Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

28.01.2020 р. до суду надійшла заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення - постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка до дня своєї смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після смерті матері залишилася спадщина, до складу якої входить 1/2 частина житлового будинку за вище вказаною адресою. [PERSON] залишила заповіт, який був посвідчений державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори Гречук Є.О. 26.09.2008 р. за р. №1-7012, на вищевказану частину житлового будинку на ім`я [PERSON] та [PERSON] . Тому, він звернувся до Куп`янської державної нотаріальної контори з проханням видати йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері, вказавши при цьому, що мати часто хворіла, потребувала стороннього догляду, а тому він фактично постійно проживав разом з нею за адресою: [ADDRESS] , до дня її смерті. Заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня смерті матері він не подавав та належних документів для підтвердження факту спільного проживання разом зі спадкодавицею на день її смерті нотаріусу не надав, у зв`язку з чим йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину житлового будинку за вказаною вище адресою та роз`яснено нотаріусом, що він має право звернутися до суду у порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту спільного з [PERSON] проживання на день її смерті. Посилаючись на п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за яким, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заявник [PERSON] просить суд встановити факт постійного проживання разом з матір`ю [PERSON] , померлою [INFO] , на день її смерті, оскільки мета встановлення такого факту має для нього юридичне значення, а саме, для права на спадкування. Ухвалою суду від 29.01.2020 р. провадження у справі відкрито. \~ \~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~Заявник [PERSON] подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, заяву про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підтримує та просить задовольнити. \~ \~ \~ \~ \~ \~Від заінтересованої особи по справі також надійшла до суду письмова заява про розгляд заяви [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини без їх участі. Заперечень не надійшло. Враховуючи заяви учасників справи, фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши докази та з`ясувавши обставини справи, встановив фактичні обставини та відповідні правовідносини, які виникли, прийшов до наступного. Згідно ч.2 ст.315\~ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Куп`янськ-Вузловської селищної ради м. Куп`янська Харківської області 13.08.2015 року, [PERSON] померла [INFO] у смт. Куп`янськ-Вузловий, м. Куп`янськ, Харківська область (а.с.8). [PERSON] залишила заповіт, посвідчений державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області Гречук Є.О. 26.09.2008 р. за р. №1-7012, яким заповідала належну їй частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та земельною ділянкою при ньому, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в рівних частинах кожному (а.с.9). 18.01.2020 р. за № 12 уповноваженим виконавчого комітету Куп`янської міської ради видана довідка про те, що [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] , постійно без реєстрації проживав разом зі своєю матір`ю [PERSON] , померлою [INFO] за адресою: [ADDRESS] , доглядав за нею по день її смерті, вели спільне господарство (а.с.11). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.01.2020 р. державний нотаріус Куп`янської державної нотаріальної контори у Харківській області Колосовська С.О., відмовила [PERSON] у видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , після смерті [INFO] матері [PERSON] , оскільки він не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк та не надав належних документів для підтвердження факту спільного проживання разом зі спадкодавицею на день її смерті. При цьому нотаріусом було встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , на день своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті залишилася спадщина: одна друга частина житлового будинку, розташованого за вищевказаною адресою, на яку вона залишила заповіт на ім`я [PERSON] , [PERSON] (а.с.12). На підставі ч. 3, 5\~ст. 1268 ЦК України,\~спадкоємець,\~який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього\~Кодексу (шість\~місяців),\~він не\~заявив про\~відмову від\~неї.\~Незалежно від\~часу прийняття\~спадщини вона\~належить спадкоємцеві\~з часу\~відкриття спадщини. Згідно\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. З вищезазначеної постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.01.2020 року вбачається, що заявнику [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] матері [PERSON] , у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті спадкодавця та заявник не довів нотаріусу факт прийняття спадщини, що спадкоємець проживав постійно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою звернення заявника до суду є встановлення факту постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3\~ст. 1268 ЦК України. В ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.» Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, в силу вимог ч. 1\~ст. 1299 ЦК України\~спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Так як такі документи у заявника відсутні, то він звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері. Спір про право відсутній. Встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. З положень ч. 2\~ст. 1120 ЦК України\~часом відкриття спадщини є день смерті особи. З письмових доказів встановлено, що [PERSON] постійно проживав з матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини за місцем проживання спадкодавця за адресою: [ADDRESS] , здійснював догляд за нею по день її смерті, вели спільне господарство, та факт такого проживання може бути встановлений виключно в судовому порядку. Таким чином, оскільки заявник, як спадкоємець за заповітом постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявив про свою відмову від спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину. Від встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна його її майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Отже, такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Будь-яких даних про те, що після смерті [PERSON] [INFO] є спадкоємці у порядку, передбаченому нормами\~ЦК України, які би оспорювали право заявника на прийняття спадщини, до суду не надано. З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] обґрунтована і підлягає задоволенню.

Outcome: approved