Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до Харківської міської ради, в якому просить встановити факт, що [PERSON] є троюрідною тіткою [PERSON] , [INFO] , що помер [INFO] , та визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті троюрідного племінника [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що [INFO] помер її троюрідний племінник [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] та був зареєстрований і постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з вищевказаної квартири. Позивач звернулась до Сьомої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті троюрідного племінника [PERSON] , внаслідок чого була відкрита спадкова справа № 64027637 від 09.04.2019 року. Однак позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, оскільки з поданих документів неможливо підтвердити родинні відносини між [PERSON] та її троюрідним племінником [PERSON] та право власності на вищезазначену квартиру не зареєстровано. Харківською міською радою 12.05.2020 року подано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування свого відзиву відповідач посилається на те, що немає усіх доказів родинних зв`язків між позивачем та спадкодавцем, з наданих до суду документів неможливо беззаперечно стверджувати, що [PERSON] є троюрідною тіткою [PERSON] , оскільки прабабою позивача є [PERSON] , а прабабою спадкодавця є [PERSON] , що підтверджується архівними довідками від 08.10.2019 року №01-28/3-2143, від 22.11.2019 року №01-29/359. Враховуючи наведене, [PERSON] та [PERSON] є лише єдинокровними родичами, а не рідними. Окрім того, для встановленої лінії спорідненості позивачем надано Експертний висновок від 15.11.2019 року № 056/1291-а, що виданий Українським бюро лінгвістичних експертиз, однак такий висновок не може братись судом до уваги, оскільки він не відповідає вимогам ч. ч. 6, 7 ст. 102 ЦПК України. Також відповідач посилається на те, що відсутній об`єкт спадкування, що має увійти до спадкової маси, оскільки згідно із постановою Четвертої ХДНК від 21.10.2019 року №4926/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії вказано, що нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину також і через те, що право власності на вказану квартиру не було зареєстровано у встановленому законом порядку. Представник позивача адвокат Дорохов О.П. 26.05.2020 року надав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що родинний зв`язок між позивачем та спадкодавцем повністю підтверджується зібраними документами: свідоцтвами про народження, свідоцтвами про реєстрацію шлюбу (зміна прізвища), дані архівних довідок. Також зазначив, що експертний висновок від 15.11.2019 року №056/1291-а, що виданий Українським бюро лінгвістичних експертиз при Національній академії наук України, є письмовим доказом, який отриманий на запит представника позивача. Окрім того, посилається на те, що право власності на спірну квартиру, відповідно до ст. 15 Закона України «Про власність» 1991 року, чинного на момент спірних правовідносин, ч. 3 ст. 384 ЦК України, набуто [PERSON] після повної виплати паю ЖК «Плазма» ще у 1981 році. Також посилається на те, що якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17.02.2020 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.03.2020 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано копії матеріалів спадкових справ, заведених після смерті [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.04.2020 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки на адресу місцезнаходження, причини неявки суду не повідомив. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно копій архівних довідок виданих Державним архівом Харківської області № 01-28/3-2143 від 08.10.2019 року, № 01-29/359 від 22.11.2019 року [PERSON] син мав доньку [PERSON] , 1877 року народження, та сина [PERSON] , 1894 року народження. З копії архівної довідки виданої Державним архівом Харківської області від 22.11.2019 року № 01-29/360 встановлено, що [PERSON] 05.11.1895 року уклала шлюб з [PERSON] . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.12.1903 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.07.1952 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] . Також згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12.04.1962 року встановлено, що [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після укладення шлюбу взяла прізвище [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.04.1963 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] . Окрім того, матеріали справи містять копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.12.2014 року, згідно якого [PERSON] померла [INFO] . Також, матеріали справи містять копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.03.2019 року, згідно якого [PERSON] помер [INFO] . З копії свідоцтва про народження № [NUMBER] від 16.01.1925 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . З копії свідоцтва про шлюб № [NUMBER] від 07.12.1950 року вбачається, що [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після укладення шлюбу взяла прізвище [PERSON] . Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.10.1951 року [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] . Крім того, матеріали справи містять копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.05.1994 року, згідно якого [PERSON] померла [INFO] , причини смерті: Атеросклеротичний кардіосклероз. Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 06.08.1972 року встановлено, що [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після укладення шлюбу взяла прізвище [PERSON] . Згідно з експертним висновком № 056/1291-а від 15.11.2019 року, складеним Українським бюро лінгвістичних експертиз, прізвища [PERSON] (свідоцтво про народження, запис російською мовою [PERSON] , батько [PERSON] , мати [PERSON] ), [PERSON] (архівна довідка від 08.10.2019року, № 01-28/3-2144, видана Державним архівом Харківської області, запис [PERSON] сынъ [PERSON] ) та [PERSON] (свідоцтво про народження [PERSON] , запис російською мовою мати [PERSON] ) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними. Записи особового імені [PERSON] , похідні форми імені по батькові [PERSON] та [PERSON] , похідна форма імені по батькові [PERSON] , а також жіноча форма імені по батькові [PERSON] , є ідентичними. Відповідно до копії листа Міністерства юстиції України від 14.11.2008 року надання довідок щодо ідентичності імен віднесено до компетенції Українського бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що з дитинства знала, що родина [PERSON] - це їх родичі, [PERSON] знала з дитинства, пояснила що це рідна сестра її діда [PERSON] . Також пояснила, що з [PERSON] спілкувалась все життя, доглядала за [PERSON] , коли в останньої стався інсульт. З [PERSON] також спілкувалась та доглядала за ним, коли він захворів. Також пояснила, що всі витрати по організації та проведенню поховання після смерті [PERSON] та [PERSON] взяла на себе. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що з [PERSON] знайома з дитинства, оскільки родичі [PERSON] проживали на [ADDRESS] недалеко від [PERSON] , [PERSON] приїжджала щомісяця до родичів та дружила з [PERSON] , пам`ятає діда [PERSON] [PERSON] , який сам був родом з [PERSON] , потім переїхав до Харкова. Завжди знала, що у [PERSON] були родичі по батьківський лінії [PERSON] та її син [PERSON] Підтвердила, що [PERSON] завжди спілкувалась та допомагала [PERSON] та її сину [PERSON] . З матеріалів справи також вбачається, що [PERSON] була членом ЖК "Плазма" та придбала квартиру [ADDRESS] . З листа ЖК «Плазма» № 09 від 18.05.2020 року та копії ордеру № 13691 серії А від 06.06.1968 року встановлено, що [PERSON] була членом кооперативу ЖК «Плазма», зробила перший пайовий внесок у лютому 1967 року, останній внесок в липні 1981 року. З копії спадкової справи № 264/2015, що заведена Сьомою Харківської державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] вбачається, що після її смерті з заявою про прийняття спадщини звернувся син [PERSON] . Станом на момент смерті [PERSON] він був також зареєстрований разом з матір`ю у квартирі [ADDRESS] . Однак за життя свідоцтво про право на спадщину він не оформив, [INFO] [PERSON] помер, про що Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області складено актовий запис № 4486, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] [INFO] Сьомою Харківської державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 202/2019, з заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] . Постановою Четвертої Харківської міської Державної нотаріальної контори від 21.10.2019 року було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з неможливістю підтвердження родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] та в зв`язку з відсутністю реєстрації права власності на квартиру. Таким чином, між сторонами склались спадкові правовідносини, які регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (статті 1217 ЦК України). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1265 ЦК України У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Приписами ч. 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до приписів ст. 384 ЦК України член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Згідно роз`яснень, наданих у п.п. бп. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 р. Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власностіпри повному внесені пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. З урахуванням досліджених у судовому засіданні письмових доказів, показань свідків, суд дійшов висновку про доведеність факту, що [PERSON] , [INFO] , є троюрідною тіткою [PERSON] , [INFO] , що помер [INFO] , а тому наявність підстав для його встановлення у судовому порядку. Також суд дійшов висновку, що за життя [PERSON] набула права власності на квартиру [ADDRESS] , однак належним чином це право не оформила. На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що [PERSON] у встановленому законом порядку після смерті своєї матері [PERSON] прийняв спадщину, до складу якої входила квартира за адресою: [ADDRESS] , однак належним чином свої спадкові права за життя не оформив Враховуючи, що спадщина належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини, суд дійшов висновку, що [PERSON] за життя належала квартира за адресою: [ADDRESS] . Приймаючи до уваги, що позивач [PERSON] в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті троюрідного племінника [PERSON] , однак позбавлена можливості оформити це право в зв`язку з відсутністю у неї правовстановлюючого документа на квартиру, суд дійшов висновку, що право позивача підлягає захисту у судовому порядку. В п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» наголошується, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, а в п.58 рішення Європейського суд у справі «Серявін та інші проти України» зазначається про те, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті… Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»). Доводи відповідача про те, що експертний висновок від 15.11.2019 року №056/1291-а не може братися судом до уваги, оскільки не відповідає вимогам ч.ч. 6, 7 ст. 102 ЦПК України, є необґрунтованими, оскільки вказаний висновок оцінений судом як письмовий доказ по справі. Крім того, відповідно до копії листа Міністерства юстиції України від 14.11.2008 року надання довідок щодо ідентичності імен віднесено до компетенції Українського бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України. Посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на постанову Верховного Суду від 18.03.2019 року у справі № 343/1048/17 не може бути прийнята судом до уваги, оскільки стосується інших правовідносин, зокрема, спадкування на земельну ділянку. З огляду\~на викладене,\~оцінивши надані\~сторонами докази\~за своїм\~внутрішнім переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів,\~а також\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності,\~перевіривши всі\~доводи і\~заперечення сторін,\~суд дійшов\~висновку про наявність підстав для визнання за [PERSON] в порядку спадкування за законом права власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved