Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

[PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] .. В обґрунтування заяви вказує, що згідно рішення Первомайського міського суду Луганської області від 11.10.2013 року шлюб між нею та [PERSON] розірвано. [PERSON] , [INFO] , є батьком її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер в м. Лисичанськ Луганської області. Отримати свідоцтво про смерть у відділі ДРАЦС неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом ДРАЦС для здійснення реєстрації смерті. З урахуванням наведеного, просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , місце смерті Україна, Луганська область м. Лисичанськ, яка настала [INFO] . У судове засідання представник заявника не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без її участі, заяву підтримав повністю. Представник заінтересованої особи Сквирського РВ ДРАЦС ГУЮ у Київській області у судове засідання не з`явився. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки знаходить достатньо підстав для встановлення факту, який для заявника має юридичне значення. Судом встановлено, що згідно рішення Первомайського міського суду Луганської області від 11.10.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [PERSON] , [INFO] , є батьком її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 15.07.2011 року виконавчим комітетом Золотівської міської ради м. Первомайська Луганської області, актовий запис № 54. [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер в м. Лисичанськ Луганської області. Заявник [PERSON] звернулася до відділу реєстрації актів цивільного стану, на що 20.06.2019 року Сквирським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки смерть [PERSON] відбулася на тимчасово окупованій території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. У матеріалах справи міститься свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 30 травня 2019 року відділом запису актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки та зі змісту якого вбачається, що [INFO] у селищі Ново-Олександрівка, Попаснянського району, Луганської області помер [PERSON] . Видане заявнику свідоцтво про смерть відповідно до ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст.ст.1,3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» м. Горлівка є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч. 2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Статтею 17 ч. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути, проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті матері. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку, що вимоги заяви [PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню. Згідно ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Відповідно до п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду.

Outcome: approved