overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

29 квітня 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON], в якому зазначила, що їх неповнолітній син - [PERSON], [INFO], проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, проте вона позбавлена можливості самостійно забезпечити належні умови утримання сина, тому була змушена звернутися до суду із цим позовом, та просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу до досягнення сином повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте в адресованій суду заяві свої позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак в адресованій суду заяві зазначив, що позовні вимоги визнає та просить розглянути справу у його відсутність. Суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За даними свідоцтва про народження [NUMBER], сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Згідно довідки Пересадівської сільської ради, неповнолітній [PERSON], проживає та перебуває на утриманні матері [PERSON] (а.с. 6). Статтею 181 та ч. 1 і ч. 2 ст.183, 184 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджуються в частині від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Враховуючи вимоги ст.ст.180, 182 СК України, матеріальне становище позивачки, обов'язок обох батьків приймати участь в утриманні дитини, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно Закону України «Про Державний бюджет на 2013 рік», суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] аліменти на утримання його сина [PERSON] в розмірі ? частини усіх видів його доходу щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Окрім цього, згідно зі ст. 79, ст. 88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

29 квітня 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором у сумі 19632 грн. 91 коп. та судового збору. У судове засідання представник позивача не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіслав до суду письмові заперечення проти позову, при цьому просив розглянути справу без його особистої участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 20.10.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов'язання по договору належним чином не виконував у зв'язку з чим станом на 31.01.2014 року утворилася заборгованість в сумі 19632 грн. 91 коп., з якої: 8477 грн. 57 коп. - заборгованість по кредиту, 7594 грн. 31 коп. - заборгованість по відсоткам, 2149 грн. 94 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом, 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 911 грн. 09 коп. штрафу (процентна ставка), що підтверджується розрахунком. У своїх запереченнях відповідач зазначає, що не підписував заяву від 28.11.2008 року про видачу банківської карти, що виключає, на його думку, наявність між сторонами договірних відносин. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Проте, відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження його заперечень, тому суд відхиляє їх за недоведеністю. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором та судового збору підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

29 квітня 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором у сумі 19632 грн. 91 коп. та судового збору. У судове засідання представник позивача не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 20.10.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов'язання по договору належним чином не виконував у зв'язку з чим станом на 31.01.2014 року утворилася заборгованість в сумі 19632 грн. 91 коп., з якої: 8477 грн. 57 коп. - заборгованість по кредиту, 7594 грн. 31 коп. - заборгованість по відсоткам, 2149 грн. 94 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом, 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 911 грн. 09 коп. штрафу (процентна ставка), що підтверджується розрахунком (а/с 6-10). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором та судового збору підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

29 квітня 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором у сумі 57104 грн. 18 коп. та судового збору. У судове засідання представник позивача не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 01.03.2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов'язання по договору належним чином не виконував у зв'язку з чим станом на 31.01.2014 року утворилася заборгованість в сумі 57104 грн. 18 коп., з якої: 9132 грн. 19 коп. - заборгованість по кредиту, 44776 грн. 55 коп. - заборгованість по відсоткам, 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 2695 грн. 44 коп. штрафу(процентна ставка), що підтверджується розрахунком (а/с 6-9). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором та судового збору підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

29 квітня 2015 року [PERSON], звернулась до суду з даною позовною заявою. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебуває в шлюбі який зареєстрований 03 вересня 2007 року виконкомом Половецької сільської ради Бердичівського району Житомирської області, актовий запис № 6. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], який проживає разом з нею. Свої позовні вимоги мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через втрату любові, довіри та різність поглядів на сім'ю і ведення спільного господарства. Просить шлюб розірвати. Вказала, що відповідач, як батько дитини, має неофіційні заробітки, може і повинен надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, тому просить стягувати з нього на її користь аліменти в розмірі по 500 гривень щомісячно, на утримання сина [PERSON] [INFO], починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини. Також просить стягнути з відповідача судові витрати. В судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву з проханням розглянути справу в її відсутності, заявлені позовні виммоги підтримує повністю, і просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутності. Позовні вимоги визнав повністю. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони з 03 вересня 2007 року перебувають в шлюбі, який зареєстрований виконкомом Половецької сільської ради Бердичівського району Житомирської області, актовий запис № 6. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], який проживає разом з нею, батьком якого згідно ксерокопії свідоцтва про народження є відповідач. Суд, згідно ч.2 ст.112 СК України, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як свідчать доводи позивачки на даний час між ними з відповідачем шлюбні відносини припинені, підстав для примирення немає. Згідно закону шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, таким чином позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Між сторонами відсутній спір про виховання дитини, тому дитину слід залишити з позивачкою. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивачка в поданій позовній заяві зазначила, що дитина проживає з нею, тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

29 квітня 2015 року [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання на час навчання. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач [PERSON] являється батьком позивача, 31 березня 1997 р. н., студентки денної форми навчання Сілезького Університету в Катовіцах за спеціальністю філологія, з терміном навчання три роки, яка перебуває на утриманні матері [PERSON] та, в зв'язку з навчанням, потребує матеріальної допомоги, яку відповідач не надає, тому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ? частини зі всіх видів його заробітку але не менше 30% від встановленого прожиткового мінімуму, щомісячно до 30 вересня 2017 року - закінчення позивачем навчання. В судове засідання сторони не з'явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, при цьому позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно роз'яснень, які містяться в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12 червня 2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, являється реалізацією права відповідача, передбаченого ст. 31 ЦПК України, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, тому суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову. З огляду на викладене, на підставі ст.ст. 182, 199, 200 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

29 квітня 2015 року комунальне підприємство "Павлоградтеплоенерго" звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути борг за спожиту теплову енергію. Позов мотивовано тим, що до квартири [ADDRESS] було надані послуги з теплопостачання відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005року №630, однак відповідач оплату за спожиту теплову енергію не проводив щомісячно за фактично отриману теплову енергію, внаслідок чого станом на 06 січня 2015 року утворилась заборгованість перед КП Павлоградтеплоенерго в сумі 4006 грн. 87 коп., у звязку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 4006 грн. 87 коп. та судовий збір. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності, та у разі неявки відповідача провести заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд враховуючи думку представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідач, якому проживає за адресою [INFO], має заборгованість за плату послуг з теплопостачання перед Комунальним підприємством Павлоградтеплоенерго. Так, судом встановлено, що Комунальне підприємство Павлоградтеплоенерго надавало послуги теплопостачання за адресою [ADDRESS]. Плата за послуги теплопостачання не проводилась своєчасно на розрахунковий рахунок підприємства щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає розрахунковим. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. У відповідності до ст.162 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Однак відповідач плату за послуги теплопостачання фактично комунальному підприємству Павлоградтеплоенерго не сплатив. В результаті чого станом на 06 січня 2015 року, утворилась заборгованість перед КП Павлоградтеплоенерго в сумі 4006 грн. 87 коп. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стороні, на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені і документально підтвердженні судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

29 квітня 2015 року позивач звернулась з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що з 21.05.2012 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі. Від шлюбу в них є син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки у них розлагодились. Вона з дітьми та відповідачем проживають разом. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідач працює на підприємстві"Кромберг-енд-Шуберт", однак свою заробітну плату використовує на власний розсуд, хоча має можливість сплачувати аліменти. Просить стягнути з відповідача аліменти у частці від заробітку до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги і просить стягнути аліменти в розмірі 1/3 частки від заробітку. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час і місце судового розгляду був належним чином повідомлений, відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності не надійшло. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що від шлюбу в подружжя народились син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 6). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що відповідач є працездатною особою, працює, на утриманні інших осіб не має, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягувати аліменти у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) батька дітей. Згідно із ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

29 квітня 2015 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позову вказала, що у 2014 році зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого у них народився син -[PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач має стабільний дохід, матеріальної допомоги дитині не надає, а тому просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, на заочний розгляд справи згодна. Відповідач за належного повідомлення в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд, на підставі ст.224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши докази по справі, приходить до наступних висновків. Між сторонами склалися сімейні правовідносини з приводу виконання обов'язку по утриманню подружжя. Як вбачається з матеріалів справи сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 липня 1987 року, що стверджується свідоцтвом про одруження, виданим виконавчим комітетом Горохівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області (актовий запис 1) (а.с.4). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, виданим 17 січня 2014 року виконавчим комітетом Горохівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області (актовий запис -4) (а.с.5). Дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджує довідка про склад сім"ї від 23.04.2015 року Горохівської сільської ради (а.с.6). Згідно ч.ч.2,4,6 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. За такого, з врахуванням наведеної норми права, зважаючи на те, що відповідач не представив суду доказів про неможливість надання ним за своїм майновим станом матеріальної допомоги на утримання дружини, з якою проживає його дитина, у визначеному позивачкою розмірі, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов задовільняє у повному обсязі. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.88 ч.3 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави. На підставі ст.367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання у межах стягнення суми платежу за один місяць.

Outcome: approved