Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

20 березня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання малолітньої дитини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 10 червня 2014 року шлюб між ними розірваний та присуджено до стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Розмір аліментів, який визначений судом, недостатній для належного утримання дитини. 10 квітня 2018 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без повідомлення осіб, у якій роз'яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали та направлена відповідачу за місцем його реєстрації. Станом на 21 червня 2018 року відзив на позов від відповідача [PERSON] до суду не надійшов. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, також не надходили. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Разом з цим, завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. Згідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Враховуючи, що за змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі ст. ст. 280, 284 ЦПК України, з метою забезпечення права відповідача на перегляд. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, та стягнуто з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, і до його повноліття, що підтверджується копією рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 10 червня 2014 року. (а.с.12). Від подружнього життя сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с.11). У відповідності до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.04.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Судом встановлено, що з часу присудження аліментів, через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилась вартість життя. Окрім того, законом збільшений прожитковий мінімум для дітей (згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" та для дітей віком від 6 до 18 років складає: з 1 січня 2018 року - 1860 грн., з 1 липня 2018 року - 1944 грн., з 1 грудня 2018 року - 2027 грн) та мінімальний розмір аліментів, який не може бути менший ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). У зв'язку з зазначеним, визначений раніше судом розмір аліментів не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини та сьогоднішній день є таким, що не узгоджується з нормами чинного законодавства. Оскільки до суду будь-яких заперечень, доказів щодо не визнання зазначеного позову відповідачем до суду не надійшло, та враховуючи вищенаведені обставини суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved