Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Росохацької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, [PERSON], в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на: земельну ділянку площею 0,1591 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер [NUMBER] в межах Росохацької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області; земельну ділянку площею 0,4278 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер [NUMBER] в межах Росохацької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області; земельну ділянку площею 0,4979 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер [NUMBER] в межах Росохацької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер [PERSON], батько позивача - [PERSON], який був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] [PERSON], мав у приватній власності три земельні ділянки: площею 0,1591 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], в межах Росохацької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 06.05.2006; площею 0,4278 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], в межах Росохацької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 06.05.2006; площею 0,4979 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], в межах Росохацької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 06.05.2006. Власником вищезазначених державних актів на право власності на земельні ділянки був батько позивача. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме, вищевказані земельні ділянки площею 0,1591 га 0,4278 га та 0,4979 га. Однак, оригінали вказаних державних актів втрачені. Для отримання копій вищевказаних Державних актів на право власності на землю, представник позивача звернувся до Відділу Держгеокадастру у Городенківському районі Івано-Франківської області. Відповідно до листа- відповіді, було надано копії згаданих Державних актів. На випадок своєї смерті, [PERSON] залишив заповіт, згідно із яким, все майно, де б воно не знаходилося та з чого не складалося - заповів своєму синові - [PERSON]. Таким чином, спадкоємцем майна померлого [PERSON] є його син - [PERSON]. Відповідно до довідки Росохацької сільської ради від 29.07.2016 № 845, позивач на момент смерті був зареєстрований та проживав разом із батьком в одному житловому будинку, та вели спільне господарство. Отже, в розумінні ст. 1268 ЦК України, позивач спадщину прийняв, яка відкрилася після смерті батька - [PERSON]. Проте, згідно із постанови державного нотаріуса, позивачу було відмовлено у виданні свідоцтва про право власності на спадщину у зв'язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки, та рекомендовано звернутися до суду. В судове засідання сторони та їх представники не з'явились. Представник позивача - [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують, позов просять задовільнити. Росохацька сільська рада листом не заперечує проти задоволення позовної заяви і просить справу розглядати без участі представника сільської ради. Відповідач [PERSON] подала заяву про визнання позовних вимог, просить справу розглядати за її відсутності. За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. З копій державних актів на право власності на земельну ділянку, зареєстрованих в Книзі записів реєстрації державних актів на право на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010630201690, № 010630201691, № 010630201692, вбачається, що власником земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Росохацької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області площею 0,1591 га (кадастровий номер [NUMBER]), площею 0,4278 га (кадастровий номер [NUMBER]), площею 0,4979 га (кадастровий номер [NUMBER]) є [PERSON], який мешкає в с. Росохач Городенківського району Івано-Франківської області. Згідно повідомлення Відділу Держгеокадастру у Городенківському районі Івано-Франківської області нормативна грошова оцінка земельних ділянок станом на 2016 рік, площею 0,4979 га становить 18518,72 грн., площею 0,4278 га - 21594,12 грн., площею 0,1591 га - 661,17 грн. За заповітом від 13.09.2007 р., посвідченим секретарем виконавчого комітету Росохацької сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за № 87, [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповів своєму синові [PERSON]. [PERSON] помер [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] Внаслідок його смерті відкрилась спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Згідно копії свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON], [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON]. Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є [PERSON].(позивач). Копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 23.04.1960 року стверджено, що з 23.04.1960 року [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі. Відповідач [PERSON] повністю визнає заявлені до неї вимоги і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, просить суд визнати за її сином - [PERSON] право власності на земельні ділянки, які належали її померлому чоловікові - [PERSON], що стверджено поданою до суду заявою. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Про те, що спадкоємець [PERSON] прийняв спадщину, свідчить довідка № 845 від 29.07.2016 року, видана виконавчим комітетом Росохацької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, в якій зазначено, що [PERSON] на день смерті батька, проживав разом з ним у [ADDRESS] Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З постанови в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1691/02-31 від 25.11.2016 р., слідує, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO], на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,4278 га, 0,4979 га та 0,1591 га, що розташовані на території Росохацької сільської ради Городенківського району, оскільки спадкоємець не надав правовстановлюючі документи. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. У п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року " Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" зазначено, що спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно з ч. 2 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В силу вимог ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Згідно з п. «а» ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на земельні ділянки площею 0,1591 га, 0,4278 га та 0,4979 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Росохацької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню при визнанні їх відповідачами. На підставі ст.ст. 317, 328, 392, 1216, 1222, 1233, 1268 ЦК України,

Outcome: approved