Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

22.03.2019 [PERSON] в інтересах Фермерського господарства «Кожушка Юрія Івановича» звернувся до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області з позовною заявою до [PERSON] та Селянського Фермерського господарства «Васильєва Віталія Валерійовича» про визнання недійсним договору оренди землі та скасування його державної реєстрації. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] є власником земельної ділянки № [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,05 га., кадастровий номер 3523682900:02:000:9013, розташованої на території Надлацької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області. 01.10.2007 між позивачем та [PERSON] укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки, який зареєстрований Новоархангельським відділом Кіровоградської регіональної філії Центру ДЗК 14.03.2008, реєстраційний номер 040837600014, строком на 20 років. Представник позивача зазначив, що між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору оренди земельної ділянки від 01.10.2007, договір за взаємною згодою сторін не припинявся та достроково не розривався, орендар у добровільному порядку від оренди земельної ділянки не відмовлявся, його умови сторонами виконувалися. Позивач виконує всі зобов`язання за договором оренди та до теперішнього часу на законних підставах використовує зазначену земельну ділянку для вирощування сільськогосподарських культур. Однак в березні 2019 року позивачу стало відомо про те, що державним реєстратором Новоархангельської РДА Мельником С.В. 20.02.2019 зареєстровано договір оренди цієї ж земельної ділянки б/н від 20.02.2019, нібито укладений відповідачами, номер запису про інше речове право 30432090, індексний номер рішення 45675398. Представник позивача зазначає, що вбачається грубе порушення законодавства при укладені та реєстрації договору оренди земельної ділянки, укладеного між відповідачами. З метою досудового врегулювання конфлікту позивач направив відповідну претензію на адресу СФГ «Васильєва В.В.» та державного реєстратора Новоархангельської РДА Мельника С.В., проте відповіді до теперішнього часу не отримано. Представник позивача вважає, що відповідачами на час укладення оспорюваного правочину не дотримано вимог законодавства у сфері оренди земельних ділянок, а право орендаря позивача на спірну земельну ділянку порушено, договір оренди землі від 20.11.2018 підлягає визнанню недійсним. У зв`язку з наведеним, посилаючись на ст.ст. 24, 25, 27 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 13-16, 215, 525, 526, 626, 627, 629, 651, 792 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), представник позивача просив визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, площею 4,052 га., кадастровий номер 35236829000:02:000:9013, розташованої на території Надлацької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, укладений 20.02.2019 між [PERSON] та Селянським Фермерським господарством «Васильєва Віталія Валерійовича»; визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, укладеного 20.02.2019 між [PERSON] та Селянським Фермерським господарством «Васильєва Віталія Валерійовича», на земельну ділянку, площею 4,052 га., кадастровий номер 35236829000:02:000:9013, проведену 20.02.2019 державним реєстратором Новоархангельської РДА Мельником С.В., номер запису про інше речове право 30432090; стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати. 23.04.2019 ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання; зобов`язано Новоархангельську РДА Кіровоградської області надати суду належно завірену копію архівної реєстраційної справи щодо реєстрації 20.02.2019 договору оренди земельної ділянки б/н, укладеного між відповідачами та зобов`язано СФГ «Васильєва В.В.» надати суду оригінали договору оренди землі б/н, укладеного 20.02.2019 між відповідачами, додатку №1 до договору та акт приймання-передачі земельної ділянки в оренду. 11.05.2019 Селянське Фермерське господарство «Васильєва Віталія Валерійовича» подало клопотання в якому зазначило, що 25.03.2019 між відповідачами було розірвано спірний договір оренди землі та 29.03.2019 зареєстровано припинення іншого речового права за №30432090. Таким чином припинено спірний договір, а тому є підстави для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору (а.с. 38-39 т. 1). На виконання ухвали суду від 23.04.2019 Новоархангельська РДА Кіровоградської області 13.05.2019 надала суду копію архівної реєстраційної справи №1754993435236. Крім того, 13.05.2019 третьою особою надано письмові пояснення, в яких зазначає, що реєстрація договору оренди землі, укладеного між позивачем та [PERSON] здійснена 15.12.2004, тобто до 01.01.2013. Згідно відомостей з Державного земельного кадастру відомості про зареєстрований зазначений договір оренди землі відсутні, що в свою чергу дозволило державному реєстратору вчинити дію щодо реєстрації спірного договору оренди землі, укладеного між відповідачами. Однак 25.03.2019 між відповідачами було розірвано спірний договір оренди землі та 29.03.2019 зареєстровано припинення іншого речового права за №30432090. Таким чином припинено спірний договір, а тому є підстави для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору (а.с. 42-45 т. 1). 21.05.2019 відповідачем [PERSON] до суду подано клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету позову, оскільки спірний договір оренди землі розірвано відповідачами додатковою угодою від 25.03.2019, яка зареєстрована державним реєстратором Новоархангельської РДА Мельником С.