Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

27 червня 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа - Служба у справах дітей та сім'ї Фастівської районної державної адміністрації про відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав, мотивуючи вимоги тим, що на вихованні у відповідача знаходиться малолітня дитина [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю в [ADDRESS]. Позивач вказує, що [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони: зловживає спиртними напоями, не працює, не приділяє належної уваги вихованню сина, не створила умов для його повноцінного виховання та розвитку. Виходячи з викладеного, позивач просить негайно відібрати малолітнього [PERSON] без позбавлення [PERSON] батьківських прав та передати дитину до служби у справах дітей та сім'ї Фастівської районної державної адміністрації для подальшого влаштування. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. В порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, через канцелярію суду надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою суду від 11 липня 2018 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 27 серпня 2018 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з'ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим виконкомом Великоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області, [NUMBER] (а.с.32). Згідно вищезазначеного свідоцтва про народження у графі мати записано «[PERSON]», у графі батько - «[PERSON]». Відповідно до характеристики, яка видана сільським головою Великоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області, [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS]. [PERSON] довгий час ніде не працювала і не працює, проживала за рахунок виплат на дитину. В 2006 році вона було позбавлена батьківських прав відносно 5-х дітей. Веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, вихованням дитини не займається. Крім того, на даний час вона перебуває на обліку в тубдиспансері, але не лікується і на медичний огляд не з'являлась більше двох років /а.с.33/. Згідно листа Великоснітинського закладу загальної освіти І-ІІІ ступенів Фастівської районної ради Київської області від 27 червня 2018 року за № 50 [PERSON], мати [PERSON], учня 2-Б класу, упродовж навчання сина у навчальному закладі ігнорувала обов'язки матері щодо створення умов для проживання дитини в сім'ї, для навчання та відновлення здоров'я дитини під час перенесення хвороб /а.с.34/. З акта обстеження житлово-будівельних умов проживання малолітньої дитини [PERSON] встановлено, що дитина проживає та зареєстрована в приватному будинку [ADDRESS], який належить його бабусі [PERSON], разом з матір'ю, братом та бабою. Будинок складається з двох житлових кімнат і кухні. На момент обстеження в будинку було відключене енергопостачання за борги, будинок обладнано пічним опаленням, але на зиму дрова не заготовлюються. Всі господарській споруди, які були біля хати розібрані вже на дрова. В субсидії власниці будинку відмовлено, оскільки [PERSON] ніде не працює. Біля будинку є земельна ділянка, але вона не обробляється. [PERSON] перебуває на обліку в тубдиспансері м.Фастова, але на медичний огляд більше двох років не з'являється, лікуватися відмовляється, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями. Підсумовуючи, комісія зазначила, що в будинку не створені умови для повноцінного виховання та розвитку дитини /а.с.30/. Згідно рішення виконавчого комітету Великоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області від 21 червня 2018 року за № 7/01 вирішено відібрати малолітню дитину [PERSON], [INFO], від матері [PERSON], [INFO], жительки [ADDRESS], /а.с.31/. Відповідно до ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч.1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 8 Постанови КМУ від 24.09.2008 р. № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров'ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Згідно ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або Органу опіки та піклування. Згідно з п.п.2-5 ч.1 ст.164 СК України, суд може постановити таке рішення у випадку, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до роз'яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Суд вважає, що на даний час є підстави для відібрання дитини від відповідачки, оскільки атмосфера в сім'ї неблагонадійна для дитини, для його розвитку, загрозлива для його здоров'я та життя, враховуючи вік дитини і обставини поведінки відповідачки, суд вважає, що позивачем доведено всі підстави для відібрання дитини від відповідачки (матері) [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Таким чином, неповнолітнього [PERSON] слід передати до служби у справах дітей та сім'ї Фастівської районної державної адміністрації для подальшого влаштування, оскільки тимчасове влаштування дитини, яка залишилася без батьківського піклування, у межах своєї компетенції здійснюють служба у справах дітей за місцем виявлення дитини та уповноважений підрозділ органів Національної поліції. На підставі ст. ст. 150, 152, 155, 164, 170, 180 СК України, ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст. 11,12 ЗУ «Про охорону дитинства», Постановою КМУ від 24.09.2008 р. № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини», Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав»,

Outcome: approved