overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

15 червня 2020 року позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 07 червня 2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею. Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя і обов`язки з ведення спільного господарства, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Шлюбні відносини вони припинили у грудні 2019 року, з того часу спільне господарство вони разом не ведуть. Спорів щодо поділу майна та визначення місця проживання дітей вони не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою суду від 23 липня 2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін і відкрито провадження у справі (а.с. 15-16). У судове засідання сторони не з`явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає (а.с. 24, 25). У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом установлено, що сторони одружились 07 червня 2003 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження виконкомом Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено відповідний запис за № 06 та видане свідоцтво про одруження (а.с. 6). [INFO] у сторін від шлюбу народився син [PERSON] та [INFO] народилась донька [PERSON] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження, наданими суду у засвідчених позивачем копіях (а.с. 7, 8). За час спільного проживання через взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними почуття любові один до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім`ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами наразі припинені, спільне господарство вони разом не ведуть, хоча і проживають за однією адресою. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, з урахуванням визнання позову відповідачем, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім`я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, на підставі ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" суд вважає за необхідне повернути позивачеві з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 420 грн. 40 коп. (а.с. 1), решта суми підлягає відшкодуванню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

16.01.2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, пояснюючи, що згідно з укладеним між банком та відповідачкою [PERSON] кредитним договором DOXRRX27020050 від 16.03.2007 року, останній був наданий кредит у розмірі 1326, 00 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 30.12.2013 року відповідачка має заборгованість у розмірі 43092, 66 грн, яку сплатити у добровільному порядку відмовилась, просить суд стягнути з неї заборгованість примусово. Представник позивача Козка С.А. у судове засідання не з»явилась, але надала заяву, у якій просить суд розглянути справу за її відсутністю, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з"явилась, належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 526 ЦК України, обов"язки повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Матеріалами справи встановлено, що 16.03.2007 року між банком та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір DOXRRX27020050 від 16.03.2007 року, згідно якого останній був наданий кредит у розмірі 1326,00 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 30.12.2013 року відповідачка має заборгованість у розмірі 43092,66 грн., яку необхідно стягнути з останньої на користь позивача. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 430, 93 грн. На підставі ст. 526 ЦК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

16.01.2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, пояснюючи, що згідно з укладеним між банком та відповідачкою [PERSON] кредитним договором б/н від 28.08.2007 року, останній був наданий кредит у розмірі 7000,00 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 31.12.2013 року відповідачка має заборгованість у розмірі 24246, 68 грн, яку сплатити у добровільному порядку відмовилась, просить суд стягнути з неї заборгованість примусово. Представник позивача Козка С.А. у судовому засіданні на позові наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з"явилась, належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник відповідачки [PERSON] у судове засідання не з,явився, надав суду заяву, у якій повідомляє, що з,явитися у судове засідання не має можливості, оскільки буде знаходитися у Куйбишевському районному суді м. Донецьк, однак жодних підтверджуючих доказів цього суду не надав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 526 ЦК України, обов"язки повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Матеріалами справи встановлено, що 28.08.2007 року між банком та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір б/н від 28.08.2007 року, згідно якого останній був наданий кредит у розмірі 7000,00 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 31.12.2013 року відповідачка має заборгованість у розмірі 24246, 68 грн, яку необхідно стягнути з останньої на користь позивача. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі ст. 526 ЦК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

16.01.2014 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 23.11.1991 року, шлюбні відносини з відповідачем припинені, через постійні сварки та непорозуміння, подальшого сумісного життя і збереження сім'ї не бажає. Позивач в судове засідання не з"явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення. 23.11.1991 року між сторонами було укладено шлюб. Шлюбні відносини припинили в серпні місяці 2008 року, через різні характери, непорозуміння, розірвання шлюбу відповідає інтересам позивача, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

16.01.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем до 03.09.2005 року. Від даного шлюбу мають неповнолітніх синів [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] Оскільки діти проживають з нею, а відповідач не надає матеріальної допомоги, позивачка просила стягнути з нього на її користь на утримання дітей аліменти у розмірі 1/3 від всіх доходів відповідача. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, суду надала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, судом належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе, згідно ст. 224 ч.1 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], що відповідно підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER], та серія [NUMBER] в якому батьком дітей вказаний відповідач - [PERSON] (а.с.5). Неповнолітні діти проживає разом з матір"ю по [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім'ї виконавчого комітету від 18.12.2013 року (а.с. 7 ). Відповідно до ст. 180, ч 3 ст. 181 СК України батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, та кошти на їх утримання присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька, або у твердій грошовій сумі. Отже, оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що [PERSON], який є батьком неповнолітніх дітей зобов'язаний до утримання дітей, тому вважає можливим визначити розмір аліментів в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно та до досягнення дітей повноліття. Виходячи з положень ст. 79 СК України час з якого слід присудити аліменти визначається з дня пред'явлення позову, тобто з 16.01.2014 року. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. В силу ст. 80, 88 ЦПК України з відповідача на користь держави також підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 гривень та витрати на правову допомогу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

