Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулась в Богородчанський районний суд із позовною заявою до [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщеням, в якому він зареєстрований, а саме - житловим будинком, що розташований в селищі Богородчани, вул. Українська, 32 Богородчанського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги позивачка у судовому засіданні мотивувала тим, що являється власником домоволодіння за вказаною адресою У її житловому будинку на даний час проживає вона та малолітня дочка [PERSON]. Окрім того, за цією ж адресою зареєстрований її старший син [PERSON] - відповідач у справі. Однак останній кілька років він фактично там не проживає. Свого часу він вибрався проживати до родичів у селищі Богородчани по вул. Миру,16 і приходив до її будинку лише пеіродично. З квітня 2017 року відповідач взагалі жодного разу не з"являвся у її будинку. Їй стало відомо, щзо син поїхав на роботу у Чеську Республіку і виявляє намір залишитись там на постійне проживання. Факт реєстрації відповідача у належному їй будинку створює незручності та перешкоди у можливості реалізувати своє право на отримання соціального захисту. Відповідач не бере жодної участі в утриманні житла, не сплачує комунальних платежів, разом з тим його формальна реєстрація впливає на можливість оформити субсидію на користування комунальними послугами. Оскільки відповідач більше року не проживає в її господарстві, вона надалі не бажає надавати йому житло для проживання, він втратив право користуватись житлом. Просила позов задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, на розгляд справи не зявився без повідомлення причин. У встановлений судом строк відзив не подав. Клопотання про розгляд справи без його участі від відповідача не надходило. В звязку з цим, у відповідності до положень ст.ст. 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено провести розгляд справи у порядку заочного провадження. Заслухавши пояснення позивачки, свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши письмові докази, подані у розпорядження суду, зясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка є власником домоволодіння в селищі Богородчани по вул. Українській, будинок 32, Богородчанського району Івано-Франківської області, що підтверджується свідоцтвом про право\~ власності на нерухоме майно, виданим Богородчанською селищною радою Богородчанського району Івано-Франківської області 25.03.2003 року та зареєстрованим цього ж числа ОКП Івано-Франківське ОБТІ (а.с.13-14). Згідно актів, складених депутатом Богородчанської селищної ради [PERSON] за участю сусідів [PERSON] та [PERSON], відповідач у будинку, що належить позивачці, фактично не проживає. (а.с.3-5). Допитані як свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що відповідач з матір"ю в будинку №32 по вул. Українській, що в селищі Богородчани, не проживає, з квітня 2017 року за вказаною адресою не зявляється. У відповідності до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до встановлених даних, відповідач не проживає в господарстві позивача більше року, а позивачка не погоджується забезпечувати його житлом у власному будинку. Таким чином судом встановлено, що відповідач втратив право користування цим житлом. На підставі викладеного, ст.405 ЦК України,

Outcome: approved