Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

29 березня 2019 р. позивач в особі свого представника звернувся до суду з позовом до Борисів- сської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, в якому просив визнати за ним право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на наступ- ні обставини. [INFO] помер дідусь позивача - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробни- цтва площею 3,60 га, що розташована на території Борисівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ- ОД №083882 від 13.07.2004 р., виданого на ім`я [PERSON] . За життя, а саме 02.06.2014 р., оста- нній вчинив заповіт, яким заповів позивачу вищевказану земельну ділянку. Звернувшись до нота- ріуса з заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті спадкодавця [PERSON] , позивач отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину по заповіту, у зв`язку з тим, що він не надав правовстановлюючого документу на успадковане майно - земельну ділянку. Зва- жаючи на те, що успадкувати житловий будинок у нотаріальному порядку він не має можливості, просив визнати за ним право власності на спадкове майно. Представник позивача у судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву про слухання справи у його відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, сільський голова надав заяву про роз- гляд справи за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнав, відзиву на позов не подав. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звук- озаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здій- снюється. Як передбачено ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження за наявними у справі доказами у зв`язку з визнанням позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для то- го законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В силу ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають до- казуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добро- вільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по су- ті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог З копії: паспорту серії [NUMBER] та свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.4, 6) вбачається, що позивач народився [INFO] в с.Борисівка Татарбунарського району Оде- ської області, його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7), з якого слідує, що батьками [PERSON] (батько позивача) є [PERSON] та [PERSON] . Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.8), підтверджується, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] в с.Борисівка Татарбунарського району Одеської області. Копією державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД за № 083882 від 13. 07.2004 р. (а.с.9), відповідно до якого [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,60 га, розташованої на території Борисівської сільської ради, виділеної для ведення товарного сільсь- когоподарського виробництва. З копії заповіту, складеного 02.06.2014 р. (а.с.10) слідує, що [PERSON] є спадкоємцем по заповіту на земельну ділянку, площею 3.60 га, розташованої на території Борисівської сільської ради, яка належала [PERSON] на день його смерті. Листом нотаріуса від 01.02.2019 р. № 61/02-14 (а.с.11), яким позивачу [PERSON] відмов- лено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [PERSON] (спад- кова справа №3/2019 від 15.01.2019 р.) з причини відсутності (ненадання) оригіналу правовстано- влюючого документу на успадковане майно - земельну ділянку. Звітом про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 14.03.2019 р. (а.с.12-13) визначена вартість земельної ділянки площею 3,60 га, що належить [PERSON] на підставі державного акту серії ІІІ-ОД за № 083882, яка складає 82659 грн. Газета "Татарбунарский вестник" № 12 від 28.03.2019 р. містила оголошення про недійсність державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 083882, виданого на ім`я [PERSON] , що видно з її копії (а.с.23). Також, в матеріалах витребуваної судом спадкової справи наявна інформаційна довідка зі Спад- кового реєстру /спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину/ за № 56 713538 від 03.07.2019 р. (а.с.35), якою підтверджується, що після смерті спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] , нотаріусом відкрита спадкова справа за номером у спадковому реєст- рі 64401882, зареєстрована у нотаріуса за № 3/2019 від 03.07.2019 р. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків /спадщини/ від фізи- чної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України. Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями од- ну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних від- носин, а також інших учасників цивільних відносин. В силу ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спад- щину чи не прийняти її. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збе- реженням її цільового призначення, що визначено ч.1 ст.1225 ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, а також те, що земельна ділянка площею 3,60 га, що розташована на території Борисівської сільської ради, належала його дідусю [PERSON] , але перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку є те, що оригінал державного акту на право приватної власності на землю втрачено. Отже, суд вважає, що за позивачем має бути визнано право власності на зазначену земельну ділянку площею 3,60 га. На підставі викладеного,

Outcome: approved