Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

29.07.2014 року [PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовною заявою до Терешпільської сільської ради про визнання у порядку спадкування права власності на житловий будинок. Позов мотивовано тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON]. Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS]. Після відкриття спадщини, позивач вчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Проте, державним актом на право власності на земельну ділянку, свідоцтвом на забудову садиби та довідкою Терешпільської сільської ради підтверджено, що вказаний будинок належав [PERSON] За таких підстав позивач просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] та належав померлому [INFO] [PERSON] У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що підтримує позов повністю. Представник Терешпільської сільської ради у судове засідання не з'явився, відповідно до поданої заяви відповідач проти позову не заперечує, просить розглянути справу за відсутності представника відповідача. Враховуючи подані сторонами заяви, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Терешпільською сільською радою Хмільницького району Вінницької області від 25.11.2013 року підтверджено, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.8). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, серед якого: - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS], загальною площею 49,9 кв. м., житловою площею 35,2 кв. м., допоміжною площею 14,7 кв.м., зазначений під літерою «А». Вказане підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданий АНВП "Візит" від 17.01.2014 року (а.с.17-22). При цьому суд враховує, що у технічному паспорті відсутні відмітки що про те, що дане нерухоме майно є самочинно побудованим, наявний запис про відсутність правовстановлюючих документів. Як видно з технічного паспорта житловий будинок та господарські споруди було збудовано 1971 року, 1980 року, 1976 року. Витягами з погосподарської книги №№ 7, 8 за 1977-1979, 1980-1982, 1986-1990 роки (а.с.50-52), а також довідкою Терешпільської сільської ради № 156 від 07.07.2014 року (а.с.23) підтверджено, що житловий будинок по [ADDRESS] належав померлому [INFO] [PERSON]. Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №967915 (а.с.11) підтверджено, що [PERSON] на підставі рішення 13 сесії 21 скликання Терешпільської сільської ради є власником земельної ділянки площею 0,2500 га., що розташована по [ADDRESS]. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року N 1952-ІV, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. На час виникнення спірних правовідносин діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, згідно із ст. 1, ст. 6 якої встановлено, що реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР проводять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Відповідно до пп. 6-7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 12.05.1985 року № 5-24/26, дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян. Судом встановлено, а також доведено належними та допустимими доказами факт належності вищевказаного об'єкта нерухомості [PERSON]. Здобуті докази свідчать про те, що за життя він володів, користувався та розпоряджався вищевказаним будинковолодінням, яке перебувало у його власності, відповідно до вимог діючого на той момент законодавства. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом. Як встановлено судом, позивач звертався до Хмільницької районної державної нотаріальної контори, однак свідоцтво про право на спадщину, а саме на житловий будинок не отримав, оскільки правовстановлюючі документи на житловий будинок відсутні (а.с. 10). Листом завідуючої Хмільницької районної державної нотаріальної контори Горщинської Ю.П. №651/01-16 від 18.08.2014 року повідомлено, що після смерті [INFO] [PERSON], 21.02.2014 року заведено спадкову справу №69/2014. З заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся [PERSON]. Зазначеному спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину ще не видавались. Інші спадкоємці по даній спадковій справі з заявами про прийняття та/або про відмову від спадщини до Хмільницької районної нотаріальної контори не звертались та відповідно свідоцтва про право на спадщину не видавались. За таких обставин суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки як встановлено судом [PERSON] за життя на праві приватної власності належав житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS]. Також встановлено, що [PERSON] як спадкоємець за заповітом, після смерті [PERSON], у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Окрім цього, відповідач не заперечує проти задоволення позову. Отже, позовні вимоги є обгрутованими і їх задоволення не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб, а тому перешкод в прийнятті позивачем спадщини суд не вбачає. Судові витрати залишити за сторонами.

Outcome: approved