Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

31.05.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом та просив суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на 2/3 частки у квартирі [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] та визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частки у квартирі [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] померла його мама [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. При зверненні до Третьої Львівської нотаріальної контори йому було повідомлено, що на квартиру [ADDRESS] відсутні правовстановлюючі документи, а саме витяг про реєстрацію права власності на квартиру, а відтак нотаріус не може оформити та видати свідоцтво про право власності на спадкове майно і роз'яснює, що позивачу необхідно звернутися до суду для визнання права власності в порядку спадкування. Відповідно до Свідоцтва про право власності на квартиру від 20.03.2007р., квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності позивачу [PERSON], його померлій матері [PERSON] та його сину [PERSON]. За життя мати не склала заповіт на своє майно, відтак позивач є спадкоємцем першої черги за законом. У даній квартирі позивач [PERSON] продовжував проживати після смерті матері і згідно чинного законодавства фактично прийняв спадщину, однак юридично не може отримати відповідного документу. Оскільки квартира [ADDRESS], згідно Свідоцтва перебуває у спільній сумісній власності трьох осіб, то позивач вважає, що частка кожного рівна, тобто по 1/3 частки. З врахуванням зазначеного вище та того факту, що за матірю позивача не була здійснена реєстрація права власності на частину квартири [ADDRESS], [PERSON] не може у відповідності до вимог ст. ст. 182, 1299 ЦК України самостійно зареєструвати право власності на вказане майно, а тому змушений звернутися до суду. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, покликаючись на підстави та мотиви викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити. Представник відповідача - Львівської міської ради у судове засідання не з'явився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, та повідомлення про вручення поштового рекомендованого відправлення, заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивачі не заперечують проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Представник Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради в судовому засідання проти позову не заперечив. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 17.04.2007р. вбачається, що мати позивача [PERSON] - [PERSON] померла [INFO], про що відділом реєстрації актів цивільного стану ЛМУЮ зроблено актовий запис № 2590 (а.с. 6). Судом встановлено, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: 1/3 частина квартира [ADDRESS], яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 20.03.2007р., виданого на підставі наказу Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради. Відповідно до вказаного вище свідоцтва про право власності на квартиру від 20.03.2007р., квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам сімї [PERSON], [PERSON]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги за законом є його син [PERSON], позивач по справі. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов"язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. У судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON], позивач, у встановлений законом термін, відповідно до вимог ст.ст. 1269, 1270 ЦК України звернувся до Третьої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], однак йому було відмовлено у видачі такого свідоцтва у зв'язку з тим, що мати позивача не провела державної реєстрації права власності на вказану частину квартири. Дані факти підтверджуються долученою до матеріалів справи копією відповіді Третьої Львівської державної нотаріальної контори. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved