Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

[PERSON] 17.09.2021 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича №24741 від 29.04.2021 про запропонування стягнення на користь ТОВ «Українські Фінансові Операції» з [PERSON] несплаченої в строк заборгованості за укладеним 29.04.2019 кредитним договором №323140, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3600,00 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами в розмірі 2462,40 грн; заборгованості за пенею в розмірі 19103,40 грн; витрат за вчинення виконавчого напису в розмірі 930,00 грн, а загалом - 26095,80 грн, - як вчинений з порушенням діючого законодавства, а саме п.п. 1.1., 3.1., 3.2. Глави 16 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5; п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. Судовою ухвалою від 20.09.2021 відкрите провадження в цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.12-13). Відповідач, повідомлений про відкриття провадження у справі належним чином, про що свідчить картка рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 27.09.2021 (а.с.18), у визначений судом строк відзив на позов не подав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М., повідомлений про відкриття провадження у справі у порядку ст.128 ЦПК України належним чином (а.с.15-16), протягом встановленого судом строку пояснення щодо позову не подав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Григорчук П. В., повідомлений про відкриття провадження у справі належним чином, про що свідчить картка рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 28.09.2021 (а.с.17), протягом встановленого судом строку пояснення щодо позову не подав. Дослідивши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає таких висновків. Судом встановлено: 21.04.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем на підставі ст.87 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 24741, яким запропоноване стягнення з [PERSON] невиплачених в строк грошових коштів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», якому Товариством з обмеженою відповідальністю "Джобер" на підставі Договору факторингу № 1-31/08-Д від 31.08.2020 відступлено право вимоги за Кредитним договором № 323140 від 29.04.2019, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Джобер» та [PERSON] . Пропонує задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», стягнути з [PERSON] за період з 30.08.2020 по 28.04.2021 включно суму у розмірі: - 3600,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; - 2462,40 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; - 19103,40 грн - заборгованість за нарахованою пенею; - за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати зі Стягувача, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача; - загальна заборгованість становить 26095,80 грн. Виконавчий напис набирає чинності з дня його вчинення і має бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років з дня його вчинення (копія - на а.с.4). Вирішуючи питання обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд виходив з такого: Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідачем не доведена та обставина, що серед наданих Банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису документів був наданий оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку. Зазначене узгоджується із висновками щодо застосування відповідних норм права, викладеними в постанові ВС у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.03.2020 № 757/24703/18-ц. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Наведена обставина є достатньою для визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, тож суд не надає оцінки іншим доводам позивача. Виходячи з наведеного, суд дістає висновку, що оспорюваний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. За таких обставин, позов необхідно задовольнити у повному обсязі. У зв`язку із задоволенням позову суд згідно зі ст.141 ЦПК України присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн (а.с.1).

Outcome: approved