Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

14 серпня 2015 року представник [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи тим, що [INFO] помер [PERSON] [PERSON] з травня 1980 року по день смерті [PERSON], який помер [INFO], проживали однією сім'єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство. В 2013 році [PERSON] стало відомо, що вона не є спадкоємцем після смерті [PERSON] В зв'язку з чим заявниця просить встановити факт проживання [PERSON] однією сім'єю з [PERSON] з 01.05.1980 року по [INFO] як чоловік і жінка без шлюбу. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду повідомлена належним чином. Представник заявниці [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримав у повному обсязі з вищевикладених підстав, просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Малопавлівської сільської ради Охтирського району в судове засідання не з'явився, але в матеріалах справи мається заява, якою просять справу розглядати без їх участі, позов підтримує. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом з 1980 року удвох у с. Кударі Охтирського району, потім [PERSON] від своєї роботи Охтирського УБР отримала 1-кімнатну квартиру за адресою [ADDRESS], там починаючи з 1995 року по день смерті [PERSON] проживали разом однією сім`єю, маючи спільний бюджет, спільні права і обов'язки, та разом приватизували дану квартиру. Заслухавши пояснення представника заявниці, свідків, проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви зі слідуючих підстав. Відповідно до п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка і жінки без шлюбу. За змістом ст. 3 ч.2 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого [INFO] виконкомом Малопавлівської сільської ради Охтирського району Сумської області. (а.с. 5). Судом також встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 11.07.1997 року Охтирською райдержадміністрацією, [PERSON] та [PERSON], як члену її сім'ї, належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS]. (а.с.6). Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17.04.2013 року визначено, що частка [PERSON] у спільній сумісній власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] складає ? частину, припинивши право спільної сумісної власності; визначено, що частка померлого [INFO] [PERSON] у спільній сумісній власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] складає ? частину, припинивши право спільної сумісної власності. (а.с. 7). Згідно довідки №370 від 15.07.2015 року, виданої виконкомом Малопавлівської сільської ради Охтирського району Сумської області, [PERSON] з 15.02.1995 року і по теперішній час зареєстрована та постійно проживає за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] з 15.02.1995 року по день смерті [PERSON] [INFO] проживала спільно з ним та вели спільне господарство за вищевказаною адресою. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався (а.с. 11). Відповідно листа за № 843/01-16 від 21.08.2015 року, наданої Охтирською районною державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON], померлого [INFO], до нотаріальної контори спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та/або про відмову від спадщини не звертались, спадкова справа не відкривалася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №41285098 від 21.08.2015 року (а.с. 19, 20). За роз'ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Судом встановлено, що за життя [PERSON] заповіту не складав, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та/або про відмову від спадщини не зверталися, спадкова справа не відкривалася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Згідно вимог ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. За змістом ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно роз'яснень п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд вважає, що факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю знайшов своє підтвердження в суді, такий факт має юридичні наслідки, оскільки потрібний для реалізації права спадкування, тому доцільно захистити права заявниці, задовольнивши її вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved