Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] «Європейський страховий союз» м. Київ, [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, мотивуючи вимоги тим , що 07.06.2016р. з вини відповідача [PERSON] сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого належний позивачу [PERSON] на праві приватної власності автомобіль SEAT LEON, 2005р.в., д.н. [NUMBER], отримав механічні пошкодження, чим було завдано позивачу [PERSON] шкоду у розмір 198010,88грн., яка повязана з відновлювальним ремонтом вищевказаного автомобіля. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в [PERSON] «Європейський страховий союз». Розмір страхового відшкодування згідно Полісу з врахуванням ліміту відповідальності страховика за вирахуванням франшизи 1000грн., за шкоду заподіяну третій особі становить 49000грн.. Однак, станом на момент звернення з даним позовом до суду відповідач [PERSON] «Європейський страховий союз» виплатило позивачу [PERSON] грошові кошти у розмірі 25000грн.. Враховуючи вимоги чинного законодавства України з відповідача [PERSON] підлягає до стягнення грошова сума у розмірі 149010,88грн.. Тому, [PERSON] звернувся з позовом до суду і просить суд стягнути з [PERSON] «Європейський страховий союз» на його користь матеріальну шкоду у розмірі 24000грн., стягнути з відповідача [PERSON] на його користь матеріальну шкоду у розмірі 149010,88грн., та стягнути з відповідачів [PERSON] «Європейський страховий союз», [PERSON] витрати по сплаті судового збору. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просив задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні факт заподіяння шкоди не оспорював, з розміром заявленої матеріальної шкоди не згоден, оскільки згідно проведеного дослідження незалежного субєкта оціночної діяльності сума збитків є меншою. Оцінка збитків проводилась по VIN коду автомобіля. Вважає допит експерта [PERSON] є недоцільним, як і проведення по даній справі експертизи. Тому, просив задовольнити позов частково, враховуючи суму збитків згідно наданих відповідачем доказів. Представник відповідача [PERSON] «Європейський страховий союз» у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що матеріалами справи, у письмових поясненнях, які надійшли до суду повідомив, що позивачу [PERSON] дійсно було частково відшкодовано збитки у розмірі 25000грн. і необхідно ще здійснити виплату грошових коштів у розмірі 24000грн., від сплати яких [PERSON] «Європейський страховий союз» не відмовляється, також вказав прохання справу без його участі. Вислухавши сторони , дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи , а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи , відшкодовується в повному обсязі особою , яка її завдала. Відповідно до ч. 1 , 2 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин , утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.ст. 22, 36 Закону України, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках,передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у звязку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Відповідно до ч.1 ст.1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Матеріалами справи встановлено, що відповідно до копії постанови Лисичанського міського суду Луганської області від 01.07.2016р., яка набула чинності 11.07.2016р., відповідач [PERSON] визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, обставинами якого були події 07.06.2016р. о 17-38год. при яких [PERSON], керуючи власним транспортним засобом автомобілем [NUMBER], у м. Сєвєвродонецьк на перехресті нерівнозначних доріг вул. Танкістів та вул. Федоренка, рухаючись по другорядній дорозі не надав дорогу автомобілю [NUMBER], який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення, від чого автомобілі отримали технічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, порушивши п.п.16.2, 12,1 Правил дорожнього руху України. Відповідно до копії Висновку №80/1 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню шкоди, спричиненої володільцю транспортного засобу ТОВ «Ленкор» від 14.07.2016р. встановлено, що вартість матеріальної шкоди, з технічної точки зору, завданої власнику автомобіля [NUMBER], і.н. (VIN) VSSZZZ1MZ5R085483 на момент ДТП складає 198010,88грн.. Відповідно до копії повідомлення [PERSON] «Європейський страховий союз» вих. №06-02/371 від 03.08.2016р., [PERSON] було повідомлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована [PERSON] «Європейський страховий союз» згідно Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/6838473 від 20.11.2015р.. Франшиза згідно полісу становить 1000грн., розрахунок суми страхового відшкодування 49000грн.. Відповідно до копії виписки ПАТ КБ «Приватбанк» №5ЕКМ-А5VI-PHC9-TQ06 від 20.01.2017р., на карту [PERSON] було перераховано відшкодування у загальному розмірі 25000грн.. Таким чином судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 07.06.2016р. о 17-38год. з вини відповідача [PERSON] позивачу [PERSON] була спричинена матеріальна шкода у вигляді пошкодження автомобілю, який належить йому на праві приватної власності. Страховою компанією [PERSON] «Європейський страховий союз» було частково відшкодовано позивачу [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 25000грн., що підтверджено матеріалами справи. Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 01.03.2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Надаючи оцінку зібраним доказам по справі суд враховує наступне. Відповідно до ст.1 Закону України «Про судову експертизу», Судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду. Судовими експертами можуть бути особи, які мають необхідні знання для надання висновку з досліджуваних питань. Судовими експертами державних спеціалізованих установ можуть бути фахівці, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності. До проведення судових експертиз, крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом. Відповідно до ст.5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», суб'єктами оціночної діяльності є: суб'єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону. Відповідно до ст.ст. 53, 54 ЦПК України, експертом є особа, якій доручено провести дослідження матеріальних об'єктів, явищ і процесів, що містять інформацію про обставини справи, і дати висновок з питань, які виникають під час розгляду справи і стосуються сфери її спеціальних знань. Як експерт може залучатися особа, яка відповідає вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу", і внесена до Державного реєстру атестованих судових експертів. Спеціалістом може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями та навичками застосування технічних засобів і може надавати консультації під час вчинення процесуальних дій з питань, що потребують відповідних спеціальних знань і навичок. Відповідно до копії свідоцтва №5, виданого 07.11.2014р. Міністерством юстиції України, [PERSON] присвоєно (підтверджено) кваліфікацію судового експерта з правом проведення товарознавчих експертиз за спеціальністю 12.2 Визначення вартості колісн. транс. засобів та розміру збитку завданого власн. трансп.. Відповідно до копії сертифікату субєкта оціночної діяльності №50/16, виданого 25.01.2016р. Фондом державного майна країни, [PERSON] (субєкт підприємницької діяльності і.к. [NUMBER]) дозволена практична оціночна діяльність оцінка обєктів у матеріальній формі. Спеціалізація в межах оцінки машин і обладнання, оцінка колісних транспортних засобів. Приймаючи рішення по справі, суд виходить з того, що Висновок №80/1 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню шкоди, спричиненої володільцю транспортного засобу ТОВ «Ленкор» від 14.07.2016р. проведений експертом [PERSON], який зареєстрований у встановленому законодавством порядку та має відповідну спеціалізацію, натомість суд не може прийняти до уваги довідку №1957 від 20.06.2017р. та звіт №5869/07/17 про оцінку транспортного засобу, видані незалежним оцінщиком ФОП [PERSON]. При цьому, представник відповідача [PERSON] вважав недоцільним виклик до суду експерта [PERSON] для розяснення висновку №80/1 від 14.07.2016р. або проведення експертизи по справі. Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що на момент ДТП шкода спричинена позивачу [PERSON] становила 198010,88грн.. Враховуючи те, що на момент розгляду справи спричинена матеріальна шкода відповідачем [PERSON] не відшкодована, а відповідачем [PERSON] «Європейський страховий союз» м. Київ відшкодована частково, то суд приходить до висновку, що обставини, викладені позивачем [PERSON] в обґрунтування позову знайшли своє відображення в матеріалах справи, а отже позовні вимоги позивача [PERSON] про стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON] «Європейський страховий союз» м. Київ на його користь суми матеріальної шкоди, завданої винними діями відповідача [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. ч.1 ст. 88 ЦПК України , стороні , на користь якої ухвалено рішення , суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Сплата судового збору в розмірі 1730,11грн. документально підтверджено квитанцією. Виходячи з засад розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] «Європейський страховий союз» м. Київ на користь позивача [PERSON] суму понесених судових витрат в розмірі 239,96грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (1730,11грн. х 13,87% ), а з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] суму понесених судових витрат в розмірі 1438,15грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (1730,11грн. х 86,13% ).

Outcome: approved