Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

27.07.2018 року до суду надійшла позовна заява від [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Ухвалою суду від 02.08.2018 року відкрито провадження по справі та призначено судовий розгляд. У своїй заяві позивач зазначила, що 14.11.2009 року виконавчим комітетом Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] [PERSON] зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, зараз у суді розглядається справа про розірвання шлюбу між сторонами. З 2012 року сторони проживають окремо, донька проживає разом з матір'ю, перебуває на її утриманні, матеріальної підтримки від батька не отримує. [PERSON] не приймає участі у вихованні дитини, не виявляє бажання спілкуватися з нею. Відповідач має офіційний дохід у вигляді орендної плати за земельну ділянку, працює на будівництві, являється працездатним, на утриманні інших осіб не має. У зв'язку з вищевикладеним позивач просить суд задовольнити позов та стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дочки аліменти у розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання заяви та до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні 18.09.2018 року позивач підтримала позовну заяву, просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні 18.09.2018 року позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Зазначив, що бажає офіційно сплачувати аліменти. Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку позивача та визнання позову відповідачем, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Між позивачем та відповідачем укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 05.11.2009 р. (а.с.3). Судом встановлено, що позивач та відповідач мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.03.2011(а.с.4). Згідно довідки №01-02-156 від 26.07.2018 року виданої виробничим управлінням ЖКГ м. Березівка вбачається, що [PERSON] працює у ВУЖКГ м. Березівка та отримує заробітну плату (а.с.7). Довідкою №11 від 26.07.2018 року підтверджується, що [PERSON] навчається у другому класі навчально-виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад І ст.. - дошкільний навчальний заклад» м. Березівка (а.с.8) та має позитивну характеристику (а.с.10). Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Березівської міської ради Одеської області [PERSON] проживає разом з дочкою [PERSON], батьками [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Згідно зі ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, «Дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування». Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., «…батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини…». Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно статті8 Закону України "Про охорону дитинства" Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов'язані неухильно дотримуватися свого обов'язку щодо утримання та виховання дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України, «за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів». З урахуванням зазначених обставин, інтересів неповнолітньої дитини, виходячи із принципів справедливості, добросовісності та розумності, закріплених у статті 7 Сімейного кодексу України, враховуючи визнання позову відповідачем, суд доходить висновку щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки у розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного вік, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. В силу ч. 6 статті 141 ЦПК України, «якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України…» Враховуючи вищевикладене, зважаючи на доведеність позовних вимог, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved