Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

2 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, в якому попросила стягувати з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], уродженця с.Ракова Томашпільського району вінницької області, жителя [ADDRESS], працюючого в ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» на посаді нормувальника відділу ОЗ та будівництва на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання в розмірі 300 гривень щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] трьохрічного віку. Позов [PERSON] обгрунтувала наступним. 31 липня 2011 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем у справі. Від спільного проживання у сторін [INFO] народився син [PERSON], який проживає із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] проживає окремо, надавати матеріальну допомогу в добровільному порядку не бажає. Позивачка [PERSON] вказує, що вона ніде не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьохрічного віку. Відповідач матеріально забезпечений, працевлаштований, отримує заробітну плату. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, попросила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечив проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться -до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що сторони 31 липня 2011 року зареєстрували шлюб у виконкомі Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області. [INFO] у сторін народилася дитина [PERSON], в свідоцтві про народження якого позивачка записана матір'ю, а відповідач батьком. Згідно довідки Раківської сільської ради № 478 від 01.09.2014 року, [PERSON], [INFO] знаходиться на утриманні матері [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Таким чином [PERSON] зобов'язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається із довідки про доходи ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» [PERSON] працює в Товаристві на посаді нормувальник відділу ОЗ та будівництва, його дохід за період з 01.04.2014 року по 31.07.2014 року склав 10140,29 грн. Оскільки розмір стягнення аліментів на утримання дитини відповідачем визнано, суд вважає позовні вимоги [PERSON] в цій частині задовольнити в повному обсязі, а саме визначити розмір аліментів, що будуть стягуватись з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їхньої дитини [PERSON]- 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог частин 2 та 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох річного віку. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Тобто, дана норма передбачає виникнення у дружини-матері права на утримання від чоловіка (аліментів) до досягнення дитиною трьохрічного віку за наявності сукупності обставин, передбачених вказаною статтею, зокрема й можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Виходячи з наведеного, враховуючи те, що відповідач є працездатним, має постійне місце роботи і заробітну плату, інших осіб на утриманні не має, а також враховуючи матеріальний стан позивачки, яка ніде не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною, яка не досягла трьохрічного віку, суд приходить до висновку, що позивачка потребує матеріального забезпечення від відповідача, відповідач має змогу надавати таку допомогу, а тому приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів на її утримання необхідно задовольнити, а саме визначити розмір аліментів на утримання позивачки в розмірі 300 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. Відповідно до ч.1 ст.79, ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовну заяву [PERSON] пред'явлено до суду 2 вересня 2014 року, відповідно починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 81 ЦПК України не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом судовий збір у справах про стягнення аліментів. Згідно п. 5 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" від сплати державного мита звільняються позивачі - за позовами про стягнення аліментів. Згідно Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду,-у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за поданням до суду позовної заяви майнового характеру справляється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Отже, якщо станом на 1 січня 2014 року розмір мінімальної заробітної плати становив 1218,00 грн, тому ставка судового збору в даній справу становитиме 243,60 грн. Таким чином з [PERSON] підлягає стягненню в доход держави 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved