Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

17.05.2021 року, позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказуючи на те, що перебуває з відповідачем з 26.08.2017 року в зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу, в них народилася дитина, [PERSON] , [INFO] . Дитина мешкає з позивачкою окремо від відповідача. Останній ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. Прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалу суду від 11.06.2021р. про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви та додатками до неї відповідачу направлено за визначеною адресою та визначено строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с. 22) У визначений строк відповідач відзив на позовну заяву подав, в якому позов визнав частково вказуючи на те, що дійсно перебуває із позивачем у зареєстрованому шлюбі під час якого в них народилась дитина [PERSON] , [INFO] . З квітня 2021 р. вони з позивачем проживають окремо. Позивач звернулась із позовом про розірвання шлюбу. Крім того дружина не бажає з ним спілкуватись, не відповідає на дзвінки та не надає номер банківського рахунку для перерахування аліментів, з донькою бачитись не надає можливості. Він не відмовляється від утримання дитини, але вважає, що розмір аліментів є завищеним оскільки він вже сплачує аліменти у розмірі ј частки від його доходів на утримання сина від попереднього шлюбу [PERSON] , [INFO] . Його заробітна плата не перевищує 7800,00 грн. на місяць без відрахування податків. У зв`язку із чим не заперечував проти стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини його заробітку щомісячно (а.с. 26-28). Позивач у судове засідання не з`явилася, приймала участь у розгляді справи через свого представника [PERSON] , яким подано заяву про розгляд справи у його відсутності, задоволення позову. Також надійшла відповідь на відзив в якому представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог вказуючи на те, що відповідач сплачує аліменти на утримання сина від попереднього шлюбу в розмірі ј частки свого доходу і не звертався до суду із заявою про зменшення їх розміру. Відповідач не довів належними та допустимим доказами погіршення свого майнового стану у зв`язку із народженням дитини від шлюбу із позивачем. Таким чином батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Отже вважав, що з відповідача має бути стягнуті аліменти саме в розмірі ј частки його доходу. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився надавши заяву про розгляд справи без його участі з урахуванням відзиву на позовну заяву, не заперечував проти стягнення аліментів в розмірі 1/6 частки доходу. Відповідно до ч.3, 4 ст. 12, ч.1, 2 ст.13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1, 3 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Суд, дослідивши докази, дійшов висновку про таке. Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.08.2017 р., про що Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області було зроблено актовий запис №805 (а.с.3). Під час шлюбу у подружжя народилася дитина, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , де батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Відповідач у своєму відзиві не заперечував факт проживання дитини окремо від нього разом із матір`ю. Таким чином судом встановлено, що дитина проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 51 Конституції України визначає, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789 ХІІ(78912) та набула чинності для України 27.09.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї. Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Як вбачається зі справи, обґрунтовуючи свої вимоги про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки, якій на час вирішення спору виповнилося 3 роки, позивач посилається на те, що відповідач працює в ТОВ «ЄВА» на посаді керуючого та має постійний дохід у розмірі 18000,00 грн., має у власності нерухоме майно, а отже визначення аліментів у ј частці буде максимально забезпечувати гармонійний розвиток дитини. Відповідача зазначив, що фактично не заперечує проти того, що працює на посаді керуючого магазином ТОВ «РУШ», але його дохід складає не більше 7800 грн. на місяць про що надав довідку про дохід. Крім того свій обов`язок по утриманню дитини [PERSON] визнав, але не погодився із розміром аліментів про який просить позивач, вказуючи на те, що його реальні доходи на даний час не дозволяють виплачувати аліменти в розмірі ј частки щомісяця на одну дитину оскільки у нього на утриманні перебуває ще одна дитина від попереднього шлюбу, син [PERSON] , [INFO] . Відповідача у відзиві вказав на часткове визнання позову, не заперечував проти стягнення аліментів в розмірі 1/6 частки. За вимогами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності з вимогами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів;3) показаннями свідків. Відповідно ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. За вимогами ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі справи вбачається, що [PERSON] працює в ТОВ «РУШ» з 26.09.2016 р. На даний час займає посаду керуючого магазином 3 категорії. Дохід за період з 01.11.2020 по 30.04.2021 р. склав 45289,30 грн. (листопад 2020 - 7650,00 грн., грудень 2020 -7750,00 грн., січень 2021 - 7500, 00 грн., лютий 2021 - 6889,30 грн., березень 2021 - 7700 грн., квітень 2021 - 7800 грн. Після відрахування податків заробітна склала 36457,89 грн. за 6 місяців (а.с. 51). Згідно рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 13.07.2016 р. №265/2977/16-ц з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] стягнуті аліменти у розмірі ј частини з усіх видів заробітку та доходів щомісячно, починаючи з 25.05.2016 року і до досягнення сином повноліття,але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ( а.с.31). З платіжних доручень наданих відповідачем вбачається, що він самостійно перераховує на розрахунковий рахунок [PERSON] в рахунок погашення аліментів на утримання сина грошові кошти, а саме о 2016 р. у жовтні 4000 грн., у листопаді 600 грн., у грудні 650 грн., о 2017 р. у березні 650 грн., у квітні 1650 грн., у травні 1500 грн., у липні 1500 грн., у жовтні 1500 грн., у листопаді 1500 грн., у грудні 500 грн., у 2018 р. у по 800 грн. щомісяця, окрім квітня де відрахування складало 500 грн., о 2019 р. по 1000 грн. щомісяця, 2020-2021 р. по 1200 грн. щомісяця ( а.с.32- 50). Таким чином представлені докази вказують на те, що відповідач перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з позивачем з 25.05.2016 р. мав обов`язок сплачувати аліменти за вищевказаним рішенням суду і самостійно їх сплачував у визначеному розмірі, про що свідчать платіжні доручення та відсутність у довідці про доходи позначки утримання по аліментам. Позивач будь-яких відомостей по доходи суду не надала. Судом встановлено, що прожитковий мінімум у 2021 р. для дитини віком до 6 років становить січень - червень 2021 - 1921 грн., липень - листопад 2021 р. - 2013 грн., грудень 2100 грн., відповідно станом на день розгляду справи 50 відсотків прожиткового мінімуму який є гарантованим для аліментів та не може бути меншим ніж 1006,50 грн. Згідно з інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.05.2021 р. №256672511 у відповідача наявне нерухомому майно, а саме квартири [ADDRESS] , Ѕ частки квартири [ADDRESS] (а.с. 16-17).. Прожитковий мінімум для працездатної особи становить січень - червень 2021 р. - 2270 грн., липень - листопад 2021- 2379 грн., грудень 2021 - 2481 грн. За таких підстав, суд приходить до висновку, що з урахуванням сплачуваних аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі 1200 грн. щомісяця у відповідача є можливість відраховувати аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі ј частки від свого доходу, оскільки залишок його заробітку значно перевищує мінімальний прожитковий мінімум для працездатної особи. При цьому суд зазначає, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та неповнолітньої дитини, тому суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Нормами ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню та аліменти підлягають стягненню з дати подачі позову - з 17 травня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття, а не з часу ухвалення рішення. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за вимогами майнового характеру (аліментів) з відповідача підлягають стягненню на підставі ст.. 141 ЦПК України судові витрати в дохід держави в розмірі 908,00 гривень.

Outcome: approved