Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати з відповідача щомісячно кошти в її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягнення розпочати з дня пред'явлення позову у суд і проводити до досягнення дитиною повноліття. В позовній заяві зазначила, що 14.02.2014 р. між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Городенківським відділом реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 8. Від шлюбу [INFO] у них народилася дочка [PERSON], яка на даний час проживає з позивачкою. Згідно рішення Городенківського районного суду шлюб між сторонами розірвано. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст.180 СК України обов'язку утримувати свою дитину. Відповідач нікому не платить аліменти, стягнень по виконавчих документах з нього не проводиться, непрацездатних батьків, інших дітей у нього немає. У зв'язку з цим позивачка звернулася до суду з даним позовом. Сторони в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності. Позивачка позов підтримує повністю, відповідач позов визнає. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. Згідно рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 20 жовтня 2015 року по справі № 342/870/15-ц (провадження № 2/342/536/2015), яке набрало законної сили 02 листопада 2015 р., шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 14.02.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 8 - розірвано. Від шлюбу в сторін [INFO] народилася дочка [PERSON], що стверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 05 травня 2014 р. Далешівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Вищезгаданим рішенням суду неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], залишено проживати з матір'ю. Частиною 3 статті 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, малолітня дочка проживає разом з позивачкою, відповідач кошти на утримання дитини не надає. Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, ч.2 ст.51 Основного Закону визначено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвеції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до положень ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення останніми повноліття визначено статтею 180 СК України. Статтею 183 згаданого Кодексу передбачене визначення розміру аліментів у частці від заробітку. При визначенні розміру аліментів суд, з урахуванням обставин, визначених ст.182 СК України, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, стягувати з відповідача в корись позивачки аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дочки [PERSON], [INFO]. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачка звернулася до суду з позовом 01.02.2016 року, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання. Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного, ст.ст. 141, 180-183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved