Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

\~ \~ \~ [PERSON] (далі позивач) звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі відповідач) про зміну розміру аліментів, в якій вказує, що рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 18 грудня 2014 року вирішено стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 20 гривень на кожну дитину, щомісячно, до їх повноліття, починаючи з 31.10.2014 року. \~ \~ \~ \~Рішення суду набрало чинності 30 січня 2015 року. \~ \~ \~ \~24 травня 2017 року виданий виконавчий лист, на підставі якого Володимирецьким РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області заведено виконавче провадження. 08 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037 VІІІ від 17 травня 2017 року, відповідно до якого ч. 5 ст. 183 Сімейного Кодексу України визначено, що той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, а у відповідності до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також позивач вказує, що присуджені за рішенням суду 60 гривень на утримання трьох дітей, є абсолютно не співмірними з їх потребами, навіть в розумінні прожиткового мінімуму, а тому виходячи з рівності прав і обовязків батьків щодо дитини, необхідно стягнути з відповідача щонайменше половину від прожиткового мінімуму на кожну дитину. Позивач просить змінити розмір аліментів, визначених рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 18 грудня 2014 року, справа № 288/1540/14-ц, про стягнення аліментів з [PERSON], [INFO], уродженця та жителя [INFO] на користь [PERSON], на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 20 гривень на кожну дитину, щомісячно, до їх повноліття, починаючи з 31.10.2014 року, стягувати з [PERSON], [INFO], уродженця та жителя [INFO] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частки його заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, та не більше десяти прожиткових мінімумів, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з 07 червня 2018 року та відкликати виконавчий лист № 288/1540/14-ц по вищевказаній справі. Позивач в судове засідання не зявилася, в позовній заяві просила справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, відповідно до п. 2 частини 7 статті 128 ЦПК України, а саме: на зареєстровану у встановленому законом порядку адресу його останнього відомого зареєстрованого місця проживання були направлені судові повістки разом із розписками, які відповідач отримав особисто 06 липня 2018 року та 28 липня 2018 року, про причини неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі доказів. Згідно пункту 2 частини 7 статті 128 ЦПК України судова повістка направляється фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно частини 4 статті 223 ЦПК України \~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає\~ задоволенню\~ з наступних підстав. Як вбачається з копій свідоцтв про народження серії І-ТП № 139325, серії І-ТП № 005050 та серії 1-ТП № 104298, батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], вказані [PERSON] та [PERSON]. Згідно виконавчого листа № 288/1540/14-ц виданого Попільнянським районним судом Житомирської області 24 травня 2017 року, вирішено стягувати аліменти з [PERSON], [INFO], уродженця та жителя [INFO] на користь [PERSON], на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 20 гривень на кожну дитину, щомісячно, до їх повноліття, починаючи з 31.10.2014 року. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень\~статті 182 Сімейного Кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з правовою позицією Верховного суду України від 05.02.2014 року у справі № 143 цс 13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Разом з тим\~статтею 183 Сімейного Кодексу України\~передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. \~ \~Відповідно до\~статті 191\~Сімейного Кодексу\~ України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Частиною 1\~статті 192 Сімейного Кодексу України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз'яснено в п.п. 17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Суд при розгляді вимог позивачки про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями\~СК України\~мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом оспорюваний розмір аліментів цим вимогам вочевидь не відповідає, а тому з вказаних підстав, що є визначене ними\~СК України, спірні аліменти підлягають збільшенню. Відповідно до\~статті 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна\~дитина має\~право на\~рівень життя,\~достатній для\~її фізичного,\~інтелектуального,\~морального,\~культурного,\~духовного і\~соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно положень частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 статті 7 Сімейного Кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини права на утримання, яке кореспондується з конституційним обовязком батьків утримувати дітей до їх повноліття. \~\~\~\~\~\~ Зазначені обставини у їх системному звязку свідчать, що є всі підстави для збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на\~ користь позивачки на утримання дітей. Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 35 Постанови Пленуму від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розяснено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. \~\~\~\~\~\~ \~

Outcome: approved