Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

23.07.2021 року заявник [PERSON] через свого представника звернулася до суду з вищевказаною заявою на обґрунтування якої зазначила, що в період з 01.09.1978 року по 08.08.1979 року вона навчалася у Луцькому професійному торгово-кулінарному училищі на денній формі навчання, по закінченню навчання у якому їй було присвоєно кваліфікацію продавця продовольчих товарів та видано свідоцтво № [NUMBER] за реєстраційним номером 734. Вказане свідоцтво було видане на ім`я « [PERSON] ». По досягненню пенсійного віку та набуття права на пенсію, вона звернулася до Луцького ОУ ПФУ із заявою про призначення пенсії. Серед необхідних документів для визначення стажу було додано також і свідоцтво № [NUMBER] про закінчення Луцького професійного торгово-кулінарного училища. Однак, для розрахунку трудового стажу зазначений документ не було взято до уваги, у зв`язку з розбіжностями у її прізвищі в трудовій книжці та вказаному свідоцтві. З метою виправити помилки в свідоцтві № [NUMBER] за реєстраційним номером 734 вона звернулася до Луцького професійного торгово-кулінарного училища, який наказом Міністерства освіти і науки від 09.10.2020 року № 1237 був перейменований у Відокремлений структурний підрозділ «Фаховий коледж технологій, бізнесу та права Волинського національного університету імені Лесі України». У відповідь на її заяву, було видано архівну довідку від 12.07.2021 року № 06-07/42 про те, що в документах з кадрової роботи містяться документи із зазначенням прізвища як « [PERSON] », так і « [PERSON] ». Однак, прізвище, що значиться у свідоцтві не збігається із прізвищем зазначеним у паспорті. Враховуючи наведене, просить суд встановити факт належності їй свідоцтва № [NUMBER] про присвоєння кваліфікації продавця продовольчих товарів та закінчення у 1979 році Луцького професійного торгово-кулінарного училища. До початку судового засідання представником заявниці було подано до суду заяву з проханням розгляд справи здійснювати у її відсутності, заявлені вимоги вона підтримує та просить їх задовольнити (а.с. 19). Представник заінтересованої особи - Відокремленого структурного підрозділу «Фаховий коледж технологій, бізнесу та права Волинського національного університету імені Лесі України» до початку судового засідання також подала клопотання в якому просила суд розгляд справи проводити без її участі, будь-яких заперечень щодо задоволення заявлених вимог у неї немає (а.с. 20-21). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що 07.08.1979 року на ім`я « [PERSON] » було видано свідоцтво № [NUMBER] за реєстраційним номером 734, про проходження в період з 1978 року по 1979 рік, а також закінчення навчання у Луцькому професійному торгово-кулінарному училищі та присвоєння кваліфікації продавця продовольчих товарів (а.с. 7). Зі змісту заяви [PERSON] слідує, що по досягненню пенсійного віку та набуття права на пенсію, вона звернулася до Луцького ОУ ПФУ із заявою про призначення пенсії та з метою визначення стажу надала, зокрема, свідоцтво № [NUMBER] про закінчення Луцького професійного торгово-кулінарного училища. Проте зазначений документ не було взято до уваги ПФУ для розрахунку трудового стажу, у зв`язку із наявністю розбіжностей у прізвищі заявниці у трудовій книжці та вищевказаному свідоцтві. З метою усунення помилки в свідоцтві № [NUMBER] за реєстраційним номером 734, [PERSON] звернулася до Луцького професійного торгово-кулінарного училища, який наказом Міністерства освіти і науки від 09.10.2020 року № 1237 був перейменований у Відокремлений структурний підрозділ «Фаховий коледж технологій, бізнесу та права Волинського національного університету імені Лесі України». У відповідь на заяву [PERSON] . Відокремленим структурним підрозділом «Фаховий коледж технологій, бізнесу та права Волинського національного університету імені Лесі України» було видано архівну довідку від 12.07.2021 року № 06-07/42 про те, що в документах із кадрової роботи містяться документи із зазначенням прізвища як « [PERSON] », так і « [PERSON] » (а.с. 8). На обґрунтування заявлених вимог заявник [PERSON] зазначає, що наявність розбіжностей у написанні її прізвища в трудовій книжці та свідоцтві № [NUMBER] за реєстраційним номером 734, носить технічний характер та позбавляє її можливості реалізувати право на пенсію в повному обсязі. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Пленум Верховного Суду України у п. 12 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року роз`яснив, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Як встановлено судом, вірне написання прізвища заявниці [PERSON] - « [PERSON] ». Дана обставина беззаперечно підтверджується свідоцтвом про народження заявниці серії [NUMBER] (а.с. 9), паспортом гр. України серії [NUMBER] , виданим Луцьким МВ УМВС України у Волинській області від 05.07.2002 року (а.с. 4-5), а також карткою фізичної особи - платника податків, виданою Луцькою ОДПІ 12.03.1998 року (а.с. 6). Крім того, у трудовій книжці серії [NUMBER] , виданої 02.10.1979 року на ім`я « [PERSON] » зазначено, що остання до працевлаштування з 01.09.1978 року по 01.10.1979 року навчалася у Луцькому професійному торгово-кулінарному училищі (а.с. 10-11). На переконання суду, наявність розбіжностей в написанні прізвища заявниці у свідоцтві № [NUMBER] за реєстраційним номером 734, виданим їй 07.08.1979 року за наслідками закінчення навчання у Луцькому професійному торгово-кулінарному училищі, а саме: «Петрівська», попри вірне написання « [PERSON] », виникла при видачі вищевказаного документу та мала характер технічної помилки. При цьому, виправити вищевказану розбіжність у позасудовому порядку не виявляється можливим. Встановлення належності правовстановлюючих документів має для заявника [PERSON] юридичне значення та породжує юридичні наслідки, від яких залежить виникнення права на оформлення пенсії. Таким чином, суд вважає, що заява [PERSON] , заінтересована особа - Відокремлений структурний підрозділ "Фаховий коледж технологій, бізнесу та права Волинського національного університету ім. Лесі Українки" про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved