Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Чкалова та просив суд визнати за ним право власності на нежитлову будівлю (корівник), що розташований в [ADDRESS], Черняхівського району Житомирської області, та на будівлю штучного осіменіння, що розташована в [ADDRESS] В обґрунтування позовних вимог вказав, що є власником свідоцтв про право власності на майновий пай члена Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Чкалова (далі КСП ім. Чкалова), згідно яких має право на частку пайового фонду майна КСП ім. Чкалова на загальну суму 96 974,00 грн., що складає 8,25% загального пайового фонду. 17.11.2017 року зборами співвласників майна КСП ім. Чкалова розглянуто заяву позивача на про виділення майнового паю в натурі, та виділено належну йому майнову частку в натурі, а саме: будівлю бетонного корівника в с.Осники Черняхівського району Житомирської області, 1974 року, на загальну суму майнового сертифіката 93074,00 грн., та будівлю пункту штучного осіменіння в с.Осники Черняхівського р-ну Житомирської області, 1982 року, на загальну суму майнового сертифіката 3899,00 грн. (разом 96974,00 грн.). На виконання рішення зборів здійснено акт приймання-передачі, та в подальшому присвоєно майну адреси місцезнаходження та виготовлено відповідну технічну документацію. Здійснити реєстрацію прав на нерухоме майно не має можливості, оскільки рішенням державного реєстратора йому відмовлено у державній реєстрації з підстав наявності обтяжень (арештів) на все майно КСП ім. Чкалова. Однак, до активів для забезпечення боргів КСП ім. Чкалова, майно, яке виділено позивачу, до такого переліку не увійшло, що стверджується протоколом загальних зборів співвласників майна КСП ім. Чкалова с. Осники. У зв'язку з цим, а також те, що в інший спосіб він не може реалізувати своє право на виділене та належне йому майно, а тому просив визнати за ним право власності на це майно. Позивач та його представник в судовому засіданні заявлений позов підтримали просили його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, заявлений позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Вислухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази якими обґрунтовуються доводи позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) [PERSON], позивач по справі, має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства на загальну суму 96 974,00 грн., що складає 8,25% загального пайового фонду (а.с.6-9). 17.11.2017 року в с. Осники Черняхівського р-ну Житомирської обл. відбулися збори співвласників майна реформованого колективного сільськогосподарського підприємства ім. Чкалова, на яких розглянуто заяву [PERSON] про виділення майнового паю в натурі як власнику пайового фонду майна Колективного сільськогосподарського підприємства ім.. Чкалова. На підставі протоколу зборів від 17.11.2017 року [PERSON] виділено в натурі належну йому майнову частку, а саме: будівлю бетонного корівника в с. Осники Черняхівського району Житомирської області, 1974 року, на загальну суму майнового сертифіката 93074,00 грн., та будівлю пункту штучного осіменіння в с.Осники Черняхівського р-ну Житомирської області, 1982 року, на загальну суму майнового сертифіката 3899,00 грн. (разом 96974,00 грн. (а.с.10). Передача майна у власність позивачу стверджується актом приймання- передачі майна (а.с.11). Спірним об'єктам неруховмого майна виконкомом Високівської сільської ради присвоєно адресу (а.с.12) та позивачем виготовлено відповідну технічну документацію (а.с.16-21). У відповідності до протоколу №3 загальних зборів співвласників майна КСП ім. Чкалова с. Осники від 09.11.2010 року вирішено питання виділення активів для забезпечення боргів, з визначенням переліку такого майна (а.с.14,15). Майно, яке виділено позивачу до переліку, виділених активів на погашення заборгованості не увійшло (а.с.15). Вказані факти сторонами не оспорюються ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає. В зв'язку з цим, судом у відповідності із ст.82 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню. Оформити право власності на спірне майно у встановленому законом порядку позивачу в позасудовому порядку не представилось можливим (а.с.22,23). За змістом ст.ст. 7, 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» майно колективного підприємства належить його членам на праві спільної часткової власності і після припинення членства на підприємстві у особи виникає право на отримання паю в натурі. Указом Президента України від 29 січня 2001 року № 62/2001 "Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки" та постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 передбачено недопущення порушень майнових прав, забезпечення вільного здійснення права власності на майнові паї та виділення групі осіб (окремим особам), які є власниками паїв, індивідуально визначених об'єктів зі складу майна реорганізованих сільськогосподарських підприємств чи їх правонаступників. Наказом Міністерства аграрної політики від 14 березня 2001 № 62 затверджено Порядок розподілу та використання - майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств (далі Порядок). Відповідно до пункту 8 Порядку, кожен із співвласників має право скористатися своїм майновим паєм, зокрема, шляхом об'єднання свого майнового паю з паями інших співвласників, отримання майна у натурі у спільну часткову власність та передання його до статутного (пайового) фонду новостворюваної юридичної особи, у тому числі до обслуговуючого кооперативу; отримати свій майновий пай у натурі індивідуально чи разом із членами своєї сім'ї і використати його на свій розсуд; відчужити пай будь-яким способом в установленому законом порядку. Згідно з пунктом 9 Порядку, виділення із складу пайового фонду майна у натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством-правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників. Пунктом 10 Порядку встановлено, що з метою реалізації права власності громадян на майнові паї, комісія, визначає користувачів пайового фонду майна реорганізованого підприємства, до яких перейшли зобов'язання з виділення майнових паїв співвласника; на основі заяв формує групи співвласників, які виявили бажання отримати свої майнові паї у натурі у спільну часткову власність єдиним комплексом та список осіб, які прийняли рішення отримати свої паї в індивідуальну власність, та для виділення не витребуваних паїв особам, які з різних причин не прийняли жодного з рішень щодо розпорядження належними їм майновими паями. Відповідно до п. 15 Порядку, виділення майнових паїв у натурі окремим особам, які виявили бажання отримати свої майнові паї в індивідуальну власність, проводиться підприємством - користувачем майна із переліку майна, виділеного на ці цілі. При виділенні майна в натурі конкретному власнику (пункт 15 Порядку) підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна робить відмітку про виділення майна в натурі у Свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (далі Свідоцтво), що засвідчується підписом керівника підприємства та печаткою. Свідоцтво з відміткою про виділ майна в натурі індивідуально, акт приймання-передавання майна можуть бути підставою для оформлення прав власності на зазначене майно у встановленому порядку. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що спірне майно (нежитлова будівля (корівник), будівля штучного осіменіння ) належить позивачу. Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. У відповідності із ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В зв'язку з цим, та оскільки іншого, позасудового порядку, для визнання такого права не існує, слід визнати за позивачем право власності на спірні будівлі. На підставі викладеного,

Outcome: approved