Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

29.11.2018 року до суду звернувся представник позивача із позовною заявою вказуючи, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина за законом, зокрема, на житловий будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку площею - 4,5939 га. Позивач вчасно звернувся до нотаріуса, але отримав відмову в оформленні спадкових прав. Представник позивача, вказуючи на неможливість прийняття спадщини в установленому законом порядку та посилаючись на ст.ст. 15, 16, 392, 1264, 1268, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 19, 28, 30, 175, 177, 184 ЦПК України, Закону України « Про нотаріат», Положеннями Наказу Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 « Про затвердження порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», п.23 постанова Пленуму Верховного Суду « Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, просить суд: - встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], яка померла [INFO]; - визнати за позивачем право власності, в порядку спадкування за законом, на: земельну ділянку площею 4,5939 га, кадастровий номер [NUMBER], з цільовим призначенням для товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Капустинської сільської ради Володарського району Київської області, що була посвідчена державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER]); житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS]. 03.12.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 20.12.2018 року на 10 годину. Після закриття підготовчого провадження суд призначив справу до судового розгляду на 17.01.2019 року. За клопотанням представника позивача розгляд справи відкладено на 28.01.2019 року, 14 годину. 28.01.2019 року в судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили встановити факт, що має юридичне значення та визнати в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно. Одночасно представник позивача у судовому засіданні зазначив, що мала місце неточність та уточнив, що адреса розташування спадкового житлового будинку: [ADDRESS]. Представник відповідача Капустинської сільської ради Володарського району Київської області позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову повністю. Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], [INFO] ( а.с.8). Позивач є сином останньої, що стверджено свідоцтвом про його народження (а.с.9). В свідоцтві про народження позивача - [PERSON] спадкодавець зазначена як « [PERSON]», у свідоцтві про смерть та інших правовстановлюючих документах вона вказана, як « [PERSON]», тобто існує розбіжність у написанні імені по батькові матері позивача. Вказана розбіжність перешкоджає позивачу належним чином прийняти та оформити спадкове майно, яке залишилося після смерті матері. Після смерті матері у позивача виникло право на спадщину. [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом,але він не має можливості його реалізувати, оскільки існують певні перешкоди: розбіжність в написанні імені та по батькові його матері у правовстановлюючих документах та в його свідоцтві про народження. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, факти, що мають юридичне значення встановлюються судом. Згідно ч. 1 п. 1 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку може бути встановлений факт родинних відносин між фізичними особами. Допитаний судом в якості свідка ( ст.92 ЦПК України) позивач [PERSON] та свідки [PERSON], [PERSON], ствердили факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] була матір'ю позивача - [PERSON]. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд визнає вимоги позивача в частині встановлення факту родинних відносин обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на законі. Доводи позивача знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду тому необхідно встановити факт, про який він просить. Одночасно судом встановлено, що після смерті спадкодавця - [PERSON] відкрилася спадщина за законом, на: - земельну ділянку площею 4,5939 га, кадастровий номер [NUMBER], з цільовим призначенням для товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Капустинської сільської ради Володарського району Київської області, що була посвідчена державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER]; - житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Позивач звернувся до нотаріуса для оформлення належних йому прав, однак нотаріусом було відмовлено у оформленні прийняття спадщини ( а.с.23). Матеріали справи вказують, що спадкодавець, за свого життя, державну реєстрацію права власності на житловий будинок в установленому порядку не здійснила. Згідно довідки виданої Капустинською сільською радою Володарського району Київської області № 158 від 26.11.2018 року житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] згідно записів по господарської книги № 5 Капустинської сільської ради належав померлій [INFO] - [PERSON] ( а.с.21). При цьому суд взяв до уваги твердження представника позивача, місцем розташування спадкового житлового будинку є: [ADDRESS]. Наведену обставину ствердив представник відповідача Капустинської сільської ради Володарського району Київської області, який вказав, що нумерація будинків в с.Чепіженці, Володарського району, Київської області проводиться без застосування літер. Державний акт на земельну ділянку площею 4,5939 га, кадастровий номер [NUMBER], з цільовим призначенням для товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Капустинської сільської ради Володарського району Київської області, серії [NUMBER]- втрачено, про що в місцевій газеті "Голос Володарщини" зроблено відповідне оголошення ( а.с.32-43). Так, відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом , зокрема із правочинів . Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом . Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Ст. 1216 ЦК України зазначає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування відповідно до ст.1261 ЦК України мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України вказує , що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини , а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення за ст.1225 ЦК України. Ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України визначено, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] має право на спадщину за законом після смерті своєї матері [PERSON], яка померла [INFO], як спадкоємець першої черги ( ст. 1261 ЦК України). Таким чином, встановлені судом обставини вказують, що вимоги позивача базуються на законі. Визнання представником відповідача позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та ухвалює рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved