Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

20.06.2017 року Кредитна спілка «Лозівський взаємний кредит» звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача за договором споживчого кредиту (пенсійний) ПД № 110 від 25 лютого 2015 року по лютий 2017 року включно в розмірі:- заборгованість по кредиту -1 801,58 грн.,- заборгованість по відсоткам - 672, 30 грн., за договором споживчого кредиту (пенсійний) ПД № 385 від 19 червня 2015 в розмірі:- заборгованість по кредиту -6 221,63 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 1 600,00 грн., оскільки відповідач не виконує умови договорів. 20.07.2017 року відповідачем було подано заперечення, в якому вона просила в задоволенні позовних вимог КС "ЛВК" відмовити, враховуючи доводи та аргументи викладені нею. 04.09.2017 року представник позивача надав заперечення на заперечення [PERSON], відповідно до якого було спростовано твердження відповідача, що викладені в її запереченні. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу без участі представника (а.с78). Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи (а.с. 71,77), в запереченні проси слухати справу за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Під час розгляду справи судом були встановлені такі факти та відповідні правовідносини. 25.02.2015 року між [PERSON] та КС «ЛВК» було укладено договір споживчого кредиту (пенсійний) ПД № 110, за яким позичальнику було надано кредит в розмірі 10 000,00 грн. під 54 % річних, загальним строком користування 24 місяці, з обов'язком погасити кредит до 25.02.2017 року, згідно графіку від 25.02.2015 року (а.с. 11). У відповідності до п. 3.3 р. 3 договору сторони домовились, що погашення кредиту та процентів здійснюватиметься щомісячно згідно графіку, що є Додатком №1 до кредитного договору не пізніше, ніж в останній робочий день поточного місяця. Згідно п.4.2 договору протягом дії кредитного договору або до повного погашення заборгованості по кредиту позичальник зобов'язується отримувати пенсію у відділенні № 45 АТ «УкрСиббанк» та щомісячно сплачувати кредит згідно графіку з пенсійного рахунку, відкритого у вищевказаному банку протягом 24 місяців, починаючи з наступного місяця після укладення цього договору (а.с.10-11). Оскільки п.п. 3.3 договору передбачає безготівкове погашення кредиту, то позичальник скористався цим правом та уклав з банком довгострокове доручення на списання коштів на їхню користь - щомісячних платежів по кредиту протягом 24-х місяців по 690,00 грн., починаючи з лютого 2015 року, але відповідач дану домовленість порушила. Також судом встановлено, що 19.06.2015 року між [PERSON] та КС «ЛВК» було укладено договір поруки № 110/03, за яким він зобов'язався відповідати перед кредитором за виконання зобов'язань позичальника [PERSON] за договором споживчого кредиту(пенсійного) ПД № 110 від 25.02.2015 року, в повному обсязі цих зобов'язань, а саме в сумі 10 000,00 грн., відсотків за цим кредитом, а також можливих пені та неустойки (а.с. 12). 19.06.2015 року між [PERSON] та КС «ЛВК» було укладено договір споживчого кредиту (пенсійний) ПД № 385, за яким позичальнику було надано кредит в розмірі 10 000,00 грн. під 54 % річних, загальним строком користування 24 місяці, з обов'язком погасити кредит до 19.06.2017 року, згідно графіку від 19.06.2015 року (а.с. 13-14). Окрім цього , 19 червня 2015 року між [PERSON] та КС «ЛВК» було укладено договір поруки № 385/03, за яким вона зобов'язалася відповідати перед кредитором за виконання зобов'язань позичальника [PERSON] за договором споживчого кредиту(пенсійного) ПД № 385 від 19.06.2015 року, в повному обсязі цих зобов'язань, а саме в сумі 10 000,00 грн., відсотків за цим кредитом, а також можливих пені та неустойки (а.с. 15). Тобто відбувалася взаємна порука за договорами споживчого кредиту ПД № 110 від 25.02.2015 року та ПД № 385 від 19.06.2015 року. 23.06.2016 року помер [PERSON], відповідно зобов'язання повернути несплачену при житті [PERSON] заборгованість по кредиту та відсоткам перейшло до [PERSON]. Несплачена заборгованість [PERSON] при житті за договором споживчого кредиту становить 6 221,63 грн., яка складається з 6 221,63 - заборгованість за основною сумою кредиту, що підтверджується довідкою №20/06/4(а.с.16). КС «ЛВК» на ім'я [PERSON] були направлені: вимога на виконання зобов'зання та лист нагадування, однак відповідач на них не відреагувала. Борг за кредитними договорами залишається несплаченим(а.с.19-20). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності в разі неможливості виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved