Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] матері [PERSON] на житловий будинок за [ADDRESS] та земельну ділянку, яка виділена для його обслуговування. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та просив прийняти рішення за наявними в справі матеріалами на підставі діючого законодавства. Ухвалою суду справа розглянута за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] Як зазначає в позові позивач, рішенням виконкому №127 від 25.01.1957 року [PERSON] була виділена в безстрокове користування земельна ділянка за адресою: [ADDRESS]. На виділеній ділянці був побудований житловий будинок, право власності на який в 1959 році було зареєстровано за [PERSON] [INFO] [PERSON] помер, у зв'язку з чим право власності на житловий будинок по [ADDRESS] та земельну ділянку за тією ж адресою перейшло до його дружини [PERSON], яка 04.09.2006 року отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказане нерухоме майно Після отримання вищевказаного свідоцтва [PERSON] зареєструвала право власності на житловий будинок в КПММБТІ та звернулась до Управління Держкомзему у місті Миколаєві для отримання Державного акту про право власності на зазначену земельну ділянку, який був виготовлений управлінням. [INFO] [PERSON] померла, при цьому за життя не отримала Державний акт про право власності на вищевказану земельну ділянку. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельною ділянки розташованої в [ADDRESS] та житлового будинку за [ADDRESS], яку прийняв її син - позивач по справі, оскільки своєчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено за відсутністю правовстановлюючіх документів на спадкове майно. Інших спадкоємців після смерті [PERSON], крім позивача, немає. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування"від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається державним нотаріусом за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності на спадщину судовому розглядові не підлягають. З такою вимогою особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження лише у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, тобто винесення нотаріусом в установленому порядку мотивованої постанови, яка може бути оскаржена до суду. Однак, як вбачається із матеріалів справи, 10 серпня 2012 року Перша Миколаївська державна нотаріальна контора винесла Постанову про відмову в вчиненні нотаріальної дії, тому порушене право позивача може бути поновлено лише у судовому порядку. На підставі вищевикладеного, у відповідності зі ст.ст. 328, 1261, 1268 ЦК України, суд вважає , що позивач прийняв спадщину після смерті [INFO] своєї матері [PERSON], тому за ним необхідно визнати право власності на земельну ділянку, яка розташована в [ADDRESS] та на житловий будинок по [ADDRESS]. При цьому слід визнати недійсним Державний акт про право власності на вищевказану земельну ділянку, що виданий на ім'я [PERSON]. Таким чином вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачений при подачі позову.

Outcome: approved