Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

29 листопада 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Гуринівської сільської ради Білопільського району про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що 16 лютого 2014 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на все його майно, зокрема на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: Сумська область, Білопільський район, с. Бубликове, вул. Лугова, 15, які він побудував у 1950 році. За життя батько склав заповіт, яким все своє майно заповів їй. У встановлений законом строк вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями нотаріус відмовила у звязку з тим, що її батько за життя не зареєстрував вказане домоволодіння у відповідних державних органах та не отримав правовстановлюючих документів на нього. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] просить суд задовольнити її позов. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися, остання надала суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Гуринівської сільської ради Білопільського району в судове засідання не з'явився, сільський голова [PERSON] направив суду листа про розгляд справи без участі їх представника, з позовом згодні. Представник третьої особи - Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області в судове засідання також не зявився, завідувач нотаріальної контори [PERSON] направила суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та третьої особи за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що батьком позивача [PERSON] був [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження (а. с. 6). 16 лютого 2014 року батько позивача [PERSON] помер (а. с. 5). Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно. Як вбачається з довідок Гуринівської сільської ради Білопільського району від 12 листопада 2018 року №№ 369, 370 та від 11 грудня 2018 року №02-09/577, згідно запису погосподарського обліку сільської ради [PERSON] був забудовником та господарем будинку №15 по вул. Луговій у с. Бубликове, що побудований у 1950 році. Крім того, на момент смерті спадкодавця останній був вдівцем, проживав та був зареєстрований один у будинку на вказаною вище адресою. На підставі рішення виконкому сільської ради №22 від 23 серпня 1993 року останньому у приватну власність передана земельна ділянка площею 0,75 га, в тому числі для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,15 га та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,60 га, розташована у с. Бубликове по вул. Луговій, 15. Заповіт від його імені, що посвідчений виконкомом Гуринівської сільської ради 06 липня 2009 року за №09, не змінювався та не відмінявся (а. с. 16, 17, 34). До дня смерті [PERSON] право власності на вказане вище домоволодіння не зареєстрував. Згідно з довідкою КП\~«Сумське міське бюро технічної інвентаризації» філіал\~«Білопільська госпрозрахункова виробнича дільниця» від 07 листопада 2018 року №1227\~домоволодіння за адресою: Сумська область, Білопільський район, с. Бубликове,\~вул.\~Лугова,\~15 ні за ким не зареєстровано (а. с. 13). За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Гуринівської сільської ради Білопільського району 06 липня 2009 року, зареєстрований в реєстрі за №09, яким все своє майно заповів [PERSON], позивачу по справі (а. с. 32 зворотній бік). Як вбачається зі спадкової справи, 04 червня 2014 року до Білопільської районної державної нотаріальної контори надійшла заява [PERSON] про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] в порядку спадкування за заповітом (а. с. 31). Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом, виданих 06 вересня 2014 року державним нотаріусом Білопільської районної державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованих в реєстрі за №1025, №1026, [PERSON] успадкувала після смерті батька земельні ділянки площею 3,6242 га та 0,8418 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Гуринівської сільської ради, які належали померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-СМ №034353 (а. с. 33). На даний час [PERSON] має намір оформити свої спадкові права на вказаний вище будинок, що залишився після смерті батька, однак внаслідок того, що останній за життя не зареєстрував його у відповідних державних органах на себе, вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі (а. с. 19). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. У відповідності до ч. 2 ст. 1236 ЦК України \~заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. На час побудови спірного домоволодіння діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка передбачала реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст та селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто фактично записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності. Згідно з довідкою №43 від 14 листопада 2018 року та висновком начальника КП "Білопільське районне архітектурно-планувальне бюро" від 14 листопада 2018 року житловий будинок в с. Бубликове по вул. Луговій, 15, зведений з дотриманням архітектурних, санітарних та протипожежних норм та правил. Житловий будинок і надвірні будівлі знаходяться в межах земельної ділянки, не виходять за червону лінію вулиці, а також не знаходяться на суміжних земельних ділянках (а. с. 14-15). Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити та визнати за нею право власності на домоволодіння №15, яке розташоване по вулиці Луговій в с. Бубликове Білопільського району Сумської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved