Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться [ADDRESS] Позовні вимоги мотивувала тим, що [INFO] р. померла її бабка [PERSON]. Внаслідок смерті бабки відкрилась спадщина на належне їй майно - садибний житловий будинок з господарськими будівлями. Позивачка з 28 грудня 1991 р. до часу відкриття спадщини проживала разом з спадкодавцем однією сім'єю в житловому будинку, що знаходиться [ADDRESS], є спадкоємцем четвертої черги за законом. Також разом з ними проживала рідна сестра позивачки, відповідачка [PERSON]. Оскільки вони проживали разом на день смерті, тому фактично після смерті бабки позивачка прийняла спадщину. Звернувшись до державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини, позивачка не отримала свідоцтво про право на спадщину, так як відсутнє свідоцтво про право власності на житловий будинок на ім'я покійної бабки. Батько позивачки - відповідач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом спадкодавця [PERSON]. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з наведених в ньому підстав, просить позов задовольнити. Суду пояснила, що на момент смерті спадкодавця вона та її сестра [PERSON] проживали разом з спадкодавцем. Спільно проживали з грудня 1991 р. [PERSON] подала до суду заяву, в якій зазначила, що не заперечує щодо визнання за позивачкою права власності на житловий будинок та господарські будівлі по [ADDRESS] і просить справу розглядати у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Суду пояснив, що він є сином [PERSON], братів,сестер він не має. На час смерті матері він не проживав разом з нею. З нею проживали його дочки [PERSON] і [PERSON]. Він не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері як спадкоємець першої черги за законом. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Згідно свідоцтва про народження позивачки [PERSON] серії [NUMBER] її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Вікнянською сільською радою 25.11.2006 р., стверджено, що після укладення шлюбу з [PERSON] вона змінила прізвище [PERSON] на [PERSON]. Про те, що бабкою позивачки є [PERSON], свідчить свідоцтво про народження батька позивачки серії [NUMBER]- [PERSON], видане 30 жовтня 1950 р., згідно з яким його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане Вікнянською сільською радою Городенківського району [INFO] р., свідчить про те, що [PERSON] померла [INFO] р. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом [PERSON] є її син, відповідач [PERSON]. Він не прийняв спадщини після смерті своєї матері, оскільки на день її смерті не проживав разом з нею і протягом шести місяців з дня її смерті не звертався в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. Виписка з погосподарської книги № 1-2 Вікнянської сільської ради особовий рахунок [NUMBER] свідчить про те, що станом на 15.04.1991 р. в господарстві [ADDRESS] була зареєстрована [PERSON]; згідно погосподарської книги № 1 за 2006- 2010 роки на день смерті [PERSON], яка померла [INFO] р., зареєстровані внука [PERSON], [INFO] та внука [PERSON], [INFO] З паспорта [PERSON] встановлено, що в [ADDRESS] було зареєстроване її місце проживання з 28 грудня 1991 р. по 21.09.2010 р. Отже, позивачка є спадкоємцем [PERSON] четвертої черги за законом, так як проживала зі спадкодавцем однією сім'єю більше п'яти років до часу відкриття спадщини. Позивачка зверталась до нотаріуса з приводу прийняття спадщини після смерті бабусі. Державний нотаріус Городенківської районної державної нотаріальної контори 30.10.2013 р. видав довідку № 1220 про те, що неможливо видати свідоцтво про право на спадщину [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] після смерті [PERSON] в зв'язку з відсутністю свідоцтва про право власності на нерухоме майно на ім'я покійної [PERSON] Випискою з інвентаризаційних матеріалів № 6090 від 20.03.2013р., виданою Обласним комунальним підприємтвом «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», стверджено, що право власності на житловий будинок та господарські будівлі по [ADDRESS] станом на 31.12.2012 р. зареєстровано під реєстровим номером 167 за [PERSON], хоча підстава виникнення права власності не зазначена. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. З технічного паспорта на садибний житловий будинок [ADDRESS], складеного 12.04.2013 р., встановлено, що загальна інвентаризаційна вартість будинку становить 48430 грн., про те, що житловий будинок збудований і знаходиться в с. Вікно по вул. Братів Василиків, свідчить характеристика будинку. Позивачка фактично стала власником спадкового майна, користується ним, утримує прибудинкову територію в належному стані, обробляє земельну ділянку. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття [PERSON] права власності на будинковолодіння судом не встановлено, інші спадкоємці не заперечують щодо задоволення позову, тому суд вважає, що є підстави для задоволення вимог позивача про визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими будівлями (спорудами), що знаходяться в [ADDRESS] На підставі ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1222,1223, 1258,1261, 1264,1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved