Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Укрпошта» про захист прав споживачів, посилаючись на те, що в пощтове відділення 18029 надійшло відправлення Укрпошта Експрес 1800103501423 від 10.08.2020 року отримувачу [PERSON] на [ADDRESS] . СМС інформації про дане відправлення він не отримував, а так же іншої інформації-повідомлень в паперовому вигляді не отримував. Інформацію про надіслання відзиву на позовну заяву представником відповідача ОСББ «Переможець-32» адвокатом Глущенко, він отримав від представника позивача Головного Управління ДСНС в Черкаській області у справі адміністративного судочинства, в якій [PERSON] є третьою особою. Він неодноразово звертався отримати відправлення на Укрпошта Експрес 1800103501423 від 10.08.2020 року, але [PERSON] постійно відмовляли, посилаючись на те, що необхідно сплатити кошти за збереження листа.. Звернення були, в тому числі і до контакт-центру Укрпошти, починаючи з 02.09.2020 року. 17 вересня 2020 року він подав заяву в письмовій формі. Отже, 02.10.2020 року на його адресу надійшов лист № 2020091810035, в якому викладено недостовірну інформацію, про якусь відмову отримати відправлення, якщо на його адресу не надходило повідомлень про надходження відправлення за датою 22.09.2020 року. На його заяву-попередження від 02.10.2020 року в письмовій формі, дано однозначну відповідь з недостовірною інформацією, звинувачуючи його особу про відмову отримати відправлення, а по факту службові особи відділення 18029 умисно на замовлення Голови Правління ОСББ «Переможець-32» не видають відправлення Укрпошта Експрес 1800103501423 від 10.08.2020 року, з метою не дати копій документів, які підлягають на перевірку їх достовірності. Отже, за обставинами вбачається, що відповідач не контролює роботу своїх підлеглих службових осіб і по факту відмовив видати відправлення Укрпошта Експрес 1800103501423 від 10.08.2020 року з особистих корисливих мотивів. Заява, заява-попередження пред`явлена відповідачу, але відповідач продовжує приховувати відправлення Укрпошта Експрес 1800103501423 від 10.08.2020 року і лише проводить формальний рух з відділення до відділення, та вказує недостовірну інформацію про відмову. Просить зобов`язати відповідача Акціонерне товариство «Укрпошта» видати [PERSON] відправлення Укрпошта Експрес 1800103501423 від 10.08.2020 року з врахуванням умов і правил з 17 березня 2020 року під час карантину. 12.11.2020 року [PERSON] скерував до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій зазначає, що відповідач видав відправлення Укрпошта Експрес 1800103501423 від 10.08.2020 року лише після отримання відповіді на відзив, 12.11.2020 року тим самим визнав позовні вимоги. Оскільки відповідач до початку розгляду по суті виконав свій обов`язок, видав відправлення Укрпошта Експрес 1800103501423 від 10.08.2020 року, то позовна вимога зобов`язати вчинити дії автоматично відпадає. Але для того, щоб зобов`язати вчинити дії, передує - чи були правомірні дії, і чи не порушувались права споживача. У відзиві відповідач засвідчує такий факт - « [PERSON] звернувся до відділення поштового зв`язку № 29, 25.08.2020 року, а саме для отримання відправлення Укрпошта Експрес 1800103501423». Рахуючи строк збереження вказаного відправлення з 12.08.2020 року 14 днів за правилами ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Отже, 25.08.2020 року відправлення Укрпошта Експрес 1800103501423 знаходилось у відділенні поштового зв`язку № 18029, якщо даже розрахунок провести з 12.08.2020 року то відправлення знаходилось у відділенні. Якщо відправлене відправлення, то такі дії спрямовані поставити перепони в отриманні вказаного відправлення. Відповідач підтвердив, що [PERSON] звертався за відправленням Укрпошта Експрес 1800103501423, і жодної підстави у відмові видати вказане відправлення не було. Просить визнати порушення прав споживача [PERSON] з боку Акціонерного товариства «Укрпошта» невиконанням своїх зобов`язань у зв`язку з порушенням строків доставки відправлення Укрпошта Експрес 1800103501423. Позивач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити у їх задоволенні з підстав зазначених у відзиві. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 263 ЦПК). Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги. Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів», послугою вважається діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Договором є усний чи письмовий правочин укладений між споживачем і виконавцем. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (розрахунковий документ). Згідно зі ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів», під дію якого підпадають правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем, продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Надання послуг поштового зв`язку проводиться об`єктами поштового зв`язку України згідно з вимогами Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, які розроблені відповідно до Закону України «Про поштовий зв`язок», Актів Всесвітнього поштового союзу та діючого законодавства України. АТ «Укрпошта», як український національний поштовий оператор здійснює свою діяльність відповідно до національного законодавства України та Всесвітньої поштової конвенції, яка ратифікована Україною, в своїй роботі керується Законом України «Про поштовий зв`язок» від 4 жовтня 2001 року № 2759-III (надалі - Закон № 2759-III) та Правилами надання послуг поштового зв`язку (далі - Правила), які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270 й іншими нормативно-правовими актами, що визначають порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів. Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про поштовий зв`язок», всі оператори незалежно від їх організаційно-правової форми користуються рівними правами і виконують однакові обов`язки відповідно до законодавства України, крім виключних прав і обов`язків національного оператора, визначених цим Законом. Оператори забезпечують доступ користувачів до інформації про тарифи, правила надання послуг поштового зв`язку, строки пересилання поштових відправлень, режими роботи об`єктів поштового зв`язку, заборонені до пересилання предмети, відповідальність операторів перед користувачами тощо. Згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, які затвердженні Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270 (надалі - Правила), правила визначають порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулюють відносини між ними (п. 1). Оператори поштового зв`язку надають послуги з пересилання внутрішніх та міжнародних поштових відправлень, поштових переказів (п. 8). Відповідно до ст. 1, ч. 1, 2 ст. 13 Закону № 2759-III оператори поштового зв`язку - суб`єкти підприємницької діяльності, які в установленому законодавством порядку надають користувачам послуги поштового зв`язку та провадять іншу підприємницьку діяльність в установленому законом порядку. Послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 18 Закону України «Про поштовий зв`язок» за порушення законодавства у сфері надання послуг поштового зв`язку оператори несуть відповідальність згідно із законами України. В судовому засіданні встановлено, що поштове відправлення Укрпошта Експрес № 1800103501423 від 10.08.2020, відправником якого є адвокат Глущенко О.С., адресовано [PERSON] , надійшло 11.08.2020 до відділення поштового зв`язку Черкаси 29, індекс 18029. В день надходження 11.08.2020 та повторно 14.08.2020 на телефон [NUMBER] , вказаний відправником, як телефон адресата, направлені СМС повідомлення про надходження вищевказаного відправлення, що підтверджується витягом з електронної програми Jaspersoft SMS повідомлень. Таким чином позивач був повідомлений належним чином про надходження відправлення Укрпошта Експрес № 1800103501423 на відділення поштового зв`язку Черкаси 29. [PERSON] звернувся до відділення поштового зв`язку № 29, 25.08.2020 року, для отримання відправлення Укрпошта Експрес № 1800103501423, однак працівником поштового відділення [PERSON] було запропоновано [PERSON] зробити проплату за зберігання поштового відправлення, на що останній відмовився. Відповідачем в судовому засіданні не спростоване твердження позивача. В цей день відправлення знаходилося в даному відділенні поштового зв`язку. Відповідно до п. 11.1 Порядку пересилання відправлень «Укрпошта Експрес», відправлення Експрес, яке не було вручене та стосовно якого відсутнє розпорядження відправника чи адресата, зберігається в приміщенні ОПЗ, до якого воно надійшло, протягом 14 календарних днів від дати його надходження до відповідного ОПЗ. Відповідно до ст. 110 Правил надання послуг поштового зв`язку, реєстроване поштове відправлення безоплатно зберігається в приміщенні об`єкта поштового зв`язку протягом п`яти робочих днів об`єкта поштового зв`язку після надходження відправлення. За кожен наступний день зберігання реєстрованого поштового відправлення з одержувача стягується плата за зберігання такого відправлення відповідно до тарифів, установлених оператором поштового зв`язку. При цьому день надходження реєстрованого поштового відправлення до об`єкта поштового зв`язку та день вручення не враховуються. Однак, відповідно до інформації з офіційного сайту Укрпошта: «З 17 березня 2020 року і до закінчення карантину в усіх об`єктах поштового зв`язку плата за зберігання поштових відправлень, зокрема «Укрпошта Експрес», «Укрпошта Стандарт», «Укрпошта SmartBox» не стягується.». Пунктами 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270 (далі - Правила), передбачено, що у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження, відправлення "EMS" - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод; за письмовою заявою відправника/адресата строк зберігання поштових відправлень, внутрішніх поштових переказів може бути продовжений за додаткову плату до двох місяців з дня надходження до об`єкта поштового зв`язку місця призначення; після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику. Позивачем неодноразово на адресу відповідача направлялися заяви, заяви-попередження, лише тільки 12.11.2020 року [PERSON] було отримано відправлення Укрпошта Експрес № 1800103501423. Зі слів представника відповідача, плату за зберігання вказаного відправлення було оплачено працівником поштового відділення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що діями відповідача АТ «Укрпошта» була допущена бездіяльність, що виражена в порушенні конституційних прав в отриманні [PERSON] відправлення Укрпошта Експрес № 1800103501423. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Таким чином, всебічно оцінюючи надані сторонами докази дослідивши на підставі зібраних доказів у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

Outcome: approved