Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення суми боргу, посилаючись на те, що 24 грудня 2014 року між [PERSON] та подружжям [PERSON] і [PERSON] було укладено договір позики на суму 99 375,00 Євро, для купівлі квартири, які позичальники зобов'язались повернути до 01 лютого 2015 року. Станом на 16 лютого 2015 року [PERSON] та [PERSON] своє зобов'язання перед [PERSON] не виконали. На неодноразові звернення повернути гроші не реагують, уникають зустрічі і добровільно вирішити спір неможливо, тому позивач вимушений звернутися до суду. Позивач [PERSON] просив суд стягнути на його користь солідарно з [PERSON] та [PERSON] борг в сумі 2 946 208, 68 гривень, стягнути на його користь солідарно з [PERSON] та [PERSON] судовий збір у розмірі 3654 гривень, витрати на розміщення оголошення в газеті "Урядовий кур'єр" в розмірі 420 гривень. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю та пояснив, що з проханням позичити кошти для купівлі квартири до позивача звернулися позичальники [PERSON] і [PERSON], які є подружжям, переконували в терміновій необхідності взяти позику на купівлю квартири. Надійність повернення коштів гарантували обидва позичальники коштів. Домовленість про здійснення позики, її суму та строки повернення була досягнута з подружжям. Гроші отримали спільно [PERSON] і [PERSON], в підтвердження чого [PERSON] написав розписку. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] належним чином повідомлені в судове засідання 19 березня 2015 року не з'явилися, причини неявки суду не відомі. В судове засідання, призначене на 06 квітня 2015 року відповідачі також не з'явилися, хоча про дату та час слухання справи повідомлені належним чином, в тому числі через оголошення у газеті «Урядовий кур'єр». Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Суд, враховуючи позицію представника позивача, вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів. У справі достатньо матеріалів про правовідносини сторін, тому за таких обставин суд вважає, що справу можливо розглянути без участі відповідачів по справі. Суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, врахувавши процесуальну позицію представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення на підставі наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 24 грудня 2014 року між позивачем [PERSON] та відповідачами [PERSON], [PERSON] було укладено договір позики на суму 99 375,00 Євро, кошти були взяті у позику для купівлі квартири, в підтвердження чого [PERSON] написав розписку (а.с.5). В обговорений з позичальниками термін кошти повернуті не були. Позивачем цей термін був продовжений, в зв'язку з чим між позивачем та відповідачами була досягнута домовленість, що кошти будуть повернуті не пізніше 01 лютого 2015 року. Однак, в цей термін кошти також повернуті не були, а відповідачі стали ухилятися від спілкування з позивачем, що змусило останнього звернутися за захистом своїх прав до суду. Відповідно ст.1046 ЦК України одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Згідно ст.1047 ЦК України на підтвердження договору позики та його умов може бути пред'явлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 73 СК України, стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Таким чином судом достовірно встановлено, що сума боргу відповідачів перед позивачем складає 2 946 208, 68 гривень, що відповідно до витягу з офіційного сайту Національного банку України є еквівалентом 99 375,00 Євро, які підлягають до солідарного стягнення з відповідачів [PERSON] і [PERSON] на користь позивача, як обґрунтовані та документально підтверджені.

Outcome: approved