Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, який було укладено 18 жовтня 2013 року. На даний час вона є вагітною, батьком її ненародженої дитини є відповідач. [PERSON] відмовляється добровільно надавати їй, як вагітній дружині, матеріальну допомогу, вона не працює, а тому вона хоче отримувати аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дати звернення до суду, як до народження дитини, так і після народження до досягнення дитиною трирічного віку. В ході розгляду справи, позивач надала суду свідоцтво про зміну прізвища з [PERSON] на [PERSON], та було залучено належним позивачем [PERSON]. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги і просила суд стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дати звернення до суду, як до народження дитини, так і після народження до досягнення дитиною трирічного віку, посилаючись на те, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на її утримання не надає. Згідно вимог ч.5 ст.74 ЦПК України, судова повістка направляється фізичним особам, які не мають статусу підприємців - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про розгляд справи повідомлявся судом, про що свідчать копії листів та поштове повідомлення про вручення кореспонденції суду (а.с.7, 8 12, 17, 21). Відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановлює заочне рішення). За таких обставин, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.10.2013 року (а.с.3). Як зазначила позивач в судовому засіданні, вона є вагітною, однак відповідач матеріальну допомогу на її утримання не надає, а тому вона має намір вирішити питання про стягнення аліментів в судовому порядку відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до ст.84 СК України, Дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно з вимогами ст.85 СК України, право дружини на утримання, передбачене статтею 84 цього Кодексу, припиняється в разі припинення вагітності, народження дитини мертвою або якщо дитина передана на виховання іншій особі, а також у разі смерті дитини. Право дружини на утримання припиняється, якщо за рішенням суду виключено відомості про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини. Як вбачається з довідок Поліклініки №1 Деснянського району м.Києва КИВ №12 та довідки №86 від 29.05.2014 року, [PERSON] дійсно знаходиться на обліку в жіночій консультації КНП "КДЦ" Деснянського району м.Києва Філії №1, термін вагітності 35 тижнів. Відповідно до пояснень позивача, відповідач матеріальну допомогу на її утримання не надає, вона не працює, перебуває на обліку у зв'язку з вагітністю, а тому вона бажає стягувати аліменти на своє утримання у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дати звернення до суду, як до народження дитини, так і після народження до досягнення дитиною трирічного віку. Враховуючи той факт, що відповідач за віком є працездатною особою, будучи належним чином повідомленим про розгляд даної справи, заперечень на заявлені вимоги, суду не надав, а тому суд приходить до висновку, що він спроможний надавати матеріальну допомогу вагітній дружині та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 19.03.2014 року, як до народження дитини, так і після народження до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп..

Outcome: approved