Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

14 березня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги фактичним припиненням подружнього життя і неможливістю збереження сім'ї. У судовому засіданні [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги, в обґрунтування яких послалася на факти і обставини, викладені у заяві та зазначила, що з 30 квітня 1992 року перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з ними і на утримання якої відповідач у добровільному порядку надає матеріальну допомогу. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки у кожного з них різні, не співпадаючи погляди на питання подружніх взаємовідносин і поведінки у сім'ї. З січня 2013 року вони припинили з відповідачем шлюбні стосунки. Незважаючи на те, що вони продовжують проживати в одній квартирі, однак займають різні кімнати, мають окремий бюджет і не ведуть сумісне господарство. З січня 2014 року вона зустрічається з іншим чоловіком з яким має намір укласти шлюб. Вона втратила до [PERSON] почуття любові. За наведених обставин вважає, що збереження шлюбу з [PERSON] неможливе, суперечить інтересам кожного із них. Посилаючись на наведені обставини, позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], понесені нею судові витрати віднести на її рахунок. На зміні її прізвища на дошлюбне „[PERSON]" не наполягає і просить залишити прізвище „[PERSON]". Відповідач [PERSON] позов [PERSON] визнав, погодившись з викладеними у ньому обставинами та поясненнями позивачки в суді. При цьому відповідач [PERSON] пояснив, що з січня 2013 року вони з дружиною припинили шлюбні відносини. Вони продовжують проживати в одній квартирі, однак займають різні кімнати, мають окремий бюджет і не ведуть сумісне господарство. [PERSON] на теперішній час зустрічається з іншим чоловіком. За наведених обставин вважає, що збереження шлюбу з [PERSON] суперечить інтересам кожного із них, тому примирення між ними неможливе. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 30 квітня 1992 року у Палаці одружень м. Макіївки Донецької області, актовий запис № 785. Подружжя має неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка на теперішній час проживає зі сторонами і на утримання якої відповідач у добровільному порядку надає матеріальну допомогу. Даний шлюб для обох сторін перший. Наведені факти та обставини визнані сторонами під час розгляду справи, вони підтверджені наявними у справі документами, тому відповідно до положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою статті 112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] з січня 2013 року припинили шлюбні відносини, не проживають однією сім'єю, мають окремий бюджет і не ведуть сумісне господарство. З січня 2014 року [PERSON] зустрічається з іншим чоловіком з яким має намір укласти шлюб. Враховуючи викладене, суд визнає, що надання подружжю строку для примирення у даному випадку суперечить моральним засадам суспільства. Згідно до положень статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, строк, протягом якого сторони проживають окремо, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] та [PERSON], збереження їх сім'ї є неможливе та суперечить їх інтересам. Заява відповідає дійсній волі дружини, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Позивачка не наполягає на відновленні її дошлюбного прізвища, та не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved