Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

1. Виклад позицій позивача та відповідача. Позивач звернувся до суду до відповідача про зменшення розміру аліментів, та просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача на утримання доньки [PERSON] та стягувати аліменти в розмірі 1/6 частини від всіх видів доходу (заробітку, пенсії), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 04.10.2019 року з позивача стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] у розмірі ј частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення донькою повноліття. Рішення набрало законної сили та є чинним. Враховуючи, що на даний час відповідач перебуває в іншому шлюбі від якого мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] та доньку [PERSON] , дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею трьохрічного віку, всі витрати покладені на позивача, крім того, позивач допомагає своїй матері, яка є інвалідом, тому просить задовольнити позов. 2.Заяви, клопотання учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 12.11.2019 року було відкрито провадження у справі та призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до судового розгляду на 03.12.2019 року. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачем скеровано до суду відзив, який надійшов 02.12.2019 року, в якому відповідачка просить відмовити в задоволенні позову, оскільки позивач не надав жодних доказів, що його матеріальний або сімейний стан робить неможливим виплату аліментів на утримання доньки. Позивач 19.12.2019 подав заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 3. Фактичні обставини встановлені судом. Дослідивши матеріали справи, суд відмовляє у задоволенні позову із наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 04.10.2010 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON] в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.08.2010 року до досягнення дитиною повноліття, [INFO] (а.с.7). 4. Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування та висновки суду. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Згідно ст. ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів позивач в позові посилався на те, що має на утриманні дітей від другого шлюбу, перебуває в іншому шлюбі з [PERSON] , дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, утримує свою матір яка є інвалідомна що потребує додаткових витрат, а також, що сума стягуваних аліментів є великою для утримання доньки [PERSON] . Звертаючись з позовом до суду, позивач фактично не вказав обставин, що мають істотне значення для зменшення розміру аліментів та зміни способу стягнення, як і не надав доказів про погіршення його матеріального стану. Доводів та доказів на підтвердження своїх вимог, які б слугували підставою для зменшення розміру аліментів, суду надано не було. Належних і допустимих доказів, які б підтверджували покращення матеріального становища відповідача, позивачем не надано. Разом з тим, на час ухвалення судового рішення суду не повідомлено ні позивачем, ні відповідачем відомостей щодо: наявності/відсутності рухомого та/або нерухомого майна; грошових коштів, а також інші обставини, що мають істотне значення. Тобто, належних та допустимих доказів наявності обставин, визначених ст. 192 СК України, необхідних для зміни розміру аліментів не надано. Вирішуючи питання про зміну розміру аліментів суд виходить з того, що стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно зі становищем одержувача аліментів. Судом, також, прийнято до уваги, що обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладено на обох батьків. Як вбачається з матеріалів справи позивач має нормальний стан здоров`я, є працездатною особою, після припинення фактичних шлюбних відносин з відповідачкою зареєстрував шлюб 13 січня 2016 року з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.8), від якого в них [INFO] народилася донька [PERSON] (а.с.9) та [INFO] народився син [PERSON] . Рішення суду про стягнення аліментів на утримання дітей [PERSON] та Нікіти чи виконавчого напису нотаріуса позивачем не подано, як і не подано що останній за станом здоров`я не може працювати та утримувати дітей, як і доказів, що з останнього стягується аліменти на утримання непрацездатних дружини, матері-інваліда, а його матеріальне становище погіршилося, що останній неспроможний сплачувати аліменти у розмірі як встановлено рішенням суду від 04.10.2010 року., в той час як позивач звільнився з ДП "Новоукраїнський комбінат хлібопродуктів" ще 10.05.2011 року та продовжував сплачувати аліменти, заборгованість відсутня (а.с.28-29) Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). Враховуючи те, що позивач працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, будь-яких інших належних та допустимих доказів про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання дочки не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, адже факт наявності у позивача цивільної дружини, яку він утримує, не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру, та те, що розмір стягуваних аліментів за судовим рішенням не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України, а тому суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову, через неподання позивачем належних та допустимих доказів погіршення його матеріадьного становища. Суд вважає, що розмір стягуваних аліментів не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України. Аналізуючи наведене, суд не вбачає законних підстав для зменшення розміру аліментів. На підставі ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача, яким не сплачувався судовий збір та який не звільнений від сплати та на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved