Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 04 жовтня 2008 року між ним та відповідачем по справі було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по Котовському району Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №76. Від указаного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюб у обох перший. Сімейне життя не склалось, останнім часом між ним та відповідачем суттєво погіршились взаємовідносини, мають різні погляди на життя та сімейні відносини, повністю відсутнє взаєморозуміння. Крім того, він раніше вже подавав до суду заяву про розірвання шлюбу, однак згодом помирились, щлюб носить виключно формальний характер. Позивач вважає, що спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам, тому рішення про розірвання шлюбу є остаточним, примирення між ним та відповідачем неможливе, у зв'язку з чим звернувся до суду та просить задовольнити заявлені вимоги. В судовому засіданні під час розгляду справи по суті позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить шлюб розірвати, оскільки подальше збереження сім'ї неможливе, при цьому всі витрати по справі просить залишити за ним. Відповідач під час розгляду справи по суті позовні вимоги визнала повністю та не заперечила проти розірвання шлюбу. Крім того, після розірвання шлюбу просить відновити їй дошлюбне прізвище "[PERSON]". Взявши до уваги пояснення позивача, відповідача та вивчивши документи справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, тоді суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. Із матеріалів справи видно, що позивач - [PERSON] перебуває у шлюбі з відповідачем по справі - [PERSON], який зареєстрований 04 жовтня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по Котовському району Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №176, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Від вказаного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про народження (а.с.7,8). Приймаючи до уваги, що збереження сім'ї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, оскільки в сім'ї відсутнє взаєморозуміння, створені умови, в яких не можливе нормальне існування сім'ї та спільне проживання, постійно виникали сварки, в даний час разом не проживають, кроків до примирення не роблять, наявність неповнолітніх дітей, тому суд вважає можливим їх шлюб розірвати при цьому всі витрати по справі покласти позивача, враховуючи його бажання.

Outcome: approved