Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

14 червня 2016 року позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, розташований по [ADDRESS], що належав на праві приватної власності його батьку, [PERSON], який помер [INFO]. Свої вимоги він обґрунтував тим, що прийняв спадщину, але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Позивач [PERSON], належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Представник Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, якого належним чином повідомили про день, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно п.1 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 16 січня 2003 року (надалі - ЦК України) цей Кодекс набирає чинності з 01 січня 2004 року. Пункт 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 16 січня 2003 року) встановлює, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним Кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Спадщина відкрилась [INFO], тому при вирішенні даного спору, слід керуватися ст. ст. 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР (в редакції 18 липня 1963 року). Згідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2003 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. Таким чином, час і підстави виникнення права власності на житловий будинок у спадкодавця визначаються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності. Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затверджена наказом Міністерства юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 р. N 45/5, яка діяла на час виникнення правовідносин щодо права власності на спірний будинок, та втратила чинність згідно з наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року N 18/5), визначала, що підтвердженням належності житлового будинку (частки будинку) відчужувану, розмір будинку та земельної ділянки, на який він розташований, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету селищної, сільської ради народних депутатів. Як убачається з технічного паспорту, спірний будинок з господарськими будівлями був збудований в 1975 році (а.с. 9-15), до введення в дію діючого ЦК України. Факт належності будинку батьку позивача, [PERSON], підтверджується випискою з погосподарської книги, особовий рахунок [NUMBER] відповідно до якої головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS], рахувався [PERSON] (а.с. 16). Згідно довідки КП «Саратське бюро технічної інвентаризації № 127 від 01 червня 2016 року, ринкова вартість зазначеного житлового будинку складає 447544 гривні (а.с. 18). Позивач [PERSON] являється сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER], виданого Зорянською сільською радою Саратського району Одеської області (а.с. 5). Згідно копії запису акту про смерть № 26 від 24 травня 1982 року, батько позивача [PERSON] помер [INFO] (а.с.6). Як убачається з довідки Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області від 14 червня 2016 року за № 1126, [PERSON] до дня своєї смерті проживав в [ADDRESS] (а.с. 19). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належний йому житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. Заповіту спадкодавець не залишив, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с.27), тому відповідно до ст.524 ЦК УРСР має місце спадкоємство за законом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР позивач, як син померлого, є спадкоємцем першої черги за законом. Позивач прийняв спадщину, тому що після смерті спадкодавця він проживає у належному спадкодавцю будинку по [ADDRESS], користується присадибною ділянкою та здійснює догляд за будинком, тобто фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. З відповіді приватного нотаріуса Саратського нотаріального округу Одеської області Сулакова І.І. та інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась (а.с. 26, 28). Ст. 548 ЦК УРСР встановлює, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивач, як спадкоємець за законом першої черги, прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті його батька, [PERSON], оскільки у шестимісячний строк вступив у володіння та управління спадковим майном, а тому суд вважає необхідним визнати за ним право власності на вищезазначене майно.

Outcome: approved