Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

23.04.2021\~року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування від 17.10.1994 року. Зазначає, що в будинку також зареєстрована відповідач по справі [PERSON] його дружина, але вона з 2019 року не проживає за зареєстрованим місцем проживанням по теперішній час. Місце проживання відповідача йому не відомо. Факт реєстрації відповідача у належному йому будинку також підтверджується домовою книгою У зв`язку з чим, вважає, що відповідач втратила право на користування жилим приміщенням з тих підстав, що була відсутня у вказаному житлі більше ніж один рік, тому він звернувся до суду з даним позовом. У судове засідання позивач не з`явився, у позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлялася відповідно до вимог чинного законодавства, про причини неявки не повідомила, тому суд визнає причину неявки відповідача неповажною і вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, із постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. У відповідності до вимог частини 2\~статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Про те, що позивач [PERSON] , [INFO] є власником жилого будинку [ADDRESS] підтверджується копією договору дарування від 17.10.1994 року, посвідченого секретарем Благодатненської селищної ради Волноваського району Донецької області Перцевою Г.М. (а.с. 8-9). Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого Волноваським РВ УМВС України в Донецькій області 24.11.1995 року на ім`я [PERSON] , [INFO] , вбачається, що він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 28.05.2002 року (а.с. 4-6). Із наявної у матеріалах справи копії поквартальної картки на будинок [ADDRESS] вбачається, що у вказаному житловому будинку зареєстровані [PERSON] , [INFO] , з 22.05.2002 року та [PERSON] , 1970 р.н., з 17.01.2018 року (а.с. 11). Згідно акту обстеження фактичного місця проживання від 20.04.2021 року вбачається, що [PERSON] , 1970 р.н. не проживає з 2019 року в будинку [ADDRESS] (а.с. 12). Згідно\~ ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування\~ цим житлом при відсутності члена сім`ї без поважних причин більше одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст..\~391,\~396 ЦК України\~позов про усунення порушень прав, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою. Враховуючи вищевикладене, суд вважає підтвердженим факт не проживання відповідача більше одного року в будинку [ADDRESS] без поважних причин, своїх особистих речей в будинку вона не має, тому\~позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 316, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved