Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вимогою визнати недійсним договір постачання з відстроченням платежу №1777-42 від 18 серпня 2017 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Укртрейд-Експо» та [PERSON]; стягнути з ТОВ «Укртрейд-Експо» на користь [PERSON] 73\~000,00 грн. - сплаченої вартості фінансування згідно Договору постачання з відстроченням платежу №1777-42 від 18 серпня 2017 року, 134\~000,00 грн. сплаченого авансу за автомобіль згідно договору постачання з відстроченням платежу №1777-42 від 18 серпня 2017 року, разом 207\~000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18 серпня 2017 між Сторонами було укладено Договір №1777-42, згідно якого Відповідач зобовязався продати автомобіль марки Ford Kuga за 365\~000,00 грн., а Позивач мав сплатити авансовий платіж у розмірі 73\~500,00 грн., після чого автомобіль мав бути переданий останньому протягом 3-х днів з моменту оплати авансу. 18 серпня 2017 року Позивач сплатив 73\~000,00 грн. авансового платежу, а 31 серпня 2017 року на виконання умов договору було доплачено ще 134\~000,00 грн. У вказану у договорі дату Відповідач автомобіля не передав і відмовився повідомити, коли саме будуть ним виконані зобовязання. У випадку незгоди із таким порушенням строків, запропонував Позивачу розірвати договір. Аналізуючи оспорюваний Договір, виявлено низку порушень вимог чинного законодавства, які зумовлюють його недійсність. Зокрема, Відповідач не мав права укладати оспорюваний Договір без Ліцензії для здійснення операцій фінансовими установами. Крім цього, умови договору щодо визначення та погашення оплати за даним договором, щодо відповідальності Позивача є несправедливими та порушують принцип добросовісності. Поза тим, оскільки на такий договір поширюються положення про найм (оренду), з урахуванням певних особливостей, то такий повинен бути нотаріально посвідчений. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує і просить задоволити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідним оголошенням про його виклик, яке розміщено на офіційному веб-сайті судової влади України, заяви про розгляд справи у його відсутності не подав, причин неявки не повідомив. \~ \~ \~ \~На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Враховуючи позицію представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Дані правовідносини регулюються нормами ст.ст.\~203,215,216,509 ЦК України, ст. ст.11,18 Закону України «Про захист прав споживачів». Судом встановлено, що 18.08.2017 року між [PERSON] та ТзОВ «УКРТРЕЙД-ЕКСПО» було укладено договір постачання з відстроченням платежу № 1777-42, відповідно до п.2.1. вказаного договору ТОВ «УКРТРЕЙД-ЕКСПО» (постачальник) зобовязався придбати та передати на умовах договору постачання у користування майно (автомобіль Ford Kuga 2.0), а [PERSON] (покупець) зобовязався прийняти автомобіль та сплачувати авансові платежі та інші платежі згідно з умовами цього договору. На виконання умов вищезгаданого договору [PERSON] було сплачено авансовий платіж в сумі 73 000,00 грн., що підтверджується квитанцією за № 57 від 18.08.2017 року, як «оплата вартості фінансування» та 134\~000,00 грн., що підтверджується Квитанцією №0.0.838324617.1 від 31.08.2017 року як «оплата за товари згідно Договору №1777-42». Відповідно до ч. 1 ст.\~215\~ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3,5 та 6\~ст. 203 цього Кодексу. Ч.1\~ст. 203 ЦК України\~передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Укладений 18.08.2017 року між [PERSON] та ТзОВ «УКРТРЕЙД-ЕКСПО» Договір постачання з відстроченням платежу №1777-42 містить в собі елементи різних цивільно-правових договорів, зокрема таких як лізинг (ст. 806 ЦК), найм (оренда) (параграф 1\~глави 58 ЦК), купівля-продаж (параграф 1\~глави 54 ЦК). Згідно\~ст.\~11\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. Правовідносини між [PERSON] та ТОВ «УКРТРЕЙД-ЕКСПО» щодо укладання 18.08.2017 року Договору постачання з відстроченням платежу №1777-42 регламентуються також Законом України «Про захист прав споживачів». За змістом ст.18\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. Згідно розділу І Договору №1777-42, «вартість фінансування» розуміє під собою одноразову плату за організацію та оформлення даного Договору Покупця Постачальнику при укладанні Договору. Крім того п.8.2.3. Договору передбачена сплата комісії за супроводження договору. Відповідно до абз. 2 ч.1 ст.360-7\~ЦПК України, - висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16, - відповідач нараховував, а позивач сплатив комісію за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок позивача, що є незаконним. Таким чином є незаконним встановлення ТзОВ «УКРТРЕЙД-ЕКСПО», так званої «вартості фінансування», тобто плати в сумі 73 000,00 грн. за організацію та оформлення Договору постачання з відстроченням платежу №1777-42 від 18.08.2017, а також «комісії за супроводження договору». Крім того пунктами 3.4. та 5.8. Договору №1777-42 від 18.08.2017 передбачена можливість збільшення вартості предмета договору (автомобіля) та обов'язок покупця сплатити різницю такої вартості. Однак, договір не визначає, за яких саме обставин може відбутися зміна вартості транспортного засобу та в яких межах. Пункт 3.6. Договору №1777-42 від 18.08.2017 передбачає що постачальник (ТзОВ «УКРТРЕЙД-ЕКСПО") не відповідає перед покупцем [PERSON] за невиконання будь-якого із зобов'язань щодо якості, комплектності, справності транспортного засобу, його заміни тощо. За вищенаведеними зобов'язаннями відповідає продавець. Однак зі змісту Договору №1777-42 від 18.08.2017 не вбачається яка фізична чи юридична особа має статус Продавця. Вказаний договір є двостороннім та крім [PERSON] та «УКРТРЕЙД-ЕКСПО" ніким не підписаний. Пунктом 8.14. Договору передбачено сплату покупцем штрафу за дострокове сплату авансових платежів у розмірі 10% від суми дострокового погашення. Пунктом 12.11 Договору передбачено, що у випадку розірвання даного Договору покупцем до підписання акту приймання-передачі, постачальник повертає сплачені кошти за вирахуванням штрафу за дострокове розірвання 20% від сплаченої суми авансового платежу. В такому випадку вартість фінансування даного Договору покупцю не повертає. Ст.627 ЦК України\~визначено, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Пунктами 4, 6, 7 ч.3\~ст.18\~Закону України\~«Про захисти\~прав споживачів» передбачено, що несправедливими є, зокрема, умови договору про: - надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв'язку з розірванням або невиконанням ним договору; - надання продавцю (виконавцю, виробнику) права розірвати договір із споживачем на власний розсуд, якщо споживачеві таке право не надається; - надання продавцю (виконавцю, виробнику) права не повертати кошти на оплату ненаданої продукції у разі розірвання договору з ініціативи продавця (виконавця, виробника). Відповідно до ч.6\~ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», - у разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача: 1) такі положення також підлягають зміні; або 2) договір може бути визнаним недійсним у цілому. Відповідно до ч. 3\~ст.\~509\~ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст.\~216\~ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Аналізуючи норми чинного законодавства та зміст договору постачання з відстроченням платежу № 1777-42 від 18.08.2017 року суд вважає, що положення Договору, зокрема пункти 3.4, 3.6, 5.8, 8.2.1, 8.2.3, 8.14, 12.11 є несправедливими в розумінні\~ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», призводять до істотного дисбалансу прав та обов'язків сторін. В той же час зміна цих положень договору або визнання їх недійсними зумовлює зміну інших положень договору, а тому відповідно до ч.6\~ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», ч.1 ст.\~203, ст.\~215 ЦК України, та приходить до висновку про задоволення вимог [PERSON] щодо визнання договору постачання з відстроченням платежу № 1777-42 від 18.08.2017 року недійсним, стягнувши із ТзОВ «УКРТРЕЙД-ЕКСПО» на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 207 000,00 грн. одержані на виконання недійсного правочину. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом враховується, що відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Частиною 3 ст. 22 Закону України «Про судовий збір» передбачено,що споживачі звільняються відсплати судового збору за позовами,що пов'язані з порушенням їх прав. Позивач предявив до суду позов з двома позовними вимогами,а саме майнового та не майнового характеру. Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Позивачем позовну заяву подано до суду 29 вересня 2017 року. За ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються в таких розмірах: за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до суду позовної вимоги майнового характеру, яка подана фізичною особою - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. На 01 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1600 гривні. Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю з відповідача до доходу держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1280.00 грн. (1600х0,4 - за вимогу немайнового характеру, 1600х 0,4 - за вимогу майнового харектеру).

Outcome: approved