Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

1. Позивачі звернулися до суду із позовом про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом, мотивуючи тим, що квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сімї [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 29.10.2002р. Право власності відповідно до вищевказаного свідоцтва зареєстровано не було. Відповідно до позовної заяви, [INFO] помер батько та чоловік позивачів - [PERSON], 1938р.н., після смерті якого відкрилась спадщина на 1/5 частку квартири. Позивачі зазначають, що спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його жінка [PERSON] та його діти [PERSON], [PERSON] Позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв'язку з тим, що спадкове майно не зареєстровано у встановленому законом порядку. Крім того, при зверненні позивачів до ВАТ «ХБК» з метою отримання дублікату свідоцтва про право власності на нерухоме майно, Херсонською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було відмовлено в наданні бланку для видачі дублікату свідоцтва про право власності на нерухоме майно, оскільки ЖКВ ВАТ «ХБК» не належить до суб'єктів, що мають право на отримання спеціальних бланків. В позовній заяві позивачі вказують, що встановлення факту належності на праві власності на 1/5 частки квартири [ADDRESS] [PERSON], який помер [INFO] має юридичне значення, оскільки надає можливість реалізувати їх право на оформлення спадщини. У зв'язку з наведеним, просили суд встановити факт належності на праві приватної власності [PERSON], який помер [INFO], 1/5 частки квартири, розташованої за адресою [ADDRESS]; встановити факт належності на праві приватної власності [PERSON] 1/5 частки квартири, розташованої за адресою [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на майно, що є обов'язковою часткою у спадковому майні після смерті [PERSON], який помер [INFO], що складається з 1/10 частки квартири, розташованої за адресою [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на майно, що є обов'язковою часткою у спадковому майні після смерті [PERSON], який помер [INFO], що складається з 1/20 частки квартири, розташованої за адресою [ADDRESS]. 2. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] за договором [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили позов задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. 2.1. Представник Херсонської міської ради за довіреністю Рузаєв Р.В. в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. 2.2. Представник [PERSON] за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, пояснивши, що померлий [PERSON] не мав права власності та позивачі не мають право права власності на спірне нерухоме майно - квартиру [ADDRESS], оскільки право власності на вищевказане нерухоме майно не було зареєстровано у встановленому законом порядку. 2.3. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про місце та час слухання справи повідомлені належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, про причини неявки суд не сповістили, заяв про розгляд справи за їх відсутності на адресу суду не надходило. 2.4. Представник третьої особи за довіреністю Берзіна А.І. в судовому засіданні при вирішенні питання покладалась на розсуд суду. 3. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: - 27.03.1967р. між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданого міським ЗАГС м.Херсона, актовий запис №619; - батьками позивача [PERSON], [INFO]., є батько [PERSON] та мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого міським ЗАГС м.Херсона, актовий запис №1689; - батьками відповідача [PERSON], [INFO], є батько [PERSON] та мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого повторно міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №4489; - згідно розпорядження №3427 від 18.10.2002р., Житлово-комунальний відділ Відкритого акціонерного товариства «Херсонський бавовняний комбінат» на підставі заяви [PERSON] про приватизацію квартири [ADDRESS], яка використовується ним та членами його сім'ї на умовах найму, передав вищевказану квартиру в приватну спільну (сумісну або часткову) власність [PERSON]; - квартира [ADDRESS], загальною площею 55,72кв.м. належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членами його сім'ї [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 29.10.2002р., виданого Житлово-комунальним відділом ВАТ «ХБК»; - згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], право спільної сумісної власності на вищевказану квартиру зареєстровано ЖКВ ВАТ "ХБК" у реєстр.книзі за №3481 та встановлено технічну характеристику квартири, загальна площа якої 55,42кв.м., житлова площа 36,61кв.м.; - [INFO] [PERSON] помер, про що 16.08.2012р. складено відповідний актовий запис №579, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні; - після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/5 частину квартири [ADDRESS]; - спадкоємцями за законом першої черги є позивачі - дружина померлого [PERSON], [INFO], донька померлого [PERSON], [INFO]. та син померлого [PERSON], [INFO]; - 20.08.2012р. позивачі, у встановлений законом строк звернулись до приватного нотаріусу Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, на підставі чого 20.08.2012р. заведено спадкову справу №17 за 2012 рік та зареєстровано в Спадковому реєстрі; - 25.10.2012р. відповідач [PERSON] звернувся до приватного нотаріусу Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, як такий, що на час смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав разом з ним за одною адресою; - відповідно довідки про реєстрацію місця проживання або місця перебування фізичної особи, виданою УДМС України в Херсонській області від 14.02.2013р., місце проживання [PERSON] з 19.05.1976р. зареєстровано за адресою [ADDRESS]; - згідно відповіді Херсонської філії ДП «Інформаційний центр» №1404 від 12.02.2009р., ЖВК ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» не належить до суб'єктів, що мають право на отримання спеціальних бланків, у зв'язку з чим Херсонська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України відмовило ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» в наданні бланку для видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно; - при зверненні позивачів до приватного нотаріусу Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, їм було відмовлено постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.02.2013р. у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно; - виконавчими органами Херсонської міської ради питання приватизації квартири [ADDRESS] не розглядалося, що підтверджується відповіддю від 04.07.2014р. №8-5500-9/21; - згідно відповіді КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради від 20.11.2014р. №1249, інвентарна справа на квартиру [ADDRESS] не заведена; - на теперішній час оригінал правовстановлюючого документу на спірну квартиру втрачено, отримати дублікат втраченого правовстановлюючого документу позивачі не мають можливості, оскільки орган, який видавав свідоцтво про право власності житло не наділений повноваженнями щодо видачі його дублікатів; - відсутність оригіналу правовстановлюючого документу про право власності на спірну квартиру, перешкоджає позивачам оформити свої спадкові права на належну їм частину майна в позасудовому порядку. 4. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.3 ст.384 ЦК України, у разі викупу квартири член житлово-будівельного кооперативу стає її власником. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. суди повинні мати на увазі, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності. Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»: якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст.392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. 5. Враховуючи вищевикладене, суд на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, аналізуючи вищевказані обставини справи та докази, які були досліджені в процесі судового розгляду справи, суд вважає доведеним факт належності померлому [PERSON] та позивачу [PERSON] по 1/5 частки квартири, розташованої за адресою [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.10.2002 року, що підтверджується матеріалами справи та має для позивачів юридичне значення для оформлення особистих, майнових прав, оскільки іншим шляхом встановити даний факт неможливо, у зв'язку з чим позовні вимоги щодо встановлення факту належності [PERSON], який помер [INFO] та [PERSON] на праві приватної власності по 1/5 частки вищевказаної квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.10.2002р. є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також, судом встановлено, що позивач [PERSON] зверталась до відповідних органів із заявою про поновлення свого права та видачу дублікату свідоцтва, однак їй було відмовлено та ця відмова не є безпідставною, тому звернення позивачів до суду є єдино вірним та можливим способом вирішення питання щодо захисту їх порушених майнових прав. Отже, враховуючи те, що у позивачів відсутній інший спосіб захистити свої майнові інтереси та прийняти спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON], який помер [INFO], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, суд вважає можливим здійснити захист прав та інтересів позивачів шляхом визнання за [PERSON] права власності на 1/10 частки квартири та за [PERSON] право власності на 1/20 частки квартири, розташованої за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. 6.

Outcome: approved