Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

21.06.2017 року до суду звернувся гр.[PERSON] з вищевказаною заявою, якою просить встановити факт належності йому Державного акту серії [NUMBER], що був виданий 15.05.2002р. на ім'я [PERSON], на підставі розпорядження Болградської райдержадміністрації №257 від 08.07.2002р., що був зареєстрований за №1826 в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку, цільове призначення якої - для ведення фермерського господарства. В обгрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що він звернувся до регістраційної служби Болградського РУЮ з метою реєстрації права власності стосовно земельної ділянки, і зіткнувся з тим, що в його паспорті і в правовстановлюючому документі на його земельну ділянку - по-різному написане його прізвище: в паспорті - [PERSON], а в Держакті на землю - [PERSON], що є помилкою при написанні, хоча земельна ділянка насправді належить йому, але невідповідність написання його прізвища в документі, в Держгеокадастрі відмовили йому у виправленні цієї помилки і видачі іншого, правильного державного акту на право на приватну власність на землю - з правильно написаним його прізвищем, пославшись на зміни в законодавстві, з-за чого він змушений був звернутися до суду з відповідною заявою. Заявник у судове засідання не з'явився, у заяві просив задовольнити його вимоги та розглянути справу за його відсутністю. Зацікавлена особа - представник Владиченської сільської ради Болградського району Одеської області, сповіщений належним чином про дату та місце судового засідання, до суду не з'явився, не представив заперечень проти задоволення вимог заяви. Розглянувши надані заявником документи та матеріали, звіривши копії документів з оригіналами в ході судового засідання, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд дійшов висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Порядок судочинства у справах про встановлення юридичних фактів врегульовано статтями 271-275 ЦПК України. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду судом в порядку окремого провадження за таких умов: 1) факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто, відповідно до закону, викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій; 2) для визначення юридичного характеру факту потрібно з'ясувати мету, для якої необхідне його встановлення; 3) один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні (наприклад, встановлення факту перебування на утриманні для призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, - має юридичне значення для непрацездатного члена сім'ї померлого, - незалежно від часу перебування на його утриманні, а для вітчима і мачухи таке право настане за умови, якщо вони виховували або утримували померлого пасинка чи падчерку протягом не менше п'яти років (статті 37 і 41 Закону України «Про пенсійне забезпечення»); 4) встановлення факту не має бути пов'язано з наступним вирішенням спору про право, підвідомчого суду; 5) якщо при розгляді справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право, підвідомчий суду, або суд сам дійде висновку, що у даній справі встановлення факту пов'язано з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах (ч. З ст. 255 ЦПК України); 6) заявник не має іншої можливості одержати чи поновити документи, які посвідчують факт, що має юридичні наслідки. Наявність спору про право, не підвідомчого судам, не є перешкодою для судового встановлення юридичного факту. Заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред'явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено, із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах громадянського стану, тощо). Чинним законодавством не передбачений інший позасудовий порядок встановлення юридичних фактів. Перелік юридичних фактів, підвідомчих встановленню в судовому порядку, наводиться в ст.273 ЦПК України і не є вичерпним. Суд може встановлювати й інші факти, які мають юридичне значення, зокрема визнання батьківства, реєстрацію батьківства, прийняття спадщини, володіння будинком на праві власності тощо. Відповідно до ст.273 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення такого юридичного факту, як факт родинних відносин громадян (п.1). Цей факт встановлюється у судовому порядку, якщо його підтвердження необхідно заявнику, наприклад, для одержання в нотаріальних органах свідоцтва про право на спадщину, а також для оформлення права на пенсію в разі втрати годувальника. Неправомірною є відмова суду в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з тих мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Разом з тим порядком окремого провадження не може бути встановлений факт родинних відносин, якщо заявнику він необхідний для підтвердження в подальшому права на жилу площу або на обмін останньої, оскільки у разі відмови щодо визнання права на жилу площу чи на її обмін заінтересована особа може звернутися до суду з відповідним позовом. Так, при розгляді вищевказаної заяви, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: - на вказану заявником земельну ділянку, 15.05.2002р. був виданий державний акт серії [NUMBER], на право приватної власності на земельну ділянку для ведення фермерського господарства площею 2,82га, - на ім'я [PERSON], - на підставі розпорядження Болградської райдержадміністрації №257 від 08.07.2002р., - про що внесено реєстраційний запис в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на земельні ділянки за №1826 (а.с.4); - відповідно до паспорту громадянина України, прізвище заявника - є "[PERSON]" (а.с. 3); - згідно довідки голови Владиченської сільської ради від 07.06.2017 року за №405, земельна ділянка в розмірі 2,82 га, що була виділена на підставі державного акту серії [NUMBER], дійсно належить [PERSON], [INFO] (а.с. 6); - згідно довідки голови Владиченської сільської ради від 07.06.2017 року за №404, [PERSON], [INFO] та [PERSON], якому належить вищевказаний держакт на землю, - є однією і тією ж особою; - відділ Держгеокадастру у Болградському районі Одеської області листом від 15.05.2017, №1/136-17, на запит заявника, відповів, що законодавством не передбачено внесення змін до одержаних громадянами Державних актів про право власності на земельні ділянки, тому відсутня можливість внесення виправлення до Державного акту заявника ( а.с.11). Відповідно до ст.256ч.1п.6 ЦПК України, суд розглядає справи належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду відповідно до п.6ч.1ст.256 ЦПК України, - з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документу, що необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають з цього факту. Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами у справі, поясненнями заявника, і ніким не заперечується, нічим не спростовується, суд дійшов висновку, що є усі підстави для задоволення вимог заяви і встановлення факту належності заявнику вищевказаного Державного акту про право власності на земельну ділянку, яка розташована на території Владиченської сільської ради Болградського району Одеської області.

Outcome: approved