Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

23.05.2019 року представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за позивачем право власності на земельну ділянку площею 4,5403 га, розташовану на території Черемушнянської сільської ради Валківського району Харківської області, яка згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №759916 належить [PERSON] , в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] помер [PERSON] , який за життя заповів позивачу належне йому право на земельну частку (пай) розміром 5,7 кадастрових гектарів у землі, яка перебуває в колективній власності ПСП «Черемушанське». 16.05.2003 року за заявою позивача про прийняття спадщини за заповітом нотаріальною конторою відкрита спадкова справа, але відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки 20.12.2002 року [PERSON] на підставі сертифікату виготовив державний акт на право приватної власності на землю, відповідно до якого став власником земельної ділянки площею 4,5403 га на території Черемушнянської сільської ради Валківського району Харківської області. Представник позивача вважає, що за своїм змістом розпорядження спадкодавця було спрямоване на те, щоб заповісти земельну ділянку, на яку у нього на момент складання заповіту було право, підтверджене сертифікатом. Однак, коли спадкодавець отримав на підставі сертифікату державний акт на право власності на земельну ділянку, не вніс до заповіту відповідних змін, що позивач пов`язує зі смертю заповідача 04.03.2003 року, тобто через 2 місяці після отримання Державного акту. Крім того, заповіт має незастережні виправлення в прізвищі заповідача, які представник позивача вважає незначними та допущеними в зв`язку з використанням друкарських машин, до того ж, в особистих документах [PERSON] існують розбіжності в зазначенні прізвища та по батькові, що позбавляє можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 24.05.2019 року відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Правом щодо подання інших заяв по суті справи в передбаченому ст.174 ЦПК України порядку сторони не скористалися. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Позивач та його представник просили розгляд справи проводити за їх відсутності. При цьому вказали, що позов підтримують в повному об сязі, наполягають на його задоволенні. Представник відповідача сільський голова Кобець С.В. подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, вказав, що заперечень проти задоволення позову сільська рада не має. Представник третьої особи сільський голова Пивоварова Т.А. також подала клопотання про розгляд справи за відсутності представника сільської ради. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що в\~Територіальному центрі\~соціального обслуговування\~(надання\~соціальних послуг)\~Валківської районної\~державної адміністрації\~Харківської області з 19.05.2000 року по день смерті [INFO] перебував на обліку у відділенні стаціонарного догляду для постійного проживання [PERSON] , 1940 р.н. (довідка №298 від 07.10.2019 року) 18.04.2001 року [PERSON] (з урахуванням не засвідчених виправлень) склав заповіт, посвідчений секретарем Костівської сільської ради Валківського району Харківської області, зареєстрований в реєстрі за №80, відповідно до якого заповів позивачу належне йому право на земельну частку (пай) розміром 5,7 кадастрових гектарів у землі, що перебуває в колективній власності ПСП «Черемушанське» с. Черемушна Валківського району Харківської області, що стверджується сертифікатом серії ХР [NUMBER] , виданим 09.03.2000 року Валківською РДА. Але заповіт не внесений відповідальним працівником органу місцевого самоврядування до бази даних Спадкового реєстру. Як вбачається із витягів про реєстрацію в спадковому реєстрі, посвідчений Костівською сільською радою Валківського району Харківської області заповіт за реєстровим №80 внесено двічі 14.12.2005 року із зазначенням заповідача [PERSON] , [INFO] - [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом РАГС Валківського РУЮ Харківської області, актовий запис №39. Із інформації Валківської державної нотаріальної контори Харківської області вбачається, що після смерті [INFO] [PERSON] 16.05.2003 [INFO] відкрита спадкова справа № 208/2003 рік на підставі заяви про прийняття спадщини за заповітом, поданої представником Територіального центру соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян. Заява зареєстрована у книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 495. Сестра спадкодавця [PERSON] 23.12.2003 року подала до нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим виконавчим комітетом Черемушнянської сільської ради Валківського району 21.02.1996 року за реєстровим № 10 щодо іншого нерухомого майна. Спадкоємців, передбачених ст.535 ЦК УРСР (ст.1241 ЦК України) немає. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується актовим записом про смерть №7242 від 16.05.2017 року, зареєстрованим Харківським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Харківській області, спадкова справа не відкривалася. Згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , зареєстрованого 27.01.1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №486, [PERSON] (з урахуванням не засвідчених виправлень) на підставі розпорядження Валківської РДА від 09.09.1996 року №286 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП «Червона Нива» розміром 5,7 в умовних кадастрових гектарах. За інформацією Міжрайонного управління у Валківському та Коломацькому районах ГУ Держгеокадастру в Харківській області №8-20-0.23,142-537/121-19 від 08.10.2019 року, на підставі сертифікату серії [NUMBER] 0240889 Кадієву [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 №759916, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №419 від 20.12.2002 року, на земельну ділянку № [NUMBER] площею 4,5403 га (кадастровий № 6321288000:04:000:0279) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Черемушнянської сільської ради Валківського району із земель колишнього КСП «Червона Нива». Зі змісту архівної довідки №01-35/18 від 07.12.2018 року вбачається, що рішенням зборів уповноважених членів КСП «Червона Нива» від 11.03.2000 року, КСП «Червона Нива» реорганізоване в ПСП «Черемушанське». Згідно експертного висновку №056/1945-а від 20.12.2017 року, записи імені по батькові [PERSON] /Кадиєва (свідоцтво про смерть, запис [PERSON] ) та [PERSON] (Державний акт на право приватної власності на землю; запис [PERSON] ; свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), запис [PERSON] ) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними. Імена по батькові [PERSON] (свідоцтво про смерть, запис [PERSON] ; свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), запис [PERSON] ) та [PERSON] (Державний акт на право приватної власності на землю; запис [PERSON] ) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними. Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності за положеннями ст.321 ЦК України є непорушним і ніхто не може протиправно бути обмеженим в реалізації свого права власності. Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за заповітом та законом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Об`єктом відносин спадкування виступають права та обов`язки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Ст.1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов`язання встановлено законодавством у зв`язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Право власності на земельну ділянку, згідно положень ст.1225 ЦК України, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. За змістом п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (п.17 розд. X "Перехідні положення" ЗК України), і в разі смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК. Відповідно до ч.1 ст.1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати в майбутньому. Згідно роз`яснень\~Міністерства юстиції\~України №\~19-32/319\~від 21.02.2005\~року у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. В даному випадку звернутися з заявою про реєстрацію прав власності на нерухоме майно за померлою особою мають право її спадкоємці. Оцінивши надані докази в їх сукупності, враховуючи, що незаконність набуття померлим права власності на спадкове майно судом не встановлено, позивач у справі є єдиним спадкоємцем за заповітом, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування після його смерті, так як досліджені докази свідчать про те, що [PERSON] заповідав позивачу саме земельну ділянку, власником якої він був.

Outcome: approved