Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

[PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 14.11.2008 року. В даному будинку прописана [PERSON], що підтверджується довідкою Шляхівської сільської ради. З 28.09.2003 року по 2011 рік вона проживала з сином позивачки, [PERSON], та знаходились у зареєстрованому шлюбі. Після того як їх сім'я розпалася, з 2009 року відповідач у вищевказаному будинку не проживає, не веде господарство, що підтверджується довідкою Шляхівської сільської ради. Позивачка позбавлена можливості оформити субсидію на комунальні послуги в зв'язку з тим, що для цього необхідно надати довідку про доходи всіх осіб, які зареєстровані в будинку, а це неможливо, оскільки вони з [PERSON] не спілкуються. Відповідачка відмовляється добровільно знятися з реєстрації у будинку [PERSON] Враховуючи вищенаведене, [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить постановити рішення суду, яким визнати [PERSON], [INFO] втратившою право користування житловим будинком, розташованим в [ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, однак звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просила позовні вимоги задовольнити та справу слухати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явилася та не повідомила суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином. Представник Шляхівської сільської ради в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), а тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявних у ній доказах. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини: [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 14.11.2008 року, виданого приватним нотаріусом Шийко В.Б., та реєстрованого в реєстрі за №2999 (а.с.8). В даному будинку прописана [PERSON], що підтверджується довідкою Шляхівської сільської ради №359 від 02.11.2016 року. З 28.09.2003 року по 2011 рік вона проживала з сином позивачки, [PERSON], та знаходились у зареєстрованому шлюбі. Після того як їх сім'я розпалася, з 2009 року відповідач у вищевказаному будинку не проживає, не веде господарство,що підтверджується довідкою Шляхівської сільської ради №1364 від 02.11.2016 року (а.с. 15). Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає, заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Згідно ст. 16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів, згідно вищезазначеної статті, може бути припинення дії яка порушує це право. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, згідно із ст. 72 ЖК України, провадиться в судовому порядку. Згідно із п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. У п. 34 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Отже, позовні вимоги є законними та обґрунтованими. На підставі викладеного,

Outcome: approved