Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

14 серпня 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивачкою зазначено, що з 02 липня 2005 року вдруге перебуває в офіційно зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу з відповідачем мають двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Кожен із них має протилежні погляди на шлюб, а також через зловживання відповідачем спиртними напоями взаємовідносини між подружжям фактично припинені. З вересня 2017 року проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Також зазначила, що примирення між ними неможливе, спорів з приводу спільно набутого майна не має, після розірвання шлюбу діти продовжать проживати з нею. Просила розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліментів на її користь на утримання малолітніх дітей, оскільки відповідач не приймає участі в їх утриманні та вихованні. Розмір аліментів визначити у твердій грошовій сумі, а саме 3 800 грн. щомісячно з моменту звернення до суду з позовом і до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні позивачка відсутня, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, повідомила суд, що заявлений позов з зазначених у позовній заяві підстав підтримує, просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з»явився повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджує зворотнє повідомлення про вручення поштового відправлення. З огляду на викладене, врахувавши думку позивачки, суд на місці ухвалив визнати за можливе розгляд справи в заочному порядку відповідно до правил ст.ст. 280, 281 ЦПК України та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть сумісного господарства, не мають загального бюджету. Проживають окремо один від одного, відповідач матеріальної допомоги на забезпечення дочок не надає, подальше перебування у шлюбі сторін у справі буде суперечити інтересам позивачки. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини що мають істотне значення. Наразі, судом встановлено наявність підстав для розірвання шлюбу сторін у справі. Що ж стосується позовних вимог у частині стягнення аліментів, то вони також підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідач не виконує обов»язку щодо виховання та матеріального забезпечення малолітніх дітей котрі проживають з матір»ю та перебувають на її ж утриманні. Статтями 155,180,181,182,183 СК України передбачено, що батьки зобов"язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а при ухиленні батьків від цього обов"язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку, в розмірі визначеному судом. З огляду на, те що відповідач, який належно повідомлений про розгляд справи у судовому засіданні відсутній, а також те, що останній не виконує свій обов»язок щодо виховання дочок та їх матеріального забезпечення, бажанні позивачки отримувати матеріальну допомогу на утримання дочок суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі, розмір якої визначити з урахуванням обставин справи 3 800, 00 грн., починаючи з 13 серпня 2018 року, з моменту коли позивачка звернулася з позовом до суду, однак не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку і до їх повноліття. Судові витрати щодо позовних вимог про стягнення аліментів віднести на рахунок відповідача за правилами ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved