Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

30 вересня 2014 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулися позивачі із вищеназваною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог зазначали, що вони є одне одній рідною тіткою та племінницею. Приблизно у 2003 - 2004 році шлюб між її батьками, позивача [PERSON], - [PERSON] та [PERSON] було розірвано, вони почали проживати окремо. Вона залишилася проживати разом із матір'ю - [PERSON] Починаючи з цього періоду часу, [PERSON] перестав цікавитися її життям, перестав провідувати та телефонувати. На підставі рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 лютого 2004 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на її утримання. [INFO] року мати померла. У зв'язку зі смертю стягувача у 2011 році Дзержинським ВДВС КМУЮ Дніпропетровської області було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження щодо стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], виконавчий лист повернуто до суду. Після смерті [PERSON] відповідач [PERSON] продовжував не цікавитися життям доньки. Після смерті матері вона, позивач [PERSON] проживала за місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS] разом із старшою сестрою - [PERSON], а потім у своєї бабусі у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS]. При цьому її сестра та бабуся просили відповідача надати матеріальну допомогу на її утримання, однак відповідач категорично відмовлявся від надання цієї допомоги. Наприкінці серпня 2011 року відповідач запропонував їй, [PERSON], переїхати проживати до квартири його співмешканки за адресою: [ADDRESS], на що вона погодилася. В квартирі відповідачем для неї було створено нестерпні умови проживання, постійно кричав на неї виражаючись нецензурними словами, вчиняв сварки на які його провокувала співмешканка. Спосіб життя відповідача є антисоціальним, що проявляється у зловживанні останнім алкогольними напоями та проявлянні агресії. Проживши з відповідачем приблизно 4-5 місяців вона змушена була піти з квартири співмешканки батька, і з початку 2012 року до жовтня 2013 року проживала у своєї бабусі за адресою: [ADDRESS]. У жовтні 2013 року відповідач знову запропонував їй переїхати проживати до квартири його співмешканки, сподіваючись що батько змінився вона погодилася. Не маючи знову умов для проживання вона повернулася до квартири за місцем своєї реєстрації, а у батька проживала лише два рази на тиждень, інший час проживала з рідною сестрою. На даний час вона є студенткою Криворізького педагогічного університету, відповідач продовжує не цікавитися нею. Її вихованням займається позивач - [PERSON], яка постійно стежить за її навчанням, робить все для її повноцінного життя. В кінці червня 2014 року відповідач остаточно вигнав її з квартири, і вона переїхала проживати до своєї рідної тітки, позивача [PERSON] В подальшому вона, позивач [PERSON] 12 вересня 2014 року звернулася до служби у справах дітей виконком Дзержинської районної у м. Кривому Розі ради із заявою щодо обстеження житлових умов проживання її племінниці, [PERSON] в квартирі [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Акт службою було складено позитивний у зв'язку із тим, що спальне місце сина співмешканки відповідача було виставлене як спальне місце [PERSON] На теперішній час [PERSON] постійно проживає разом зі нею, [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. На підставі вищевикладеного позивачі просили суд винести рішення, яким позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав у відношенні його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], та стягнути з нього аліменти на її утримання до повноліття дитини та сплачену при подачі позову суму судового збору. Присутні у судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON], кожен окремо, надали суду пояснення по суті справи, позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві, та просили суд їх задовольнити. Присутній у судовому засіданні відповідач надав суду пояснення по суті справи, позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив суд позбавити його батьківських прав у відношенні його неповнолітньої доньки [PERSON] Представник третьої особи - служби у справах дітей Виконавчого комітету Дзержинської районної у місті Кривому Розі ради надав пояснення по суті справи, вирішення питання стосовно доцільності позбавлення відповідача батьківських прав залишив на розсуд суду. Прокурор вважав за до ціле позовні вимоги задовольнити. Допитані в ході судового процесу свідки пояснили наступне. Так, свідок [PERSON], суду пояснила, що вона є рідною сестрою позивача [PERSON] по лінії матері, відповідач є її вітчимом. Після розлучення матері [PERSON] з відповідачем остання проживала з матір'ю. Коли померла мама, то [PERSON] почала проживати з нею. За весь час їхнього проживання разом відповідач матеріальної допомоги на утримання [PERSON] не надавав, час від часу провідував їх, приносив фрукти. Вона та [PERSON] проживали за рахунок стипендії, яку вона отримувала та допомоги, яку отримувала [PERSON] за рахунок втрати годувальника. Разом вони прожили приблизно півтори роки. В подальшому відповідач запропонував [PERSON] жити з ним та його новою сім'єю. Разом вони прожили пів року, після чого [PERSON] переїхала проживати до бабусі у зв'язку із постійними сварками. Відповідач допомагав інколи фінансово, духовного розвитку ніякого не надавав. [PERSON] постійно скаржилася на погане до неї ставлення зі сторони батька. Вирішення питання стосовно доцільності позбавлення відповідача батьківських прав, залишила на розсуд суду. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є подругою [PERSON], знайомі вони з 2010 року. Зі слів самої [PERSON] їй відомо, що її батько не надто цікавився її життям, у них відбувалися постійні сварки. Причини сварок між [PERSON] та її батьком їй не відомо. Про стосунки з батьком [PERSON] спілкуватися не полюбляє, казала лише, що їй все набридло і вона хоче позбавити його батьківських прав. При ній [PERSON] з батьком ніколи не сварилися. У них в квартирі вона бувала часто. Про всі скандали їй відомо лише зі слів самої [PERSON] Вирішення питання стосовно доцільності позбавлення відповідача батьківських прав, залишила на розсуд суду. Вислухавши думку учасників процесу, свідків, всесторонньо та об'єктивно дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків. За правилами ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст.11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ч.1 ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно із роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України, що міститься в п.2 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст.2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст.8 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), аза відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Відповідно до ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України, мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; є хронічним алкоголіком або наркоманом, тощо. Відповідно до ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як вбачається з роз'яснень, викладених в п.16 постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007р. №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що позивачі [PERSON] (а.с.8-9) та [PERSON] (а.с.10) є одне одній рідною тіткою та племінницею, даний факт підтверджується: свідоцтвом про народження [PERSON], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Саксаганської районної Ради народних депутатів м. Кривого Рогу, [NUMBER], актовий запис №476 від 02 червня 1997 року, відповідно до якого батьками [PERSON] є відповідач [PERSON] (а.с.12-13) і рідна сестра позивача [PERSON] - [PERSON] (а.с.11); свідоцтвом про народження матері позивача, [PERSON] - [PERSON], актовий запис №1548, [NUMBER] від 13 червня 1964 року, виданого Дзержинським райбюро ЗАГС м. Кривого Рогу, відповідно до якого батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.14); свідоцтвом від 03 жовтня 1987 року, серії [NUMBER], виданим Центрально-Міським відділом ЗАГС м. Кривого Рогу про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №797 (а.с.15); свідоцтвом від 23 квітня 1992 року, серії [NUMBER], виданого Саксаганським відділом ЗАГС м. Кривого Рогу про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с.16); свідоцтвом від 19 лютого 1999 року, серії [NUMBER], виданого відділом РАГС Саксаганської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про одруження [PERSON] та [PERSON], актовий запис №80 (присвоєно прізвище - [PERSON]) (а.с.17); свідоцтвом від 28 березня 1969 року, серії [NUMBER], виданого Дзержинським відділом ЗАГС м. Кривого Рогу, про народження, відповідно до якого батьками [PERSON] (після укладення шлюбу - [PERSON]) є [PERSON] та [PERSON], актовий запис №767 (а.с.18); свідоцтвом від 22 вересня 1989 року, серії [NUMBER], виданого Довгинцівським відділом ЗАГС м. Кривого Рогу, про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (прізвище після укладення шлюбу - [PERSON]), актовий запис №565 (а.с.19). Також судом встановлено, що [INFO] року у віці 44 років померла мати [PERSON] - [PERSON], про що Саксаганським відділом РАЦС КМУЮ Дніпропетровської області було зроблено відповідний актовий запис №112 (а.с.20).З наданих до суду копій довідок з місця проживання вбачається, що позивач [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS], а місцем реєстрації позивача [PERSON] є: [ADDRESS] (а.с.21). Місцем реєстрації та проживання відповідача є: [ADDRESS] (а.с.45). На даний час [PERSON] є студенткою першого курсу фізико-математичного факультету Криворізького педагогічного інституту (а.с.22). Що стосується особи відповідача, то відповідно до наданих до суду представником третьої особи - служби у справах дітей Виконавчого комітету Дзержинської районної у місті Кривому Розі ради повідомлення начальника Дзержинського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області та характеристики з місця проживання та місця роботи вбачається, що [PERSON] раніше до адміністративної або кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання та роботи характеризується з позитивної сторони (а.с.44,46,47). 20 січня 2015 року до канцелярії сулу представником третьої особи було надано висновок виконкому Дзержинської районної у місті ради про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с.39-40). Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, приймаючи до уваги, що судом достовірно встановлені обставини, які свідчать про свідоме самоухилення відповідача від виконання ним своїх батьківських обов'язків, передбачених ст.150 СК України, по вихованню та утриманню неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], що згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України є правовою підставою для позбавлення батьківських прав, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в інтересах дитини. Статтею 166 СК України закріплено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавлення батьківських прав, суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. На підставі викладеного, оскільки відповідач зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину, навіть після позбавлення батьківських прав, з огляду на вищевикладені обставини, стан здоров'я і матеріальне становище дитини і відповідача, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини доходів відповідача, але не менше 30 відсотків прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 30 вересня 2014 року. Відповідно до ст.167 ч.4 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Згідно зі ст.243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років. Опіка встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Відповідно до ст.60 ч.3 ЦК України, суд встановлює опіку над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно зі ст.244 СК України опікуном дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Таким чином, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд вважає, що винна поведінка батька щодо свідомого самоухилення від виконання батьківських обов'язків знайшла своє підтвердження в матеріалах справи. Крім того даний факт підтверджено і не спростовано самим відповідачем, а ому суд приходить до переконання про необхідність задоволення позовних вимог виходячи із інтересів дитини. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON] підлягає сума сплаченого та документально підтвердженого судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с.1).

Outcome: approved