Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

19 жовтня 2017 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до Шельвівської сільської ради Локачинського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12 серпня 2016 року померла її мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй спадкове майно, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Центральній, 13 у с. Шельвів Локачинського району Волинської області. 13 червня 2017 року між [PERSON] та дочкою спадкодавця - [PERSON], укладено договір про поділ спадкового майна до видачі свідоцтв про право на спадщину. Як спадкоємець за законом позивач прийняла спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок їй було відмовлено приватним нотаріусом Локачинського районного нотаріального округу Волинської області у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Інших спадкоємців, які б претендували на дане майно, немає. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Центральній, 13 у с. Шельвів Локачинського району Волинської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] Судові витрати у справі просить залишити за нею. 08 листопада 2017 року через канцелярію суду позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився також. Подав заяву від 08 листопада 2017 року про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, оглянувши матеріали спадкової справи № 77/2017 до майна померлої [PERSON], суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 12 серпня 2016 року померла мати позивача - [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 187473 від 12 серпня 2016 року (а.с.5). Після її смерті залишилося спадкове майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Центральній, 13 у с. Шельвів Локачинського району Волинської області, що підтверджується довідкою Шельвівської сільської ради Локачинського району № 838 від 14 грудня 2016 року та витягом із погосподарської книги № 1 за 2016 рік (а.с.7, 8). Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 77/2017 до майна померлої [PERSON] позивач вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала і була зареєстрована разом із спадкодавцем за однією адресою. [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини та не відмовилась від неї протягом строку, встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Дочка спадкодавця [PERSON], яка є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] також подала заяву про прийняття спадщини, однак, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Центральній, 13 у с. Шельвів Локачинського району, не претендує, що підтверджується договором про поділ спадкового майна до видачі свідоцтв про право на спадщину від 30 червня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Локачинського районного нотаріального округу Волинської області. У вказаному договорі зазначено, що право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Центральній, 13 у с. Шельвів Локачинського району перейде до позивача (а.с.6). Факт родинних відносин позивача та спадкодавця [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії І-АГ № 071954 від 23 липня 1971 року та свідоцтвом про укладення шлюбу від 17 жовтня 1992 року, яким підтверджується дошлюбне прізвище позивача - "Стельмащук" (а.с. 15). Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30 червня 2017 року вбачається, що [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Локачинського районного нотаріального округу з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, належну її матері, однак їй відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки останньою не подано відповідних правовстановлюючих документів на будинок (а.с.14). Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно [PERSON], судом не встановлено. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки на момент відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON] належало право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Центральній, 13 у с. Шельвів Локачинського району Волинської області, суд дійшов висновку, що право власності на вказане будинковолодіння переходить до позивача [PERSON] як спадкоємця за законом і за нею необхідно визнати право власності на зазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. За клопотанням позивача судові витрати у справі слід залишити за [PERSON]

Outcome: approved