Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про визнання договору поруки № ОМ-046/2011-1 від 29 червня 2011 року припиненим. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» 29 червня 2011р. було укладено договір про надання мікрокредиту. У якості забезпечення [PERSON] зобов'язань за договором, 29 червня 2011 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № ОМ-046/2011-1, відповідно до пункту 4.1 якого, його дія закінчується повним виконанням позичальником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором. Тобто, термін дії в договорі не визначено. Умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України, згідно із якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. 28 березня 2012 року [PERSON] перестав виконувати обов'язки, як вказано у розрахунку заборгованості. Зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, згідно із якою порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Виходячи з даної норми, вважає, що договір поруки є припиненим. Тому просить позов задовольнити. Позивач та її представник в судове засідання не з*явилися про день час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, просили слухати справу за їх відсутності позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надано заяву, про слухання справи за відсутності представника відповідача та долучено заперечення на позов, в яких, посилаючись на норми ч. 4 ст. 559, ст.ст. 626, 631 ЦК України, вважає, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договором поруки. Строк виконання зобов'язання за кредитним договором встановлений до повного виконання зобов'язань. Строк позовної даності, визначено у п. 5.1. договору поруки - 5 років. Банк пред'явив позов до [PERSON] про стягнення заборгованості протягом року від дня укладення договору поруки. Тому вважає, що договір порука не може вважатися припиненим. Оцінивши надані та добуті докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що між [PERSON] з ПАТ КБ «Приватбанк» 29 червня 2011 року укладено договір про надання мікрокредиту на суму 37 750,00 грн. /а.с. 9 - 15/. У якості забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, 29 червня 2011 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № ОМ-046/2011-1 /а.с. 5- 6/, відповідно до пункту 4.1 якого, його дія закінчується повним виконанням позичальником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до п. 2.3.1. договору поруки, у випадку невиконання боржником якого-небудь обов'язку, передбаченого п. 1.1 цього договору (повернути кредит в строк до 22 червня 2012 року, сплачувати за користування кредитом 32 % річних в дату сплати процентів, у разі порушення строків повернення кредиту - сплатити 44 % річних в дату сплати процентів, а також сплачувати штрафи, пені, інші платежі), кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаних обов'язків. Згідно із п. 2.4.1. договору поруки, поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання боржника, зазначеного в письмовій вимозі кредитора, впродовж 5-ти календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної у п. 2.3.1. Як вбачається із розрахунку заборгованості /а.с. 7- 8/, перше прострочення по сплаті відсотків [PERSON] нараховане 26 серпня 2011 року в сумі 126,25 грн., потім 29 вересня 2011 року в сумі 1 304,59 грн., а станом на 10 червня 2013 року [PERSON] не виконав обов'язок по поверненню кредиту в сумі 25 760,58 грн. Згідно із п. 2.3.4. кредитного договору, при порушенні клієнтом будь-яких зобов'язань, передбачених договором, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту , сплати відсотків за його користування. За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Умовами кредитного договору сторони встановили, що договір діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань за цим договором (п. 6.1 договору), кінцевий строк повернення кредиту - не пізніше 29 червня 2012 року (п. А.3. кредитного договору). Договором поруки не встановлені підстави припинення поруки. Проте, пунктом 4.3. договору поруки встановлено, що всі питання, не врегульовані договором, регулюються діючим законодавством України. Суд не приймає позицію відповідача про те, що кредитним договором встановлено, що він діє до повного виконання зобов'язань, а таке виконання обумовлено кінцевою датою - 26 червня 2012 року, оскільки дана дата є строком виконання основного зобов'язання. Умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника (п. 4.1. договору поруки) не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України - порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Отже, у зв'язку з порушенням [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, а саме - простроченою станом на 26 серпня 2011 року заборгованістю по відсоткам банк мав право у будь-який час пред'явити вимогу про дострокове повернення кредиту та сплати відсотків (п. 2.3.4. кредитного договору). Банк відповідно до положень статті 1050 ЦК України та пункту 2.3.4. кредитного договору не скористався правом на дострокове повернення кредиту. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У матеріалах справи відсутні докази про те, що банк звертався до поручителя з вимогами протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язань, у відповідності до ч. 4 ст. 559 ЦК України який. Взагалі, доказів того, що банк пред'являв вимогу до боржника, поручителів до звернення до суду або після цього не надано. У силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, настання строку виконання зобов'язання в повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково не пред'явить вимоги до поручителя. Згідно із п.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.09.2012р. № 10-1393/0/4-12 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі невизнання кредитором права поручителя на припинення зобов'язання за договором поруки, передбаченого статтею 559 ЦК України, таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання його права на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України (про визнання договору поруки припиненим, визнання поруки такою, що припинена). У зв'язку із тим, що відповідачем як при поданні позовної заяви так і в судовому засідання не надано достатніх доказів пред'явлення вимоги поручителю [PERSON] протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання (достроково 26 серпня 2011 року, а строково - 22 червня 2012 року), позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судові витрати розподілити на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved