Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

23.05.2019 року [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Чорноморської товарної біржі, в якій просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна №18 від 18 лютого 2000 року, що зареєстрований 02 березня 2000 року в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості виконавчого комітету Одеської міської ради, за номером 1940-стр. 197-кн.91доп., а саме: квартири [ADDRESS] , укладений на Чорноморській товарній біржі, між продавцем - [PERSON] (паспорт серії [NUMBER] , виданий Біляївським РВ УМВС України в Одеській області 19 жовтня 1998 року), яка на той час проживала за адресою: [ADDRESS] , та нею - покупцем - [PERSON] (паспорт серії [NUMBER] , виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області 29 серпня 1997 року), яка на час укладення договору проживала за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 18 лютого 2000 рокуна Чорноморській товарній біржі між [PERSON] та нею - [PERSON] було укладено договір № 18 купівлі-продажу нерухомого майна, а саме - квартири [ADDRESS] . Договір був зареєстрований на Чорноморській товарній біржі, реєстраційний № 18 від 18 лютого 2000 року, а також зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» під №1940-стр. 197-кн.91доп. Позивач вказує, що сторонами були виконані умови договору, і з моменту набуття нею права власності на квартиру, вона зареєструвала у квартирі своє місце проживання. Позивач зазначає, що на даний час вона має намір розпорядитися своєю квартирою, однак нотаріально не посвідчений договір купівлі-продажу нерухомого майна № 18 від 18 лютого 2000 рокуперешкоджає їй у розпорядженні її власністю. У зв`язку зі змінами у законодавстві щодо нотаріального посвідчення угод з нерухомістю на теперішній час вказаний договір є недійсним, що і вимусило [PERSON] звернутися із відповідним позовом до суду. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 24.05.2019року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Чорноморської товарної біржі про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. У судове засідання 08.07.2019 року позивач не з`явилась, однак її представник - адвокат Польський М.В. надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу за його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, а також вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач - [PERSON] про час та місце судових засідань повідомлялася належним чином шляхом надсилання судової ухвали та повісток на адресу, зазначену у позовній заяві, яка не змінювалася, про що свідчить довідка з відділу адресної довідкової роботи Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, у судові засідання не з`явилась, про поважність причин відсутності не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. При цьому суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Приймаючи до уваги, що судові відправлення були повернуті поштою із відміткою «за даною адресою не проживає», суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами. Представник третьої особи - Чорноморської товарної біржі про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином, у судові засідання не з`явився, письмових пояснень на позовну заяву не надав. Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. У судовому засіданні встановлено, що 18 лютого 2000 року на Чорноморській товарній біржі між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір № 18 купівлі-продажу нерухомого майна, за умовами якого, [PERSON] продала, а [PERSON] купила квартиру [ADDRESS] , загальною площею 34,5 кв.м. Договір був зареєстрований на Чорноморській товарній біржі в «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» за №18 від 18 лютого 2000 року, а також зареєстрований 02.03.2000 року в КП «ОМБТІ та РОН» під №1940 - стр. 197-кн. 91 доп. Відповідно до пункту 6 спірного договору (продавцем) [PERSON] до підписання договору отримані гроші за продану квартиру у розмірі 5762,00 грн. На момент укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири був чинним Закон України "Про товарну біржу", відповідно до умов якого договори, оформлені товарною біржею, визнавались дійсними, а сам правочин купівлі-продажу було вчинено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства. В подальшому до ЦК Української РСР 1963 року були внесені зміни, відповідно до яких угоди щодо відчуження нерухомого майна підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. Відсутність належних правовстановлюючих документів на квартиру, на думку суду, істотним чином порушує право власності позивачів, яке підлягає судовому захисту. Згідно положень ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Аналогічне за змістом положення містить ч. 2 ст. 220 ЦК України - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Судом встановлено, що всі зобов`язання за договором № 18 від 18 лютого 2000 року купівлі-продажу нерухомого майна його сторонами виконані у повному обсязі - покупцю була передана у власність квартира [ADDRESS] , а продавцю передані грошові кошти за продану квартиру, що підтверджується письмовими доказами. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] про визнання договору № 18 купівлі-продажу нерухомого майна - квартири [ADDRESS] ,дійсним, є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved