Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про зняття арешту з нерухомого майна. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому на праві приватної власності належить наступне нерухоме майно: квартири [ADDRESS] , квартира [ADDRESS] ,1/2 частка житлового будинку [ADDRESS] . Наразі він вирішив продати 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , звернувся до нотаріуса у нотаріуса отримав інформацію про те, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна міститься запис від 16.03.2007 року за № 4643887 про арешт всього нерухомого майна, яке належить позивачу. Арешт на майно накладено згідно постанови Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби від 13 березня 2007 року. Листом від 07.07.2020 року Фастівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) повідомив позивачу, що архівні документи за 2007 рік знищені відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби. Міжрайонний відділ державної виконавчої служб по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районі та місту Ізюм, листом від 21 жовтня 2019 року повідомило позивачу, що згідно Автоматизованої системи виконавчого провадження документів за якими позивач є боржником на виконанні не перебуває. Позивач вважає, що на даний час належне йому майно безпідставно перебуває під арештом, чим порушуються його майнові права щодо розпорядження власністю. В зв`язку з вищевикладеним, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зняти арешт з нерухомого майна. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про слухання справи у відсутність представника, при вирішенні справи по суті покладаються на розсуд суду. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з інформаційної довідки № 180149177 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, на підставі постанови б/н від 13.03.2007 року ДВС у м. Фастів та Фастівському районі накладено арешт на невизначене майно ( все майно), що належить [PERSON] . З листа Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 21.10.2019 року за № 33740 вбачається, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження у Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм Головного територіального управління юстиції у Харківській області виконавчих документів за якими би позивач є боржником станом на 21.10.2019 року на виконанні не перебуває (а.с.5). Листом від 07.07.2020 року за вих. № 8958-6 Фастівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Київ) повідомляє, що архів 2007року знищено відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби. Відповідно до п.9.8 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби строки зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень та здавальних описів (завершених виконавчих проваджень) становлять три роки, після чого вони підлягають знищенню ( а.с.6). Згідно Інформації з Єдиного реєстру боржників від 02.06.2020 року інформація щодо фізичної особи - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] в Єдиному реєстрі боржників відсутня (а.с.8). Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідність до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення тільки у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав. Згідно із ч. 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно із ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Враховуючи, що будь-яких виконавчих проваджень, за якими боржником є позивач, не має та те, суд вважає, що відсутні законні підстави для збереження арешту всього майна позивача. Частиною 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено підстави, за якими зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини здійснюється у відкритому виконавчому провадженні. Згідно частини 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Тож у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Аналізуючи вищенаведені обставини, в даний час дія арешту на нерухоме майно порушує право позивача, оскільки відповідно до відомостей наданих відділом виконавчої служби виконавчі документи щодо стягнення боргу у відділі на виконанні відсутні. Враховуючи встановлені обставини, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право позивача на володіння майном, внаслідок чого він буде позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, суд прийшов до висновку, що відповідно до встановлених обставин та закону, арешт накладений на майно боржника знімається та скасовується, державним виконавцем не були здійснені заходи щодо зняття арешту, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved