Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

20.12.2018 року позивач звернулась до суду із позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: в будинку № 8, по провул. Шкільний (колишній провулок Жовтневий) в с. Залиман, Балаклійського району, Харківської області. В обгрунтування заявлених вимог у позовній заяві вказала, що на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.12.2018 року [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок № 8 по провул. Шкільний (колишній провулок Жовтневий) в с. Залиман, Балаклійського району, Харківської області. Відповідач [PERSON] по теперішній час є зареєстрованим у вказаному будинку, однак в ньому фактично не проживає з липня 2013 року, його місце проживання позивачу не відоме. 19.11.2018 року комісією під головуванням депутата Залиманської сільської ради [PERSON] був складений Акт обстеження про не проживання відповідача [PERSON] за місцем реєстрації з 2013 року. Реєстрація відповідача у будинку перешкоджає позивачу розпоряджатися ним та негативно впливає на її бюджет. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку\~статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст.223 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.12.2018 року, [PERSON] є власником будинку № 8 по провул. Шкільний (колишній провулок Жовтневий) в с. Залиман, Балаклійського району, Харківської області. Із довідки Залиманської сільської ради Балаклійського району Харківської області від 19.11.2018 року № 483 вбачається, що за адресою: провул. Шкільний (колишній провулок Жовтневий), б.8 в с. Залиман, Балаклійського району, Харківської області., зареєстровані: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. З акту обстеження від 19.11.2018 року, складеного депутатом Залиманської сільської ради [PERSON], в присутності свідків: [PERSON] та [PERSON], вбачається, що [PERSON] [INFO], зареєстрований, але фактично не проживає за адресою: провул. Шкільний (колишній провулок Жовтневий) б.8, в с. Залиман, Балаклійського району, Харківської області. Відповідно до положень ч.1\~ст.383 ЦК України\~власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2\~ст.405 ЦК України\~передбачено, що член власника сім'ї втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В правових позиціях, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від.12.04.1985 року з наступними змінами "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами\~Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або членів його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, тощо) суд може продовжити пропущений строк. Таким чином, обов'язковою умовою для визнання особи такою, що втратила право користування житлом, є її відсутність в житловому приміщенні протягом року без поважних причин . Із змісту позову вбачається, що відповідач не проживає в спірному будинку з липня 2013 року з власної волі, його речі за місцем проживання відсутні, а позов пред'явлено до суду у грудні 2018 року. Відповідач не проживає у будинку позивача більше року з власної волі, а своєю реєстрацією у житлі порушує права позивача як власника на користування та розпорядження майном, захист, якого передбачений\~ст. 391 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved