Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

21.09.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на ? частину квартири [ADDRESS], після смерті її матері [PERSON], яка померла 30.09.2010 року. При цьому позивач посилається на те, що після смерті 30.09.2010 року матері [PERSON] вона звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, та було заведено спадкову справу. Проте, державний нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як договір купівлі-продажу спірної квартири був зареєстрований на біржі, та на думку нотаріуса, є таким, що оформлений неналежним чином, у звязку із чим, позивач змушена звернутися до суду. До судового засідання позивач [PERSON] не з'явилася, повідомлялася належним чином. Матеріали справи містять заяву представника позивача [PERSON] про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи за відсутності представника. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 10.04.1956 року народилася заявник [PERSON], актовий запис № 861 , що вбачається із свідоцтва про народження, у якому батьками вказані: батько [PERSON] та мати [PERSON] /а.с. 30/. В подальшому, а саме 10.01.1981 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON], актовий запис № 51, та змінила прізвище на «Стецик», що слідує із свідоцтва про шлюбу /а.с. 31/. 30.09.2010 року у віці 72 років померла [PERSON], актовий запис № 1963, що вбачається із свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 244458, виданого Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану [PERSON] міського управління юстиції /а.с. 26/. Таким чином, судом встановлено, що померла 30.09.2010 року [PERSON] є матір'ю заявника [PERSON] У ході розгляду справи судом досліджено копію спадкової справи № 375/2011, заведену державним нотаріусом Третьої [PERSON] державної нотаріальної контори до майна померлої 09.2010 року [PERSON] Із спадкової справи вбачається, що 21.03.2011 року позивач [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Третьої [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини /а.с. 25/. Судом досліджено договір купівлі-продажу нерухомого майна № Н/99-01534 від 20.04.1999 року /а.с. 11-12/, укладений на Регіональній універсальній біржі «Александр-Н», за яким [PERSON] продав, а [PERSON] і [PERSON] придбали квартиру [ADDRESS]. Право власності на квартиру [ADDRESS], 28.04.1999 року зареєстровано у КП «ОМБТІ та РОН» за № 3096 стр. 137 кн.7 допк /а.с. 12 зворот/. На момент укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири був чинним Закон України "Про товарну біржу", відповідно до умов якого договори, оформлені товарною біржею, визнавались дійсними. В подальшому до ЦК Української РСР 1963 року були внесені зміни, відповідно до яких угоди щодо відчуження нерухомого майна підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. Відсутність належних правовстановлюючих документів на квартиру, на думку суду, істотним чином порушує право власності позивача, яке підлягає судовому захисту. Згідно положень ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Аналогічне за змістом положення містить ч. 2 ст. 220 ЦК України - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Таким чином, судом встановлено, що на момент укладання на Регіональній універсальній біржі «Александр-Н» договору купівлі-продажу нерухомого майна № Н/99-01534 від 20.04.1999 року, договори, оформлені товарною біржею, визнавались дійсними, а сам правочин купівлі-продажу було вчинено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства. Проте, враховуючи зміни у законодавстві, на теперішній час угоди щодо відчуження нерухомого майна підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. Положеннями ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, з урахуванням того факту, що на момент смерті 30.09.2010 року [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] не було зареєстровано належним чином, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, так як обґрунтована та доведена.

Outcome: approved