Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

15.12.2014 р. позивач звернувся з даним позовом, яким просить визнати кредитний договір від 24.10.2011 р. між Кредитною спілкою «Народний кредит» та [PERSON] №5-111003-н розірваним з 13.02.2013 р. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 24.10.2011 р. між Кредитною спілкою «Народний кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір №5-111003-н на суму 10000 грн. із сплатою 68,62% річних, а саме 0,188% денних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом на строк 24 місяці. В листопаді 2012 р. відповідач звернувся з позовною заявою до суду з вимогою про стягнення всього боргу та відсотків. Позов був задоволений в повному обсязі. Незважаючи на це відповідач продовжує нараховувати відсотки за користування кредитом та неустойку. Вважає, що відповідач висловив свою вимогу про розірвання кредитного договору під час стягнення всієї заборгованості та відсоткам по кредиту. Тому просить визнати вказаний кредитний договір розірваним. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача заперечувала проти задоволення вказаного позову з тих підстав, що дострокове присудження до виконання основного зобов'язання в натурі не тягне його припинення з дня набрання законної сили рішення суду і не виключає стягнення процентів, пені та збитків, а також інших штрафних санкцій, передбачених угодою, до дня фактичного задоволення (повного розрахунку). Дана позиція ви значена в судовій практиці Верховного суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ щодо кредитних правовідносин, що стосуються позовних вимог про дострокове стягнення кредиту відповідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України. В судовому засіданні свою позицію підтримала та просила відмовити у задоволенні позову. Суд заслухав думку учасників процесу, дослідив та оцінив всі зібрані по справі докази у їх сукупності і прийшов до переконання про задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами було укладено кредитний договір від 24.10.2011 р. №5-111003-н на суму 10000 грн. із сплатою 68,62% річних, а саме 0,188% денних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом на строк 24 місяці (а.с.2-3). Відповідно до п.2.3. Кредитного договору (а.с.2), позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом. Пункт 5.3.3. передбачає вимогу Кредитодавця вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів за весь фактичний строк користування кредитом. Дані обставини сторонами не оспорюється та встановлені заочним рішенням Солом'янського районного суду м.Києва від 13.02.2013р. ( а.с.4-5). Відповідно до вказаного рішення, яке набрало законної сили 12.03.2013 р., позовні вимоги КС «Народний кредит» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, було задоволено в повному обсязі. Стягнуто на користь КС «Народний кредит» загальну суму заборгованості в розмірі 14382,08 грн., яка утворилася станом на 18.12.2012 р. та судові витрати. Станом на 08.12.2014 р. рішення суду виконано в повному обсязі, що підтверджується копією постанови про закінчення виконавчого провадження (а.с.23). Також встановлено та не оспорюється сторонами, що 04.09.2014 р. КС «Народний кредит» звернулася до Солом'янського районного суду в м.Києві з позовом про стягнення боргу з [PERSON], [PERSON], [PERSON] в розмірі 31202,81 грн. та судового збору. Розгляд справи закінчено рішенням, але останнє не набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У п. 17 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012р. "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз'яснено, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд вважає, що обираючи спосіб захисту порушеного права у вигляді вимоги про дострокове стягнення всіх сум заборгованості за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом на час звернення до суду, КС «Народний Кредит» тим самим фактично висловила свою волю на припинення договірних кредитних відносин з відповідачем, що фактично свідчить про його односторонню відмову від даного договору. Аналогічна позиція висловлена у рішення від 07.06.2012 р. колегії судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва. Вказане не суперечить нормам діючого законодавства, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Наслідком односторонньої відмови від договору у повному обсязі, якщо право на таку відмову встановлено законом або договором, є відповідно розірвання договору, що передбачено ч. 3 ст. 651 ЦК України. Тому розірвання кредитного договору в односторонньому порядку не позбавляє можливості Кредитора звернутися за захистом своїх прав відповідно до ст.625 ЦК України. Позивачем не висувалася вимога про стягнення судового збору, тому судом дане питання не розглядалося. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved