Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

29.01.2015 року позивач звернулась до суду з позовом в якому просила визнати [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] втратившими право користуватись жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] Позивач в судовому засіданні наполягала на своїї позовних вимогах , просила їх задовольнити та судові пояснила що реєстрація відповідача в її квартирі заважає їй нею володіти та розпорядитись на власний розсуд і те що реєстрація відповідача в квартирі змушує її нести додаткові витрати по утриманню квартири. В судове засідання відповідач не з'явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, будь-яких заяв не подала, і судом було прийняте рішення розглянути справу за її відсутністю в заочному порядку. Свідки [PERSON]та [PERSON]судові пояснили, що відповідач [PERSON]. та її неповнолітня донька [PERSON] з червня 2014 року в квартирі [ADDRESS] не мешкають, останній раз їх бачили з речами в червні 2014 року і більше за вказаною адресою ті не з'являлись. При досліджені письмових доказів по справі судом встановлено . Позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ВРМ 498694 від 18.11.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Краснолиманського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] (а.с.6-7,11,18). Право власності зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 8 грудня 2001 року (а.с.13). 13.08.2013 року шлюб між відповідачем та сином позивача було розірвано ( а.с.8). Плата за комунальні послуги щодо утримання квартири постійно здійснювалась позивачем ( а.с.16-20) Відповідач з донькою зареєстровані за місцем проживання в квартирі [ADDRESS] ( а.с.9-10,15), відповідач з дочкою з червня 2014 року в квартирі не мешкає, їх речей там немає ( а.с.14) . Суд, заслухавши позивача, здійснивши допит свідків та дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У суду не викликають сумніву надані позивачем письмові докази, оскільки ці документи надані та складені повноважними особами. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі,та відповідно до ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до ч.4 ст.156 СК України припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє права цих осіб користуватись займаним приміщенням .У разі відсутності угоди між власником будинку і колишнім членом його сім*ї про безоплатне користування жилим приміщенням зазначене користування здійснюється за плату. Згідно з ст.163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім*ї за ними зберігається займане жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ч.2 ст.167 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім*ї на постійне проживання до іншого населеного пункту договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Згідно з ч.3 ст.168 ЖК України - договір найму жилого приміщення , укладений як на визначений, так і на невизначений строк , може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо жиле приміщення , займане наймачем, необхідне для проживання йому та членам його сім*ї.У цьому випадку власник будинку ( квартири) повинен попередити наймача про наступне розірвання договору за три місяці. Відповідно до ч.4 ст.168 ЖК України- договір найму жилого приміщення , укладений як на визначений, так і на невизначений строк , може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо наймач своїми діями робить неможливим проживання з ним в одному будинку. Згідно зі ст.169 ЖК України у разі припинення договору найму жилого приміщення в будинку , що належить громадянинові на праві приватної власності , наймач і особи,які проживають разом з ним , зобов*язані звільнити житлове приміщення ,а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого житлового приміщення. Крім того до спірних правовідносин слід застосовувати також норми передбачені ЦК України. Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України , а також ст.150 ЖК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання ,проживання членів своєї сім*ї,інших осіб . Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 п.15 постанови Верховного Суду України "Про застосування Конституції України при здійснені правосуддя" наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням. Таким чином, у зв*язку з тим, що відповідач не є членом сім*ї позивача , між ними не було укладено договору найму житла, відповідач будучі зареєстрована як мешкаюча в квартирі що належить позивачу на праві власності ,створює умови які зобов*язують позивача нести додаткові витрати по її утриманню, яка потрібна їй самій , не мешкає в квартирі [ADDRESS] більше восьми місяців, там її та її дочки речей немає, то вони є такими, що з цих підстав втративли право користуватись жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] , бо право позивача на володіння , користування та розпорядження своїм майном, яке належить їй на праві власності підлягає захисту, а отже позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved