Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

27 січня 2020 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20 січня 2017 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Старозагорівської сільської ради Локачинського району Волинської області, актовий запис № 2. Від шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Вони з відповідачем разом не проживають. Неповнолітній син проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Позивач самостійно доглядає та виховує сина, матеріально його забезпечує, а також виконує інші обов`язки, необхідні для його належного утримання. Позивачу відомо, що [PERSON] працює неофіційно за кордоном. Інших аліментів відповідач нікому не сплачує, стягнення за виконавчими документами з нього не проводиться. Позивач вважає, що останній спроможний сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 2000 грн. Угоди щодо добровільної сплати аліментів з ним не досягнуто. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно, починаючи стягувати з дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. 26 лютого 2020 року позивач через канцелярію суду подала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Одночасно уточнила позовні вимоги, відповідно до яких просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1200 грн., щомісячно, до досягнення ним повноліття. Не заперечує щодо винесення відносно нього заочного рішення у справі. Згідно з ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, а також за одночасного існування вищевказаних умов, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 20 січня 2017 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Старозагорівської сільської ради Локачинського району Волинської області, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25 квітня 2018 року (а.с.4). Від шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про його народження від 25 квітня 2018 року (а.с. 5). Із довідки Старозагорівської сільської ради Локачинського району № 1023 від 21 грудня 2019 року вбачається, що неповнолітній [PERSON] разом з матір`ю зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частинами 1, 2 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів судвраховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатнихчоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімумудля працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1,2 ст. 184 СК України судза заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує те, що малолітній [PERSON] проживає із позивачем, яка самостійно доглядає та виховує сина. Відповідач зазначених позивачем обставин не оспорив, ним не подано до суду жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували його непрацездатність, наявність на утриманні інших дітей, непрацездатних осіб, а також ту обставину, що він за станом здоров`я чи у зв`язку з тим, що, перебуваючи у важкому матеріальному становищі, не спроможний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі, зазначеному позивачем. Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Враховуючи наведене, норми ст. 182 СК України, вік дитини, норму ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", якою передбачено, що прожитковий мінімум з 1 січня 2020 року на дітей віком до 6 років становить 1779 грн, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають до задоволення повністю, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн., щомісячно, але менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з індексацією суми відповідно до закону, починаючи з 27 січня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved