Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до Рівненського міського суду із позовом до [PERSON], з подальшим 01.04.2015 р. його уточненням, про розірвання договору довічного утримання укладеного між нею та відповідачкою 10.11.2007 р., посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Січовою Т.І. та визнання за нею право власності на ? частину квартири в [ADDRESS], яка належить [PERSON] В обґрунтування позову покликається на те, що 10.11.2007 року між нею та відповідачкою було укладено договір довічного утримання, що посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Січовою Т.І. за яким вона передала, а відповідач отримала у власність ? частину квартири в [ADDRESS]. Набувач зобов'язана була надавати їй матеріальне забезпечення у розмірі 200 грн. та забезпечувати її триразовим калорійним харчуванням (сніданок, обід, вечеря) та у разі необхідності забезпечити належними лікувальними засобами на підставі виданих лікарями рецептів. Відповідач [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання, за весь час нею не перераховано на її ім'я жодного платежу. Окрім того, вартість послуг, які повинна була надавати їй відповідач не є співмірними сумі. Яка необхідна для задоволення життєво необхідних потреб особи та створення умов для її нормальної життєдіяльності. З часу укладення даного договору вона самостійно себе утримує та здійснює за собою догляд, відповідач умови договору не виконує. Позивач в судове засідання не з'явилася. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задоволити їх в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] визнала позовні вимоги [PERSON]не заперечила проти задоволення позову. Пояснила, що її довірителька дійсно не виконувала умов договору довічного утримання , тому не заперечує проти його розірвання. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення за таких підстав. Встановлено, що сторони 10 листопада 2007 року уклали вищезазначений Договір довічного утримання, за яким відповідачка брала на себе зобов'язання матеріальне забезпечення з утримання, яке щомісячно надаватись відчужувачу у сумі 200 грн. (п.2.1), та оплачувати комунальні платежі за вказану квартиру (п.3.2.3). Крім того, відповідачка набула право власності на ? частину квартири [ADDRESS], що вбачається з оглянутого судом Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за [NUMBER] від 11.12.2007 року. При посвідченні договору довічного утримання приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Січовою Т.І. накладена заборона відчуження вищеназваної квартири набувачем. Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужував) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утримуванням та (або) доглядом довічно. Згідно ч.1 ст.749 ЦК України у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також всі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. У відповідності до положень п.1 ч.1 ст.755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов"язків, незалежно від його вини. Сукупністю досліджених в справі доказів підтверджується фактичне припинення виконання відповідачкою зобов"язань, передбачених договором довічного утримання по утриманню, догляду , наданню допомоги позивачці та оплати комунальних платежів. Договір довічного утримання сторонами в добровільному порядку через нотаріуса не розірваний. Зазначені обставини є підставою для розірвання даного договору в судовому порядку. У відповідності до ст.756 ЦК України , в такому разі передана відповідачці ? частина квартири підлягає до повернення у власність позивачки із скасуванням заборони на її відчуження. Відповідно до ст. 88 ЦПК судові витрати стягнути з відповідачки в прибуток держави України- судовий збір 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved