Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

27 травня 2019 року позивач звернулася до суду з позовом права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В своєму позивач зазначила, що [INFO] померла її мати - [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай) площею 4,31 умовних кадастрових гектара із земель колишнього КСП ім. Котовського, яке належало їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] . Вона є спадкоємцем за законом, на день смерті проживала разом із матір`ю, проте успадкувати право на земельну частку (пай) не має змоги, оскільки оригінал зазначеного сертифікату втрачено. У зв`язку з чим, державний нотаріус Градизької державної нотаріальної контори Глобинського району Полтавської області відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену земельну частку. Дочка померлої - [PERSON] у 1980 році виїхала з країни, заяви про прийняття спадщини не подавала, зв`язки з нею відсутні. Посилаючись на викладене, позивач просила суд, визнати за нею в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] матері - [PERSON] право на земельну частку (пай), площею 4,31 умовних кадастрових гектари, що знаходиться на території Землянківської сільської ради Глобинського району Полтавської області, із земель колишнього КСП ім. Котовського, яке належало їй згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , зареєстрованого 07 вересня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №29, виданого Глобинською районною державною адміністрацією 02 серпня 1996 року. У підготовче засідання позивач, представник позивача не з`явилися, представник подав до суду клопотання, в якому просив справу розглядати за їх відсутності та вказав, що позовні вимоги підтримують. Представник відповідача - Землянківської сільської ради Глобинського району Полтавської області та третьої особи - Градизької державної нотаріальної контори Глобинського району Полтавської області в підготовче засідання не з`явилися, подали до суду заяви, в яких просили справу розглядати за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували. Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче судове засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи - Відділу у Глобинському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській областів підготовче засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України,якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , виданого Землянківською сільською радою Глобинського району Полтавської області 23 березня 1999 року (а.с.8). За життя, [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого 02 серпня 1996 року, зареєстрованого 07 вересня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №29 належало право на земельну частку (пай), розміром 4,31 умовних кадастрових гектара, розташовану на території Землянківської сільської ради Глобинського району Полтавської області із земель колишнього КСП ім. Котовського (а.с. 15). Належність померлій [PERSON] права на земельну частку (пай) згідно сертифікату [NUMBER] підтверджується також довідкою Архівного сектору Глобинської районної державної адміністрації від 16 травня 2019 року №04-02/295 ( а.с. 19). Оригінал зазначеного сертифікату втрачено, про що в газеті «Зоря Придніпров`я» опубліковано відповідне оголошення від 18 квітня 2019 року ( а.с. 16). Згідно довідки виконавчого комітету Землянківської сільської ради Глобинського району Полтавської області від 06 березня 2019 року №106 [PERSON] , [INFO] , фактично вступила в управління спадковим майном після померлої [INFO] [PERSON] (а.с.12). [PERSON] є донькою померлої [INFO] [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження та про одруження (а.с.12,13). Як вбачається із дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи №77 за 2019 рік, заведеної у Градизькій державній нотаріальній конторі після померлої [INFO] [PERSON] , заяву про прийняття спадщини подала донька померлої - [PERSON] . Інші спадкоємці, які у встановленому законом порядку прийняли спадщину, відсутні (а.с. 29-41). [PERSON] (позивач) звернулася до державного нотаріуса Градизької державної нотаріальної контори Глобинського району Полтавської області із заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену земельну частку (пай) після померлої [INFO] [PERSON] . 18 квітня 2019 року державний нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що спадкоємцем не надано оригінал правовстановлюючого документу спадкове майно (а.с. 17). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тому позивач позбавлений можливості отримати дублікат сертифікату на земельну частку (пай) на ім`я померлої. Згідно п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу є рівними. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Згідно п. 17 Розділу X Прикінцевих положень Земельного кодексу України 17. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», роз`яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта на право власності на землю. Відповідно до ч.2 ст.152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Правовідносини по спадкуванню після [PERSON] виникли на час дії Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року. Відповідно до ч. 1 ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ч.1 ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно ч.1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Як встановлено судом, за життя [PERSON] набула право на земельну частку (пай), розташовану на території Землянківської сільської ради Глобинського району Полтавської області, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай). Позивач є єдиним спадкоємцем за законом, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позов є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved