Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом Великомихайлівської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області, Великомихайлівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення факту смерті та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] в м.Симферополь АР Крим помер спадкодавець [PERSON] . На день його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 7,5 га на території Великомихайлівського району Новоселівської сільської ради, кадастровий номер 5121683400:001:0054, що належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ОД №024025. Відповідно до заповіту від 15.11.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Сімферопольського міського нотаріального округу АРК Соловйовою Т.В., [PERSON] заповідав земельну ділянку площею 7,5 га йому, [PERSON] . Про смерть спадкодавця він дізнався в жовтні 2020 року та одразу звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, але йому було відмовлено з огляду на те, що спадкодавець помер на тимчасово окупованій території АР Крим та фактично видане свідоцтво про смерть не може бути прийняте на території України та ним пропущено 6-місячний термін для звернення із заявою про прийняття спадщини. Для реєстрації смерті [PERSON] звернувся до Великомихайлівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), але отримав відмову в зв`язку з ненаданням документу, що підтверджує факт смерті та є підставою для державної реєстрації смерті, зокрема лікарського свідоцтва про смерть форми № 106/о, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545. Оскільки [PERSON] помер на тимчасово окупованій території України, то це унеможливлює отримання документу форми № 106/о. Так, будучи законним спадкоємцем спадкового майна у вигляді земельної ділянки площею 7,5 га на території Новоселівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, позбавлений змоги належним чином оформити своє право власності на зазначений об`єкт нерухомості, тому що спадкодавець помер на тимчасово окупованій території АР Крим, тривалий час не мав змоги контактувати з спадкодавцем через неможливість попасти на територію АР Крим та відсутність поштового зв`язку, дізнатись вчасно про його смерть та з поважних причин пропустив строк на прийняття спадщини. Отже, встановлення факту смерті [PERSON] йому необхідно для оформлення спадщини. Тому, просить суд встановити факт смерті [PERSON] , - помер [INFO] , місце смерті: м.Симферополь Автономна Республіка Крим Україна. Зобов`язати Великомихайлівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) здійснити державну реєстрацію смерті, скласти відповідний актовий запис про смерть [PERSON] , помер [INFO] , місце смерті: місто Симферополь Автономна Республіка Крим Україна та видати відповідне свідоцтво про смерть. Рішення звернути до негайного виконання. Визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини [PERSON] , після смерті [PERSON] , що помер [INFO] , місце смерті: місто Симферополь Автономна Республіка Крим Україна поважними. Визначити [PERSON] додатковий строк в три місяці з дня набрання законної сили рішення суду для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , що помер [INFO] , місце смерті: місто Симферополь Автономна Республіка Крим Україна. Ухвалою судді Великомихайлівського районного суду Одеської області від 09 грудня 2020 року позовну заяву прийнято до провадження, призначено до розгляду у підготовчому засіданні за правилами загального провадження, витребувано докази. Ухвалою суду Великомихайлівського районного суду Одеської області від 19 січня 2021 року закрито підготовче провадження у зазначеній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явився, через канцелярію суду надав заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задоволення, посилаючись на обставини зазначені в позові. Представник позивача Великомихайлівської\~селищної ради\~Великомихайлівського району\~Одеської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечують. Представник позивача Великомихайлівського\~районного відділу\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Південного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.Одеса) в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі\~ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, про те, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Розглядаючи позовні вимоги в частині встановлення факту смерті, суд дійшов до наступного. Як передбачено ст.ст.\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За загальним правилом (частина 1\~статті 13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1\~статті 81 ЦПК України\~повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з п. 8 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до абзацу 2 ч. 1\~ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. У відповідності до ч.ч. 2, 3\~ст. 49 ЦК України, смерть фізичної особи є актом цивільного стану, що підлягає державній реєстрації. Згідно ч. 2\~ст. 2 Закону України «Про державну реєстрації актів цивільного стану» від 01.07.2010 року № 2398 -VI\~\~державній реєстрації підлягає, зокрема, смерть. Відповідно до\~ст. 4\~\~Закону України «Про державну реєстрації актів цивільного стану» від 01.07.2010 року № 2398-VI\~\~органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад. Згідно з п. 2 ч. 1\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VI від 01.07.2010\~(далі - Закон № 2398-VI від 01.07.2010) державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Згідно з ч. 6\~ст. 17 Закону № 2398-VI від 01.07.2010\~державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Відповідно до\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~внутрішнього переміщення осіб»\~\~державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до\~Конституції\~та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України.\~\~Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Пунктом 1 Розділу 5 "Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні", затверджених\~наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: зокрема, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. У абзаці першому п. 13\~постанови від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~Пленум Верховного Суду України вказав про те, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. 04.02.2021 року Великомихайлівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення факту смерті відмовив заявнику у державній реєстрації смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що заявником пред`явлений документ, який не створює правових наслідків. На підтвердження факту смерті заявник надав копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.10.2016, виданого відділом реєстрації смерті м. Симферополя Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, згідно якого [PERSON] помер [INFO] , в м. Симферополь, Республіки Крим, Російської Федерації. Згідно з ч. 1, ч. 2\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VІІ від 15.04.2014\~року (далі - Закон № 1207-VІІ від 15.04.2014) державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до\~Конституції\~та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч. 2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно з п. 1 ст.\~3\~Закону №\~1207-VІІ\~від 15.04.2014 року для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Згідно з ч. 1 ст.\~5\~Закону №\~1207-VІІ\~від 15.04.2014 року Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Суд вважає, що свідоцтво про смерть, видане органом на тимчасово окупованій території від імені іншої держави, є незаконним і не створює правових наслідків для осіб, яким воно видане, що в свою чергу унеможливлює реєстрацію факту смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану на території України. Проте суд його приймає до уваги в тій частині, що ним підтверджується факт смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території. За таких обставин, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження юридичний факт смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України. Відповідно до ч. 2\~ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Розглядаючи позовні вимоги в частині надання додаткового строку для прийняття спадщини, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] . Згідно до\~ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 2\~ст. 1220 ЦК України\~передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Отже, часом відкриття спадщини є день смерті [PERSON] , а саме 19 жовтня 2016 року, і саме з цього часу починається строк для прийняття спадщини спадкоємцями. Статтею 1217 ЦК України\~визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1\~ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] ,\~померлого [INFO] ,\~що підтверджується\~наданим заповітом,\~посвідченим 15.11.2011\~року приватним\~нотаріусом Симферопольського\~міського нотаріального\~округу Автономної\~Республіки Крим\~Соловйовою Т.В.,\~за яким\~ [PERSON] заповідав\~належну йому\~на праві\~приватної власності\~земельну ділянку площею 7,5 га на території Великомихайлівського району Новоселівської сільської ради, кадастровий номер 5121683400:001:0054, що належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ОД №024025, виданим 16 грудня 2003 року, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1\~ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч.3\~ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження пояснення позивача стосовно того, що він звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте йому було відмовлено, так як він пропустив строк, необхідний для оформлення спадщини після померлого [PERSON] (лист нотаріуса від 18.11.2020 року №925/02-14). [PERSON] роз`яснено, що ним пропущено термін для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до інформації Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори Одеської області від 19.01.2021 року №35/01-09, наданої на ухвалу суду від 09.12.2020 року, спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не відкривалась. У відповідності до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що суди відкривають провадження по справам у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Це положення також закріплено у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/04-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Також, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого\~статтею 1270\~ЦК\~України для прийняття спадщини. Згідно зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Обставини, на які посилається позивач як на підстави пропуску встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [PERSON] , заслуговують на увагу та на думку суду є поважними причинами. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлого [PERSON] пропущений з поважних причин, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, законними, та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст.\~294\~ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved