Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

25.03.2015 р. позивач [PERSON] звернулася до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою, в якій просила суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. В своїй заяві вона посилається на те, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 09.09.2002 р. вона є власником квартири [ADDRESS]. Крім неї, в даній квартирі зареєстровані її син [PERSON], [INFO], та відповідачі [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою № 330 від 24.03.2015 р. Проте, у даній квартирі відповідачі фактично не проживають з дня реєстрації, а були зареєстровані за їх проханням, оскільки вони продали належну їм квартиру у м. Донецьку і знялись там з реєстраційного обліку, мали намір придбати квартиру в м. Артемівську, пояснивши, що вони повинні мати зареєстроване місце проживання. Відповідачі були її знайомими і вона зареєструвала їх у своїй квартирі. Відповідачі не несуть витрат за комунальні послуги та на утримання квартири, вона позбавлена можливості оформити субсидію. У зв'язку з цим позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні на вимогах позовної заяви наполягала та просила їх задовольнити у повному обсязі, а також не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідачі у судове засідання не з'явилися. Вони у встановленому законом порядку були повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Але про причини неявки суд не сповістили. Від них не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи ГУ ДМС України в Донецькій області у судовому засіданні пояснив суду, що не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою позивачки [PERSON] та проживає в квартирі [ADDRESS], відповідачі ніколи не проживали за вищезазначеною адресою та вона їх ніколи не бачила. Свідок [PERSON] дала суду аналогічні пояснення та підтвердила той факт, що відповідачі, зі слів [PERSON], були зареєстровані в її квартирі, але ніколи там не проживали. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до довідки, виданої ТОВ «ТБК „Схід" № 330 від 24.03.2015 р. відповідачі [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], дійсно зареєстровані по [ADDRESS] (а.с.9). Згідно перевірки, проведеної комісією ТОВ «ТБК „Схід", актом № 326 від 24.03.2015 р. встановлено, що відповідачі [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] але фактично там не проживають з березня 2010 р. по теперішній час (а.с.10). Із договору купівлі-продажу квартири від 09.09.2002 р. позивачка [PERSON] придбала квартиру № 1 загальною площею 48,10 кв.м, в т.ч. жилою площею 31,28 кв.м, яка складається з трьох жилих кімнат та знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved