overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

16.10.2014року позивачка звернулась до суду з даною позовною заявою, у якій в своїх вимогах просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на утримання їх сина [PERSON] [INFO] р.н . Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідач матеріально ні їй ні дитині не допомагає, однак дитина потребує певних коштів на утримання. Тому, позивачка просить стягнути з відповідача 450 грн. аліментів (згідно уточнюючої заяви). Позивач в судове засідання не з"явилась, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зх"явився, подав заяву про визнання позову . Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов слід задоволити з огляду на таке. Сторони шляхом подачі заяв фактично узгодили суму аліменів, яка підлягатиме стягненню з відповідача. Сам відповідач позов визнав. Тому суд вважає, що є всі підстави позов задоволити на підставі ст.174 ЦПК України. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище як дітей так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення, а тому вважає що аліменти необхідно визначити у твердій грошовій сумі, яка відповідно до закону підлягатиме індексації. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~16.10.2018\~[PERSON]\~звернулася до\~суду з\~позовною заявою\~до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04.10.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 430. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову зазначає, що спільне життя з відповідачем у них не склалося. Між нею та відповідачем виникли непорозуміння, різні погляди на життя. Непорозуміння та суперечки створили умови, за яких шлюб фактично припинився, тривалий час не мають спільного господарства. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливе, оскільки між ними втрачено почуття кохання та поваги. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 01.11.2018 відкрито провадження та справа призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні. Відзив на позовну заяву відповідач не подавав. \~ \~ \~ \~В підготовче засідання сторони не зявились, подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, від відповідача також надійшла заява про визнання позову. Сторони вказали, що час на примирення не потрібен. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. \~ \~ \~ \~Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі. Вказана обставина встановлена на підставі копії свідоцтва про шлюб, наявної в матеріалах справи. \~ \~ \~ \~Ст. 24 СК України вказує, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ч.2 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини. Суд приходить до висновку, що розірвання шлюбу, укладеного між сторонами у даній справі, не суперечить закону, зокрема нормі ч. 2 ст. 110 СК України та не порушує прав інших осіб. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~16.10.2018 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина - [PERSON], [INFO], у зв'язку з продовженням навчання в розмірі 1/4 з усіх видів доходів, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати подання позовної заяви та до закінчення навчання у вищому навчальному закладі 18.06.2020. Також вказує, що відповідач у добровільному порядку відмовляється утримувати сина. \~ \~ \~ \~В судове засідання сторони не з'явились, подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. Крім того, відповідач зазначив про визнання ним позову. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин с \~ \~ \~ \~Частиною 1 статті 199 СК України передбачено, що у випадку коли повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. \~ \~ \~ \~Суд приходить\~до висновку,\~що позивач,\~який досяг\~повноліття,\~продовжує навчання,\~є сином\~відповідача у\~даній справі\~та потребує\~матеріальної допомоги,\~відповідає критеріям,\~наведеним у\~частині 1\~статті 199\~СК України, а тому визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод, чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

16.10.2018 позивач, АТ КБ "ПриватБанк", звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору № б/н від 14.09.2011 року. Посилався на те, що [PERSON] 14.09.2011 року уклав договір № б/н з позивачем, згідно якого отримав кредит у розмірі 10 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом станом на 30.09.2018 у сумі 15 704.51 грн. Просили стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість по кредитному договору та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 24.10.2018 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 19.12.2018 ухвалою Київського районного суду м.Полтави призначено розгляд справи в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. Представник позивача надав заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимог підтримав, просив розглядати справу у заочному провадженні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи через офіційний веб-портал Київського районного суду м.Полтави, заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність не надавав. Враховуючи клопотання представника позивача, суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача, у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 280 - 283 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що [PERSON] 14.09.2011 уклав договір № б/н з ПАТ КБ «ПриватБанк» та отримав кредит у розмірі 10 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору, має заборгованість за кредитом станом на 30.09.2018 у сумі 15 704.51 грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Підлягають також задоволенню вимоги про стягнення судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

16.11.2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 19.07.2011 року він з відповідачкою зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Єланецького районного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. З відповідачкою сімейні відносини не склалися, оскільки мають різні характери, а тому виникали постійні сварки. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, поновлювати шлюбні відносини не бажає, тому просив суд шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю, на примирення не згоден. Відповідачка до суду не з'явилася, надала заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги визнала повністю, просила їх задовольнити, на примирення не згодна, прізвище просила залишити "Аніщенко". Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 19.07.2011 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Єланецького районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 24. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Подальше спільне життя та збереження шлюбу між сторонами неможливе, а тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає за необхідне залишити відповідачці прізвище, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-29 00:00:00

16.11.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 вересня 2006 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №586. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені з жовтня 2016 року, проживають вони окремо один від одного, спільне життя не склалося через відсутність між ними взаєморозуміння та взаємоповаги, різних поглядів на життя, на ведення сумісного господарства. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спору про розділ майна та місце проживання дитини між ними немає. Вважала, що збереження шлюбу є неможливим, а подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, що мають істотне значення. Позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягала, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище "Пронь". Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав, просив розірвати шлюб. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Згідно свідоцтву про шлюбу та копії свідоцтва про народження сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.09.2006 року, мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. (а. с. 6, 7). Сторонами визнані та, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, що фактично вони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Спору про розділ майна та місце проживання дитини між сторонами немає. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Частиною 1 ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідністю зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка [PERSON] у заяві наполягала на розірванні шлюбу, відповідач [PERSON] подав заяву про визнання позову, а подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечило б інтересам сторін, позовна заява про розірвання шлюбу є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Оскільки позивачка у позовній заяві відмовилася від прав ана відшкодування судових витрат, понесені нею витрати по сплаті судового збору з відповідача не стягуються.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

16 .11.2017 позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу(а.с.4-5). Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, не заперчує проти заочного розгляду справи, про що суду надала відповідну заяву (а.с.18). Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 31), в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив. Ухвалою суду від 12.02.2018 прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01.05.1993 виконкомом Криволуцької сільської ради Краснолиманського району Донецької області, відповідний актовий запис № 2 (а.с. 11). Від сумісного життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Сторони припинили шлюбні відносини з причин різних поглядів на життя, нерозуміння один одного. Сторони не підтримують шлюбні відносини та однією сім"єю не проживають. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає збереження сім'ї сторін неможливим, позов законним, обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню у зв'язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, на примирення не згодні, позивач наполягає на розлученні. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

16.11.2017 року заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім»єю зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. У судове засідання заявниця не зявилась, при цьому просила розглянути справу без її участі. Заяву підтримує. Заінтересовані особи в судове засідання не зявилися, проте надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Проти задоволення заяви не заперечують. Дослідивши матеріали справи суд приходить наступного висновку. 01 лютого 2006 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (серія 1-ЕЛ № 028312). Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім»єю не менше як п»ять років до часу відкриття спадщини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.21 Постанови № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Як вбачається з довідки виданої виконавчим комітетом Коропської селищної ради Чернігівської області № 3111 від 06.11.2017 року [PERSON], яка померла 01.02.2006 року була зареєстрована і проживала з 28.03.1997 року до дня смерті разом з [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в смт. Короп по вул. Ігоря Шкляра будинок № 13 Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вваєжається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого сттатею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 49991654 від 23.11.2017 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Враховуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що наявні підстави для задоволення заяви та встановлення факту проживання заявниці однією сім»єю із спадкодавцем. На підставі вищевикладеного заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

16.12.2011 року [PERSON] отримав в ПАТ КБ «Приватбанк» кредит в розмірі 3800,00 грн. при умові сплати відсотків 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. В вересні 2015 року представник ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по договору кредиту в сумі 19\~751,82грн., посилаючись на те, що відповідач не виконує свої зобов'язання за вказаним договором. В судове засідання представник позивача не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності з зазначенням згоди на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи вважається таким, що повідомлений належним чином, відповідно до абз.5 ч.5 ст.74 ЦПК України, причину неявки суду не повідомив, тому відповідно до ст.169 ч.4, 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що відповідач [PERSON] розрахунку по кредитному договору б/н від 16.12.2011року не провів і заборгованість, станом на 31.07.2015 року складає: 19\~751,82грн., з них 3798,61грн. заборгованість за кредитом, 11948,47грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, 500,00 грн. штраф фіксована частина, 916,75грн. штраф процентна складова; 2587,99грн. заборгованість за пенею та комісією. Дані факти підтверджуються: заявою позичальника від 16.12.2011 року; умовами і правилами надання банківських послуг, довідкою про умови кредитування, розрахунком розміру заборгованості. Відповідно до ст.1054 ЦК України - За кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ч.2 ст. 1050 ЦК України визначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 551 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідач умови кредитного договору не виконує, допустив значне прострочення сплати кредиту, що є підставою для стягнення позики, нарахованих за користування кредитом процентів, комісії, пені та штрафу. Судові витрати становлять 1218,00 грн. і розприділяються відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved