Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

23.10.2017\~ року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшов вказаний позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Камянського міського нотаріального округу [PERSON], про визнання права власності на частку в спільному майні набутого подружжям. Позивач зазначив, що з 05.06.1998 року по 07.09.2012 року перебувала у шлюбі з [PERSON]. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.02.2007 року за [PERSON] (тоді ще чоловіком позивача) було визнано право власності на конюшню, що розташована за адресою: вул. Покровська (стара назва вул. Стаханівська), № 50В, смт Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області. 22.04.2017 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, до якої увійшла зазначена вище конюшня. Спадкоємцями першої черги є відповідачі у справі, які у передбачений законом строк звернулись в органи нотаріату із заявами про прийняття спадщини. 30.08.2017 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Камянського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу їй свідоцтва про право власності на ? частку у праві спільної сумісної власності на майно, що набуте за час шлюбу, а саме вказаної вище конюшні, тож у розумінні закону, прийняла спадщину і не відмовилась від неї. З огляду на викладене позивач просить суд визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON], конюшню, яка розташована за адресою: вул. Покровська (стара назва вул. Стаханівська) , № 50В, смт Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області. Визнати за позивачем право власності на ? частину вказаної вище конюшні. У наданій до суду заяві від 07.02.2018 року представник позивача [PERSON] зауважив на тому, що між [PERSON] та її колишнім чоловіком [PERSON], який помер 22.04.2017 року, не було судових спорів з приводу поділу спільного сумісного майна подружжя. Позивач та його представник [PERSON] в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не зявилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] до суду не зявилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги не визнала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджено судовими повістками про виклик його до суду, конвертом, який було повернуто до суду у звязку із закінченням встановленого строку зберігання. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Камянського міського нотаріального округу [PERSON] до суду не зявилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню через наступне. Позивач [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб 05 червня 1998 року про що Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського МУЮ у Дніпропетровській області було складено актовий запис № 228, на підтвердження чого позивачем надано копію Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища. Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 березня 2012 року у справі № 2-1761/11 шлюб між позивачем та [PERSON] було розірвано. Рішення набрало законної сили . 26 травня 2017 року позивач змінила своє імя з [PERSON] на [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про зміну імені серії І-КИ № 017382, виданого Дніпровським районним у місті Камянське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. 22 квітня 2017 року [PERSON] помер, про що складено відповідний актовий запис № 385 та видано свідоцтво про смерть серії І-КИ № 757272. Після його смерті відкрилася спадщина, до якої увійшла конюшня, розташована за адресою: вулиця Покровська, 50В, в смт Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області, що належала спадкодавцю на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.02.2007 року у цивільній справі № 2-792-2007. Право власності спадкодавця [PERSON] на зазначену вище конюшню також підтверджено довідкою з ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» від 26.05.2017 року. До суду було надано копію спадкової справи 20/2017 [PERSON], з якої встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] звертались до приватного нотаріуса Камянського міського нотаріального округу [PERSON] із заявами про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] Відповідач [PERSON], 14.08.2017 року також звернувся до приватного нотаріуса Камянського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про відмову від прийняття спадщини після померлого сина [PERSON] на користь матері померлого відповідача [PERSON] 30.08.2017 року [PERSON] подала заяву до приватного нотаріуса Камянського міського нотаріального округу [PERSON] про видачу їй свідоцтва про право власності на ? частку у праві спільної сумісної власності на майно набуте подружжям за час шлюбу, а саме на конюшню, розташовану за адресою: вулиця Покровська (колишня вул. Стаханівська), 50В, в смт Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області. Розглядаючи дані позовні вимоги суд виходив із наступного. За правилами ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (ч. 2 ст. 372 ЦПК України) Статтею 60 СК України, передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ч.1 ст. 61 СК України) Статтею 63 СК України\~визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. При цьому статтею 68 СК України передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє право спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу Відповідно до положень ст.ст.\~69,\~70 СК України\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу такого майна, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Пунктом 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя"\~передбачено, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті\~60,\~69 СК, ч. 3\~ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3\~ст.325 ЦК\~можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. З огляду на викладене, враховуючи, що спірне майно, а саме конюшню, розташовану за адресою: вул. Покровська (стара назва вул. Стаханівська) , № 50В, смт Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області, було набуто [PERSON] за час шлюбу із [PERSON], суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог у повному обсязі, шляхом визнання такого майна спільною сумісною власністю подружжя, та визнання за позивачем права власності на ? частину конюшні, розташованої за адресою: вул. Покровська (стара назва вул. Стаханівська) , № 50В, смт Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області. Вирішуючи питання про судовий збір суд виходить з того, позивачем при зверненні до суду із позовом, сплачено судовий збір в повному обсязі та вимог, щодо стягнення його з відповідачів не заявлено, у звязку із чим суд вважає за доцільне витрати, по сплаті судового збору, залишити за позивачем.

Outcome: approved