Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

26.05.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «АвтоФінанс», треті особи: Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва, Деснянський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва, Білозерський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, про встановлення права власності на майно та зняття арешту, яким просить: визнати право власності на транспортний засіб: легковий автомобіль марки Geely СК, 2014 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], кузов №L6T7524S6EN024886, двигун №МR479QАЕ4N292655, об'єм двигуна 1498 см. куб., вартістю 102900,00 грн., за [PERSON], [INFO], ідентифікаційний код [NUMBER],що зареєстрований за адресою: 51486, Дніпропетровська область, Павлоградський район, с. Богуслав, пров. Спартака, буд.32, паспорт серії АЕ №390693, виданий Павлоградським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 23.11.1996 року; зняти арешт з вказаного транспортного засобу, накладений постановою Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва від 19.08.2016 року; зняти арешт з вказаного транспортного засобу, накладений постановою Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва від 25.04.2016 року; зняти арешт з вказаного транспортного засобу, накладений постановою Білозерського районного відділу державної виконавчої служби в Херсонській області від 13.09.2016 року; зняти арешт з вказаного транспортного засобу, накладений постановою Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва від 12.04.2016 року. Свої вимоги мотивує тим, що 13.02.2014 року між ТОВ «Лізингова компанія «АвтоФінанс», в особі [PERSON] та [PERSON] було укладено договір фінансового лізингу №009452 від 13.02.2014 року, відповідно до якого відповідач зобов'язаний був придбати, зареєструвати та передати в користування позивачу транспортний засіб, а позивач зобов'язаний був сплатити передбачені договором лізингові платежі. 30.08.2014 року позивач, виконавши всі умови, передбачені укладеним правочином, отримав транспортний засіб легковий автомобіль марки Geely CL, 2014 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], кузов №L6T7524S6EN024886, двигун № [NUMBER], об'єм двигуна 1498 см. куб., вартістю 102900,00 грн., про що укладено між сторонами акт приймання/передачі предмету лізингу. За час дії договору лізингу позивач здійснив сплату всіх передбачених договором лізингових платежів, про що 18.09.2015 року сторони уклали Акт прийняття виконання послуг за договором фінансового лізингу №009452 від 13.02.014 року, відповідно до якого підтверджено, що ТОВ «Лізингова компанія «АвтоФінанс» не має до позивача жодних претензій. 20.11.2016 сторони уклали договір купівлі-продажу транспортного засобу та акт приймання-передачі товару, згідно із яким спірний автомобіль перейшов у власність позивача. Проте, коли позивач звернувся до регіонального сервісного центру МВС з заявою оформлення права власності на вказаний автомобіль (предмет лізингу), йому було відмовлено у звязку із тим, що на транспортний засіб накладено арешт постановою Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва від 19.08.2016 року, постановою Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва від 25.04.2016 року, постановою Білозерського районного відділу державної виконавчої служби в Херсонській області від 13.09.2016 року, постановою Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва від 12.04.2016 року. Тому позивач просить визнати за ним право власності на транспортний засіб легковий автомобіль марки Geely CL, 2014 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], кузов №L6T7524S6EN024886, двигун № [NUMBER], об'єм двигуна 1498 см. куб., Позивач звернувся із письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Треті особи про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, у судове засідання не з'явилися, причини неявки суду невідомі, жодних заяв не надходило. Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, перевіривши докази на належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 13.02.2014 року між ТОВ «Лізингова компанія «АвтоФінанс», в особі [PERSON] та [PERSON] було укладено договір фінансового лізингу №009452 від 13.02.2014 року, відповідно до якого відповідач зобов'язаний був придбати, зареєструвати та передати в користування позивачу транспортний засіб, а позивач зобов'язаний був сплатити передбачені договором лізингові платежі(а.с. 11-18). 30.08.2014 року позивач отримав у користування транспортний засіб: легковий автомобіль марки Geely CL, 2014 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], кузов №L6T7524S6EN024886, двигун № [NUMBER], об'єм двигуна 1498 см. куб., вартістю 102900,00 грн., про що укладено між сторонами акт приймання/передачі предмету лізингу(а.с. 19). Судом встановлено, що відповідачу- товариству з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «АвтоФінанс» на праві власності належав автомобіль марки Geely СК, сірого кольору, державний номер [NUMBER] , номер шасі №L6T7524S6EN024886, об'єм двигуна 1498 см. куб, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХХ 392763, виданого 01.07.2014 року Центр ДАІ 8006 (а.с. 20). 18.09.2015 року сторони уклали Акт прийняття виконання послуг за договором фінансового лізингу №009452 від 13.02.014 року (а.с. 21). 20.11.2016 сторони уклали договір купівлі-продажу транспортного засобу та акт приймання-передачі товару, згідно із яким ТОВ «Лізингова компанія «АвтоФінанс» зобовязується передати покупцю належний продавцеві на праві власності транспортний засіб Geely CL, 2014 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], кузов №L6T7524S6EN024886, двигун № [NUMBER], об'єм двигуна 1498 см. куб, за ціною, що складає 1543,50 грн., а покупець зобовязується прийняти та зареєструвати право власності у встановленому порядку на даний товар(а.с. 22,23). Вказаний договір був укладений у простій письмовій формі. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються положеннями ЗУ «Про захист прав споживачів», ЗУ «Про фінансовий лізинг», Цивільним кодексом України. Згідно із ч. 2 ст. 6 Закону України «Про фінансовий лізинг» істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини другої статті 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, враховуючи наведене договір лізингу є змішаним договором, який включає в себе договір купівлі-продажу та договору найму. Так, згідно з ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно із ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Згідно із ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про фінансовий лізинг» якщо сторони договору лізингу уклали договір купівлі-продажу предмета лізингу, то право власності на предмет лізингу переходить до лізингоодержувача в разі та з моменту сплати ним визначеної договором ціни, якщо договором не передбачене інше. Відповідно до п. 9.1, 9.2 договору №009452 фінансового лізингу від 13.02.2014 лізингоодержувач під час дії цього Договору, при обовязковій умові сплати в повному заборгованості за Лізинговими платежами за умовами даного Договору, сплати можливих штрафних санкцій та відшкодування збитків, що підтверджується підписанням Сторонами акту звірки взаєморозрахунків, має право придбати у власність Предмет Лізингу по його залишковій вартості за окремо укладеним договором купівлі-продажу. Набуття у власність Предмета Лізингу відбувається не раніше сплати Лізингоодержувачем всіх платежів, передбачених п. 9.1 даного договору, в повному обсязі та витрат, які зазнав чи міг зазнати Лізингодавець у звязку з переходом права власності щодо предмета лізингу. Законом України «Про дорожній рух»\~та Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів затверджених\~постановою КМУ від 07.09.1998 року № 1388 визначено спеціальний порядок купівлі-продажу транспортних засобів. Письмова форма договору купівлі-продажу автомобіля передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1338, якою затверджені правила державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин на шасі, автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, згідно з п. 2 яких вони є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб. Відповідно до абз. 2 п. 8 цього Порядку документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку, зокрема: договір фінансового лізингу. Згідно із п. 27 вказаного Порядку транспортні засоби, які придбаються юридичною особою - лізингодавцем з метою подальшої передачі їх лізингоодержувачу на підставі договору фінансового лізингу, реєструються за лізингодавцем. Після виконання договору фінансового лізингу транспортні засоби знімаються з обліку відповідно до вимог пункту 42 цього Порядку (транспортний засіб після виконання договору фінансового лізингу знімається з обліку лізингодавцем, при цьому у свідоцтві про реєстрацію (технічному паспорті) або на копії реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію на пластиковій основі, робиться запис: "Транспортний засіб знято з обліку за договором фінансового лізингу") і реєструються за лізингоодержувачем на підставі зазначеного договору та акта приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 2. Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що сторони за договором фінансового лізингу повністю виконали умови договору №009452 фінансового лізингу від 13.02.2014, й на виконання п. 9.1. вказаного договору сторони уклали договір купівлі-продажу транспортного засобу від 20.11.2016, й підписали акт приймання-передачі товару за Договором Фінансового лізингу №009452 від 13.02.2014. (а.с. 23), тому є всі підстави визнати позивача власником транспортного засобу, а тому відповідно до ст. 392 ЦК України вимоги про визнання права власності є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про зняття арешту суд виходить з наступного. Згідно із довідкою від 07.08.2017, виданою Регіональним сервісним центром в м. Києві за даними Єдиного державного реєстру МВС України станом на 07.06.2017 на транспортні засоби, які належать ТОВ «Лізингова компанія «АВТОФІНАНС» накладено наступні обмеження: арешт та/або заборона відчуження накладена ВДВС Печерського РУЮ в м. Києві, вихідний лист №1457/15 від 12.04.2016, ВП №50767859, арешт та/або заборона відчуження накладена ВДВС Білозерського РУЮ в Херсонській області, вихідний лист №15400 від 13.09.2016, виконавчий лист №668/430/16-ц Цюрупінського районного суду від 22.03.2016, розшук та/або затримання накладено ВДВС Білозерського РУЮ у Херсонській області, вихідний лист №14398 від 13.09.2016, виконавчий лист №668/430/16-ц Цюрупінського районного суду від 22.03.2016, арешт та/або заборона відчуження накладена ВДВС Деснянського РУЮ в м. Києві, вихідний лист №1213/4 від 25.04.2016, виконавчий лист №629/3906/14-ц, арешт та/або заборона відчуження накладена ВДВС Печерського РУЮ в м. Києві, вихідний лист №384/7 від 19.08.2016, ВП №51696220, Білгород-Дністровський районний міський суд Одеської області. (а.с. 37) Відповідно до ч. 1 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 серпня 1976 року із змінами «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Підставами на визнання права на звільнення майна з-під арешту можуть бути: право власності на описане майно або право володіння ним. Судом достовірно встановлено, що позивач є власником автомобіля, проте право власності не може зареєструвати у встановленому законом порядку, оскільки на майно відповідача накладено арешт, тому позовні вимоги про звільнення автомобіля з-під арешту також підлягають задоволенню .

Outcome: approved