Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

[PERSON] 03.02.2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину в якому зазначає, що 05.08.2003 року у виконавчому комітеті Добромильської міської ради Старосамбірського району Львівської області зареєструвала шлюб з відповідачем та змінила своє дівоче прізвище [PERSON]. Від спільного подружнього життя з відповідачем у них народився син - [PERSON], [INFO], який по даний час проживає з нею. Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 21.10.2010 року їхній шлюб було розірвано. 05.10.2013 року вона повторно зареєструвала шлюб з [PERSON] у Новоміській сільській раді Старосамбірського району Львівської області, актовий запис №10, змінивши прізвище [PERSON]. На даний час їхня дитина проживає спільно з нею та її чоловіком, який є інвалідом ІІІ групи та часто хворіє. Власних коштів їй не вистачає на утримання дитини. Відповідач ніяким чином турботу про дитину не виявляє, грошей на утримання дитини не надає, не цікавиться її життям та здоров'ям, свої батьківські обов'язки не виконує. Домовленості з відповідачем про добровільну сплату аліментів не досягнуто. Просить стягувати з відповідача на свою користь аліменти, щомісячно, на утримання сина - [PERSON], [INFO] у розмірі ? заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня пред'явлення позову до його повноліття. Сторони в судове засідання не з»явилися, але ними в канцелярію суду була подана спільна заява про розгляд справи у їх відсутності, у заяві вказали, а саме: позивач підтримує позовні вимоги, а відповідач визнає позовні вимоги в повному об»ямі, згідний сплачувати аліменти. Оскільки в судове засідання не з»явилися всі особи, які беруть участь у справі, то відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України судом фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що: сторони з 05.08.2003 року по 21.10.2010 року перебували у шлюбі (а.с.7), від якого мають одну дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.3); дитина здорова, проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні(а.с.4, 5, 6); позивач одна виховує дитину, відповідач не бере участі у вихованні сина та не допомагає матеріально. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.1 ст.183 цього ж Кодексу частка заробітку/доходу/, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом та ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із наведених доказів вбачається, що сторони проживають окремими сім"ями, позивачка виховує і утримує дитину, відповідач не виконує свої обов»язки щодо утримання сина - добровільно не надає коштів на утримання дитини, є молодий, здоровий, згідний сплачувати аліменти на дитину. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки з позовом позивач звернулася 03.02.2014 року, аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з цієї дати. Таким чином, позовні вимоги позивачки ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню. Визнання відповідачем пред"явленого позову також не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В порядку, визначеному ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в сумі 243.60 гривень. А тому,

Outcome: approved