overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

18.02.2015 року позивач звернулась до суду з позовом про зміну прізвища її малолітнього сина [PERSON] на "[PERSON]". Позовні вимоги аргументовані тим, що вона із відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, в якому [INFO] року народився син, згодом шлюб між нею та відповідачем розірваний. Відповідач не цікавиться дитиною, допомоги позивачу по вихованню та утриманню дитини не надає, проте на зміну прізвища сина не погоджується. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду письмову заяву в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання на з'явився про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не сповістив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне. [PERSON] народився [INFO] року, батьками якого у свідоцтві про народження зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4) Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.11.2014 року, шлюб розірваний (а.с. 7) Довідкою про склад сім'ї позивача підтверджується, що дитина проживає разом з позивачем. (а.с.6) Відповідно до ч.3 ст. 148 СК України у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. Ч. 4 статті 148 СК України передбачено, що у разі заперечення одним з батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов'язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Під час розгляду справи встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо дитини, і дитиною повністю опікується позивач у справі. Тому, суд приходить до висновку, що зміна прізвища дитини буде відповідати інтересам дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

18.02.2016 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Білокамінської сільської ради про визначення судом додаткового строку, достатнього для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] року батька [PERSON]. У позовній заяві позивач зазначила, що [INFO] року помер її батько [PERSON], який проживав у [ADDRESS] Після його смерті залишилося спадкове майно, яке він успадкував після смерті [INFO] року свого батька [PERSON], а позивач являється спадкоємцем першої черги за законом. Коли позивач [PERSON] звернулася до нотаріальної контори, то отримала відмову, оскільки пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини, який закінчився 16.09.2013 року. Позивач важає, що вона пропустила строк з поважної причини, оскільки була невірно інформована про строки подання заяви до нотаріальної контори.Просить суд, визначити додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини. Належно повідомлена позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася. 03.03.2016 року від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі та просить позов задовільнити повністю. Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Сільський голова села Білий Камінь [PERSON] направив до суду письмову заяву, в якій зазначив, що позов визнає повністю, просить справу розглядати без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення по слідуючих підставах. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. З копії свідоцтва про смерть (а.с.6) вбачається, що [PERSON] помер [INFO] року. Строк для прийняття спадщини закінчився 16 вересня 2013 року. З копії свідоцтва про смерть (а.с.5) вбачається, що [PERSON] помер [INFO] року. Як вбачається з рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 22.09.2004 року (а.с.7) встановлено факт батьківства [PERSON] відносно [PERSON]. З матеріалів справи вбачається що [PERSON] фактично вступив в управління спадковим майном після померлого [INFO] року [PERSON] З позовної заяви вбачається, що позивач з поважної причини пропустила строк для прийняття спадщини. З письмової заяви сільського голови села Білий Камінь- відповідача по справі - вбачається, що відповідач повністю визнав позов, що також є підставою для задоволення позову. Задовольняючи позов, суд вважає за необхідне, по-батькові батька позивачки вказати "[PERSON]" (згідно з копії свідоцтва про смерть а.с.6).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

18.02.2016 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому вказала, що 10 березня 2010 р. між нею та відповідачем [PERSON] Богуславською сільською радою Борівського району Харківської обл. був зареєстрований шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №02. [INFO] від їхнього спільного проживання у них народилася дочка [PERSON], яка на теперішній час проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. З листопада 2015 р. сторони проживають окремо один від одного. На даний час позивачка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за малолітньою дитиною. Відповідач працює, має постійний заробіток, тому позивачка вважає, що він має можливість надавати їй матеріальну допомогу на утримання дочки. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня подачі заяви до суду і до досягнення нею 18 річного віку. В судове засідання позивачка надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання надав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до вимог ст.158 ЦК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В суді встановлено що батьком [PERSON], [INFO], являється [PERSON] (а.с.7). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 ч.2 СК України "мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим , ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку...". Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З урахуванням викладеного, згідно ст. ст. 180, 181 ч.3, 182ч.2 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

18.02.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказав, що 18.07.2017 року зареєстрували з нею шлюб. Від спільного проживання дітей немає. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства. Через постійні конфлікти, суперечки спільне життя стало неможливим і нестерпним, шлюбні відносини фактично припинені з лютого 2018 року. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам, робить неможливим примирення з відповідачем, в зв`язку чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. В судове засідання [PERSON] не з`явився. В поданій до суду заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, шлюб розірвати. Не заперечив відносно розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. В поданій до суд заяві позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечила, просила розгляд справи проводити у її відсутності. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинено, подружжя не веде спільного господарства, сім`я розпалася, шлюб носить формальний характер. Позивач визнає, що збереження шлюбу суперечить його інтересам. Відповідач позов визнала, що свідчить про небажання зберегти сім`ю. При таких обставинах збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

18.02.2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 01.06.2012 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 218; стягнути з відповідача на її користь судовий збір та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - " [PERSON] ". Свої вимоги позивач мотивувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з несумісністю характерів, втрати взаєморозуміння. Спільне господарство подружжям не ведеться, сімейні відносини припинені. Ухвалою судді від 24.02.2020 року відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.04.2020 року о 09 год. 00 хв. У судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до судового засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони 01.06.2012 року уклали шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з приписами ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Спільне життя у сторін не склалося у зв`язку з постійними сварками. Сторони спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Встановлене свідчить, що подальше спільне життя сім`ї неможливе, отже збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя. Тому на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України слід постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

18.02. 2021 року [PERSON] звернулась до суду з заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обгрунтувала тим, що 25 січня 1991 року між нею та відповідачем у місті Рівно відділом запису актів громадянського стану зареєстровано шлюб, актовий запис №93. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Починаючи з січня 2020 року між сторонами почали виникати неприязні стосунки, розбіжності та непорозуміння, щодо подальшого сімейного життя. Основною причиною непорозумінь між ними стало те, що в них різні характери та різні погляди на подальше сімейне життя. Вже майже рік вони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільне господарство. Збереження шлюбу та спільне проживання з відповідачем неможливе, оскільки це суперечить її інтересам. Просила шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір. До суду позивач [PERSON] не з`явилась,будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ", судові витрати покласти на неї. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши та оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 25 січня 1991 року відділом запису актів громадянського стану у м. Рівно, актовий запис №93, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.9). Судом встановлено, що між сторонами склалися неприязні відносини, вони втратили почуття поваги та любові, сімейні стосунки між собою не підтримують більше одного року та наполягають на розірванні шлюбу. Це дає суду підстави для висновку про те, що сім`я розпалась і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. За таких обставин, шлюб між сторонами підлягає розірванню. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

18.03.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно та до досягнення повноліття. Позивачка [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі суду не надав. Відповідно до ч.1 ст 124 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутністю, суд ухвалює заочне рішення на піставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 20 червня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецької області (а.с. 4). Від сумісного життя сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні, на диспансерному обліку не перебуває (а.с.3, 6, 7). Судом встановлено, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів відповідно до ст.182 СК України суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших осіб. При цьому розмір аліментів на одну дитину, відповідно до Закону України № 2901-IV від 22 вересня 2005 року, який набрав чинності 15 жовтня 2005 року, не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому, враховуючи матеріальне становище відповідача та його неповнолітнього сина, а також те, що відповідач хронічними захворюваннями не страждає, інших осіб на утриманні не має, не працює, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача обгрунтовані і підлягають задоволенню повністю, відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання його неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Крім того в порядку ст.79 ЦПК України з відповідача в доход держави слід стягнути судовий збір у сумі 243,60 гривень, а також на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за 1 місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

18.03.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини. В обгрунтування своїх позовних вимог вказувала, що з 2006 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, від яких мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Належної добровільної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Позивачка у позовній заяві просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позивачка в судове засідання не з*явилася, у заяві на ім*я суду просила справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з*явився, причина неявки до суду невідома. Заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частина 3 ст. 181 та ст. 183 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу їх матері або батька, або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на утримання дітей, визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували з 2006 року у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження, де батьком вказаний - "[PERSON]" (а.с. 2). Відповідач працездатний та має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Тому, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

18.03.2014 року позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те що перебуває з відповідачем у шлюбі зареєстрованому 28 жовтня 2006 року Дніпровською сільською радою Білозерського району Херсонської області, актовий запис № 29, від шлюбу мають двох малолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось з причин відсутності взаєморозуміння між ними, байдужості до спільного виховання дітей та проблем кожного, фактично шлюбні відносини між ними припинені на початку 2012 року, спільне господарство не ведеться. Діти проживають з нею, відповідач за рішенням суду сплачує на їх утримання аліменти. Примирення та збереження сім»ї неможливе, відповідач має іншу сім»ю, і вона також має намір вийти заміж за іншого чоловіка, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Також просить суд стягнути з відповідача на її користь судові витрати у розмірі 243,60 грн. В судове засідання позивачка з"явилась, на розірванні шлюбу наполягає, примирення та збереження сім"ї неможливо. Спор про розподіл майна та місце проживання дітей відсутній. Відповідач в судове засідання з»явився, позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу згоден. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони шлюбні стосунки припинили остаточно, їх шлюб носить формальний характер, при викладених обставинах подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дітей, що має істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved