Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа - Орган опіки та піклування Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. В позові вказував, що 06.07.2009 року між ним та [PERSON] зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області та зроблено актовий запис №15. У шлюбі [INFO] народилася дочка, [PERSON], яка проживає з ним та знаходиться на його утриманні. Посилався на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося по причині різних поглядів на шлюб та сім'ю. Протягом останніх років безпричинно виникали сварки. Відповідач не розуміє і не хоче розуміти проблем, які виникають у їх сім'ї, вона не здатна підтримувати нормальну атмосферу у сім'ї. У даний час вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. У зв'язку з цим, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини між ними немає, оскільки як у нього, так і у відповідача на ґрунті сімейно-побутових проблем та протилежних поглядів на сімейне життя виникли неприязні відносини один до одного, втрачено почуття любові та поваги. За таких обставин він прийшов до висновку, що збереження шлюбу та примирення неможливе, а збереження шлюбу суперечить його інтересам. Питання поділу спільно-нажитого майна немає. Стверджував, що на даний час виникло питання про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON], яка проживає з ним та знаходиться на його утриманні і вихованні. Відповідач [PERSON] разом з ним та дочкою [PERSON] не проживає, виїхала на роботу за межі України, протягом останнього місяця до дитини не приїжджає, не цікавиться її життям та здоров'ям, жодної допомоги на утримання дочки не надає, тобто неналежно ставиться до виконання своїх батьківських обов'язків. Наміру перешкоджати відповідачу у здійсненні її прав та обов'язків щодо дочки не має. Він характеризуюся виключно з позитивної сторони, спиртними напоями не зловживає, постійно слідкує за станом здоров'я дитини, її розвитком, виховує та піклується про неї. У них з дитиною є психологічний контакт, прив'язаність одне до одного. Вважає, що на даний час є підстави для визначення місця проживання дитини з ним, оскільки належним чином матеріально забезпечений (виконує будівельні роботи по найму), проживає у будинку батьків, які допомагають з дитиною. Дбає, щоб у дитини були нормальні умови для її проживання, вона забезпечена всім необхідним. Хоче дати дитині освіту та добробут, дочка хоче жити з ним. На його думку саме суд має визначити місце проживання їх малолітньої дочки, [PERSON], оскільки відповідач декілька разів висловлювалася з погрозами, що забере дитину до себе та не буде надавати можливості зустрічатись з нею. Просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], який зареєстрований у виконавчому комітеті Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №15 та визначити місце проживання малолітньої дочки - [PERSON], [INFO] з ним, її батьком, [PERSON], [INFO], по місцю його проживання в с. Іспас Вижницького району Чернівецької області. Позивач [PERSON] у судовому засіданні заявлений позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належно повідомленою про місце, день та годину слухання справи, в адресованій суду заяві просила справу розглядати у її відсутності оскільки перебуває за межами України. На розірвання шлюбу згідна, однак дитину просить залишити проживати з нею. В судовому засіданні представник третьої особи - Органу опіки та піклування Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області, Усова В.П. вважала за можливе визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] з батьком. Суд, заслухавши позивача [PERSON], представника Усову В.П., вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.07.2009 року між сторонами виконавчим комітетом Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області зареєстровано шлюб, актовий запис №15, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, [NUMBER] від 06.07.2009 року, виданого виконавчим комітетом Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. У шлюбі [INFO] народилася дочка, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, [NUMBER] від 21.12.2009 року, виданого виконавчим комітетом Іспаської сільської ради Вижницького району. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" міститься роз'яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, останні проживають окремо протягом двох місяців, спільного господарства не ведуть, відповідач згідна на розірвання шлюбу, позивач довів, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, їх сім'я розпалась остаточно, а тому позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Також судом встановлено, що малолітня дитина - [PERSON], [INFO] проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні та вихованні, про що свідчать довідка №662 від 05.12.2014 року та акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї №1 від 02.01.2015 року, видні виконавчим комітетом Іспаської сільської ради. З вищевказаного акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї [PERSON] також вбачається, що: дана сім'я проживає в будинку батьків в [ADDRESS]; [PERSON] є учасником АТО; умови проживання сім'ї задовільні; [PERSON] в даному будинку не проживає, виїхала за межі України. З довідки-характеристики №719 від 31.12.2014 року, виданої виконавчим комітетом Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області вбачається, що: [PERSON] зареєстрований та проживає в с. Іспас, учасник АТО; одружений; проживає разом з батьками; має неповнолітню дитину; користується авторитетом і повагою серед молоді села; сім'я характеризується в селі з позитивної сторони; [PERSON] спиртними напитками не зловживає; до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався; скарг на нього у виконком сільської ради не поступало. З акту обстеження умов проживання, складеного головним спеціалістом Служби у справах дітей Вижницької РДА Чернівецької області Усовою В.П. та головним спеціалістом сектору опіки та піклування Служби у справах дітей Вижницької РДА Чернівецької області [PERSON] вбачається, що на підставі заяви [PERSON] ними проведено обстеження умов проживання сім'ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS], під час якого встановлено, що: умови проживання задовільні. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: окрема кімната; дитина забезпечена речами, іграшками, дитячими меблями; недалеко розташований дитячий садок. За вказаною адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON], 1960 року народження, [PERSON], 1956 року народження, [PERSON], 1986 року народження, [PERSON], 2009 року народження, [PERSON], 1989 року народження - за кордоном. Батько, дідусь та бабуся хочуть залишити дитину в себе. З довідки виконавчого комітету Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області №265 від 23.01.2015 року вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] і до складу її сім'ї входять: чоловік - [PERSON], 1986 року народження, дочка - [PERSON], 2009 року народження, батько - [PERSON], 1960 року народження та мати - [PERSON], 1956 року народження. З довідки-характеристики №38 від 26.01.2015 року, виданої виконавчим комітетом Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області вбачається, що: [PERSON] тимчасово не працює; одружена; має неповнолітню дитину; спиртними напитками не зловживає; до адміністративної відповідальності не притягувалася; скарг на неї у виконком сільської ради не поступало. З акту обстеження умов проживання, складеного головним спеціалістом Служби у справах дітей Вижницької РДА Чернівецької області Усовою В.П. та головним спеціалістом сектору опіки та піклування Служби у справах дітей Вижницької РДА Чернівецької області [PERSON] вбачається, що на підставі заяви [PERSON] ними проведено обстеження умов проживання батьків [PERSON] за адресою: [ADDRESS], під час якого встановлено, що: умови проживання задовільні. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: сім'я проживає у власному будинку, в якому на даний час опалюється лише одна кімната. За вказаною адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON], 1962 року народження, [PERSON], 1959 року народження, [PERSON], 1987 року народження - не проживає, [PERSON], 2011 року народження - внучка, не проживає. Дідусь та бабуся не проти, щоб дитина перебувала у батька. Відповідно до ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.7 СК України, суд при розгляді справ про регулювання сімейних відносин повинен забезпечити можливість здійснення прав дитини, які встановлені Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними правовими актами, визнаними в Україні та максимально можливо враховувати інтереси дитини. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції прав людини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дитини. У принципі 6 Декларації прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року закріплено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, а розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст.15 ЗУ «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Статтею 153 СК України встановлено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними, може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи досліджені у судовому засіданні докази суд приходить до висновку, що [PERSON] може створити необхідні умови для проживання та розвитку дитини, задоволення гармонійного розвитку її особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, є здоровим чоловіком, по місцю проживання характеризуюся виключно з позитивної сторони, спиртними напоями не зловживає, створив умови проживання дитини і забезпечує її всім необхідним, а тому позовна вимога про визначення місця проживання дитини також є обґрунтованою і підлягає до задоволення. За вказаних обставин суд вважає, що оскільки мати дитини, [PERSON], на даний час перебуває за межами України, а тому вона не здатна належним чином виконувати свої батьківські обов'язки по відношенню до дитини. Також судом встановлено, що батьки [PERSON] - [PERSON] та [PERSON], не заперечують, щоб дитина проживала з батьком. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами, доказів протилежного суду не надано. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення. На підставі ст.ст.7, 110, 112, 114, 141, 153, 160, 161 СК України,

Outcome: approved