Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

16 серпня 2019 року позивач [PERSON] звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON]про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, посилаючись на наступні обставини. Вона, [PERSON] перебувала у шлюбі із [PERSON] який було розірвано 06 квітня 2005 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 133. Від шлюбу мають дитину - доньку [PERSON] [INFO] народження. Їхня донька, [PERSON], [INFO] року народження, навчається в Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» на факультеті соціології і права, денної форми навчання, за контрактом, і закінчує навчання 30.06.2022 року. В зв'язку із навчанням донька не працює і зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач є працездатним за віком та має можливість надавати їй матеріальну допомогу на період навчання. Між нею та відповідачем не момент пред'явлення позову до суду не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання повнолітньої доньки. А тому просила суд стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO] року народження, на період її навчання, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення донькою [PERSON] 23-х років (а.с. 2-5). Ухвалою судді від 05 вересня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Розгляд справи у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України постановлено провести в порядку спрощеного позовного провадженням з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 25-26). 23 вересня 2019 року за вх. № 34695 судом отримано відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву позивача [PERSON]., в якому просить частково задовольнити позовні вимоги, обґрунтовуючи наступним. В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа № 357/9173/19 за позовом [PERSON]. до нього - [PERSON], про стягнення аліментів на дитину, що продовжує навчання. У своєму позові позивач просить стягнути з нього аліменти на утримання повнолітньої дитини, доньки - [PERSON], [INFO] року народження, яка навчається, в розмірі - 1/4 частини його доходу, щомісяця, до закінчення навчання дочкою, але не більше ніж до 23 років. З позовними вимогами про обов'язок оплати аліментів відповідач погоджується, однак не згоден з розміром аліментів, зазначених позивачкою, а саме -1/4 частина його доходу, щомісяця, а також вказаний період - до закінчення навчання дочкою, є не точним. Згідно довідки, що була надана позивачкою від 24.07.2019 року № 774, [PERSON], навчається за контрактом і закінчує університет 30 червня 2022 року. Відповідно до ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 цього Кодексу встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері/батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, визначаючи розмір аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК повинен враховувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків; інші обставини, що мають істотне значення. Він ніколи не відмовлявся і не відмовляється сплачувати аліменти, але на його утриманні перебувають також дружина - [PERSON], та двоє неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] року народження, [PERSON] [INFO] року народження. Таким чином після одруження та народження двох його дочок, він зобов'язаний їх утримувати також. З огляду на те, що після зміни сімейного стану, а саме після одруження та народження дочок, у нього з'явилися витрати на утримання сім'ї, його майновий стан погіршився. Він офіційно працевлаштований, середній заробіток складає - 3700 - 4000 грн. Він не має матеріальної можливості сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно. Згідно з положеннями Закону України від 15.07.1999 р. № 966-ХІV "Про прожитковий мінімум", прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних та культурних потреб особи. На нього також розповсюджуються норми Закону по захисту прав і не тільки як батька, а і як звичайного громадянина України, який також має свій, передбачений законом прожитковий мінімум. А тому просив суд задовольнити частково позовні вимоги [PERSON] та стягнути з нього, [PERSON], на утримання доньки [PERSON], аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2022 року (а.с. 35-36). В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву, отримана судом 25.09.2019 року за вх. № 35013, в якій просила справу за її позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У разі неявки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с. 45). Відповідач [PERSON] судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, яка отримана судом 23.09.2019 року за вх. № 34669, в якій просив справу за позовом [PERSON] до нього про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, розглянути за його відсутності. Позовні вимоги визнає частково (а.с. 32). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з'явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надано. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] який було розірвано 06 квітня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 133 від 06 квітня 2005 року, про що в матеріалах справи свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 8). Встановлено, що від шлюбу у подружжя народилася дитина - донька [PERSON], [INFO] року народження, про що в матеріалах справи свідчить копія свідоцтва про народження, серії [NUMBER], видана відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області 04 вересня 2001 року, актовий запис № 1035, де батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до виконавчого листа, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 10 травня 2006 року, було стягнуто з [PERSON], [INFO] року народження, аліменти на утримання дитини - доньки [PERSON], [INFO] народження, на користь [PERSON], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 квітня 2006 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 20-21). Звертаючись до суду з вищевказаним позовом позивач [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, так як їй одній важко утримувати доньку. Їхня донька навчається в Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського», на факультеті соціології і права, денної форми навчання, за контрактом, не працює і в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач є працездатним за віком та має можливість надавати їй матеріальну допомогу на час навчання. Між позивачем та відповідачем на момент пред'явлення позову до суду не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання повнолітньої доньки. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). З довідки за вих. № 774 від 24 липня 2019 року, яка видана Національним технічним університетом України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» студентці [PERSON] убачається, що остання дійсно є студенткою 2-го курсу факультету соціології і права, денної форми навчання, за контрактом. Закінчує навчання 30 червня 2022 року (а.с. 13). Встановлено, що [PERSON], [INFO] року народження знаходиться на утриманні позивача [PERSON]. Відповідно ч.ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Направляючи до суду відзив на позовну заяву, відповідач [PERSON] належних доказів щодо сплати аліментів на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання не надав, також не надав доказів, що на його утриманні знаходиться дружина [PERSON] та двоє неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] року народження та [PERSON] [INFO] року народження, відповідно до посилання у відзиві. Інших належних та допустимих доказів з боку відповідача до суду не надано. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Стаття 198 СК України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч. 1,2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Посилання відповідача на те, що на його утриманні знаходяться інші діти, не заслуговує на увагу, так як необхідність утримувати інших дітей не виключає обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу також своїй повнолітній доньці [PERSON], яка її потребує. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 квітня 2019 року, справа № 644/3610/16-ц, провадження № 61-12782св18. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Встановлено, що відповідач офіційно працює та має стабільний дохід, що підтверджено наданою відповідачем довідкою про доходи, виданої 13.09.2019 року ТОВ «Мінеральні води України». З вказаної довідки вбачається, що дохід відповідача зростає. Інших належних та допустимих доказів того, що останній сплачує аліменти на інших осіб з боку відповідача не надано, як і не надано знаходження на утриманні відповідача непрацездатних осіб. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Отже, донька сторін навчається на денній формі, у зв'язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Тому, враховуючи вищенаведені обставини, матеріальне становище дитини та матері, матеріальне становище платника аліментів, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON], [INFO] року народження підлягають стягненню аліменти на користь позивача [PERSON], [INFO] року народження, на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO] року народження, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно починаючи з 16 серпня 2019 року і до закінчення навчання, але не пізніш ніж до досягнення донькою двадцяти трьох років. Згідно п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 768,40 гривень (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок). Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved