Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

14 липня 2020 року позивачка звернулася до суду з відповідним позовом до відповідача, у якому зазначила, що є власником земельних ділянок площею 0,93 та 5,08 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих в межах території Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області. В лютому 2020 року з інформації, наданої відділом у Березнегуватському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, їй стало відомо, що вказані земельні ділянки перебувають в оренді відповідача. Посилаючись на те, що підписи в договорах оренди землі в графі «Орендодавець» належать не їй, укладання цих договорів відбулось без її згоди та порушує її права в частині розпорядження своєю власністю, позивачка просила суд, визнати недійсними договори оренди землі укладені з відповідачем та стягнути з нього 1681 грн. 60 коп. судового збору. Заявою від 30 листопада 2020 року представник позивача адвокат Гоцуляк Ю.С. уточнила позовні вимоги та просила суд усунути позивачці перешкоди в користуванні належними їй земельними ділянками шляхом їх повернення відповідачем, скасувати рішення про державну реєстрацію та державну реєстрацію договорів оренди земельних ділянок укладених між [PERSON] і відповідачем та стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 1681 грн. 60 коп. Позивачка та її представник адвокат Гоцуляк Ю.С. (ордер про надання правничої (правової) допомоги від 12.02.2020 року) в судове засідання не з`явились, до суду направили заяви про розгляд справи за їх відсутності, уточненні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, не заперечували проти заочного порядку розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. З матеріалів справи убачається, що позивач є власницею двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованих в межах території Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області: площею 0,93 га, що належить їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 443296 виданого 06 жовтня 2009 року на підставі розпорядження Березнегуватської райдержадміністрації від 05 серпня 2009 року № 485, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010900800929, та площею 5,08 га що належить їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 443256 виданого 06 жовтня 2009 року на підставі розпорядження Березнегуватської райдержадміністрації від 05 серпня 2009 року № 486, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010900800916 ( а.с.14-15). 08 грудня 2009 року та 05 січня 2012 року були укладені договори оренди землі, за яким належні позивачці земельні ділянки площею 5,08 га та 0,93 га були передані в оренду відповідачу строком на 48 років. 17 та 29 грудня 2012 року зазначенні договори були зареєстровані у відділі Держкомзему у Березнегуватському районі Миколаївської області, про що у Державному реєстрі земель було вчинено записи № 040948701913, щодо земельної ділянки площею 5,08 га (кадастровий номер 4821180700:08:000:0193) та відповідно запис № 482110004001138 щодо земельної ділянки площею 0,93 га (кадастровий номер 4821180700:08:000:0214) ( а.с.27-30). 05 січня 2018 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстроване речове право відповідача, права оренди щодо земельних ділянок належних позивачу, номери записів про інше речове право № 24402021 та 24364065( а.с.16-17). При відкритті провадження у справі ухвалою суду від 15 липня 2020 року у відповідача, сектору державної реєстрації Березнегуватської районної державної адміністрації Миколаївської області, відділу у Березнегуватському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, Березнегуватського ДПІ Баштанського управління ГУ ДФС у Миколаївській області, Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області було витребувано оригінали спірних договорів оренди землі укладених між сторонами. Натомість головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області було надано тільки оригінал договору оренди землі укладеного між [PERSON] та відповідачем 05 січня 2012 року. Сектором державної реєстрації Березнегуватської районної державної адміністрації Миколаївської області було надано лише копії оспорюваних договорів, відповідачем, відділом у Березнегуватському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, Березнегуватським ДПІ Баштанського управління ГУ ДФС у Миколаївській області, Висунською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області оригіналів оспорюваних договорів надано не було за їх відсутності ( а.с.39-58). Ухвалою суду від 30 липня 2020 року у справі було призначено судово почеркознавчу експертизу договорів оренди земельних ділянок укладених між сторонами. Ухвалою суду від 11 вересня 2020 року було частково задоволено клопотання судового експерта від 06 серпня 2020 року № 273 та повідомлено про неможливість надання оригіналу договору оренди землі, укладеного 08 грудня 2009 року між [PERSON] та фермерським господарством «В.В.К», зареєстрованого у Березнегуватському районному відділі Миколаївської регіональної філії ДП «Центр ДЗК 17 грудня 2012 року за № 04094870193, через вичерпання можливості його отримання. За висновком експерта № 336 від 17.11.2020 року, підпис від імені [PERSON] , розташований в розділі «Реквізити сторін» «орендодавець» в графі «Підпис» на останній сторінці Договору оренди землі від 05 січня 2012 року укладений між [PERSON] та фермерським господарством «В.В.К.», зареєстрований у відділі Держкомзему у Березнегуватському районі Миколаївської області 29.12.2012 року за № 482110004001138, виконаний не позивачкою, а іншою особою. При цьому питання «Чи виконано підпис в договорі оренди землі укладеному між [PERSON] та фермерським господарством «В.В.К.» 08 грудня 2009 року, у розділі «Реквізити сторін» у графі "Орендодавець" [PERSON] експертом не вирішувалось, через ненадання оригіналів догорів оренди земельних ділянок укладених між сторонами (а.с.118-125). Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються\~Земельним кодексом України,\~Цивільним кодексом України,\~Законом України «Про оренду землі»\~тощо. Згідно із частиною першою\~ статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). У\~статті 203 ЦК України\~визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно із частиною другою\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини четвертої\~статті 263ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року в справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18) зроблено висновок, що «підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами». Відповідно до частини першої\~статті 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною першою\~статті 14 Закону України «Про оренду землі»\~договір оренди землі укладається в письмовій формі. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Ухиленням від участі в експертизі є умисні дії особи, яка бере участь у справі, метою яких є неможливість проведення експертизи, яку призначив суд: неподання експертам необхідних матеріалів або документів, які є в особи; відмова надати зразки для дослідження; недопущення до приміщень або майна, яке підлягає дослідженню, тощо. Відповідач на виконання ухвали суду не надав оригіналу договору оренди землі від 08 грудня 2009 року. З оригіналу реєстраційної справи убачається, що на реєстрацію до державного реєстратора відповідачем було надано ксерокопію вказаного оспорюваного договору. З огляду на зазначене, суд вказані дії відповідача вважає недобросовісними та розцінює їх як ухилення від проведення судово-почеркознавчої експертизи на предмет встановлення належності оригіналу підпису в договорі оренди землі від 08 грудня 2009 року позивачу або іншій особі. Позивачка заперечує укладення оспорюваних договорів оренди з відповідачем та їх підписання. Враховуючи значення цих доказів при вирішенні справи суд вважає встановленим факт того, що підпис в графі «Орендодавець» в договорі оренди землі від 08.12.2009 року укладеного між [PERSON] та фермерським господарством В.В.К. зареєстрованому у Березнегуватському районному відділі Миколаївської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 17 грудня 2009 року за № 040948701913, виконаний не позивачем, а іншою особою. Доказів на спростування таких висновків суду відповідач не надав. Таким чином судом встановлено, що позивачка договори оренди землі укладені з відповідачем не підписувала, відповідно у неї було відсутнє волевиявлення на укладення оспорюваних правочинів. У постанові від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження\~\~ № 14-499цс19) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що «якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено». Велика Палата Верховного Суду у зазначеній вище постанові також зазначила, що «у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення». З огляду на викладене вище, оскільки оспорені договори не підписувалися позивачкою, вони є неукладеними, а тому перебування належних позивачці земельних ділянок у користуванні відповідача без належних на те правових підстав призводить до порушення її прав, які підлягають захисту в обраний нею спосіб, а саме шляхом усунення перешкод у користуванні належним їй майном, поверненням їй земельних ділянок та скасуванням записів про державну реєстрацію речових прав. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтвердженні судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1681 грн. 60 коп. та за проведення судової - почеркознавчої експертизи в сумі 2250 грн. 24 коп.

Outcome: approved