Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

[PERSON] 25 лютого 2020 року пред`явив до Дублянської селищної ради Самбірського району Львівської області позов про визнання за ним, позивачем, права на середню земельну частку (пай) розміром 2,99 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована у с. Залужани Самбірського району Львівської області, згідно сертифіката серії ЛВ № 046353, виданого на підставі розпорядження голови Самбірської РДА від 7 травня 1997 року № 311, у порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] . У обгрунутування свого позову [PERSON] посилався на те, що після смерті його матері відкрилася спадщина на вказане майно і він, будучи спадкоємцем першої черги за законом, звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, але нотаріус провів реєстрацію спадкової справи та роз`яснив, що оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу - сертифіката на право на земельну частку (пай), то державна нотаріальна контора не вправі видати свідоцтво про право на спадщину на вказане майно. На підставі ухвали судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 5 березня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та підготовче засідання призначено на 31 березня 2020 року. Згідно ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 31 березня 2020 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 15 квітня 2020 року. Позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач Дублянська селищна міська рада Самбірського району Львівської області подала заяву про розгляд справи за відсутності її представника та визнання позову. Згідно ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях. Відповідно до ст. 211 цього Кодексу розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частиною 2 статті 247 ЦПК України встановлено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ураховуючи наведене, суд постановив ухвалу про здійснення судового розгляду справи на підставі наявних у суду матеріалів та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України та ч. 2 ст. 1 Земельного кодексу України, право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Із свідоцтва про смерть та Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі відомо, що [INFO] у м. Дрогобичі Львівської області померла [PERSON] (а. с. 6, 15 ). Із розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації від 7 травня 1997 року № 311 «Про видачу сертифікатів на право на земельну частку (пай) особам, які мають право на середню земельну частку, згідно статті 6 Земельного кодексу України по Озернянській сільській раді та Додатку № 1 до цього розпорядження, видно, що затверджено середню земельну частку (пай) в Акціонерному кооперативі «Озернянський» в умовних кадастрових гектарах розміром по 3, 25 га кожна, без визначення меж цієї частки в натурі і [PERSON] мала право на земельну частку (пай) розміром 2,99 в умовних кадастрових гектарах ( а. с. 11, 12). Із довідки, виданої Дублянською селищною радою Самбірського району Львівської області 19 грудня 2019 року № 1609, видно, що [PERSON] дійсно належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності акціонерного кооперативу «Озернянський» Самбірського району Львівської області розміром 2,99 в умовних кадастрових гектарах, про що посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] 046353, виданого на підставі розпорядження голови Самбірської райдержадміністрації від 7 травня 1997 року № 311 ( а. с. 10). Із витягу з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Лукавській сільській раді Самбірського району Львівської області вбачається, що за [PERSON] 15 травня 1997 року за № 355 на підставі розпорядження голови Самбірської РДА від 7 травня 1997 року № 311 зареєстровано сертифікат на земельну частку (пай) розміром 2,99 га в Акціонерному кооперативі «Озернянський» (а. с. 5). Отже, внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай). Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, і тому до даних правовідносин застосовуються правила ЦК Української РСР. Відповідно до ст. 525 ЦК Української РСР, який був чинний на день смерті спадкодавця, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно ст. 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Статтями 548 та 549 цього Кодексу було встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Із свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] ( а. с. 9). Державний нотаріус Самбірської державної нотаріальної контори відмовив спадкоємцю за законом [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) з посиланням на те, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно (а. с. 14). Отже, право спадкодавця на вказану земельну частку (пай) не визнається у зв`язку з відсутністю документа, який засвідчує його право власності. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Із оголошення в газеті «Високий Замок» вбачається, що загублений сертифікат на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданий [PERSON] (а. с. 8). Згідно п. 17 розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до роз`яснень, які викладені у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу X "Перехідні положення" ЗК). Згідно ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Ураховуючи наведене, право позивача на спадкове майно підлягає захисту шляхом визнання за ним права на спадкове майно за законом, а саме права на земельну частку (пай), розміром 2,99 в умовних кадастрових гектарах без визначення зовнішніх меж на місцевості, згідно сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку), виданого на підставі розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації від 7 травня 1997 року № 311

Outcome: approved