Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

25 липня 2016 року [PERSON] предявила вказаний позов, посилаючись на наступні об- ставини. Починаючи з 2009 року, вона проживає однією сімєю з [PERSON] За період сумісного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. Останні два місяці вони проживають окремо, дитина проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відпові- дач працює, але офіційно не працевлаштований, тому просила стягувати з нього аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно. Представник позивача у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач двічі в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи за місцем проживання сповіщався належним чином - поштою з повідомленням (а.с.10,13). Відомостей про поважність причин його неявки суд не має і вважає, що він не зявився без поважних причин. Також суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, враховуючи наявність достат- ніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Згідно з копією свідоцтва про народження серії І-ЖД № 311935 (а.с.4), у сторін по справі 14. 07.2012 р. народився син [PERSON] Як слідує з довідки виконавчого комітету Нерушайської сільської ради Татарбунарського ра- йону № 687 від 21.07.2016 р.(а.с.5), [PERSON] проживає [INFO], з нею проживає та знаходиться на її утриманні син [PERSON], [INFO]. Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за вихо- вання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, нав- чання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Стаття 27 Конвенції «про права дитини» від 20.11.1989 р. (ратифікована Постановою ВР України № 789-ХІІ від 27.02.1991 р.) дає кожній дитині право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Як передбачено ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий до- хід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне зна- чення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Пленум Верховного Суду України у п.17 своєї постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. № 3 розяснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд по- винен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх до- чки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, сторони у справі мають неповнолітнього сина, який знахо- диться на утриманні матері. Тому суд вважає за можливе та необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на користь позива- ча на утримання синау твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. Згідно ст.191 СК України, аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня предяв- лення позову, тобто у даному випадку з 25.07.2016 р. З відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved