Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

19.08.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, в якому просить визнати з нею право власності на земельну ділянку площею 0,1 га для обслуговування житлового будинку, яка розташована в [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті [PERSON]. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] померла [PERSON], мати позивача, після смерті якої відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку в [ADDRESS]. У зв'язку з цим позивач звернулась до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак листом від 10.12.2012 року нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане майно у зв'язку з тим, що спадкодавець на момент смерті не отримала відповідний Державний акт на право власності на земельну ділянку. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовну заяву підтримала. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника, у вирішенні справи покладався на розсуд суду. Треті особи Перша Павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Відділ Держземагентства у м.Павлограді Дніпропетровсьої області в судове засідання не з'явились, надали суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності їх представників, у вирішенні справи покладалися на розсуд суду. Третя особа, [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає за необхідне заявлені позовні вимоги задовольнити. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [INFO] померла [PERSON], мати позивача. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно, в тому числі на земельну ділянку площею 0,1 га для обслуговування житлового будинку, яка розташована в [ADDRESS]. 27 травня 2010 року [PERSON] звернулась до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON]. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20 грудня 2010 року спадкоємцем майна [PERSON] є [PERSON], спадщина, на яку видано свідоцтво - житловий будинок [ADDRESS] Відповідно до листа від 10 грудня 2012 року Першої Павлоградської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на приватизовану земельну ділянку, яка розташована по [ADDRESS], оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вищевказану земельну ділянку. [PERSON] є спадкоємицею майна свого чоловіка [PERSON], що помер [INFO]. Земельна ділянка, площею 1000 кв.м., належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення виконкому Павлоградської міської ради народних депутатів за № 278 від 23 квітня 1998 року, який зареєстровано 11 травня 1998 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2898-ж (а.с.14). Відповідно до ст.ст.1216,1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1233, ч.1 ст.1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно заповіту від 10 листопада 1993 року [PERSON] заповіла все своє майно доньці [PERSON]. У відповідності до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно з спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270, ч.1 ст.1220 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Позивач, донька померлої [INFO] [PERSON], звернулась з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори 27 травня 2010 року вчасно до спливу шестимісячного строку з дати смерті спадкодавця. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 404 від [INFO] [PERSON], син померлої [INFO] [PERSON], відмовився від належної йому частки за законом, не заперечує проти видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім'я [PERSON]. Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування"). Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог та законності визнання за позивачем права власності на земельну ділянку площею 0,1 га, цільове призначення - обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved