Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

[PERSON] (далі - «Позивач») звернулась до суду з позовною заявою до ТОВ «Інтер-ГТВ» (далі - «Відповідач») про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку по заробітній платі. В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач зазначила наступне. З 24.03.1999 року по 19.07.2018 рік Позивач працювала на посаді комірника складського господарства в ТОВ «Інтер-ГТВ». Відповідно до Наказу №221-к від 19.07.2018 року Позивач була звільнена з посади відповідно до ст.38 КЗпП України, у зв`язку з виходом на пенсію. Після звільнення Позивач була прийнята в ТОВ «Інтер-ГТВ» по трудовій угоді на період з 23.07.2018 року до 23.08.2018 рік. Відповідно до довідки №24/2073 від 17.01.2019 року станом на 16.01.2019 рік, заборгованість з виплати винагороди за договором ЦПХ становить 2 382,80 грн. На підставі рішення комісії по трудових спорах №19 від 17.05.2018 року, було відкрите виконавче провадження, яким зобов`язано виплатити Позивачу борг по заробітній платі за попередні місяці у розмірі 10 850,46 грн., з яких Позивачу було сплачено суму у розмірі 8 719,45 грн. При звільненні, а саме, станом на 16.01.2019 рік, Відповідач не виплатив Позивачу нараховану заробітну плату на загальну суму 16 444,47 грн., а саме: заробітна плата за травень 2018 року - 2 012,17 грн., за червень 2018 року - 2 148,30 грн., за липень - 12 284,00 грн. Позивач просила стягнути з Відповідача нараховану, але невиплачену заробітну плату в розмірі 16 444,47 грн., винагороду за договором цивільно - правового характеру у розмір 2 382,80 грн. у загальній сумі - 18 872,27 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 20.07.2018 року по 05.04.2019 рік в розмірі 19 202,40 грн. В судове засідання Позивач не з`явилась, надала суду клопотання про розгляд справи без її присутності, позов підтримала у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с.22). Представник відповідача - ТОВ «Інтер-ГТВ» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило (а.с.21, 26, 30). Відповідно до ст.ст.280-282 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали даної справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідно до запису у трудовій книжки, Позивач працювала на посаді комірника складського господарства в ТОВ «Інтер-ГТВ» з 24.03.1999 року по 19.07.2018 рік (а.с.5-6). Згідно з Наказом №221-к від 19.07.2018 року, Позивач була звільнена з посади комірника відповідно до ст.38 КЗпП України, у зв`язку з виходом на пенсію. Між Позивачем та Відповідачем 23.07.2018 року укладено трудову угоду №84 на виконання роботи по забезпеченню обліку та збереженню матеріальних цінностей при проведенні вантажно- розвантажувальних робіт складського господарства з метою реалізації залишків у термін з 23.07.2018 року по 23.08.2018 рік з загальною сумою оплати за виконану роботу у розмірі 2 960,00 грн (а.с. 9-11). Відповідно до п.1.1. трудової угоди виконавець зобов`язується виконати за завданням замовника наступну роботу : забезпечувати облік та збереження матеріальних цінностей при проведенні вантажно- розвантажувальних робіт складського господарства з метою реалізації залишків у термін з 23.07.2018 року по 23.08.2018 рік, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно до п.1.4 угоди, прийняття роботи здійснюється на підставі акту приймання-передачі виконаних робіт, який оформляється у двох екземплярах, підписується сторонами і є невід`ємною частиною даної трудової угоди. Відповідно до п.2.1 угоди загальна сума за виконану роботу складає 2 960,00 грн., а відповідно п.2.2 оплата роботи здійснюється у готівковому порядку після фактичного виконання робіт та прийняття їх Замовником, що підтверджується Актом приймання-передачі виконаних робіт на протязі 10 календарних днів з моменту його належного підписання та оформлення сторонами . Згідно з актом прийома-передачі виконаних робіт згідно Трудової угоди №84 від 23.07.2018 року, який укладений на виконання п.п.1.4, 2.2, Трудової Угоди №84 від 23.07.2018 року між ТОВ «Інтер-ГТВ», який є «Замовником» за Трудовою Угодою, та громадянкою [PERSON] , яка є «Виконавцем» за Угодою, про те, що роботи, передбачені п.1.1 Трудової Угоди, виконані належним чином та в повному обсязі, вартість виконаних робіт складає 2 960,00 грн. (а.с. 12). Відповідно до довідки №24/2073 від 17.01.2019 року, виданої ТОВ «ІНТЕР ГТВ», [PERSON] про те, що станом на 16.01.019 року заборгованість з виплати винагороди за договорами ЦПХ становить 2 382,80 грн. (а.с.8). Відповідно до довідки №24/2074 від 17.01.2019 року, виданої ТОВ «ІНТЕР ГТВ», [PERSON] про те, що станом на 16.01.019 року заборгованість з виплати заробітної плати становить 18 575,48 грн. (а.с. 7). Згідно з рішенням №19 комісії по трудових спорах ТОВ «Інтер-ГТВ» від 17.05.2018 року, про стягнення заробітної плати і премії за період з січня 2018 року по квітень 2018 рік і компенсації втрати частини заробітної плати в зв`язку з порушенням термінів її виплати, заборгованість адміністрації перед працівником складає 10 850,46 грн., тобто, заробітна плата: січень 2018 рік - 2 356,96 грн.; лютий 2018 рік - 2 356,96 грн.; березень 2018 рік - 3 005,53 грн.; квітень 2018 рік - 3 131,01 грн., виплату провести до 31.05.2018 року (а.с.14). Відповідно до посвідчення №19 від 05.06.2018 року, виданого комісією по трудових спорах ТОВ «Інтер - ГТВ» [PERSON] , на підставі рішення №19 від 17.05.2018 року, яке набрало законної сили з 05.06.2018 року, про примусове стягнення заробітної плати в розмірі 10 850,46 грн., посвідчення має силу виконавчого листа, і надається до відділу державної виконавчої служби не пізніше трьохмісячного строку для виконання в примусовому порядку (а.с.15). 15.06.2018 року постановою головного державного виконавця Власенко О.А. про відкриття виконавчого провадження, відкрито виконавче провадження на підставі посвідчення №19 від 05.06.2018 року, виданого комісією по трудових спорах ТОВ «Інтер-ГТВ», про стягнення з ТОВ «Інтер-ГТВ» на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі в розмірі 10 850,46 грн. (а.с.16). Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Відповідно до ст.124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Згідно з приписами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Згідно з практикою Суду до такого майна відносяться й грошові кошти, відносно яких є достатньо конкретне і передбачуване відповідно до національного закону легітимне очікування (законне сподівання) (п. 31-46 рішення у справі "Будченко проти України"). У той же час, у пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду. Крім того, національне законодавство України встановлює наступне. Відповідно до ст.43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Судом встановлено, що після звільнення з роботи повний розрахунок з позивачем не було проведено та ТОВ «Інтер-ГТВ» надало письмове підтвердження про нараховані суми, належні працівникові при звільненні. Відповідно до п.32 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менше двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 ( зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.1995 року №348). Відповідно до ст.27 Закону України «Про оплату праці» та п.2, п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачений чинним законодавством календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - на число календарних днів за цей період. При обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень порядку. Тобто, попередні 2 місяці, що передують звільненню - травень, червень: заробітна плата за травень 2018 року - 2 012,17 грн.; заробітна плата за червень - 2 148,30 грн., разом за два місяці 4 160,47 грн. - 39 робочих днів - 4 160,47 грн.: 39 днів = 106,68 грн., тобто середня заробітна плата за день за останні два місяці роботи складає 106,67 грн. Дата звільнення Позивача 19.07.2018 року, період затримки розрахунку при звільненні з 20.07.2018 року по 05.04.2019 рік - складає - 180 днів. Позивач просила стягнути з Відповідача нараховану, але невиплачену заробітну плату в розмірі 16 444,47 грн., винагороду за договором цивільно - правового характеру у розмір 2 382,80 грн. у загальній сумі - 18 872,27 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 20.07.2018 року по 05.04.2019 рік в розмірі 19 202,40 грн. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до п.2 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved