Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

14 вересня 2018 року [PERSON]\~звернулася до\~суду з\~позовом до\~ТОВ «Торговий\~дім «Гадячсир-Україна»,\~треті особи\~[PERSON],\~Гадяцький районний\~ВДВС ГТУЮ\~у Полтавській\~області про\~стягнення нарахованих,\~але не\~сплачених аліментів,\~неустойки (пені). Свої позовні вимоги мотивує тим, що 06.04.2010 року між позивачем та [PERSON] був розірваний шлюб, від якого вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Гадяцького районного суду від 01.07.2010 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь позивачки на утримання дочки в розмірі ? частини всіх видів заробітку [PERSON] Виконавчий лист позивачкою було предявлено до ДВС Гадяцького району, де було відкрито виконавче провадження і проводилося стягнення аліментів. По 12.06.2016 року аліменти утримувалися із допомоги по безробіттю, оскільки [PERSON] перебував на обліку у РЦЗ, а 13.07.2016 року після його працевлаштування до ТОВ «Гадячсир», державним виконавцем була направлена постанова до вказаного товариства, де аліменти утримувалися до 09.11.2016 року. 15.03.2017 року товариство повідомило ДВС про переведення [PERSON] до ТОВ «ТД «Гадячсир-Україна». Після 09.11.2016 року аліменти товариством на користь позивачки не сплачувалися. На її вимогу, державним виконавцем було проведено перевірку вказаного товариства, за результатами якої встановлено, що підприємство утримувало із заробітку [PERSON] аліменти, але не сплачувало їх стягувану, внаслідок чого станом на 01.03.2017 року борг склав 21401,75 грн. Також, позивач претендує на стягнення на її користь пені у розмірі 5957,74 грн. Справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач у визначений йому термін відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 30 березня 2005 року, її батьками є [PERSON] та [PERSON], шлюб між якими розірвано, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 06.04.2010 року. Згідно рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 01.07.2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] проводиться стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 13.04.2010 року і до повноліття дочки. 27 лютого 1991 року Україною була ратифікована Конвенція про права дитини від 20.11.1989 року, яка визначає основоположні засади у сфері захисту прав дитини. Так, статтею 3 зазначеної Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При цьому, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1, 2\~ст. 179 Сімейного кодексу України\~аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Згідно з приписами\~Закону України «Про виконавче провадження»\~примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби, а заходами примусового виконання рішень є в тому числі, звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника, при цьому стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. Порядок стягнення аліментів визначено Законом Украни «Про виконавче провадження». Так, згідно із\~Законом України «Про виконавче провадження»\~державний виконавець на підставі заяви про відкриття виконавчого провадження виносить постанову про звернення стягнення на зарплату боржника, інші доходи, які пересилаються на підприємство (установу, організацію) за місцем роботи платника аліментів. Відповідно до\~статті 69 Закону України «Про виконавче провадження»\~підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти стягувачу у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щокварталу надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України. У разі припинення перерахування коштів стягувачу підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці не пізніш як у триденний строк повідомляють виконавцю про причину припинення виплат та зазначають нове місце роботи, проживання чи навчання боржника, якщо воно відоме. Згідно листа Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 02.02.2018 року № М-111-2/1215зясовано, що постанову про звернення стягнення на заробітну плату [PERSON] у розмірі 25 % було направлено до ТОВ «Гадячсир» 13.07.2016 року. Після повідомлення ТОВ «Гадячсир», що боржника переведено до ТОВ «ТД «Гадячсир-Україна», постанову пере направлено до вказаного підприємства. 01.08.2018 року державним виконавцем здійснено вихід за місцем роботи боржника [PERSON] з метою перевірки бухгалтерії підприємства, в результаті якої отримано звіти про здійснення відрахування та виплати за період з березня по грудень 2017 року. З урахуванням наданих звітів, державним виконавцем здійснено розрахунок, згідно якого заборгованість по виплаті аліментів станом на 01.01.2018 року становить 5094,72 грн, яка виникла у звязку з неповним розрахунком підприємства перед боржником по заробітній платі. Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментах згідно виконавчого листа №2-492 від 01.07.2010 року, виданої Гадяцьким РВ ДВС 27.08.2018 року загальний борг станом на 01.08.2018 року становить 21401,75 грн. На підставі ч. ч.1 та 3ст. 212ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Пунктом 27 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~застосування норм\~цивільного процесуального\~законодавства при\~розгляді справ\~у суді\~першої інстанції»\~№ 2\~від 12.06.2009\~року передбачено, що виходячи з принципу рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Відповідач належними та допустимими доказами, у відповідності зі ст.\~76-78,\~81\~ЦПК України не спростував відомості, наведені у вказаних документах (довідках), наданих позивачем та не надав доказів, що відомості, які відображені в них є недостовірними. Отже, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, що мітиться в ст. 13\~ЦПК України, згідно якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача боргу по відрахованих із заробітної плати [PERSON] аліментах станом на 01.08.2018 року в сумі 21401,75 гривень є обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню. Частиною 7 статті 71\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» передбачено, що якщо відраховані з боржника суми аліментів не були перераховані стягувачу, виконавець письмово повідомляє стягувачу про розмір заборгованості, що утворилася, та розяснює йому права на звернення з позовом до підприємства, установи, організації, фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи, якщо така заборгованість утворилася з їхньої вини. Таким чином, звернувшись до суду з даним позовом, [PERSON] скористалася своїм правом на звернення з позовом до підприємства, яке зобов'язано здійснити стягнення коштів з боржника, у разі невиконання рішення з вини такої юридичної особи. Згідно з частиною першою\~статті 196 СК України\~при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. У п. 22\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~роз'яснено, що передбачена\~ст.196 СК України\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. За змістом\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. \~\~\~\~ Виходячи з аналізу норм\~глави 49 ЦК України\~неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом\~статті 196 СК України\~пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. \~\~\~\~ З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові від 01 липня 2015 року по справі за № 6-94цс15, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом\~статті 196 СК України\~пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Виходячи з викладеної правової позиції та розміру заборгованості за кожен місяць, яка визначається як різниця між нарахованою сумою аліментів та сплаченою відповідачем, пеня становить з 01.03.2017 р. по 31.07.2018 р. , виходячи з урахування 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати складає 5957,74 грн. Оскільки позивач, відповідно до п. 3 ч.1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, позовні вимоги задоволено в повному обсязі, тому,

Outcome: approved