Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до Радивилівського районного суду Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. В обґрунтування позову зазначає, що згідно рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 31.03.16 р. шлюб між нею та відповідачем розірвано. За час спільного сімейного життя у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 31.03.16 р. стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що відповідач участі у додаткових витратах на утримання сина не приймає. У сина діагностовано хронічне захворювання. У зв`язку із чим він потребує постійного дороговартісного лікування, яке нею забезпечується для дитини самостійно. На амбулаторне та стаціонарне лікування, обстеження сина позивач витрачає кошти, які підтверджуються фіскальними чеками та іншими документами, які долучаються до матеріалів справи. Зазначає, що нею понесені витрати на лікування сина, на які чеки відсутні. На підставі викладеного, вважає, що необхідно стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на доньку у розмірі 7780 грн., у зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою від 15.06.21 р. позовну заяву прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалами від 18.08.21 р., 07.09.21 р. розгляд справи відкладено. В судовому засіданні позивач та її захисник підтримали позовні вимоги та просили позов задоволити повністю. Відповідач в судовому засіданні заперечив позовні вимоги. Пояснив, що є інвалідом 3 групи, його матеріальне становище не дозволяє в повній мірі брати участь у додаткових витратах на дитину, має на утриманні дружину. Стверджує, що має переплату по аліментах; у зв`язку з розглядом даної справи він поніс значні витрати на квитки на потяг, оренду автомобіля. Дослідивши докази наявні в матеріалах справи, заслухавши пояснення сторін суд враховує наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.10.14 р. Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 31.03.16 р. шлюб між позивачем та відповідачем розірвано; сина [PERSON] передано на виховання і проживання матері [PERSON] ; стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи із 10.12.15 р і до досягнення дитиною повноліття. З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання № 32 від 11.05.21 р. та довідки № 412/01.10.10-36 від 11.05.21 р. про склад сім`ї вбачається, що позивач разом з сином [PERSON] та сином [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості населення. Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Передбачена ст. 185 СК України участь в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. До особливих обставин, викладених уст. 185 СК України, закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, навчання дитини відповідно до навиків та здібностей дитини, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат (на лікування, на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Разом з тим, додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. З матеріалів справи вбачається, що дитина має хронічне захворювання, діагноз: алергічний риніт, персистуючий (сенсибілізація до кліщів ДП), обструкивний бронхіт, повторні епізоди в анамнезі. Понесені позивачем витрати на проведення обстеження, на придбання лікарських засобів є додатковими витратами на дитину відповідно до ст. 185 СК України, оскільки [PERSON] має хронічні захворювання, в зв`язку чим потребує постійного нагляду лікарів, вживання ліків. З матеріалів справи вбачається, що на підставі направлення № 405021788 від 26.03.21 р. [PERSON] проведено дослідження венозної крові, алергокомпонента кліща домашнього пилу, молекулярного пакету "Кліщі" на загальну суму 2300 грн. На підставі направлення № 404020779 від 26.03.21 р. [PERSON] проведено дослідження 25 алергенів, забезпечення преаналітичного етапу при дослідженні венозної крові на загальну суму 1230 грн. Судом встановлено, що лікарем алергологом призначено [PERSON] щоденне лікування сублінгвальним спреєм для проведення алергенспецифічної імунотерапії. У зв`язку з чим, позивачем витрачено кошти в сумі 8500 грн. для придбання ліків, що підтверджується видатковою накладною № 65 від 23.01.21 р. та товарним чеком від 23.01.21 р. А відтак, позивачем понесені витрати на лікування сина в розмірі 12030 грн. Згідно вимог ст.ст.141, 180 СК України батько та мати мають рівні права та обов`язки відносно своєї дитини і зобов`язані спільно її утримувати. В зв`язку з чим, суд вважає, що вищевказані додаткові витрати повинні бути розподілені між батьками у рівних частках. Суд враховує, що відповідач є працездатного віку, а відтак спроможний сплатити половину понесених позивачем додаткових витрат на сина, який має захворювання та потребує обстеження та лікування. Разом з тим, суд критично оцінює доводи відповідача про звільнення його від сплати додаткових витрат у зв`язку з інвалідністю, виходячи з наступного. Суд враховує, що згідно довідки до акту обстеження медико-соціальною експертною комісією № 322873 від 04.02.20 р. [PERSON] встановелно третю групу інвалідності, протипоказання важка фізична праця і без профшкідливостей. Відповідно до наказу МОЗ України від 07.04.2004 року N 183, інваліди ІІІ групи можуть виконувати не протипоказані види праці у будь-яких установах і на підприємствах різних форм власності, провадити різні види трудової діяльності. А відтак, третя група інвалідності відповідача не свідчать про втрату його працездатності і не може бути підставою для уникнення від обов`язку здійснювати матеріальне забезпечення його дитини, яка потребує лікування. Разом з тим, суд враховує, що відповідач отримує державну соціальну допомогу інвалідності 3 групи загального захворювання. Виходячи із вимог закону, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Встановивши наявність у позивача, з якою проживає малолітня дитина, особливих обставин у додаткових витратах, зумовлених хворобою сина, суд з урахуванням обставин, що мають істотне значення: рекомендацій лікарів; документального підтвердження виконання позивачем лікарських рекомендацій; матеріального стану позивача та відповідача, дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача на користь позивача половини понесених позивачем додаткових витрат в розмірі 6015 грн., які складаються із витрат понесених на проведення обстеження та на придбання ліків для дитини. За таких обставин, суд доходить висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved