Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Бобринецької міської ради Кіровоградської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Бобринецького районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON], про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування, обґрунтовуючи його тим, що після смерті 02.06.2015 року його матері [PERSON], відкрилася спадщина за заповітом в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою вул. Енгельса, 106, м. Бобринець Кіровоградської області. Вказує, що за життя мати набула право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами після смерті 31.07.2010 року її чоловіка та його батька [PERSON], але при цьому вона не зареєструвала своє право на вказаний будинок в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Зазначив, що 12.01.2016 року він звернулася до нотаріуса з питанням отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але нотаріус відмовила у видачі свідоцтва на вказане майно, оскільки він не має належним чином оформленого правовстановлюючого документу на домоволодіння, а саме відсутня державна реєстрація в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, про що видала постанову від 12.01.2016 року. Враховуючи вказане, він змушений звернутися до суду з питанням визнання за ним у порядку спадкування за заповітом після смерті матері, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою вул. Енгельса, 106, м. Бобринець Кіровоградської області. В судовому засіданні позивач [PERSON], підтримав заявлені вимоги в повному обсязі та просить суд задовольнити їх з підстав зазначених в позові. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлено належним чином, від представника відповідача до суду надійшла заява в якій просить розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши докази у їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю виходячи із наступного. В судовому засіданні встановлено, що 02 червня 2015 року померла [PERSON], яка доводилася матір»ю позивача. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть серії І-ОЛ №206044, виданого 02.06.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бобринецького районного управління юстиції у Кіровоградській області, свідоцтвом про народження серії І-ОЛ № 473316, виданого 04.12.1979 року, Бобринецьким р/в ЗАГС Кіровоградської області, де також зазначено батьком позивача [PERSON] (а.с.26, 27). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом, на нерухоме майно, а саме, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою вул. Енгельса, 106, м. Бобринець Кіровоградської області, та який остання успадкувала після смерті 31.07.2010 року чоловіка [PERSON]. З договору Бобринецької міської ради від 04.08.1960 року про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва приватного житлового будинку та посвідченого Бобринецькою нотаріальною конторою за № 1281, вбачається, що [PERSON], батько позивача, отримав земельну ділянку під будівництво по вул. Енгельса № 84а м. Бобринець Кіровоградської області площею 600 кв.м. (а.с. 12-13). З довідки відділу регіонального розвитку містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Бобринецької РДА №1/04/16 від 07.04.2016 року вбачається, що адреса домоволодіння в м. Бобринець по вул. Енгельса, 84а, змінена на адресу м. Бобринець вул. Енгельса, 106 (а.с. 107). З акту виконавчого комітету Бобринецької райради, про закінчення будівництва та передачу в експлуатацію житлового будинку від 11.02.1994 року, встановлено, що [PERSON] завершив будівництво житлового будинку по вул. Енгельса, 106, в м. Бобринець Кіровоградської області в 1963 році (а.с. 16-17) та здав його в експлуатацію рішення виконкому Бобринецької міської ради № 49 від 17.02.1964 року (а.с. 19). З архівної довідки № 172 від 16.12.2015 року виданої ОКП Кіровоградського ООБТІ, встановлено, що станом на 01.01.2013 року право власності на житловий будинок по вул. Енгельса, 106, в м. Бобринець Кіровоградської області не зареєстровано. Зі свідоцтва про смерть [PERSON] 1-ОЛ №118913 ( а.с.103) встановлено, що батько позивача [PERSON] помер 31 липня 2010 року, та не встиг за життя зареєструвати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями вул. Енгельса, 106, в м. Бобринець. З копії Будинкової книги ( а.с.29-34) встановлено, що за адресою вул. Енгельса, 106, в м. Бобринець були зареєстровані як [PERSON] так і його дружина [PERSON], з чого суд дійшов висновку, що на час смерті [PERSON], який помер 31 липня 2010 року, його дружина [PERSON] проживала разом із ним та відповідно вважається такою, що прийняла спадщину після його смерті. 08 листопада 2012 року [PERSON], заповідала все своє майно [PERSON], заповіт від 08.11.2012 року посвідчений приватним нотаріусом Бобринецького районного нотаріального округу Кіровоградської області та зареєстровано в реєстрі за № 227, вказаний заповіт на час розгляду справи є чинним (а.с.24). З копії спадкової справи № 70/2015 та інформаційних листів приватного нотаріуса (а.с.88-104) вбачається, що єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є її син [PERSON] позивач у справі. Із пояснень позивача також встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя, на виконання вимог чинного на той час законодавства, не зареєструвала своє право на вказаний вище житловий будинок, про що також свідчить архівна довідка № 172 від 16.12.2015 року, яка видана ОКП «Кіровоградського ООБТІ» (а.с. 22), у звязку з відсутністю вказаного правовстановлюючого документу позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що підтверджується постановою державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.01.2016 року (а.с28). В судовому засіданні з показів свідків [PERSON] та [PERSON], встановлено, що останні жили по сусідству з батьками позивача [PERSON] та [PERSON], які жили за адресою вул. Енгельса 106, в м. Бобринець однією сім»єю по день смерті [PERSON] З копії технічного паспорта домоволодіння за адресою вул. Енгельса 106, в м. Бобринець ( а.с.9-11) встановлено, що воно вкладається із житлового будинку загальною площею 61,2 ква.м та господарських споруд: - сарю (позначеному на плані літерою «В 1»), сараю (позначеному на плані літерою «Г»), сараю (позначеному на плані літерою «Д»), погрібу (позначеному на плані літерою «г»), гаражу (позначеному на плані літерою «З»), бассейни (позначеному на плані літерою «Б»), огорожі (позначеному на плані літерою «N, N1, N2, N3, N4, N5»). За змістом ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною1 статт1 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті та згідно ч.2 ст.1268 цього Кодексу не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя набула права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою вул. Енгельса, 106, м. Бобринець Кіровоградської області, але не зареєструвала його, що унеможливлює у свою чергу позивачу оформити право власності на це майно у порядку спадкування після смерті [PERSON]. Відповідно до п. 10 додатку №1 до п.2.1. "Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 р. N 7/5 документом для реєстрації права власності може бути рішення суддів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Крім того, враховуючи обставини справи, суд залишає судові витрати за позивачем.

Outcome: approved