Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із вказаною заявою, мотивуючи її тим, що вона досягла пенсійного віку і для оформлення пенсії звернулась до Управління Пенсійного фонду, однак останній відмовляється прийняти документи, оскільки в трудовій книжці заявниці у первинному записі при оформленні трудової книжки було вказане прізвище « [PERSON] », що начебто російською мовою звучить як « [PERSON] », крім того на даний час прізвище заявниці « [PERSON] ». Зазначає, що окрім як в судовому порядку встановити факт належності трудової книжки не можливо, тому, заявниця просить суд встановити факт належності їй, [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючого документу - трудової книжки [NUMBER] виданої 25 жовтня 1978 року. Заявниця та її представник в судове засідання не з`явились, про місце, час та дату розгляду справи повідомлені належним чином, представник заявниці подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, заяву підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання свого представника не направила, про місце, час та дату розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що 25 жовтня 1978 року Білоцерківський міськпромторгом видана трудова книжка серія [NUMBER] , на ім`я « [PERSON] » (російською мовою) та виправлено прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до відмітки, здійсненої старшим інспектором Кузьменко К.Ю., прізвище виправлено на « [PERSON] » на підставі свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] , видане Биковогребельською сільською радою Білоцерківського району Київської області від 08.07.1978 року. Згідно свідотцтва про укладення шлюбу, прізвище заявниці до одруження « [PERSON] », після укладення шлюбу - « [PERSON] », що підтверджується відповідним свідоцтвом серії [NUMBER] . Згідно паспорту громодянина України, серія [NUMBER] виданого Білоцерківським РВ ГУ МВС України в Київській області 20.07.2011 року, заявниця - [PERSON] . З заяви вбачається, що [PERSON] звернулась до Головного управління ПФУ із заявою про оформлення документів для отримання пенсії, однак через розбіжності у прізвищі заявниці у трудовій книжці, їй було відмовлено у зарахуванні трудового стажу. Разом з тим, відповідно до архівної довідки №70-369 від 05.09.2019 року, виданої АТ «УКРПОШТА», [PERSON] , [INFO] , з 01.09.2004 року була прийнята на роботу на посаду начальника відділення зв`язку Бикова Гребля Білоцерківського вузла поштового зв`язку КОД УДППЗ «Київоблпошта», наказ про прийом на роботу від 01.09.2004 року №296-вк, що відповідає записам у трудовій книжці, виданій на ім`я « [PERSON] » (російською мовою) з виправленим прізвищем на « [PERSON] ». З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що трудова книжка [NUMBER] видана 25.10.1978 року Білоцерківський міськпромторгом, справді належить [PERSON] . Встановлення даного факту заявнику необхідно для призначення пенсії за віком. Вирішуючи по суті заяву суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 6 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Як роз`яснено в листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. У вказаному листі Верховного Суду України також зазначено, що заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: - особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй. Той факт, що трудова книжка серії [NUMBER] належить саме заявниці, підтверджується: - копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] ; - копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] Білоцерківським РВ ГУ МВС України в Київській області 20.07.2011 року. Оскільки встановити даний факт іншим способом, окрім судового неможливо, аналіз зібраних по справі доказів та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, що передбачено ч.1 ст. 315 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved