Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

20 серпня 2020 року, [PERSON] звернулася до суду з позовом до АТ «Укрсиббанк»,\~третя особа:\~Міжрайонний відділ\~державної виконавчої\~служби по\~Основянському та\~Слобідському районах\~у м.Харкові\~СМУ МЮ\~про усунення\~перешкод у\~здійсненні права\~власності шляхом\~зняття арешту\~з нерухомого\~майната зняття з нежитлової будівлі літ.А-1 загальною площею 103,9 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , накладені в межах виконавчого провадження арешти, а саме: - арешт нерухомого майна, накладений постановою державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 08.09.2009 року, номер запису про обтяження 2748029, дата та час державної реєстрації 08.09.2009 року 11:17:00, державний реєстратор приватний нотаріус Харченко І.А., ХМНО. підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 6465703 від 07.10.2013 року, приватний нотаріус ХМНО Харченко 1.А., обтяжувач Московський відділ ДВС ХМУЮ, особа, майно якої обтяжується Присяжний П.А.( відомості про реєстрацію до 01.01.2013 року: єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, арешт, реєстраційний номер обтяження 9032827, 08.09.2009 \~ \~ \~ \~11:17:00, реєстратор Харківська філія державного підприємства «Інформаційний центр» МЮУ); - \~ \~ \~ \~арешт нерухомого майна, накладений постановою державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 22.08.2011 року, номер запису про обтяження 2748065, дата та час державної реєстрації 22.08.2011 року 15:07:59, державний реєстратор приватний нотаріус Харченко І.А., ХМНО, підстава для державної реєстрації: Постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 18121641, виданий 22.08.2011 року, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 6465703 від 07.10.2013 року, приватний нотаріус ХМНО Харченко І.А., обтяжувач Московський відділ ДВС ХМУЮ, особа, майно якої обтяжується Присяжний П.А.( відомості про реєстрацію до 01.01.2013 року: єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, арешт, реєстраційний номер обтяження 11526473, 22.08.201 115:07:59, реєстратор Харківська філія державного підприємства «Інформаційний центр» МЮУ). - \~ \~ \~ \~арешт нерухомого майна, накладений постановою державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30.01.2012 року в рамках виконавчого провадження 31048353 при примусовому виконанні виконавчого листа (дублікат) №2-4263/09 від 19.12.2011 року, стягувачем за яким є ПАТ «УКРСИББАНК», а боржником [PERSON] . В судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, однак надали до суду письмову заяву, в якій повністю підтримують позов, просили його задовольнити і слухати справу без їх участі. Представник відповідача АТ «Укрсиббанк» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Представник відповідача в строк надав суду відзив на позовну заяву в якому просив розглянути справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів та ухвалити рішення в цій частині на розсуд суду. Представник третьої особи в судове засідання не з`явися, повідомлений судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. У рішенні Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~- кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно\~ст. 10-13 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені\~Конституцією\~та законами України. Суд застосовує при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Так, судом встановлено, що позивачу [PERSON] належить нежитлові будівлі літ.А-1 загальною площею 103.9 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва від 07 жовтня 2013 року, виданого приватним нотаріусом ХМНО Харченко І.А., зареєстрованого в реєстрі за №1603. Вказана нежитлова будівля літ.А-1 була придбана позивачем 02 жовтня 2013 року на прилюдних торгах, на підтвердження чого державним виконавцем було складено Акт про реалізацію нерухомого майна, затверджений 02 жовтня 2013 року начальником Московського відділу ДВС Харківського міського управління юстиції. Зазначена в\~акті та\~свідоцтві нежитлова\~будівля на\~час проведення\~торгів належала\~на праві\~власності [PERSON] \~на підставі\~договору купівлі-продажу\~від 30\~червня 2006\~року,\~посвідченого приватним\~нотаріусом ХМНО\~Погрібною Т.П.\~та зареєстрованого\~в реєстрі\~за №2118,знаходилася в іпотеці у АКІБ «УкрСиббанк» та була передана на реалізацію відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про іпотеку» та Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна. На підставі Акту про реалізацію нерухомого майна від 02 жовтня 2013 року, відповідно до ст.62 Закону України «Про виконавче провадження», ст.47 Закону України «Про іпотеку», приватним нотаріусом ХМНО Харченко І.А. 07 жовтня 2013 року було видано зазначене вище свідоцтво на підтвердження належності позивачу, [PERSON] , на праві власності нежитлової будівлі літ.А-1 загальною площею 103,9 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Вказане свідоцтво від 07 жовтня 2013 року зареєстровано нотаріусом в реєстрі за №1603. Окрім того, приватним нотаріусом ХМНО Харченко 1.А. 07 жовтня 2013 року була проведена державна реєстрація належного позивачу права власності на придбаний з торгів об`єкт нерухомості, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №10371687 від 07.10.2013 року. Як вбачається з п.6 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом МЮУ.27.10.1999 року №68/5, яке діяло на час реалізації належної мені житлової будівлі, після повного розрахунку покупців за придбане майно, на підставі протоколу про проведення прилюдних торгів та копії документів, що підтверджують розрахунок за придбане майно, державний виконавець складає акт про проведені прилюдні торги і подає його на затвердження начальнику відповідного органу державної виконавчої . служби. Затверджений акт державний виконавець видає покупцеві. На підставі цього акту нотаріус видає покупцеві свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів. Аналогічне положення міститься в ст.47 Закону України «Про іпотеку» в редакції, яка діяла на час реалізації вказаної нежитлової будівлі. Таким чином, позивачем при придбанні з публічних торгів вказаного вище об`єкту нерухомості були дотримані усі вимоги Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про іпотеку», а також цивільного законодавства України щодо реєстрації права власності на нерухоме майно. З часом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна позивачу стало відомо про наявність арештів на вказаному вище нерухомому майні, які були накладені на час його належності попередньому власнику [PERSON] та не зняті після реалізації зазначеного об`єкту нерухомості. Так,\~08.09.2009\~року,\~22.08.2011\~року та\~30.01.2012\~року державними\~виконавцями Московського\~ВДВС ХМУЮ\~винесено постанови\~про арешт\~майна та\~оголошення заборони\~на його\~відчуження у\~відношенні належного\~ [PERSON] \~майна.\~Вказаними постановами\~державного виконавця\~було накладено,\~в тому\~числі,\~арешт на\~нежитлову будівлі\~літ.А-1\~загальноюплощею 103,9 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Вказана інформація про наявність арештів підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №212626468 від 16.06.2020 року та копіями постанов про арешт майна, які містяться в матеріалах інвентаризаційної справи по [ADDRESS] . Зазначені копії постанов про арешт майна були надані КП ХМБТІ та оформлені довідкою №1083529 від 02.07.2020 року відповідно до заяви позивача від 01.07.2020 року. Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №212626468 від 16.06.2020 року 08.09.2009 року зареєстровано обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, номер запису про обтяження 27.48029, дата та час державної реєстрації 08.09.2009 року 11:17:00, державний реєстратор приватний нотаріус Харченко І.А., ХМНО, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 6465703 від 07.10.2013 року, приватний нотаріус ХМНО Харченко І.А., обтяжувач Московський відділ ДВС ХМУЮ, особа, майно якої обтяжується Присяжний П.А.( відомості про реєстрацію до 01.01.2013 року: єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, арешт, реєстраційний номер обтяження 9032827, 08.09.2009 \~ \~ \~ \~11:17:00, реєстратор Харківська філія державного підприємства «Інформаційний центр» МЮУ); 22.08.2011 року зареєстровано обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, номер запису про обтяження 2748065, дата та час державної реєстрації 22.08.2011 року 15:07:59, державний реєстратор приватний нотаріус Харченко І.А., ХМНО, підстава для державної реєстрації: Постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 18121641, виданий 22.08.2011 року, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 6465703 від 07.10.2013 року, приватний нотаріус ХМНО Харченко І.А., обтяжувач Московський відділ ДВС ХМУЮ, особа, майно якої обтяжується Присяжний П.А.( відомості про реєстрацію до 01.01.2013 року: єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, арешт, реєстраційний номер обтяження 11526473, 22.08.2011 \~ \~ \~ \~15:07:59, реєстратор Харківська філія державного підприємства «Інформаційний центр» МЮУ). 08.07.2020 року представник позивача звернулася до Московського ВДВС у м.Харкові СМУ МЮ (м.Харків) з заявою про зняття з належного позивачу нерухомого майна арештів, накладених вказаними вище постановами державного виконавця. Як вбачається\~з відповіді\~начальника Московського\~ВДВС у\~м.Харкові\~СМУ МЮ\~(м.Харків)\~№ 14.6-35/102331\~від 27.07.2020\~року за\~результатами перевірки\~відомостей Автоматизованої\~системи виконавчих\~проваджень встановлено,\~що 04.10.2016\~року виконавче\~провадження №18121641\~було направлено\~за належністю\~до Міжрайонного\~ВДВС по\~Основ`янському таСлобідському районах у м.Харкові СМУ МЮ (Харків), у зв`язку з чим зняття арешту не вбачається можливим. 29.07.2020 року представник позивача звернувся до Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у м.Харкові СМУ МЮ (Харків) з відповідною заявою про зняття арештів з належного позивачу майна, яке було придбано на аукціоні в рамках його реалізації виконавчою службою. В відділі державної виконавчої служби було роз`яснено про знищення вказаного виконавчого провадження, бо строк зберігання закінчених виконавчих проваджень вже завершений та відсутність у зв`язку з цим можливості зняти арешт з належної позивачу нежитлової будівлі, на підтвердження чого на адресу позивача буде направлена відповідь. Таким чином, виконавче провадження, в рамках якого була реалізована належна позивачу житлова будівля, було завершено, але арешти з належного позивачу майна зняті не були. Стаття 37 Закону України «Про виконавче провадження» (попередня редакція, яка діяла на час закінчення вказаного вище виконавчого провадження відділом державної виконавчої служби) передбачає підстави закінчення виконавчого провадження. У ст.50 вказаного Закону передбачені наслідки завершення виконавчого провадження, серед яких має місце припинення чинності арешту майна боржника. Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження державний виконавець зазначає про скасування арешту. Аналогічне положення міститься в п.4.10.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом МЮУ 74/5 від 15.12.1999 року, яка діяла на час реалізації нерухомого майна та закінчення виконавчого провадження. Питання про скасування накладених на належну нерухомість арештів вирішено державним виконавцем не було. Відповідно до ст.1 Протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод»\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Стаття 41 Конституції України\~наголошує\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Статтями\~316-320, 321, 328 ЦК України\~передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава - не втручається у здійснення власником права власності. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1 ст. 317, ч.1 ст.319, ч.1 ст.321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як вбачається зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статями 386-393 ЦК України\~передбачено\~держава забезпечує рівний захист усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Як вбачається з п.2 Постанови Пленуму ВССУ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. У відповідності з вимогами ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження»\~передбачено,\~що у\~разі прийняття\~судом рішення\~про зняття\~арешту з\~майна арешт\~з майна\~знімається за\~постановою державного\~виконавця не\~пізніше наступного\~дня,\~коли йому\~стало відомо\~про такі\~обставини. Враховуючи вищевикладене, наявність арешту\~на майно\~за відсутності\~правових підстав\~для цьогопорушує права позивача як власника нерухомого майна та створюють перешкоди у розпорядженні вказаним майном, які належить йому на праві приватної власності, суд вважає необхідним задовольнити позов.

Outcome: approved