Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

18.06.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Технонікпром», [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що 06.02.2008р. між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є позивач та відповідачем-1 укладено кредитний договір № 010/02-40/788 про відкриття відповідачу-1 відновлювальної кредитної лінії у сумі 300000 грн., зі сплатою 16 % річних за користування коштами строком до 05.02.2009 р., включно. 06.02.2008р. між позивачем та відповідачем-2 укладено договір поруки № 010/02-40/788/1 та відповідачем-3 укладено договір поруки № 010/02-40/788/2. 06.06.2011р. Верхньодніпровським районним судом винесено рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача та стягнення солідарно з відповідачів 1, 2, 3 заборгованості. Заборгованість згідно з рішенням була нарахована за період з 06.02.2009р. по 03.12.2010р. Станом на 01.06.2013р. заборгованість становить 119932,95 грн. Період за який виникла заборгованість по відсоткам з 04.12.2010р. по 30.05.2013р., на підставі чого просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором, та судові витрати. Заявою від 10.12.2013р. позивач змінив позовні вимоги та просив стягнути на користь позивача заборгованість за Кредитним договором №010/02-40/788 від 06.02.2008 року у розмірі 106569,99 грн.; нарахований відсотків за період 04.12.2010р. по 04.12.2013р. включно, з відповідача-1 - товариства з обмеженою відповідальністю «Технонікпром» солідарно з відповідачем-2 [PERSON], як поручителем за договором поруки №010/02-40/788/1 від 06.02.2008р.; відповідачем-3 [PERSON], як поручителем за договором поруки №010/02-40/788/2 від 06.02.2008р.; стягнути на користь позивача судові витрати в розмірі 1314,03 грн. з відповідача -1 - товариства з обмеженою відповідальністю «Технонікпром» солідарно з відповідачем-2 [PERSON], як поручителем за договором поруки №010/02-40/788/1 від 06.02.2008р.; відповідачем-3 [PERSON], як поручителем за договором поруки №010/02-40/788/2 від 06.02.2008р. (а.с. 109-112). В судове засідання представник позивача з'явився, позовні вимоги, з урахуванням змін підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Надалі представник в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутністю, зазначав, що прои заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 159). Представник відповідача-1 - ТОВ «Технонікпром», в судові засідання 03.12.2013р. та 14.01.2014р. з'явився, позовні вимоги не визнав в повному обсязі та просив відмовити в задоволенні позову. Надав письмові заперечення в яких зазначав, що відповідно до п.п 1.1 Кредитного договору від 06.02.2008 року, кредит у сумі 300000 грн. має бути повернутий Позичальником в строк по 05 лютого 2009 року включно. Строк дії договору визначений повним погашенням Позичальником заборгованості за цим договором (позичкової заборгованості, процентів за користування кредитом, штрафів та пені, відшкодування витрат та збитків Кредитора), але таке визначення не встановлює строк дії кредитного договору, тому вважає, що строк дії договору обмежений строком повернення кредиту, тобто 06 лютого 2009 року, тому нарахування відсотків за період з 04.12.2010р. по 30.05.3013р. здійснено позивачем за межами дії Кредитного договору та стягненню не підлягають (а.с. 96-97). Також відповідачем на надані додаткові письмові заперечення від 14.01.2014 року в яких він зазначає, що в погашення зазначеної в позові заборгованості позивачем було реалізоване заставлене майно на підставі виконавчого напису та отримана сума 83000 грн., яка не зазначена в розрахунку позову (а.с.123-124). Надалі представник відповідача-1 в судове засідання не з'явився, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутністю не надав, в зв'язку з чим справа розглядається в порядку заочного розгляду на підставі Ухвали суду від 21.03.2014р. Відповідач-2 - [PERSON], в судове засідання не з'явився, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутністю не надав, в зв'язку з чим справа розглядається в порядку заочного розгляду на підставі Ухвали суду від 21.03.2014р. Відповідач -3 - [PERSON], в судове засідання не з'явився, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутністю не надав, в зв'язку з чим справа розглядається в порядку заочного розгляду на підставі Ухвали суду від 21.03.2014р. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Судом встановлено, що 06 лютого 2008р. між банком та відповідачем-1 укладено Кредитний договір №010/02-40/788 (надалі по тексту Кредитний договір) відповідно до умов якого банк зобов'язався відкрити відповідачу-1 відновлювальну кредитну лінію у сумі 300000 грн., а відповідач-1 прийняв на себе зобов'язання сплачувати проценти за користування кредитними коштами та здійснити погашення кредиту не пізніше 05.02.2009 р. включно. За користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки в розмірі 16 % річних (а.с. 5-8). 06.02.2008 р. між позивачем (Кредитор) та відповідачем-2 - [PERSON].(Поручитель) укладено договір поруки № 010/02-40/788/1, відповідно до умов якого, поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед Кредитором відповідати по борговим зобов'язанням Боржника - ТОВ «Технонікпром», які виникають з умов Кредитного договору №010/02-40/788 від 06 лютого 2008 року, а саме: повернути кредит в розмірі 300000 грн. 00 коп., сплатити проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в розмірі, строки та у випадках, передбачених Кредитним договором, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови Кредитного договору в повному обсязі. Відповідно до п. 4.1 Договору поруки, сторони встановили, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання та втрачає свою дію з моменту закінчення забезпеченого ним зобов'язання. Також порука припиняється, якщо Кредитор протягом трьох років з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до Поручителя (а.с. 11-12). Також 06.02.2008 р. між позивачем (Кредитор) та відповідачем-3 - [PERSON] (Поручитель) укладено договір поруки № 010/02-40/788/2, відповідно до умов якого, поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед Кредитором відповідати по борговим зобов'язанням Боржника - ТОВ «Технонікпром», які виникають з умов Кредитного договору №010/02-40/788 від 06 лютого 2008 року, а саме: повернути кредит в розмірі 300000 грн. 00 коп., сплатити проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в розмірі, строки та у випадках, передбачених Кредитним договором, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови Кредитного договору в повному обсязі. Відповідно до п. 4.1 Договору поруки, сторони встановили, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання та втрачає свою дію з моменту закінчення забезпеченого ним зобов'язання. Також порука припиняється, якщо Кредитор протягом трьох років з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до Поручителя (а.с. 13-14). Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором належним чином, перерахувавши кошти в загальному розмірі 299 996,74 грн. на поточний рахунок відповідача-1, що підтверджується платіжними дорученнями №45 від 15.02.2008р., №48 від 20.02.2008р., №42 від 14.02.2008р., №39 від 13.02.2008р. (а.с.9-10). Відповідач -1 не виконував належним чином зобов'язання за Кредитним договором, та не повернув суму основного боргу, не сплатив відсотки в строки та порядку, передбаченому умовами кредитного договору. Відповідач-2 та відповідач-3 також не виконали належним чином, зобов'язання, які випливають із договорів поруки та не повернули позивачеві суму кредиту, не сплатили відсотки. Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06.06.2011 р. позов публічного акціонерного товариства «Райфайзен Банк «Аваль» задоволено частково. Стягнуто солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю «Технонікпром», [PERSON], [PERSON] на користь банка заборгованість за кредитним договором №010/02-40/788 від 06.02.2008року: 299996,74 грн. заборгованість за кредитом та 77632,61грн. заборгованість за відсотками, а також на відшкодування сплачених судових витрат 1700 грн. - за сплачений судовий збір та 120 грн. за сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Як убачається із змісту рішення Верхньодніпровського районного суду від 06.06.2011 р. заборгованість за відсотками в сумі 77632,61грн. нарахована за період з 06.02.2009р. по 03.12.2010р. (а.с. 23). Відповідно до розрахунку позивача заборгованість за відсотками по Кредитному договору №010/02-40/788 від 06.02.2008 року за період з 04.12.2010 року по 04.12.2013 року включно, яка нарахована на основну суму боргу в розмірі 299996, 74 грн., складає 106569,99 грн. (а.с. 113-114). В силу ст.ст. 10,11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказів погашення відповідачами основного боргу кредиту та відсотків, нарахованих за заявлений період, суду не надано. Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ст.ст. 11, 509, 629 ЦК України, зобов'язання виникають, зокрема із договору та договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 525 України, встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 553 ЦК України поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. На підставі ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Статтею 543 частина 2 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. За такими обставинами позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів заборгованості по процентам за кредитним договором, за період з 04.12.2010 року по 04.12.2013 року включно, у сумі 106 569,99 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Суд не приймає до уваги ствердження представника відповідача-1 про часткове погашення основного боргу за кредитом та відсотків в зв'язку з реалізацією транспортних засобів, які були передані в заставу в порядку забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, виходячи з наступного. 11.02.2008 р. в забезпечення виконання кредитних зобов'язань відповідача-1 за кредитним договором між позивачем та відповідачем-2 укладено договір застави транспортного засобу № 010/02-40/1715, згідно з яким в заставу передано: 1) автотранспортний засіб, марки MAN 19.403 FLT, 1996 року випуску, реєстраційний № [NUMBER], колір - білий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], тип ТЗ - сідловий тягач - Е. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], видане 29.04.2005 року Дніпродзержинським МРЕВ ДАІ при УМВС України в Дніпропетровській області; 2) напівпричеп марки ХОФМАН, модель HOFFMANN HSKM 3L, 1998 року випуску, реєстраційний № [NUMBER]; колір сірий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], тип ТЗ - напівпричеп. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], видане 22.01.2005 року Дніпродзержинським МРЕВ ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області (а.с. 139-140). У зв'язку з невиконанням відповідачем-1 зобов'язань за кредитним договором приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис за реєстр. № 2119 про звернення стягнення на зазначені автотранспортні засоби (а.с. 141) 19.09.2011 року відбувся аукціон з реалізації автотранспортних засобів, що належали відповідачу-2. В ході аукціону автомобіль марки MAN 19.403 FLT, 1996 року випуску, реєстраційний № [NUMBER], колір - білий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], тип ТЗ - сідловий тягач - Е, проданий за 37 350,00 грн.; напівпричеп марки ХОФМАН, модель HOFFMANN HSKM 3L, 1998 року випуску, реєстраційний № [NUMBER]; колір сірий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], тип ТЗ - напівпричеп, проданий за 45 650,00 грн. (а.с. 142-143). 19.09.2011 р. на депозитний рахунок ВДВС Верхньодніпровського РУЮ надійшли кошти від реалізації вищезазначених автотранспортних засобів у сумі 71 380,00 грн., які були розподілені відповідно до постанови державного виконавця від 21.09.2011 року наступним чином: 1) 600,00 грн. - на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» - витрати на проведення виконавчих дій; 2) 29 760,00 грн. - на користь ТОВ «Кебела» - витрати на проведення виконавчих дій: зберігання арештованого майна; 3) 7,34 грн. - на користь держави - витрати на проведення виконавчих дій; 4) 12,72 грн. - на користь держави - витрати за користування ЄДРВП; 5) 36 899,94 грн. - на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» за реалізацію заставлених автотранспортних засобів, відповідно до виконавчого напису за реєстр. № 2119 від 07.09.2009 року; 6) 4 100,00 грн. - на користь держави - виконавчий збір у розмірі 10 % фактично стягнутої суми. 26.09.2011 р. від ВДВС Верхньодніпровського РУЮ на рахунок позивача надійшли кошти від реалізації автотранспортних засобів в сумі 37 499,95 грн., які 06.10.2011 р. були направлені на погашення заборгованості по процентам, згідно з п. 3.7 кредитного договору, відповідно до якого, сторонами встановлений наступний порядок погашення заборгованості Позичальника за цим договором: - в першу чергу погашається заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом, після чого сплачуються передбачені Договором комісії; в другу чергу погашається сума основної заборгованості за кредитом (позичкова заборгованість); в третю чергу погашається заборгованість за штрафами, пенею, у т.ч. відшкодування витрат та збитків Кредитора, пов'язаних з неналежним виконанням Позичальником умов цього Договору. Таким чином, судом встановлено, що від реалізації заставлених транспортних засобів, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, позивач отримав тільки 36 899,94 грн., які відповідно до умов договору зарахував в погашення заборгованості за відсотками. Згідно з ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи положення ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову та за подачу клопотання про забезпечення позову (а.с.1, 58) в загальній сумі 1 314,03 грн., тобто по 438 грн. 01 коп. з кожного відповідача.

Outcome: approved