Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

19 вересня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Річківської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги мотивувала тим, що 25 квітня 2007 року помер її батько [PERSON]. За життя останній склав заповітне розпорядження, яким заповів все своє майно [PERSON] - позивачці по справі. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON], яка письмовою заявою відмовилась від прийняття спадщини. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на спадкове майно, в тому числі на земельну ділянку (пай), загальною площею 2,72 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Річківської сільської ради, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 024911, виданого 31 травня 1999 року на підставі рішення 8 сесії 23 скликання Річківської сільської ради від 30 квітня 1999 року. Маючи намір прийняти спадщину після смерті батька позивачка звернулась держнотконтори, але у оформленні спадщини їй було відмовлено у звязку з пропуском встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини. Своєчасно спадщину після смерті батька, [PERSON] не прийняла у звязку зі складними сімейними обставинами та скрутним матеріальним становищем. Посилаючись на те, що вона не може реалізувати своє право на спадщину, позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини строком на два місяці після [PERSON], який помер 25 квітня 2007 року. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, представник позивачки за довіреністю [PERSON] надала до суду письмову заяву про те, що підтримує заявлений позов, просить розглянути справу у їх відсутність. Представник відповідача Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не зявився, письмовою заявою Сільський голова повідомив, що проти позову не заперечує, просить розглянути справу без участі представника сільради. Представник третьої особи приватний нотаріус Білопільського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON] у судове засідання також не зявилась. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно п. 24\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України.\~ За приписами ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що батьками позивачки Баги (дошлюбне прізвище) [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії V-УР № 1982564 (а. с. 8). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-БП № 433361 після реєстрації шлюбу позивачці присвоєно прізвище чоловіка Бага (а. с. 8). Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем виконкому Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області 08 лютого 2004 року, зареєстрованого в реєстрі за № 31, [PERSON] все своє майно заповів [PERSON] (а. с. 12). На підставі копії Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 024911, виданого 31 травня 1999 року на підставі рішення 8 сесії 23 скликання Річківської сільської ради від 30 квітня 1999 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 1316, [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області, загальною площею 2,72 га, з яких: 2,53 га ріллі та 0,19 га кормових угідь (а. с. 14). [PERSON] помер 25 квітня 2007 року в с. Річки Білопільського району Сумської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БП № 057680 (а. с. 7). Згідно довідки, виданої виконкомом Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області від 24 липня 2017 року № 1097 [PERSON], який помер 25 квітня 2007 року, був зареєстрований та проживав в [INFO] разом з дружиною [PERSON]. Заповіт від імені померлого [PERSON] виконкомом сільської ради посвідчено 08 лютого 2007 року за № 31, реєстраційний номер 42287784, заповіт не змінювався і не відмінявся (а. с. 9). Зі змісту письмових заяв, посвідчених 14 серпня 2017 року Річківською сільською радою Білопільського району Сумської області, зареєстрованих в реєстрі за №№ 200, 201 вбачається, що [PERSON], яка має право на обовязкову частку згідно ст. 1241 ЦК України, не бажає її використовувати. Вона не претендує на отримання свідоцтва про право власності, оскільки спадкове майно є особистою приватною власністю померлою (а. с. 10-11). З письмового розяснення, виданого приватним нотаріусом Білопільського районного нотаріального округу [PERSON] від 12 вересня 2017 року № 339/01-16 вбачається, що оформлення спадщини після [PERSON], який помер 25 квітня 2007 року, не вдається можливим у звязку з пропущеним строком для подання заяви про прийняття спадщини (а. с. 13). Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, виданої 18 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Білопільського районного нотаріального округу [PERSON], після [PERSON], який помер 25 квітня 2007 року, у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а. с. 25). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] має право на спадщину після смерті батька [PERSON], однак вона не може реалізувати його у звязку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини, а отже право останньої підлягає захисту в судовому порядку. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. У відповідності до розяснень, що містяться в абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається з позовної заяви, позивачка пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини у звязку зі складними сімейними обставинами та скрутним матеріальним становищем. Суд вважає вказані вище причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, у звязку з чим позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного

Outcome: approved