Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

[PERSON], 14 лютого 2018 року, пред'явила позов до [PERSON] та [PERSON], і просить постановити рішення, яким визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON], яка померла - [INFO] права та обов'язки забудовника на незавершений будівництвом житловий будинок, відсоток готовності якого становить 58% за адресою [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] померла її мати - [PERSON]. На день смерті матері їй належав незавершений будівництвом житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Відсоток готовності будинку становить - 58%. Заповіт від імені матері не посвідчувався. Позивач являється спадкоємцем першої черги за законом. Крім неї спадкоємцями першої черги за законом є сестра- [PERSON] та її дідусь - [PERSON], однак вони не претендують на спадкове майно. [PERSON] звернулася із заявою про прийняття спадщини за законом до нотаріуса, однак нотаріусом відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на незавершений будівництвом житловий будинок, оскільки у неї відсутній правовстановлюючий документ. Тому змушена була звернутися з позовом до суду, просить суд винести рішення, яким визнати за нею право забудовника незавершеного будівництвом житлового будинку. В підготовче засідання позивач та її представник не з'явилися. Позивачем скеровано до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала повністю. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в підготовче засідання не з'явилися, проте ними скеровано заяви, відповідно до яких позов позивача визнають, просять задовольнити та справу розглядати у їх відсутність. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України судом перевірено, що заява відповідачів про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Дослідивши здобуті докази, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Бурштинської селищної ради народних депутатів Галицького району № 68 від 16 травня 1991 року "Про надання земельної ділянки у безстрокове користування для індивідуального житлового будівництва» надано [PERSON], в безстрокове користування земельну ділянку з земель міської забудови по [ADDRESS], площею 0,12 га кв.м. для будівництва індивідуального житлового будинку по проекту № ІФ-02, житловою площею 50,34 кв.м., загальною площею 75,44 кв.м. (а.с.12). Згідно акту виносу в натурі меж земельної ділянки і розбивки будівель від 30.07.1991 року були встановлені в натурі межі земельної ділянки та виконана розбивка будівель, передбачених на ділянці та закріплені знаками (а.с. 13). Згідно будівельного паспорта на забудову земельної ділянки, виділену земельну ділянку [PERSON] в [ADDRESS], затверджено рішенням виконкому Бурштинської районної ради народних депутатів від 16.05.1991 року №68, технічною документацією, затвердженої районним архітектором 30.07.1991 року та рішенням виконавчого комітету Бурштинської селищної ради народних депутатів Галицького району Івано-Франківської області № 68 від 16.05.1991 року "Про надання земельної ділянки у безстрокове користування для індивідуального житлового будівництва» (а.с. 11-14). [PERSON] померла [INFO], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданим 25.05.2017 року Демографічною службою відділу РАГС міста Валло-делла-Луканія Республіка Італія (а.с.6, 7). Судом встановлено, що на день відкриття спадщини [PERSON] належали права забудовника, які не припинилися внаслідок її смерті. Позивач претендує на права та обов'язки [PERSON] як забудовника на незавершений будівництвом житловий будинок. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обовязки як забудовника входять до складу спадщини. Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Бурштинської міської ради Івано-Франківської області № 6804 від 19.12.17 р. на час смерті [PERSON], яка померла [INFO] разом з нею були зареєстровані: батько - [PERSON], [INFO] та дочка - [PERSON], [INFO] (а.с. 21). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29.01.2008 року - [PERSON] (чоловік спадкодавця та батько позивача) помер [INFO]. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом та відповідно до ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. З матеріалів справи вбачається, що на день смерті [PERSON] володіла лише правами та обов'язками забудовника на незавершений будівництвом житловий будинок, так як незавершений будівництвом житловий будинок не був зданий в експлуатацію. Таким чином, позивач має право на успадкування прав та обов'язків забудовника на незавершений будівництвом житловий будинок, що належали спадкодавцеві [PERSON] на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті. Право позивача на успадкування прав та обов'язків забудовника на незавершений будівництвом житловий будинок ніким не оспорюється. Згідно ст. 328 ЦК України набуття права власності вважається правомірним, якщо набуте на законних підставах. Суд вважає, що позивач набув право та обов'язки забудовника на незавершений будівництвом житловий будинок після смерті спадкодавця на законних підставах, що стверджується дослідженими доказами. На підставі ст. ст. 392, 1218, 1223, 1225, 1268, 1296 ЦК України,

Outcome: approved