Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з позовної заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про перерозподіл часток та виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, а саме частки майна [PERSON] до складу якого в будинку літ. «А» входить: тамбур 1-1 площею 0,5 кв. м., кімната 1-2 площею 12,5 кв. м., кімната 1-3 площею 16,9 кв. м., гардероб 1-4 площею 7,7 кв. м., кухня 1-5 площею 9,2 кв. м., комора 1-6 площею 1,1 кв. м., туалет 1-7 площею 0,6 кв. м., коридор 1-8 площею 2,8 кв. м., ванна 1-9 площею 2,1 кв. м., комора ІV, загальною площею 58,0 кв. м., житловою - 29,4 кв. м., погріб літ. «З1», гараж літ. «В», гараж літ. «К», що розташовано у [ADDRESS]. Свої позовні вимоги аргументує наступним, що відповідно до ст. 358 ч. 3 ЦК України кожен із власників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Маючи намір виділити свою частку в натурі, позивач звернулась до суду з вказаним позовом. [PERSON] звернувся з зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про перерозподіл часток та виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, а саме частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами до складу якого входить: коридор 4-1 площею 4,0 кв. м., санвузла 4-2 площею 3,6 кв. м., кухні 4-3 площею 7,4 кв. м., кімнат 4-4 площею 15,2 кв. м., 4-5 житловою площею 25,3 кв. м., веранди VІ (V), літньої кухні «Б», тамбур «б», що розташовано у [ADDRESS], з підстав передбачених статтею 358 Цивільного кодексу України. [PERSON] звернулась з зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про перерозподіл часток та виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, а саме її частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами до складу якого входить: кухня 3-1, туалет 3-2, тамбур V, кімнати 3-3,3-4 житловою площею 25.3 кв.м., гараж літ. «б1», що розташовано у [ADDRESS], з підстав передбачених статтею 358 Цивільного кодексу України. Дані позовні вимоги об'єднано в одне провадження відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 02.12.2013 року. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом [PERSON] вимоги позову підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та усних поясненнях. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] визнав в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] по первісному позову та представник позивача по зустрічному позову адвокат [PERSON]вимоги зустрічного позову підтримав в повному обсязі, вимоги первісного позову визнав повністю. Крім того, подав заяву про залишення його позову в частині виділу в натурі веранди VІ (V), літньої кухні «Б», тамбур «б» без розгляду, яка прийнята судом. Відповідач [PERSON] за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом вимоги зустрічного позову підтримала в повному обсязі, вимоги первісного позову визнала повністю. Представник відповідача [PERSON] за довіреністю [PERSON] проти задоволення первісного та зустрічних позовів не заперечував. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, хоча про день час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч.1 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору купівлі-продажу від 22 листопада 1989 року посвідченого державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори за реєстровим № 2-7376 та зареєстрованого КП «ВООБТІ» 01.12.1989 року, позивач [PERSON] набула у власність 13/50 часток будинковолодіння, яке розташовано у [ADDRESS]. До складу 13/50 часток будинковолодіння відійшли: веранда ІV, тамбур 1-1, кухня 1-2, кімнати 1-3, 1-4, загальною житловою площею 30,6 кв. м., коридор 1-5, туалет 1-6, шлюз 1-7, ванна 1-8, літня кухня «Б», тамбур «б», хлів «Д», гараж «К», льох «З». Відповідно до рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 21 квітня 2006 року по цивільній справі № 2-34/0р., яке набуло законної сили 02.05.2006 року, позов до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виділ частки земельної ділянки, яка знаходиться у спільному користуванні, за додатковим позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору міни дійсним - задоволено повністю. На підставі даного рішення суду договір міни між [PERSON] та [PERSON] визнано дійсним і за останньою визнано право власності на гараж літ. «В». 13 квітня 2012 року [PERSON] видано два державних акти на право власності на дві земельні ділянки, що розташовані під 13/50 часток будинковолодіння, яке розташовано у [ADDRESS]. Відповідно до декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 22.10.2012 року № ВН19112196168 прийнято до експлуатації самочинно зведені [PERSON] прибудова «а10» та прибудова «а11» до житлового будинку [ADDRESS]. Співвласники не заперечували про прийняття до експлуатації [PERSON] самочинно зведеного майна, що підтверджується відповідною заявою від 22.09.2012 року підписи яких посвідчено нотаріально (а. с. 24). На підставі договору купівлі-продажу від 09.12.2004 року посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] за реєстровим № 425436 та зареєстрованого КП «ВООБТІ» 09.02.2005 року відповідач за первісним та позивач за зустрічним позовом [PERSON] набула у власність 21/100 часток будинковолодіння, яке розташовано у [ADDRESS]. Згідно вказаного договору до складу 21/100 часток будинковолодіння відійшли: кухня 3-1, туалет 3-2, тамбур V, кімнати 3-3,3-4 житловою площею 25.3 кв.м., гараж літ. «б1». Згідно рішення Третейського суду м. Вінниці від 09.02.2005 року, рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 21.04.2006 року та на підставі реєстраційного посвідчення від 17 січня 2007 року виданого КП «ВООБТІ» ЛипчанськомуВіктору Івановичу належить на праві власності 23/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами до складу якого входить: сіней 4-1 площею 4,0 кв.м., санвузла 4-2 площею 3,6 кв.м., кухні 4-3 площею 7,4 кв.м., кімнат 4-4 площею 15,2 кв.м., 4-5 житловою площею 10,1 кв.м., веранди VІ (V), літньої кухні «Б», тамбур «б», що розташовано у [ADDRESS]. З урахуванням введення до експлуатації самочинних будівель первісний позивач для того, щоб КП «ВМБТІ» змогло здійснити перерозрахунок часток між співвласниками звернувся із відповідачами до нотаріуса для посвідчення підписів на заяві хто із співвласників якими приміщеннями, кімнатами та будівлями користується. В заяві від 15 грудня 2012 року [PERSON], підпис якого посвідчено нотаріально, зазначив перелік майна яким він користується, зокрема приміщення І, ІІ, ІІІ, 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5 - в житловому будинку під літ. «А», а також бесідка літ. «Ж», сарай літ. «б2», погріб літ. «З». Однак при звернення з даною заявою до КП «ВМБТІ» працівниками КП «ВМБТІ» виявлено невідповідність у користуванні майном [PERSON] Відповідно до договору дарування від 25 березня 1988 року [PERSON] набув у власність 3/40 частки будинковолодіння і в постійне користування якого відійшло: кімната 2-3 житловою площею 15,6 кв.м., ? частка хліва «б2». Таким чином при підписання заяви у нотаріуса 15 грудня 2012 року [PERSON] зазначив неправдиву інформацію, щодо користування майном, що призвело до унеможливлення в безспірному порядку здійснити перерахунок часток між співвласниками. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, інвентаризаційної справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що первісні позовні та зустрічні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України; відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до статті 357 ЦК України, якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного співвласника у придбання ( виготовлення, спорудження) майна. Підстави та порядок розрахунку часток у спільній власності на об'єкти нерухомого майна визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 р. №55. зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.07.2007 року за №774/14041. Згідно пунктів 3.1 - 3.3 Інструкції - у разі невідповідності розмірів часток, указаних у правовстановлювальних документах, реальним часткам за згодою всіх співвласників здійснюється розрахунок відповідних часток нерухомого майна метою отримання відповідних правовстановлювальних документів. Право кожного співвласника в спільній частковій власності визначається часткою, яка виражається в простих правильних дробах (1/2; 1/3; 3/5 тощо). При цьому вказані в правовстановлювальних документах розміри часток співвласників на об'єкт нерухомого майна в сумі повинні становити одиницю. За відсутності згоди всіх співвласників щодо зміни часток питання вирішується в судовому порядку. Відповідно до пунктів 3.11. Інструкції за наявності самочинно збудованих (реконструйованих, перепланованих) об'єктів нерухомого майна документи щодо виділу готуються тільки після визнання права власності на них відповідно до закону. Самочинно збудовані об'єкти нерухомого майна до розрахунку не включаються. Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. п. 6,7 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" №7 від 04.10. 1991 року при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що…це може бути можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири (ст. 364 ЦК України). Положеннями ст. 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою (ст. 358 ЦК України). Відповідно до ст. 364 Цивільного кодексу України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. На підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 02.12.2013 року, по справі призначалась будівельно-технічна експертиза щодо з'ясування технічної можливості виділу нерухомого майна в натурі та здійснення перерахунку часток кожного із співвласників, оскільки вирішення цих питань потребують спеціальних технічних знань. Згідно висновку № 62 судової будівельно-технічної експертизи від 31.03.2014 року, проведеної Подільським центром судових експертиз , зазначено по третьому, п'ятому та сьомому питаннях : - виділити [PERSON] в натурі кухню 3-1 площею 2,6 кв.м., туалет 3-2 площею 2,1 кв.м., тамбур V площею 1,5 кв.м., кімнати 3-3 площею 10,1 кв.м., кімната 3-4площею 15,2 кв.м., загальною площею 31,9 кв.м., гараж літ. «б1», домоволодіння у [ADDRESS] - можливо. - виділити [PERSON] в натурі сіни 4-1 площею 4,0 кв.м., санвузла 4-2 площею 3,6 кв.м., кухні 4-3 площею 7,4 кв.м., кімнату 4-4 площею 15,2 кв.м., кімнату 4-5 житловою площею 10,1 кв.м., загальною площею 40,3 кв.м. домоволодіння [ADDRESS] - можливо. - виділити [PERSON] в натурі тамбур 1-1 площею 0,5 кв.м., кімната 1-2 площею 12,5 кв.м., кімната 1-3 площею 16,9 кв.м., гардероб 1-4 площею 7,7 кв.м., кухня 1-5 площею 9,2 кв.м., комора 1-6 площею 1,1 кв.м., туалет 1-7 площею 0,6 кв.м., коридор 1-8 площею 2,8 кв.м., ванна 1-9 площею 2,1 кв.м., комора ІV площею 4,6 кв.м., загальною площею 58,0 кв.м., погріб літ. «З1», гараж літ. «В», гараж літ. «К», що розташовано у [ADDRESS] - можливо. У висновку по першому, другому, четвертому та шостому питання зазначено: Частка, яку складають приміщення із частини житлового будинку літери А з прибудовами та господарськими спорудами, якими користується [PERSON], а саме: кухню 3-1 площею 2,6 кв.м., туалет 3-2 площею 2,1 кв.м., тамбур V площею 1,5 кв.м., кімнати 3-3 площею 10,1 кв.м., кімната 3-4 площею 15,2 кв.м., загальною площею 31,9 кв.м., гараж літ. «б1», домоволодіння у [ADDRESS] становить 12/100. Частка, яку складають приміщення із частини житлового будинку літери А з прибудовами та господарськими спорудами, якими користується [PERSON], а саме : сіни 4-1 площею 4,0 кв.м., санвузла 4-2 площею 3,6 кв.м., кухні 4-3 площею 7,4 кв.м., кімнату 4-4 площею 15,2 кв.м., кімнату 4-5 житловою площею 10,1 кв.м., загальною площею 40,3 кв.м. домоволодіння [ADDRESS] становить 13/100. Частка, яку складають приміщення із частини житлового будинку літери А з прибудовами та господарськими спорудами, якими користується[PERSON], а саме : тамбур 1-1 площею 0,5 кв.м., кімната 1-2 площею 12,5 кв.м., кімната 1-3 площею 16,9 кв.м., гардероб 1-4 площею 7,7 кв.м., кухня 1-5 площею 9,2 кв.м., комора 1-6 площею 1,1 кв.м., туалет 1-7 площею 0,6 кв.м., коридор 1-8 площею 2,8 кв.м., ванна 1-9 площею 2,1 кв.м., комора ІV площею 4,6 кв.м., загальною площею 58,0 кв.м., погріб літ. «З1», гараж літ. «В», гараж літ. «К», що розташовано у [ADDRESS] становить 44/100. Частка яку складають приміщення із частини житлового будинку літери А з прибудовами та господарськими спорудами, якими користується [PERSON] становить 22/100. Частка яку складають приміщення із частини житлового будинку літери А з прибудовами та господарськими спорудами, якими користується [PERSON] становить 9/100. Виділення частки має наслідком припинення права спільної часткової власності тільки для того учасника, який реалізував право на виділ. Для поділу об'єкту нерухомого майна потрібне спільне рішення всіх співвласників, оскільки в такому випадку, право спільної часткової власності припиняється для всіх його співвласників і лише за умови наявності висновку щодо технічної можливості такого поділу. Так як рішення щодо припинення права спільної часткової власності на будинковолодіння [ADDRESS] було прийнято лише позивачами, тому воно може бути реалізовано ними лише шляхом виділення належної їм частки у натурі. У відповідності до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності тільки у разі такої можливості. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволенню в повному обсязі. Судові витрати вирішуються відповідно до положень статті 88 ЦПК України та враховуючи заяви всіх сторін щодо залишення судових витрат за кожним із них. Враховуючи наведене та

Outcome: approved