Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

28 квітня 2016 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що будинковолодіння [ADDRESS], належало на праві власності голові колгоспного двору [PERSON], про що їй було видано свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок від 23 червня 1990 року на підставі рішення виконкому Коломийської районної Ради народних депутатів від 13 червня 1990 року за № 124. Станом на 1991 року в житловому будинку по [ADDRESS] проживали: [PERSON] - голова двору; [PERSON] - сестра; [PERSON] - дочка; [PERSON] - онук; [PERSON] - онука. Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві їх проживало п'ятеро осіб, які не втратили права на частку в дворі, то кожному належить по 1/5 частині житлового будинку з господарськими спорудами. [INFO] її мати [PERSON] померла, про що складено відповідний актовий запис за № 18. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, яка складається з 1/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Померла залишила заповіт, який 25 жовтня 2013 року посвідчений секретарем виконкому Корницької сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 111, яким все своє майно, з чого б воно не складалось, та де б воно не знаходилось і взагалі все те, на що вона за законом матиме право і що буде належати їй на момент смерті, заповіла їй. [INFO] її тітка [PERSON] померла, про що 15 жовтня 2015 року складено відповідний актовий запис за № 25. Після її смерті відкрилася спадщина за законом, яка складається з 1/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. В управління спадковим майном в порядку ст. 1268 ЦК України вступила вона. Крім неї, інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена не має. З метою оформлення спадщини після смерті [PERSON], вона звернулася до державного нотаріуса в Першу Коломийську районну державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Однак, надане нею свідоцтво про право власності на голову колгоспного двору, не прийнято нотаріусом на тій підставі, що воно видане тільки на голову колгоспного двору, [PERSON], а крім неї були ще інші члени колгоспного двору, які мали частку у майні колгоспного двору. А оскільки до дня їхньої смерті їх частки не виділені, свідоцтво про право власності видано тільки на голову колгоспного двору, а згідно ч. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті, то згідно листа Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори їй рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання права власності. Так як вона фактично прийняла спадщину, то просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі теж подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають. З'ясувавши обставини, на які позивачка посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що будинковолодіння [ADDRESS], належало на праві власності голові колгоспного двору [PERSON], про що їй було видано свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок від 23 червня 1990 року на підставі рішення виконкому Коломийської районної Ради народних депутатів від 13 червня 1990 року за № 124. Станом на 1991 року в житловому будинку по [ADDRESS] проживали: [PERSON] - голова двору; [PERSON] - сестра; [PERSON] - дочка; [PERSON] - онук; [PERSON] - онука. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначаться виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві їх проживало п'ятеро осіб, які не втратили права на частку в дворі, то кожному належить по 1/5 частині житлового будинку з господарськими спорудами. [INFO] [PERSON] померла, про що складено відповідний актовий запис за № 18. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, яка складається з 1/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Померла залишила заповіт, який 25 жовтня 2013 року посвідчений секретарем виконкому Корницької сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 111, яким все своє майно, з чого б воно не складалось, та де б воно не знаходилось і взагалі все те, на що вона за законом матиме право і що буде належати їй на момент смерті, заповіла [PERSON]. Крім позивачки інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена не має. Згідно довідки Корницької сільської ради від 15 березня 2016 року № 269 підтверджено, що заповіт від імені померлої, [PERSON] не змінювався і не скасовувався. [INFO] померла [PERSON], про що 15 жовтня 2015 року складено відповідний актовий запис за № 25. Після її смерті відкрилася спадщина за законом, яка складається з 1/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. В управління спадковим майном в порядку ст. 1268 ЦК України вступила [PERSON], що підтверджується довідкою Корницької сільської ради від 15 березня 2016 року № 269. Крім неї, інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена не має. З метою оформлення спадщини після смерті [PERSON], позивачка звернулася до державного нотаріуса в Першу Коломийську районну державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Однак, надане нею свідоцтво про право власності на голову колгоспного двору, не прийнято нотаріусом на тій підставі, що воно видане тільки на голову колгоспного двору, [PERSON], а крім неї були ще інші члени колгоспного двору, які мали частку у майні колгоспного двору. А оскільки до дня їхньої смерті їх частки не виділені, свідоцтво про право власності видано тільки на голову колгоспного двору, а згідно ч. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті, то згідно листа Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори їй рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання права власності. [PERSON] та [PERSON] відмовляються від часток в будинку [ADDRESS] і не заперечують щодо визнання права власності на зазначений будинок за [PERSON]. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки позивачка фактично прийняла спадщину, а відповідачі відмовляються від своїх часток в будинку на користь позивачки і не заперечують проти позову, то суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Наведене стверджується: копіями свідоцтв про смерть /а.с.6-7/, копією свідоцтва про розірвання шлюбу /а.с.8/, копіями свідоцтв про народження /а.с.9, 18/, копією технічного паспорта /а.с.10-12/, копією свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок /а.с.13/, копією довідки Корницької сільської ради /а.с.14/, копією виписки з інвентаризаційних матеріалів /а.с.15/, копією заповіту /а.с.16/, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії /а.с.17/. На підставі ст.,ст. 16, 328, 346, 392, 1222, 1268 ЦК України та

Outcome: approved