В. (а.с. 65-66 т. 1). 24.05.2019 представник позивача [PERSON] подав до Новархангельського районного суду Кіровоградської області заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, площею 4,052 га., кадастровий номер 35236829000:02:000:9013, розташованої на території Надлацької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, укладений 20.02.2019 між [PERSON] та Селянським Фермерським господарством «Васильєва Віталія Валерійовича». Також представник позивача просив повернути судовий збір в сумі 1921 грн. (а.с. 70-72 т. 1). Ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 24.05.2019 задоволено клопотання представника позивача [PERSON] та позивачу повернуто судовий збір в розмірі 1921 грн., сплачений згідно квитанції №ПН958 від 19.03.2019. 26.06.2019 ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), яка залишена без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 26.09.2019, провадження у справі закрито. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.09.2020 ухвалу Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 26.06.2019 та постанову Кропивницького апеляційного суду від 26.09.2019 скасовано, справу передано для продовження розгляду до суду першої інстанції. 27.10.2020 ухвалою Новоархангельського районному суду Кіровоградської області задоволено самовідвід судді Краснопольської Л.П., справу передано до канцелярії суду для визначення іншого судді. 10.11.2020 ухвалою Новоархангельського районному суду Кіровоградської області задоволено самовідвід судді Запорожця О.М., справу передано до канцелярії суду для визначення іншого судді. 12.11.2020 розпорядженням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 31 ЦПК України справу передано на розгляд Голованівському районному суду Кіровоградської області, оскільки після задоволення відводів (самовідводів) неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи. 24.11.2020 зазначена цивільна справа надійшла до Голованівського районного суду Кіровоградської області та відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд судді Гарбузу О.С. Ухвалою суду від 25.11.2020 справа прийнята до свого провадження суддею Гарбузом О.С. та призначено підготовче засідання. 23.12.2020 від представника позивача [PERSON] до суду надійшло клопотання, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача 20000 грн. витрат на послуги адвоката (а.с. 38-41 т. 2). 09.02.2021 проведено підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, що підтверджується повідомленням про вручення 15.07.2021 рекомендованого листа з судовою повісткою (а.с. 159 т. 2); від представника позивача 02.08.2021 до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги і клопотання про стягнення з відповідачів судових витрат на послуги адвоката підтримує в повному обсязі (а.с. 168 т. 2). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, що підтверджується повідомленням про вручення 21.07.2021 рекомендованого листа з судовою повісткою (а.с. 165 т. 2), заяви про розгляд справи за її відсутності чи відкладення розгляду справи або відзив на позов до суду не подавала. Представник відповідача СФГ «Васильєва В.В.» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, що підтверджується повідомленням про вручення 16.07.2021 рекомендованого листа з судовою повісткою (а.с. 164 т. 2), заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи або відзив на позов до суду не подавав. Третя особа в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, що підтверджується відміткою від 20.07.2021 на конверті про невручення рекомендованого листа з причин "адресат відсутній за вказаною адресою", який направлявся з судовою повісткою за місцезнаходженням третьої особи (а.с. 162 т. 2), заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи або заперечення на позов до суду не подавав. Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка № [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,05 га. з кадастровим номером 3523682900:02:000:9013, яка розташована на території Надлацької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР №043406, виданого 15.12.2004 Новоархангельською районною державною адміністрацією Кіровоградської області (а.с. 9) і такі обставини визнані відповідачами. 01.10.2007 між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстрований у Новоархангельському відділі Кіровоградської регіональної філії Державного підприємства «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 14.03.2008 за №040837600014, за умовами якого, [PERSON] передала позивачу в оренду земельну ділянку №2217 загальною площею 4,05 га., яка належить їй та розташована на території Надлацької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області на строк 20 років (а.с. 10-12 т. 1). Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна об`єкта нерухомого майна за №158315484 від 04.03.2019 (а.с. 13-14 т. 1) та копії архівної реєстраційної справи (а.с. 46-64 т. 1), 20.02.2019 між відповідачами було укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстрований 25.02.2019 державним реєстратором Новоархангельської районної державної адміністрації Кіровоградської області Мельником С.В., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №45675398, за умовами якого, [PERSON] передала Селянському Фермерському господарству «Васильєва Віталія Валерійовича», в оренду земельну ділянку № [NUMBER] загальною площею 4,05 га. з кадастровим номером 3523682900:02:000:9013, яка належить їй та розташована на території Надлацької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області на строк 7 років. 25.03.2019 між відповідачами було укладено угоду про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки від 20.02.2019, укладеного між ними, щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3523682900:02:000:9013; угоду зареєстровано 29.03.2019 державним реєстратором Новоархангельської районної державної адміністрації Кіровоградської області Мельником С.В., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №45205498, що підтверджується копією угоди та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с. 59-64 т. 1). Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог статті 89 ЦПК України, суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, а відповідно до ч.1 ст. 78 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Пунктом другим частини першої ст. 3 ЦК України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України, є визнання правочину недійсним. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 1 та ч. 2 ст. 321 ЦК України). Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору та умови, що визначені законом як істотні. Відповідно до частин 1, 3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. За ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності правочину). У п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснюється, що угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. За нормами ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Підстави та порядок набуття права на землю громадянами та юридичними особами встановлено ЗК України. Частиною першою ст. 93 ЗК України, як один з видів права на землю, визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально (ч. 1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі»). Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 ЗК України). Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 01.10.2007 було укладено договір оренди землі на строк 20 років, який зареєстрований 14.03.2008, а тому цей договір діє до 14.03.2028. Однак, в період дії зазначеного договору оренди землі, укладеного між позивачем та [PERSON] від 01.10.2007, між останньою та відповідачем Селянським Фермерським господарством «Васильєва Віталія Валерійовича» 20.02.2019 було укладено договір оренди землі щодо тієї самої земельної ділянки, яка вже була передана [PERSON] в оренду позивачу. При цьому, спірний договір відповідачами було розірвано угодою, укладеною ними 25.03.2019, яку зареєстровано 29.03.2019. Як вбачається з відомостей щодо спірного договору від 20.02.2019 укладеного між відповідачами, позивач не є стороною зазначеного договору. Разом з тим позивач, як орендар цієї самої земельної ділянки, має право на оспорювання цього договору, оскільки цей правочин порушує його право на використання спірної земельної ділянки. Враховуючи те, що спірний (новий) договір про оренду землі від 20.02.2019 укладений в період дії попереднього договору оренди землі від 01.10.2007, а тому він порушує право орендаря-позивача на користування земельною ділянкою, через що має бути визнаний недійсним. Доводи відповідачів та третьої особи про необхідність закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору у зв`язку з розірванням спірного договору, суд відхиляє, оскільки розірвання сторонами договору, виконаного повністю або частково, не позбавляє сторони права на звернення в майбутньому з позовом про визнання такого договору недійсним. При цьому, суд враховує правовий висновок в даній справі, викладений Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23.09.2020. В даній справі спірний договір визнається недійсним з моменту його державної реєстрації, оскільки порушує права позивача, так як укладений в період дії іншого договору щодо тієї ж самої земельної ділянки. Розірвання спірного договору після звернення позивача до суду не скасовує його неправомірність в період дії з 25.02.2019 до 29.03.2019, а тому в даній справі існує предмет спору. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з наданої квитанції №ПН960 від 19.03.2019 (а.с. 2 т. 1), позивач за подання даного позову до суду сплатив судовий збір в розмірі 1921 грн., який у зв`язку з задоволенням позову, підлягає відшкодуванню відповідачами порівну. Підстав для звільнення відповідачів від сплати судового збору судом не встановлено. В поданому до суду клопотанні від 21.12.2020 представник позивача [PERSON] просив солідарно стягнути з відповідачів на користь позивача, понесені останнім витрати на правову допомогу в сумі 20000 грн. Однак, до клопотання на виконання вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України, ні позивачем, ні його представником не додано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Додана до клопотання додаткова угода від 04.03.2019 до договору про захист (представництво) та надання правничої допомоги (а.с. 43 т. 2) вказує на вартість правової допомоги в сумі 100000 грн., а не в сумі 20000 грн., при цьому текст додаткової угоди не містить відомостей (опису) про вартість виконаних робіт (такі відомості взагалі не заповнені), у зв`язку з чим, судом не представляється за можливе перевірити, яка саме допомога була надана позивачу, в якій сумі оплачувались послуги, визначити співмірність заявленої суми до наданих послуг, а тому вимога позивача про відшкодування витрат за надання правової допомоги задоволенню не підлягає. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: approved