Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

[PERSON] звернувся у суд із позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивував тим, що на праві приватної власності його батькові [PERSON], який помер 23.12.1997р., належало три земельні ділянки площею 0,0708 га, 0,068 га та 0,079 га, загальною площею 0,86 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Стецівської сільської ради. дана земельна ділянка була передана [PERSON] в приватну власність на підставі сертифікату про право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки. Право власності на спірну земельну ділянку у [PERSON] виникло на підставі Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" від 10.11.1994р., відповідно до якого кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видавався сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням в ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах. На підставі даного сертифікату і було розпочато виготовлення державного акту на право приватної власності на землю. Однак, внаслідок зволікань працівників держкомзему видача державного акту на право приватної власності на землю відбулось після смерті спадкодавця. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із вищевказаних земельних ділянок, спадкоємцями за законом першої черги яких став позивач та його мати - дружина спадкодавця [PERSON] Позивач на час смерті батька проживав разом із ним, тому у відповідності до вимог ст. 548 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Мати на час смерті спадкодавця разом з ним не проживала, хоча і була зареєстрована, фактично проживала окремо, а тому, не вступила в управління спадковим майном. Просить визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме: земельну частку (пай), розташовану на території Стецівської сільської ради, яка належала [PERSON] на підставі сертифіката про право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки, в межах земельних ділянок площами 0,0708 га, 0,068 га та 0,079 га, загальною площею 0,86 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ІФ № 013958 від 10.12.2001р.. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, якою позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує, справу просить розглядати без його участі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно державного акту серії ІІІ-ІФ №013958 на право власності на землю, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,86 гектарів в межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Стецівської сільської ради, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1178 від 10.12.2001р. Відповідно до довідки Стецівської сільської ради від 15.02.2016р. на день смерті [PERSON] в господарстві були зареєстровані: дружина [PERSON] та син [PERSON]. [PERSON] був включений в списки пайовиків, копію сертифікату немає можливості надати, оскільки всі сертифікати про право на земельний пай були здані для подальшого виготовлення державних актів на право приватної власності на земельну частку (пай). Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-НМ № 064669 [PERSON] помер 23.12.1997р. 17.02.2016р. Першою Снятинською державною нотаріальною конторою відповідачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, оскільки державний акт на право власності на землю виданий після смерті [PERSON]. Відповідно до довідки Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 17.02.2016р. після смерті [PERSON] спадкова справа не заведена. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб. На час\~\~смерті спадкодавця [PERSON] був чинним\~Цивільний кодекс УРСР 1963 р.. Згідно ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 548 цього Кодексу, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно\~ст. 560 ЦК УРСР, спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття\~\~спадщини свідоцтво про право на спадщину. Зібрані по справі докази вказують, що [PERSON] на праві власності належала земельна частка (пай), що розташована на території Стецівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, в межах земельних ділянок площами 0,0708 га, 0,068 га та 0,079 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, після смерті якого було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ІФ №013958, які після його смерті успадкував позивач, вступивши в управління спадковим майном. На підставі викладеного суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення, а тому за [PERSON] слід визнати право власності на вищевказану земельну частку (пай), що розташована на території Стецівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області. На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328,1218, 1268, ЦК України, ст. 524, 534, 548, 549, 560 ЦК УРСР

Outcome: approved