16.01.2015 року до суду з позовною заявою звернувся [PERSON] (далі Позивач) з позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про розірвання шлюбу, який зареєстровано 28.07.2007 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні стосунки не склалися з причини психологічного характеру, непорозуміння та частих сварок. Відсутність взаємопорозуміння і неможливість дійти згоди у вирішенні будь - яких, які стосуються родини, призводять до конфліктних ситуацій та непорозумінь, що не сприяло збереженню родити і в результаті чого спричинило відчуження в родині. Подальше збереження шлюбу є недоцільним і неможливим, родина розпалась остаточно. Фактично шлюб перестав існувати з 2009 року. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив розірвати шлюб, примирення між ними не можливе. Час на примирення просить суд не надавати. Відповідач також надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала повністю. Час на примирення просить суд не надавати оскільки це суперечить її інтересам. Після розірвання шлюбу просить залишити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Згідно з копією свідоцтва про шлюб, актовий запис № 480 від 28 липня 2007 року, складений Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції в Дніпропетровської області, Позивач зареєстрував шлюб із [PERSON]. Матеріалами справи встановлено, що шлюб фактично перестав існувати з 2009 року. Головною причиною розпаду сім'ї є причини психологічного характеру, непорозуміння та сварки з приводу побутових питань. Малолітній син після розірвання шлюбу залишиться проживати з Відповідачкою. Спору про розподіл майна між сторонами немає. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що розірвання шлюбу є дійсною волею подружжя, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, на день розгляду справи примирення між ними не відбулося, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ч. 8 ст. 235 СК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідачка виявила бажання залишити дошлюбне шлюбне прізвище "[PERSON]". Судовий збір сплачено у повному обсязі, клопотань про розподіл судових витрат не надходило.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

16.01.2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, та просить розірвати шлюб з [PERSON] . Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 02.09.1995 року. У шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Кожен з них має різні погляди на сімейні цінності, як наслідок погіршувалися стосунки, а з 2010 року проживають окремо. Шлюб носить формальний характер. Вважає, що за таких обставин шлюб припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе. Доньку просить залишити на утриманні відповідача. В судове засідання позивач не з`явився. В заяві просить справу розглядати без його присутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася. В заяві також наполягає на розірванні шлюбу, судове засідання просить провести без її присутності. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище " [PERSON] ". Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд прийшов до наступного висновку. Сторони 02.09.1995 року зареєстрували шлюб у Новоград-Волинському міському відділі РАГС Житомирської області, актовий запис № 305, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. У шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с.\~\~ ). Як вбачається з довідки, виданої в/ч польова пошта В 2803 № 52 від 28.01.2015 року, позивач має на утриманні дружину та доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] \~ (а.с.\~\~\~\~ ). Перебуваючи у шлюбі сторони не змогли створити міцної сім`ї. Сторони в заявах наполягали на розірванні шлюбу, що суд трактує як небажання зберегти шлюб. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Зважаючи на викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

16.01.2017 р. [PERSON] звернувся до суду з заявою, якою просить встановити факт родинних відносин з двоюрідною бабусею [PERSON], та встановити факт належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування вказує, що заявнику, його матері [PERSON], [PERSON], та батьку [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS]. [INFO] померла [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина на її частину вище зазначеної квартири, інші спадкоємці відсутні, оскільки в установлений законом строк не звернулися до нотаріуса. Заявник звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено, оскільки не підтверджуються родинні відносини між заявником та бабусею, та в свідоцтві про право власності є помилки, а саме, згідно свідоцтва про право власності на житло від 10.02.2000 року, а саме по-батькові спадкодавця вказано «[PERSON]», а потрібно «[PERSON]». Тому змушений звернутись до суду про встановлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючого документу, що необхідно для прийняття спадщини. В судове засідання [PERSON] не зявився, надав до суду заяву про підтримання заяви та розгляд справи в свою відсутність. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, проти заявлених вимог не заперечує. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що заяву слід задовольнити. Судом встановлено, що згідно свідоцтва [NUMBER] про право власності на житло [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS], а.с. 3. Факт належності [PERSON] вказаного правовстановлюючого документу підтверджується свідоцтвом про народження спадкодавця, свідоцтвом про її смерть, в яких по батькові зазначено «[PERSON]», в той час як у свідоцтві вказано "[PERSON]". Вказаних даних свідоцтв, суд вважає достатнім для встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Крім того, згідно довідки від 17.11.2016 р., свідоцтв про народження та свідоцтв про укладення шлюбу, [PERSON] є двоюрідним онуком [PERSON], з якою спільно проживав з 25.07.1989 року, а.с. 6, 7, 11-13, 16. Згідно до ст.256 ч.1 і ч.2 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За таких обставин, у звязку з необхідністю прийняття спадщини, заявлені [PERSON] вимоги є обгрунтованими і доведеними, тому підлягають задоволенню в повному обсязі. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

16.01.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 13 липня 2016 року зареєструвала з ним шлюб. Від спільного проживання народилася дочка [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Протягом останніх півтора року спільно не проживають. Подальше спільне життя суперечить її інтересам та інтересам сімї, робить неможливим примирення з відповідачем, у звязку чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. В судове засідання [PERSON] не зявилася. В поданій до суду заяві просила розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Подав до суду заяву, в якій позов визнав. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ознайомившись із заявами сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинено, подружжя спільно не проживає, не веде спільного господарства, сімя розпалася, шлюб носить формальний характер. Позивач визнає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам. Відповідач позов визнав, що свідчить про небажання зберегти сімю. При таких обставинах збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін. На підставі наведеного,

Outcome: approved