 2015 року позивачеві стало відомо, що матері також належав Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серії ЖТ № 0322473 на належність права на земельну частку (пай) землі, яка перебуває у колективній власності Поліського кооперативного селекційного центру «Росія» (пізніше ТОВ «Селекційний центр «Україна») розміром 2,98 га. В звязку з тим, що на час смерті матері і успадкування її майна і до жовтня 2015 року позивач не знала про наявність у спадкодавця Сертифіката на право на земельну частку (пай), вважає, що пропустила строк прийняття спадщини у вигляді цього земельного паю з поважних причин і просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини в один місяць. В судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності. Просить зазначені в позовній заяві вимоги «визначити додатковий строк на прийняття спадщини» змінити на «продовжити строк на прийняття спадщини», враховуючи вимоги чинного на час відкриття спадщини законодавства та визнати за нею право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Відповідач в судове засідання не з'явився, також надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. У відповідності до ч.2\~ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного. Відповідно до п.4\~прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України,\~ЦК України\~застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності\~Цивільним кодексом України, положення цього\~Кодексу\~застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Із матеріалів справи вбачається, що позивач порушив у суді спір про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 28.02.1996 року, тобто, між сторонами виникли правовідносини щодо прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 року (а.с.8). Враховуючи зазначене та фактичні обставини справи суд визначає, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню чинне на той час законодавство, а саме, відповідні правила\~\~ЦК УРСР\~1963 року.\~\~ Відповідно до вимог\~ст.548 ЦК УРСР\~ для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. \~Частина 1\~ст.550 ЦК УРСР\~\~передбачає, що строк для прийняття спадщини, встановлений\~статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про спадкування» № 4 від 24.06.1983 року, чинної на час виникнення спадкових відносин, шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у встановлений строк позивач вступив у володіння або управління спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права власності на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. В п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року зазначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно зі\~\~ст.549 ЦК УРСР\~\~визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті\~\~дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] являється донькою померлої 28.02.1996 року в м.Біла Церква [PERSON]. (а.с.5-8, 50). Після смерті матері у визначений строк позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на підставі чого отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на ? квартиру в м.Біла Церква, яка належала померлій (а.с.9). Інформацію з Білоцерківської нотаріальної контори про відсутність відомостей щодо звернення позивачки до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини суд до уваги не бере в звязку з тим, що нотаріусом перевірено книги за 2009-2015 роки, а спадкові відносини по зазначеній справі виникли значно раніше в 2006 році (а.с.59). У жовтні 2015 року [PERSON] отримала інформацію, що її померла матір [PERSON] була включена в списки осіб, які мають право власності на земельну частку (пай) ТОВ СЦ «Україна» та їй належить Сертифікат на право на земельну частку (пай), що підтверджується довідкою виконкому Меньківської сільської ради №63 від 08.10.2015 року та Сертифікатом Серії ЖТ №0322473 на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Поліського кооперативного селекційного центру «Росія» (пізніше ТОВ селекційний центр «Україна») земельної ділянки площею 2,98 га вартістю 13050 грн. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданим на підставі рішення Радомишльської райдержадміністрації від 14.03.2000 року №78 (а.с.10,11). Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання за позивачем право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Поліського кооперативного селекційного центру «Росія» розміром 2,98 га, виданий на підставі рішення Радомишльської райдержадміністрації 14.03.2000 року за №78, відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЖТ № 0322473, яка належала [PERSON] на підставі рішення Радомишльської райдержадміністрації від 14 березня 2000 року за №78.

Outcome: approved