Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить будинковолодіння [ADDRESS] . Поряд з тим зазначив, що на дану спадщину він претендує як спадкоємець за заповітом, оскільки ще за життя батько зробив заповітне розпорядження, відповідно до якого усе своє майно заповів йому. Однак, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, свої спадкові права оформити не може. А тому, просив суд визнати за ним право власності на будинковолодіння, яке розташоване в [ADDRESS] , як за спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач подав до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності, позов підтримує та просить позовні вимоги задоволити. Представник відповідача Шупарської сільської ради - сільський голова Якимівська М.А. подала до суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутності, а позовні вимоги позивача задоволити. Третя особа [PERSON] подав до суду заяву, у якій просив справу слухати у його відсутності, при цьому зазначив що не заперечує щодо задоволення позовниз вимог позивача. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як встановлено судом, [INFO] в с.Худіївці Борщівського району Тернопільської області померла мати позивача [PERSON] , що стверджено копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданим 01 квітня 2008 року Шупарською сільською радою Борщівського району Тернопільської області. Після смерті [PERSON] відрилася спадщина, яку фактично прийняв її чоловік [PERSON] , оскільки проживав разом з нею на день смерті. [INFO] в с.Худіївці Борщівського району Тернопільської області помер батько позивача - [PERSON] , що стверджено копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 27 червня 2017 року Шупарською сільською радою Борщівського району Тернопільської області. Крім того встановлено, що за життя померлий [PERSON] зробив заповітне розпорядження, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося і взагалі все, що буде належати йому на день смерті і на що за законом матиме право, заповів позивачу [PERSON] . Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від 14 грудня 2012 року, посвідченого секретарем Шупарської сільської ради Борщівського району, зареєстрованого в реєстрі за № 38. Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить будинковолодіння [ADDRESS] , і яку позивач прийняв, подавши 30 листопада 2017 року заяву до приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу Гаврищук О.З. про прийняття спадщини, на підставі якої до майна померлого було відкрито спадкову справу за №174/2017. У червні 2018 року позивач звернувся із заявою до нотаріуса, у якій просив видати йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку та на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами після смерті батька. 25 червня 2018 року йому було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно та рекомендовано звернутися до суду для визначення належності вказаного нерухомого майна померлій та наступної належності йому як спадкоємцеві згідно заповіту. Наведене вбачається з листа приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу Гаврищук О.З. №353/02-14 від 26 червня 2018 року, а також з матеріалів спадкової справи № 174/2017, відкритої до майна померлого [PERSON] . Судом встановлено, що будинковолодіння, в якому проживали померлі [PERSON] та [PERSON] , відносилося до двору робітника, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України "Про власність") померлі [PERSON] та [PERSON] , позивач [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були його членами. [PERSON] та [PERSON] були подружжям та являлися власниками такого кожен Ѕ його частини. Наведене стверджено довідкою Шупарської сільської ради №657 від 05 грудня 2018 року. Згідно виписки з рішення №7 Шупарської сільської ради 21 скликання 13 сесії від 30 березня 1994 року, [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0, 85 га, з них 0, 25 га для обслуговування жилого будинку та 0, 60 га для ведення підсобного господарства. Судом встановлено, що окрім позивача, інші особи щодо своїх прав на майно померлого не заявляли. Зазначене випливає з листа приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу Гаврищук О.З. №353/02-14 від 26 червня 2018 року, а також з матеріалів спадкової справи № 174/2017, відкритої до майна померлого [PERSON] . Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд від 04 травня 2018 року, виготовленого СПД ФОП [PERSON] , інвентаризаційна вартість будинковолодіння [ADDRESS] становить 267001 грн. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному об`ємі. Виходячи з наведеного вище, на підставі ст.ст. 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1268 ЦК України та

Outcome: approved