Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 15839,11 грн. та моральну шкоду в сумі 1500,00 грн.. Позов обґрунтовує тим, що перебуває у трудових відносинах з відповідачем, однак, з листопада 2012 року не отримає заробітної плати. Зазначає, що неодноразово зверталась з заявою в якій просила провести виплату заборгованості по заробітній платі, проте, її заява була залишена без задоволення. Вказує, що неправомірна поведінка відповідача грубо порушує її основні трудові права, в зв'язку з чим простить стягнути з відповідача 1500,00 грн. моральної шкоди яка полягає, у душевних стражданнях, порушенні нормального ритму життя, докладання додаткових зусиль для організації життя та побуту. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити. Представник відповідача позов визнав частково. Не заперечив щодо стягнення на користь позивача заборгованості по заробітній платі вказаної у позовній заяві. В частині відшкодування моральної шкоди покладається на думку суду. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних міркувань. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Вимогами ст. 43 Конституції України закріплено, що кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Матеріалами справи встановлено і сторонами не оспорюється, а тому доказуванню не підлягає, що позивач перебуває у трудових правовідносинах з відповідачем. Починаючи з листопада 2012 року заробітна плата позивачу не виплачувалась. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до довідки, виданої позивачем 24.07.2014 року за №525, заборгованість з виплати заробітної плати перед позивачем складає 15839,11 грн. Таким чином судом встановлено, що позивач, перебуваючи у трудових відносинах з відповідачем з листопада 2012 року по травень 2014 року включно на отримувала заробітну плату в загальному розмірі 15839,11 грн., а тому позов в частині стягнення заборгованості з виплати заробітної плати на користь позивача підлягає задоволенню. З огляду на вказане, оскільки судом встановлено порушення трудових прав позивача, то суд вважає, що підлягає до часткового задоволення і вимога позивача про стягнення на її користь моральної шкоди. При цьому суд приймає до уваги посилання позивача на те, що внаслідок невиплати їй заробітної плати було порушено її нормальні життєві зв'язки, через що змушена була позичати грошові кошти у своїх рідних, що завдавало їй нервових потрясінь та переживань. При визначенні розміру заподіяної позивачу моральної шкоди суд враховує глибину фізичних та душевних страждань позивача, погіршення її здібностей та позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини відповідача, а також враховуючи вимоги розумності та справедливості та визначає її у розмірі 500,00 грн. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved