Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

26.02.2019 року [PERSON] звернувся до Василівського районного суду з позовом до [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням і зняття з реєстрації за місцем проживання. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що він є власником будинку [ADDRESS] . [PERSON] є сином позивача та був зареєстрований за цією адресою з 29 травня 2001 року. Фактично відповідач не проживає та не з`являється за даною адресою з жовтня 2016 р., а мешкає у Російській Федерації. Оскільки, [PERSON] більше року відсутній за місцем реєстрації, у позивача виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за них. Тому, [PERSON] просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS] та примусово зняти відповідача з реєстраційного обліку в його будинку. В судове засіданні позивач [PERSON] не з`явився, надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позові. Не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які містяться у матеріалах справи. Суд за результатом повного, всебічного, об`єктивного судового розгляду в результаті дослідження письмових доказів, дійшов наступного висновку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Технічний паспорт на жилий будинок індивідуального житлового фонду за адресою: [ADDRESS] було видано Державним комунальним підприємством «Василівське районне бюро технічної інвентаризації» Василівської районної ради Запорізької області 07.12.2000 р. на ім`я [PERSON] , що підтверджується копією технічного паспорту (а.с. 5-7). Як вбачається з копії договору обміну від 07 травня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Харченко Ю.Г. і зареєстрованого у реєстрі за № 1107, гр. [PERSON] здійснив обмін належного йому майна на праві приватної власності жилого будинку [ADDRESS] на земельній ділянці Василівської міської ради Запорізької області розміром 500 кв.м на належну на праві приватної власності гр. [PERSON] [ADDRESS] (а.с. 4). В будинку № 111 , згідно довідки про склад сім`ї № 783 від 25.02.2019 року, виданої Виконавчим комітетом Василівської міської ради Василівського району Запорізької області, за адресою: [ADDRESS], до складу сім`ї (зареєстровані) входять: [PERSON] - позивач, [PERSON] - дружина позивача, [PERSON] - син позивача (а/с 8). Вирішуючи спір, суд виходив з того, що [PERSON] є власником будинку, в якому зареєстрований відповідач. За відомостями з копії акту обстеження фактичного проживання від 25.02.2019 року, засвідченого підписами голови квартального комітету Ємел`яновою І.Л. у присутності сусідів: [PERSON] та [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , але з жовтня 2016 року фактично проживає, без реєстрації місця проживання, у Російській Федерації (точна адреса невідома) (а/с 9). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернути до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У той же час, згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла (в тому числі колишній) втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Стаття 3 СК України визначає, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки. Судом встановлено, що позивач і відповідач не пов`язані спільним побутом, не мають взаємних прав та обов`язків, [PERSON] фактично більше року не проживає у будинку. Таким чином, відповідач, будучи зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] , чинить перешкоди власнику будинку в користуванні своїм майном на власний розсуд, тому він підлягає визнанню таким, що втратив право на користування цим жилим приміщенням і зняттю з реєстрації в органах реєстрації. Відповідно до п. 2 ст. 7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття її з реєстрації в органах реєстрації. На підставі викладеного та

Outcome: approved