Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

18\~березня 2019\~року до\~Василівського районного\~суду Запорізької\~області надійшов\~позов [PERSON] до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивачка [PERSON] зазначає, що 25 квітня 2000 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований Дніпрорудненською міською радо Василівського району Запорізької області, актовий запис № 04. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , Діти проживають разом з нею та знаходиться на її утриманні. Також у позові зазначає, що спільне життя з відповідачем [PERSON] не склалося, шлюбні стосунки фактично між ними припинені понад рік тому. З того часу вони перестали вести спільне господарство та мають різні бюджети. Причиною припинення шлюбних відносин стала взаємна втрата почуттів любові та поваги один до одного внаслідок скандалів і сварок, відсутності взаємопорозуміння між ними. До того ж вони мають різні життєві інтереси, що істотно заважає подальшому спільному проживанню. За таких обставин позивачка [PERSON] вважає, що їх сім`я розпалася остаточно, шлюбні відносини поновлені бути не можуть, збереження шлюбу та подальше спільне життя з відповідачем вважає неможливим, а примирення недоцільним, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 14 березня 1978 року Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області, актовий запис № 04 та витрати, пов`язані з розірванням шлюбу, покласти на відповідача. Ухвалою Василівського районного суду від 01 квітня 2019 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Василівського районного суду від 18 квітня 2019 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте на адресу суду подано письмову заяву з проханням розглянути справу без її участі. На заявлених позовних вимогах наполягає та просить суд задовольнити позов за підставами, викладеними у позовній заяві. Після розірвання шлюбу її прізвище просить залишити без змін « [PERSON] ». Проти ухвалення по справі заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів, не заперечує (а.с.16,17,24,27). В підготовче та судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання судової повістки особисто 09.04.2019 року (а.с.15), та поштовим конвертом, що повернувся на адресу суду з відміткою «інші причини» (а.с.33), також належне сповіщення відповідача здійснено судом через органи місцевого самоврядування (а.с.25,30), а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади про виклик відповідача до суду (а.с.21-23,31-32), відповідно до приписів ч.11 ст.128 ЦПК України. Проте, жодних документів на підтвердження поважності причин неявки відповідачем суду не надано, відзиву на позов, заперечень проти заявлених [PERSON] позовних вимог суду не представлено, тому відповідно до положень ст.281 ЦПК України, зі згоди позивачки [PERSON] , суд постановив про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини по справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що сторони\~по справі\~ [PERSON] \~та [PERSON] з 25 квітня 2000 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Степногірською селищною радою Васитлівського району Запорізької області, актовий запис №04, що підтверджується свідоцтвом про одруження, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.3). Від подружнього життя сторони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтв про народження дітей, які є в матеріалах справи (а.с.4,5). Подружні стосунки між сторонами припинені по причині розбіжностей характерів та різних поглядів на життя, відсутністю взаєморозуміння, що в цілому призвело до втрати почуття любові та довіри один до одного, та припинення шлюбних відносин, у зв`язку з чим позивачка [PERSON] вимушена звернутися до суду з даним позовом про розірвання шлюбу. Чинним законодавством України передбачено право подружжя на розірвання шлюбу за позовом одного із них на підставі рішення суду: зокрема, положеннями ст.ст.104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1 Сімейного кодексу України (далі СК України). Частинами 3,4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст.111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, сторони вважають неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати їх прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх неповнолітньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, з урахуванням викладеної позивачкою позиції у телефонограмі на адресу суду від 24.05.2019 року, суд вважає необхідним після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін - « [PERSON] ». Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, враховуючи вищевикладене, аналізуючи вищенаведені законодавчі норми, виходячи з принципів об`єктивності, розумності, справедливості та доцільності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі та суд приходить до висновку, що дана сім`я розпалася остаточно та будь-яких підстав до її збереження судом не встановлено та відповідачем в суді не доведено. Крім того, оскільки позивачка [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням її до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Примушування до шлюбу не допускається. А тому, подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу між сторонами суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вивчивши обґрунтування [PERSON] заявлених нею позовних вимог, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, викладені у позовній заяві свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивачки та порушує її особисті інтереси, що мають істотне значення, тому суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх неповнолітніх дітей. Крім того, відповідно до положень ч.2 ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] судові витрати у вигляді судового збору, пов`язані з пред`явленням позову до суду, в сумі 768,40 грн., які були понесені позивачкою та документально нею підтверджені відповідним платіжним документом у вигляді квитанції, вданої банківською установою та оригінал якої міститься в матеріалах справи (а.с.1). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved