Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

17.02.2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить в порядку поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності, визнати за нею право власності на ? частку житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] та усунути перешкоди в користуванні цим майном. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 11 жовтня 1997 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Петрівською сільською радою Балаклійського району Харківської області. Вони мають двох спільних дітей, які на час звернення з цим позовом є неповнолітніми. 05.09.2012 року Балаклійським районним судом Харківської області шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу неповнолітні діти проживали з нею. 15.02.2007 року між [PERSON] та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» в особі відділення № 817 АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ХФ АТ «УкрСиббанк», був укладений договір іпотеки, згідно якого іпотекодавець передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS]. 01.01.2015 року [PERSON] змінив замки на вхідних дверях будинку без її згоди як співвласника будинку. У такий спосіб [PERSON] не допускає її та двох неповнолітніх дітей до проживання у будинку та користування майном. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі. В судове засідання відповідач не з»явився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник третьої особи - орган опіки та піклування Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу без участі їхнього представника. Представник третьої особи - ХФ АТ «УкрСиббанк» в особі відділення № 817 АТ «УкрСиббанк» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки невідомі. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без особистої присутності сторін та представників третіх осіб на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно до копії свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] перебували з 11.10.1997 року в зареєстрованому шлюбі. (а.с. 11). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.12-14). Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 05.09.2012 року шлюб між сторонами розірвано. (а.с. 15). 15.02.2007 року між [PERSON] та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» в особі відділення № 817 АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ХФ АТ «УкрСиббанк», був укладений договір іпотеки, згідно якого іпотекодавець передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS]. (а.с.32-36). Як передбачено договором іпотеки іпотекодавець передає в іпотеку нерухоме майно (предмет іпотеки). За домовленістю сторін вартість предмету іпотеки складає 23 735,00грн. 15 лютого 2007 року між іпотекодержателем та іпотекодавцем було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11118238000 та договір про надання споживчого кредиту № 11118262000, на підставі яких банк надав [PERSON] у тимчасове користування грошові кошти зі сплатою 16,5 % річних за користуванням кредитом з кінцевим терміном погашення до 15 лютого 2022 року для здійснення розрахунків за договором купівлі-продажу житлового будинку від 15 лютого 2007 року. В забезпечення виконання зобов»язань [PERSON] за даним договором банком накладена застава на житловий будинок [ADDRESS] ( а.с.21-31). Отже, договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та договір іпотеки від 15 лютого 2007 року укладено [PERSON] під час перебування сторін у шлюбі, в інтересах сім»ї, для спільного проживання сім»ї. В зв»язку з цим договори кредиту від 15 лютого 2007 року за № 11118238000 та № 11118262000, які були укладені відповідачем за час перебування у шлюбі з [PERSON], вчинялися виключно в інтересах сім»ї з метою отримання від фінансової установи грошових коштів, необхідних для здійснення договору купівлі-продажу будинку. Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна. Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частиною 1 статті 71 Сімейного кодексу України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Та обставина, що спірний житловий будинок придбаний в кредит, не впливає на способи та порядок поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 65 Сімейного кодексу України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов'язки для другого подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Згідно із п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Таким чином, обов'язок щодо повернення кредиту лежить на обох сторонах. Спільною сумісною власністю подружжя, яка може ділитися між ними відповідно до ст. 68 Сімейного кодексу України, може бути лише майно придбане подружжям у кредит, а не кошти вже витрачені на придбання майна та погашення кредиту, враховуючи, що в силу ч. 4 ст. 65 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу не звільняє подружжя від зобов'язань за кредитом. На час розгляду справи кредит за квартиру в повному обсязі не виплачений. Крім цього, вимог про збільшення своєї частки у квартирі відповідач не заявив. При цьому зміна титульного власника не порушує права Банку в разі невиконання грошових зобов'язань за договором кредиту не перешкоджає звернути стягнення на житловий будинок за адресою с. Петрівське, вул. Свердлова, буд 23 Балакліського району Харківської області. Вказаний житловий будинок залишається в іпотеці Банку. На підставі викладенного, суд приходить до висновку, що запропонований позивачем поділ спільно нажитого майна не суперечить інтересам сторін та відповідає законодавству України. В зв»язку з викладеним, вимога [PERSON] про визнання за нею права власності на ? частину спірного житлового будинку підлягає задоволенню. За вищевказаною адресою зареєстрований відповідач [PERSON] разом з дітьми, про що вбачається з довідки Петрівської сільської ради Балаклійського району Харківської області від 09.02.2015 року (а.с.46) . Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.391, 392 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379, 382 наведеного Кодексу). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливі лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації з місця проживання здійснюється за рішенням суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або про позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Судом встановлено, що позивач не проживає у спірному будинку, тому що відповідач 01.01.2015 року змінив замки на вхідних дверях будинку без її згоди як співвласника будинку. Тому вимоги позивача щодо усунення перешкод у користуванні житловим будинком з надвірними будівлями підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved