overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

26.12.2013 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом в якому просила розірвати шлюб укладений нею 12.10.2013 року з відповідачем [PERSON]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, на підставі ст.ст. 110,112 Сімейного кодексу України вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачка знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 12.10.2013 року, згідно свідоцтва про одруження, виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільно стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 482. Спільне життя між сторонами не склалося, у зв'язку з різни поглядами на життя та взаємним непорозумінням. Сторони припинили шлюбні відносини з листопада 2013 року і проживають окремо одне від одного. Подальше примирення сторін між собою та збереження шлюбу не представляється можливим. Як встановлено судом, поділ майна на час розгляду цієї справи немає. Після розірвання шлюбу позивачка виявила бажання залишити дошлюбне прізвище - "[PERSON]". Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тобто з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню, сплачений останньою судовий збір в сумі 229,40 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

26.12.2016 [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, мотивуючи це тим, що 19 грудня 2016 при зборі документів для оформлення пенсії виявилось, що в довідці № 115 від 19.12.2016, виданій йому трудовим архівом Лугинського району, про те що у книгах обліку розрахунків праці робітникам радгоспу ім. «Мічуріна» його прізвище вказано як [PERSON], а відповідно його паспорту, серії [NUMBER], який виданий Лугинським РВ УМВС України у Житомирській області 15.04.1997 року, його прізвище зазначене як «[PERSON]» та ксерокопії трудової книжки [NUMBER], виданої 29.07.1986 року де також зазначено його прізвище «[PERSON]». У зв'язку з цим Овруцьким об'єднаним управління Пенсійного фонду України в Житомирській області 26.12.2016 року було надіслано на адресу заявника відмову у призначенні пенсії. Оскільки підприємства, де можна було б усунути вказані описки, ліквідовані, то заявник вимушений звернутися до суду з даною заявою, просить встановити факт належності йому довідки, що видана на ім'я [PERSON]. Заявник в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла письмова заява в якій він просить про те щоб розгляд справи відбувався без його участі, вимоги вказані в заяві підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду заяви, причини неявки суду не відомі, клопотань про відкладення розгляду заяви до суду не надходило. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи та заявника за наявними у справі матеріалами. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Підтвердження факту належності заявнику даних документів в даний час неможливе в позасудовому порядку, оскільки підприємства, де можна було б усунути описки, ліквідовані. Судом встановлено, що [PERSON] працював в радгоспі «Мічуріна», але в книгах обліку розрахунків по оплаті праці цього підприємства в його прізвищі допущена описка - прізвище заявника вказано як «[PERSON]», а відповідно до паспортних даних та ксерокопії трудової книжки прізвище заявника «[PERSON]». Судом встановлені ті обставини, що в архівна довідка №115 від 19.12.2016, видана на ім'я " [PERSON] ", належить саме заявнику [PERSON], це підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

26.12.2016 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15.09.1988 року виконавчим комітетом Ольгопільської сільської ради Чечельницького району Вінницькій області,актовий запис №18, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними,розходження поглядів на сімейні відносини. У судовому засіданні позивач повністю підтримала позов і пояснила, що вступила у фактичні шлюбні відносини з відповідачем у 1971 році. Від шлюбу народилося двоє синів, які на даний час повнолітні. 15.09.1988 року зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Ольгопільської сільської ради. Сімейне життя не склалось через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя . Втрачені всі фізичні та духовні зв"язки з відповідачем. Тривалий час вона проживає в підсобному приміщенні, не бажає миритися з чоловіком, просить шлюб між ними розірвати. Після розірвання шлюбу бажає іменуватись прізвищем [PERSON]. Належно повідомлений відповідач у судове засідання не з"явився, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, відповідач не повідоми суд про причину неявки у судове засідання, а тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб ( а.с. 6) сторони зареєстрували шлюб 15.09.1988 року у Ольгопільській сільській раді Чечельницького району Вінницької області, актовий запис №18. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з позовної заяви, з показів позивача у суді збереження їхнього шлюбу суперечить її інтересам. Миритися з відповідачем вона не бажає. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Оскільки суд задовольняє позов, то відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з квитанції (а.с.1) при подачі позову до суду позивач заплатила 551.20 гривню судового збору, які необхідно стягнути з відповідача в її користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

26.12.2016 року позивач звернувся до суду з позовом і, уточнивши 20.03.2017 року раніше заявлені вимоги, просив стягнути з відповідача заборгованості за договором кредиту від 30.07.2013 року в сумі 10891 грн 29 коп. та понесені судові витрати в сумі 1378 грн. Позов мотивований невиконанням відповідачем своїх зобовязань за договором кредиту, в частині дотримання строків сплати тіла кредиту, нарахованих відсотків і комісії. Представник позивача в судове засідання не зявився, при цьому надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності; відповідач позов визнала повністю, водночас повідомила суду, що є інвалідом І групи, а тому звільнена від сплати судового збору. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 30.07.2013 року відповідач уклала з публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» (далі Банк), правонаступником якого є позивач, договір кредиту № 526/5454ЕS5D1І (Страховий Доступний) відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит в сумі 7475 грн 33 коп. із щомісячною сплатою за користування кредитними коштами 0.0001% річних, комісії за надання кредиту в сумі 494 грн 40 коп. і комісії за обслуговування кредиту в сумі 120 грн. Реальна процентна ставка за кредитом становить 77.01% річних (далі Договір, а. с. 4-6). Згідно із статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідач умови договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка складає 10891 грн 29 коп., зокрема: заборгованість по тілу кредиту 5775 грн 33 коп., заборгованість по відсоткам і комісії 480 грн, пеня за порушення строків розрахунків 4635 грн 96 коп. Сума боргу підтверджується матеріалами справи, при цьому визнана відповідачем, що є підставою для її стягнення. З наданої відповідачем копії довідки МСЕК (а. с. 61) випливає, що вона є інвалідом І групи, а тому, відповідно до статті 5 Закону України "Про судовий збір" відповідач звільнена від сплати судового збору. Вищевикладене, в силу положень статті 88 ЦПК України, є підставою для компенсування сплаченої позивачем суми судового збору за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За таких обставин, предявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

26.12.2016 року позивач звернулась з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що з 20.11.2009 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі. Від шлюбу в них є два сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки у них розлагодились. На даний час вона з синами проживають окремо. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідач працює на підприємстві "Мідл груп" і має можливість сплачувати аліменти. Просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/2 частки від заробітку на кожну дитину до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги і просить стягнути аліменти в розмірі 1/2 частки від заробітку на двох дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач позов визнав та пояснив, що він погоджується сплачувати аліменти в розмірі визначеному позивачем. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що від шлюбу в подружжя є два сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 2, 2 на звороті). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що відповідач є працездатною особою, працює, на утриманні інших осіб не має і позов визнає повністю, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягувати з [PERSON] аліменти у розмірі 1/2 частки від заробітку (доходу). Згідно із ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

26.12.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], який зареєстрований 23.11.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Мар"їнського районного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 94, оскільки відповідачка зловживає спиртними напоями, через що відбуваються сварки, збереження шлюбу суперечить його інтересам. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву по розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, прохав шлюб розірвати. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] викликалася в судове засідання - 06 лютого 2018 року на 09:00 годину, не з'явилася, хоча про час та місце судового засідання була не повідомлена належним чином, - шляхом вручення судової повістки з повідомленням, але відзиву до даного часу не надіслала. Відповідно до ч. 1,2,3 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або повідомлення причин; відповідач не подав відзиву.(ухвалює заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 280 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 23 листопада 2012 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Мар"їнського районного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 94. (а.с.6). Враховуючи те, що позивач не виявив бажання змінити прізвище на дошлюбне, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

26.12.2017 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина - Руслана, [INFO], який є студентом технічного училища № 12 в м. Бердичеві. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, а тому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], у розмірі 3000 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до закінчення дитиною навчання. Позивачка в наданій суду заяві просила розглянути справу в її відсутності. Позовні вимоги підтримала. Відповідач будь-яких заяв, відзиву на адресу суду не подавав. Про день, час та місце розгяду справи повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ст.ст. 128 -130 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у шлюбі від якого мають повнолітнього сина - Руслана, [INFO], який є студентом професійно-технічного училища, № 12 м. Бердичева, на держзамовленні. Форма навчання денна(а.с. 6, 10, 11). Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Повнолітній син проживає із позивачкою(а.с. 7). Так, відповідно ст. 200 Сімейного Кодексу України(далі СК України), суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Статтею 198 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Син - Руслан продовжує навчатися і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, даний факт сторонами не оспорюється. А відповідач може надавати таку допомогу, оскільки доказів на спростування даної обставини суду не надав, а тому суд важає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, на відповідача покладаються судові витрати, які стягуються на користь держави відповідно до вимог Закону України "Про судовий збір". На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

26.12.2018 року [PERSON], [INFO], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на його користь аліментів на період навчання. У позовній заяві зазначив, що [PERSON] є його матір'ю. Рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 10 вересня 2010 року [PERSON] позбавлено батьківських прав по відношенню до сина [PERSON], [INFO], а також стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку на утримання сина [PERSON] та доньки [PERSON], [INFO], до досягнення сином повноліття. Розпорядженням голови Ульяновської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 13 січня 2010 року № 5-р [PERSON] надали статус дитини, позбавленої батьківського піклування. На даний час [PERSON] є студентом 1-го курсу факультету плодоовочівництва, екології та захисту рослин денної форми навчання в Уманському державному педагогічному університеті імені Павла Тичини. Зі своїх доходів він не може належним чином забезпечити собі повноцінне навчання та життя. А тому, просить стягнути з матері - [PERSON] на його користь аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання. Позивач у судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка у судове засідання не з"явилась, про дату та час розгляду справи повідомлялась у встановленому порядку, за місцем її реєстрації. Заперечень проти позову, клопотань та ніяких заяв до суду не подавала. З огляду на неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, згоду позивача, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

26.12.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами, в яких просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 10.12.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 1181. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різністю характерів та морально-етичними поглядами на життя. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся замовною кореспонденцією за місцем реєстрації, до суду повернувся конверт з відміткою "за письмовою відмовою одержувача". Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що 10.12.2005 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 1181 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають, однак розірвати шлюб через органи ВДРАЦС відповідач відмовляється. Відповідно до матеріалів справи шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не велось, проживають окремо. Основною причиною припинення сімейних відносин є відсутність спільних інтересів та різність характерів. Майнового спору у сторін не має. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Відповідно до ст. 141 ЦПК України на відповідача покладаються стягнення судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

26 березня 2014 року позивачка звернулась з вищеназваною позовною заявою, в якій зазначила, що відповідач є батьком дитини [PERSON], [INFO] від участі у вихованні та утриманні дитини самоухиляється, не турбуються про здоров'я і розвиток дитини. Позивачка в ході судового засідання підтримала свої позовні вимоги. Відповідач до суду не з'явився , але надав заяву з якої видно , що позовні вимоги визнає. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення ним повноліття. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] працює в ДП "Одеська залізниця" працівник, є батьком неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO], яка знаходяться фактично на утриманні позивачки [PERSON], яка мешкає за адресою [ADDRESS]. Відповідач від участі у вихованні та утриманні дитини ухиляється. Відповідно до ст. 182 СК України та враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, який не має постійного доходу, а також думку сторін, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 від всіх видів його заробітку, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, щомісячно, починаючи з дня подання позову. Відповідно до ст.367 ч.1 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає можливим стягнути судові витрати з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

26 березня 2015 року [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки на час навчання. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що донька сторін, [PERSON], [INFO], навчається на першому курсі Буковинського державного медичного університету за контрактом, проживає в гуртожитку на платній основі, несе витрати на проїзд до навчального закладу, на придбання харчування, навчальної літератури, одягу та інше, перебуває на утриманні позивача та, в зв'язку з навчанням, потребує матеріальної допомоги, яку відповідач не надає, тому просила стягнути з відповідача на її користь на утримання [PERSON], аліменти в розмірі ? частини зі всіх видів його заробітку щомісячно до 30 червня 2019 року. В судове засідання сторони не з'явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, при цьому позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно роз'яснень, які містяться в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12 червня 2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, являється реалізацією права відповідача, передбаченого ст. 31 ЦПК України, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, тому суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову. На підставі ст.ст. 182, 199, 200 СК України,

Outcome: approved