Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області з даним позовом, посилаючись на те, що він є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] був попереднім власником квартири. Відповідно до договору купівлі продажу квартири представник продавця [PERSON] повинен був довести до відома відповідача, що він зобовязаний знятися з реєстрації місця проживання в зазначеній квартирі у строк до 01 квітня 2017 року. На даний час дана умова договору не виконана, [PERSON] з реєстрації місця проживання за адресою: [INFO], не знявся. Даний факт порушує права позивача, як власника квартири, на володіння, користування та розпорядження своїм майном. Зокрема, є перешкодою в оформленні субсидії для оплати комунальних послуг. На підставі вищенаведеного, позивач просив визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач \~[PERSON] у судове засідання не з`явився, пропричини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином сповіщений про час і місце розгляду справи, що підтверджується відповідним оголошенням в ЗМІ "Урядовий кур'єр" № 138(6007) від 27.07.2017 року.(а.с. 16-17) Відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню за наступних підстав. Положеннями ст. ст. 319 ЦК України, 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають в приватній власності будинок, користуються ним для приватного мешкання та мешкання членів своєї сім`ї та мають право розпоряджатись цією власністю за своїм розсудом. Відповідно до ст. 383 ЦК України, будинок використовується власником для власного проживання та проживання членів його сімї. Позивач є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу (а.с.3-5). Положеннями ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідач є попереднім власником квартири. Відповідач зареєстрований у вищезазначеній квартирі та на теперішній час його місцезнаходження невідоме, у добровільному порядку відповідач не бажає знятися з реєстрації, що перешкоджає позивачу реалізувати в повній мірі права власника на володіння, користування та розпорядження своїм майном та спонукало звернутися до суду за захистом порушених прав. \~ \~ \~ \~ Відповідні факти підтверджуються випискою з домової книги (а.с.7), актом щодо фактичного непроживання від 04.05.2017 року, відповідно до якого відповідач не мешкає за місцем реєстрації з 30.08.2016 року (а.с. 8). Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом достовірно встановлено, що відповідач не користується житлом за місцем реєстрації з 30.08.2016 року, що дає суду законні підстави для задоволення позову в частині визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, судового рішення, яке набрало законної сили (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою), свідоцтва про смерть. \~\~\~\~\~\~ Таким чином, як випливає із зазначеної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням (визнання особи такою, що втратила право користування житлом або виселення); 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. \~\~\~\~\~\~\~ \~Виходячи з того, що вказаний Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», втрата права користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстрації. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 319, 321, 383, 391 ЦК України, ст. ст. 71, 72, 150 ЖК України, ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», \~

Outcome: approved