Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

26 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], за участю Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради Донецької області про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та встановлення опіки. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона являється рідною бабусею неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Матірью дитини є її рідна дочка - відповідач [PERSON]. Свідчення про батька дитини у свідоцтві про народження записані зі слів матері в порядку ст. 135 СК України. З моменту народження дитина проживає разом із позивачем, перебуває на повному її утриманні та зареєстрований в належній їй квартирі [ADDRESS]. Відповідач в свою чергу добровільно усунулась від виконання своїх батьківських обов'зків, не спілкується з дитиною, не цікавиться її розвитком, станом здоровья, не здійснює будь-якої допомоги на утримання дитини. В розмовах з відповідачем, остання вказує на те, що дитина їй не потрібна, вона ніколи не заперечували щоб онук мешкав з позивачем. Відповідач веде аморальний спосіб життя, не працює, зловживає спиртними напоями. Позивач забезпечила онуку гідні заходи проживання, між нею та неповнолітнім [PERSON] склалися доброзичливі відносини, які спияють належному розвитку та вихованню дитини. Позивач слідкує за станом здоровья дитини, займалась оформленням дитини в дошкільний заклад. У зв'язку з чим, позивач вважає, що відповідача [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], а [PERSON] призначити його піклувальником, просила суд також стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів їх заробітку, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, пояснення надала аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи, до судового засідання не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення судового засідання чи розгляд цивільної справи за позовом [PERSON] до неї про позбавлення її батьківських прав, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та встановлення опіки, до суду не надавала. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає ст. 169 ЦПК України, з причин, які б могли бути визнані судом поважними, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів відповідно ст. 224-228 ЦПК України. Представник органу опіки та піклування Слов'янської міської ради Донецької області Шевченко М.В., який діє на підставі довіреності №29/01-2532 від 31 жовтня 2016 року, у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. До суду Органом опіки та піклування був також наданий висновок про можливість позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с. 37). Суд, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження хлопчика [NUMBER] (а.с. 5). Згідно із свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с. 4), відповідач [PERSON], яка народилася [INFO] є донькою позивача [PERSON]. З договору кіпівлі-продажу від 22 вересня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Донецької області Панченко А.В., зареєстрованого в реєстрі за № 4254 та копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Бюро технічної інвентрарізації» м. Слов'янськ №1628102 від 02 жовтня 2003 року видно, що позивачка [PERSON] є власницею 1/1 частки квартири [ADDRESS] (а.с. 23-24). Як видно із довідки № 906 складеної 23 серпня 2016 року керівником комітету мікрорайону «Центр-2» м. Слов'янська [PERSON], за участі свідків: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 18), [PERSON], [INFO], дійсно проживає зі своєю бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні. З довідки про склад сім'ї № 1365 виданої 22 серпня 2016 року КП ЖЕК № 1 м. Слов'янська, видно що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], її донька [PERSON] та онук - [PERSON] (а.с. 19). Згідно із педагогічною характеристикою КЗ ДНЗ №30 «Казка» м. Слов'янська Донецької області, [PERSON], [INFO] відвідує дитячий садок з 07 вересня 2016 року. До дитячого садка адаптувався швидко, поведінка адекватна, зовнішній вигляд відповідає віку. Дитина охайна, одяг чистий, акуратний. Проявляє зацікавленість іграшками. Розвиток відповідає віку. Приводить та забирає хлопчика з садка, а також була присутня на батьківських зборах його бабуся - [PERSON] (а.с. 8). Згідно із заявою посвідченою приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Донецької області Мурадовою С.Г., зареєстровану в реєстрі за № 3442, відповідачка [PERSON] вказала що відмовляється від утримання та виховання свого малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 26). Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Проте, жодного з покладених законом на батьків обов'язків, як то виховувати і утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідач не виконує протягом тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Усі обов'язки по утриманню та вихованню хлопчика фактично прийняла на себе його бабуся [PERSON] Статтями 150, 180 СК України закріплені обов'язки батьків піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, і утримувати її до повноліття. Ст. 164 ч.1 п. 2 СК України вказує, що батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав " (далі - Постанова Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007р.) ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: - не забезпечують необхідного харчування; - медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; - не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; - не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; - не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; - не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Зі змісту характеристики №485 виданої 13 вересня 2016 року КП ЖЕК № 1 м. Слов'янська вбачається, що [PERSON] з 07 жовтня 2003 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. За період проживання [PERSON] за данною адресою порушень нею громадського порядку виявлено не було та скарг від жителів будинку не надходило (а.с. 9). Виходячи з аналізу норм чинного СК України, процес виховання дитини передбачає перш за все активну поведінку батьків щодо участі в цьому процесі. Норми ст. 164 СК України передбачають сімейно-правову відповідальність, яка настає при винній поведінці батьків(одного з батьків) зокрема за ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно із висновком органу опіки та піклування Слов'янської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав №29/01-2800 від 15 листопада 2016 року, комісією було встановлено, що відомості про батька дитини записані відповідно ч. 1 ст.135 Сімейного кодексу України. З моменту народження дитина проживає з бабусею. [PERSON]. [INFO]. Мати дитини. [PERSON], добровільно відсторонилась від виконання своїх батьківських обов'язків, не спілкується з дитиною, не цікавиться його фізичним та розумовим розвитком, його здоров'ям. Допомоги на утримання дитини не надає. [PERSON] виказує небажання виховувати та утримувати дитину, не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав. Мати, [PERSON] веде аморальний та розпутний спосіб життя, не працює, зловживає алкоголем. У зв'язку з тим сумісне проживання дитини з матір'ю не відповідає інтересам дитини, несе загрозу фізичному та психічному здоров'ю дитини. Крім того, [PERSON], написала нотаріально завірену заяву, в якій відмовляться від утримання своєї дитини [PERSON]. [INFO]. Вихованням та утриманням [PERSON] займається його бабуся [PERSON]. Між ними склалися доброзичливі стосунки, які повністю відповідають належному розвитку га вихованню дитини. Дитина відвідує КЗ ДНЗ№30 «Казка», характеризується позитивно. Враховуючи вищевикладене, а також рішення комісії і питань захисту прав дитини від 09 листопада 2016 року, орган опіки га піклування Слов'янської міської ради прийшов до висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Суд приймає до уваги висновок органу опіки та піклування, оскільки вказаний висновок підписаний уповноваженою особою, зроблений на підставі вивчення всіх обставин справи, взаємин батьків із дітьми. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не з'явилась, не скористалася своїм процесуальними правом сторони в процесі і не надала належних доказів, які спростовують доводи позивача. У силу положень Закону і роз'яснень, даних у п. 15 Постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При з'ясуванні судом обставин справи, стає зрозумілим, що мати свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками по відношенню до хлопця, права та обов'язки як матері для відповідача не представляють особливої цінності. Відповідачем було складено заяву, яку було посвідчено приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Донецької області Мурадовою С.Г., в якій вона чітко вказала що відмовляється від утримання та виховання свого малолітнього сина та просила розгляд справи проводити у її відсутності. Крім письмових доказів, у судовому засіданні також були допитані свідки, з показань яких видно, що мати самоусунулися від виховання дитини, не цікавляться про її духований та фізичний розвиток. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Відповідно ч. 1 ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно - правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Проаналізувавши надані сторонами в силу ст. 60 ЦПК України докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] маючи реальну можливість виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки, завідомо, навмисно ухилялась від їх виконання у відношенні своєї неповнолітньої дитини. Жодних доказів на спростування зазначених обставин відповідачами суду не надано. Тому суд визнає обґрунтованими позовні вимоги [PERSON] про позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні її неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. За таких обставин, позов, заявлений з метою належного правового захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини, судом визнається таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Відповідно подання органу опіки та піклування Словянської міської ради №29/01-2799 від 15 листопада 2016 року, малолітній [PERSON] мешкає разом з бабусею за адресою: [ADDRESS]. Бабуся [PERSON], відносно онука фактично виконує батьківські обов'язки щодо його виховання та утримання. Кандидат в опікуни створила належні умови для духовного та фізичного розвитку дитини, дитина забезпечена всім необхідним для розвитку та відпочинку. Кандидат в опікуни - [PERSON] надала документи відповідно до вимог чинного законодавства. [PERSON] - пенсіонер, має стабільний дохід, що підтверджується відповідною довідкою про доходи, згідно медичного висновку №230/9 від 15 вересня 2016 року, стан її здоров'я відповідає вимогам, що пред'являються до опікунів, мешкає в квартирі,*де створені умови для проживання підопічної дитини, до кримінальної відповідальності не притягувалася, засудженою не значиться та у розшуку не перебуває, що підтверджується відповідним Витягом з довідки №160- 08072016/14044, наданим управлінням інформаційного забезпечення ГУ національної поліції в Донецькій області. Враховуючи рішення комісії з захисту прав дитини від 09 листопада 2016 року та вищевикладені обставини, орган опіки та піклування Слов'янської міської ради вважає, що [PERSON] доцільно призначити опікуном Згідно із висновком про стан здоров'я № 230/9 від 15 вересня 2016 року, виданого КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Слов'янська» слідує, що [PERSON] за станом здоров'я може виконувати обов'язок опікуна (а.с. 11). Відповідно довідки про результати тесту на ВІЛ виданої 22 серпня 2016 року «МЛ ім. Леніна» Центр з профілактики та боротьби зі СНІДом, у [PERSON] при дослідженні зразків крові у спеціальній лабораторії діагностики ВІЛ-інфекції не виявлені антитела до ВІЛ (а.с. 12). Відповідно сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду серія 10ААЕ № 002119 виданого 12 вересня 2016 року КЛПУ МНД м. Слов'янська у [PERSON] наркологічних протипоказань до провадження опікунства не виявлено (а.с. 13). Згідно із довідкою ЛПЗ МЛ №1 м. Слов'янська, видно що [PERSON] 15 серпня 2016 року о 10 годині 38 хвилин пройшла флюорографічне обстеження, яке показало без патологічних змін (а.с. 14). Згідно із довідкою № 954, виданою 16 серпня 2016 року КЛПУ «Міський Протитуберкульозний диспансер м. Слов'янська» видно, що [PERSON] на обліку в даній установі не знаходиться, за медичною допомогою не зверталась та з контакт туберкульозно хворими не встановлений (а.с. 15). Відповідно довідки серія НОД № 0126628 Управління інформаційного забезпечення ГУ Національної порліції в Донецькій області за обліками МВС [PERSON], [INFO] на території України станом на 20 липня 2016 року до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. 16). З протоколу засідання 1/494 ВКК виданного 16 серпня 2016 року КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня м. Слов'янська» видно, що [PERSON] на момент огляду психічних та розладів з поведінки не виявлено. Протипоказань для виконання обов'язків опікуна не має (а.с. 17). Судом встановлено, що призначення піклувальником неповнолітньому [PERSON] позивачки [PERSON] буде відповідати інтересам неповнолітньої дитини, оскільки між піклувальником та неповнолітнім є родинний зв'язок, [PERSON] проживає із бабусею з моменту народження, як видно з показань свідків, саме позивач створила всі умови для розвитку дитини. Отже, судовим розглядом встановлено, що неповнолітній [PERSON] фактично позбавлений батьківського піклування, з моменту народження мешкає у своєї бабусі - позивача по справі, призначення якої піклувальником не суперечить вимогам діючого законодавства. Також, із досліджених у судовому засіданні медичних документів щодо стану здоровья позивача видно, що у [PERSON] медичних протипоказань щодо призначення її опікуном не виявлено. З огляду на наведене, суд вважає необхідним задовольнити подання та призначити позивача [PERSON] піклувальником над неповнолітньою дитиною - онуком [PERSON], [INFO]. Вирішуючи вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд виходив з таких встановлених в судовому засіданні обставин. Як встановлено у судовому засіданні, відповідач самоусунулася від виховання та утримання дитини, матеріальної допомоги на її утримання добровільно не надає. Відповідно положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. Згідно із ч.2 ст. 166 СК України, одночасно зпозбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Також, у постанові Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» надано рекомендації,що при вирішені питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Приписи ст.183 СК України встановлюють, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом достовірно встановлено, що дитина дійсно проживає з позивачем, має задовільний стан здоров'я, власних доходів немає, а тому потребує матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів суд згідно вимог ст. 182 СК України виходить з того, що суду не надано доказів на підтвердження нездатності відповідача надавати матеріальну допомогу своєму сину. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обов'язку утримання дитини судом не встановлено. У зв'язку з викладеним, суд приходить до висновку, що аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] підлягають стягненню з визначенням розміру частки стягуваних аліментів у відповідності до ст. 183 СК України у розмірі 1/4 частки всіх видів доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, у відповідності до ч. 1, ч.3 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв'язку з цим, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. та у дохід держави у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved