Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

20.11.2013 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку на прийняття спадщини за заповітом, в якому зазначила, що [INFO] померла її тітка [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщини, до складу якої входить земельна ділянка розміром 5,7550га, яка розташована на території Петрівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області. На день смерті [PERSON] проживала одна, і ще за життя склала заповіт, яким все своє майно, з чого б воно не складалось та де б не перебувало, заповіла своїй племінниці [PERSON]. В липні 2013 року позивачка звернулась до державного нотаріуса Гуляйпільської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом їй було відмовлено у прийнятті заяви та у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як виявилося, що вона не прийняла спадщину у встановлений законом шестимісячний строк. Через юридичну необізнаність позивач вважала, що заяву про прийняття спадщини потрібно подавати через півроку після смерті спадкодавця і що заповіт гарантує їй прийняття та оформлення спадщини в будь який час. Прохає визнати причину пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини поважною та визначити додатковий строк - три місяці, який є достатнім для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON]. У судовому засіданні позивачка на позовних вимогах наполягає, прохає позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, суду пояснив, що [PERSON] на день смерті була зареєстрована в [ADDRESS], але через поважний вік рік перед смертю жила в м. Запоріжжя, де і померла, у племінниці [PERSON], яка її доглядала та поховала [PERSON] в с. Зелене. Дублікат заповіту, який посвідчений виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області в 1987 році, видали позивачу. Інших спадкоємців не має, спір щодо спадщини відсутній. Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази, надані позивачем, вважає, що позов підлягає задоволенню, поскільки судом встановлені такі факти та відповідні до них правовідносини. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09 листопада 2012 року, виданим міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції (а.с. 17). Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку розміром 5,7550 га, яка розташована на території Петрівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, підтвердженням чого є державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЗП №130603 від 08.11.2005 року, виданий на підставі розпорядження голови Гуляйпільської районної державної адміністрації № 38 від 02.02.2005 року (а.с. 18). Відповідно до дублікату заповіту від 08 квітня 1987 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Петрівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області за № 3, [PERSON] заповіла [PERSON] все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповіт не змінювався і не скасовувався, що слідує з службової відмітки працівників сільської ради (а.с. 16). 30.12.1987 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та їй присвоєно прізвище "[PERSON]" (а.с. 15). Відповідно довідки виконавчого комітету Петрівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області № 83/01-27 від 28.05.2013 року, померла [PERSON] проживала з 1950 року одна, спадкоємицею після її смерті є її племінниця [PERSON], відомостями про інших спадкоємиця сільська рада не володіє (а.с. 19). Згідно відповіді на запит суду Гуляйпільської державної нотаріальної контори від 14.01.2014 року № 9/01-06, спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON], не заводилась. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно положень ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон надає йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання про визначення позивачу додаткового строку, суд дослідив поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому суд виходе з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оскільки в законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини і їх поважність визначається судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про поважність причин пропуску строку на прийняття спадщини за заповітом, що у відповідності до вимог ст. 1272 ЦК України є підставою для задоволення позову про визначення їй додаткового строку для подання нею заяви про прийняття спадщини, поскільки позивач і спадкодавець [PERSON] проживали протягом року до смерті останньої однією сім'єю, спору щодо спадщини не має, що слідує з пояснень представника відповідача в судовому засіданні.

Outcome: approved