Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

30.10.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 (тридцять) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду до досягнення нею повноліття та допустити рішення до негайного виконання. В своїх доводах посилається на те, що з 13.01.2009 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають спільну доньку [PERSON], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу не надає, він здоровий, працездатний чоловік, працює, має мінливий дохід. Через відсутність матеріальної підтримки з боку відповідача вона з донькою перебуває у скрутному матеріальному становищі. У судове засідання позивач не зявилася надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві (а.с. 65). Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки до суду не повідомив, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 62). Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. У відповідності до\~ ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі з 13.01.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП № 053849 виданим Виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Житомирського району Житомирської області, актовий запис № 1 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]; відповідно до свідоцтва про народження серії І-ТП № 183664, яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, батьком зазначено відповідача [PERSON], матір - позивача [PERSON] (а.с.3). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Зміст глави 15 СК України вказує на обов'язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. У відповідності до\~ст. 180 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оцінивши належність, достовірність, достатність доказів в їх сукупності, а також враховуючи стан здоровя дитини, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 (тридцять) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць до досягнення нею повноліття, тому позовні вимоги щодо розміру аліментів підлягають задоволенню. Ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В даному випадку позов предявлено 30.10.2015 року. За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до\~ст. 367 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved