Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

25 лютого 2014 року позивач - Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокоммуненерго» (далі ОКП) звернувся до суду із позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідачі мешкають за адресою: [ADDRESS], та не вносять плату за поставлену теплову енергію, у зв'язку з чим склалася заборгованість за період з 01 лютого 2009 року по 31 січня 2014 року у сумі 2618 грн. 56 коп. Просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку зазначену суму з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 34 грн. 36 коп. та трьох відсотків річних від простроченої суми у розмірі 20 грн. 23 коп., а всього 2673 грн. 15 коп. В судове засідання представник позивача Орлова Н.І., що діє на підставі довіреності від 27.12.2013 р. № юр/6918, не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідачі, які про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не з'явились, заяви про розгляд справи за відсутності або повідомлення про причини неявки до суду не надходили. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує позивач. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до ст. ст. 67, 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Плата за комунальні послуги, зокрема за послуги з теплопостачання нараховується за затвердженими тарифами. Згідно до ст.64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до ст.1 Закону України "Про теплопостачання" від 2 червня 2005 року N 2633-IV, споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору. У відповідності до ч.6 ст.19 цього ж Закону споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є наймачем квартири за адресою : [ADDRESS]. Членами його сім'ї, які проживають разом з ним, є відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.4). Згідно наданої позивачем довідки та копії особового рахунку, який відкрито на ім'я відповідача [PERSON], що свідчить про існування фактичних договірних відносин між позивачем та відповідачем, заборгованість з поставленої теплової енергії за період з 01 лютого 2009 року по 31 січня 2014 року становить 2618 грн. 56 коп. (а.с.5-8) Відповідно до розрахунку, що наданий позивачем, сума інфляційних збитків становить 34 грн. 36 коп., сума 3% річних від простроченої суми становить 20 грн. 23 коп. (а.с.9) Таким чином, у відсутності договору на споживання послуг, суд вважає потрібно користуватися доведеністю фактичного споживання послуг, що є єдиною підставою (у відсутності договору) на стягнення заборгованості за фактично спожиті послуги, тобто за фактичну поставлену до квартиру споживачів теплову енергію. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи наведене, суд вважає, що факт несплати відповідачами послуг позивача знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а тому підлягає стягненню солідарно з відповідачів заборгованість за період з 01 лютого 2009 року по 31 січня 2014 року в сумі 2618 гривень 56 копійок з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, що становить 34 гривні 36 копійок, а також три відсотки річних від простроченої суми, що становить 20 гривень 23 копійки, а всього 2673 гривні 15 копійок. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають присудженню з відповідачів в рівних частках на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 243 гривні 60 копійок, що становить мінімальний розмір ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру. На підставі викладеного,

Outcome: approved