Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

20 січня 2017року [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання через представника за довіреністю: [PERSON], до [PERSON]. У позову заявлено вимогу про стягнення з відповідача\~ аліментів на його користь та на його ж утримання в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ним двадцяти трьох років за умови продовження навчання. На обґрунтування позову повідомлено, що 15.05.2013 року шлюб між батьками позивача розірвано, а він залишився проживати з матір'ю. Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 31.12.2012 року з відповідача [PERSON] було присуджено стягнення аліментів на утримання [PERSON], у розмірі ? частини заробітку (доходу) до досягнення ним повноліття. 30.12.2016року позивачу виповнилось 18 років, але він продовжує завчання у Суспільній академії Наук в Лодзі, на факультеті прикладних наук в Кракові, на стаціонарній формі навчання, за напрямком Інформатика першого ступеня, тому потребує матеріальної допомоги від батьків, адже навчання платне, проживання у гуртожитку також є платним. Мати [PERSON], наскільки може, допомагає синові. Батько [PERSON] - відповідач по даній справі - ухиляється від утримання сина, який продовжує навчання, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча може надавати матеріальну допомогу, оскільки працює начальником зміни цеху у ВП «Ладижинська теплова електрична ПАТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» та отримує регулярну достатньо велику заробітну плату. Представник позивача [PERSON], яка згідно довіреністі може вчиняти від імені позивача усі процесуальні дії, в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Ураховуючи те, що сторони, скористались своїми правами, які врегульовані ч.2 ст.158 ЦПК України, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, а тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів, що містяться у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 199, 200, 201 СК України. Відповідно до ч.1, 2 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 201 СК України, застосування норм цього Кодексу до відносин щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", Верховний Суд України висловив наступну правову позицію, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що 15.05.2013 року шлюб між батьками позивача розірвано, а сам позивач залишився проживати з матір'ю. Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 31.12.2012 з відповідача було присуджено стягнення аліментів на утримання позивача у розмірі ? частини заробітку (доходу) до досягнення ним повноліття. 30.12.2016року відповідачеві виповнилось 18 років, але він продовжує завчання у Суспільній академії Наук в Лодзі, на факультеті прикладних наук в Кракові, на стаціонарній формі навчання, за напрямком Інформатика першого ступеня, тому потребує матеріальної допомоги від батьків. Навчання платне, проживання у гуртожитку також є платним. Батько [PERSON], який є відповідачем по даній справі ухиляється від утримання сина, який продовжує навчання, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча може надавати матеріальну допомогу, адже працює начальником зміни цеху у ВП «Ладижинська теплова електрична ПАТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» та отримує регулярну заробітну плату. Статтею 174 ч.4 ЦПК України, передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що у відповідності до ст. 174 ЦПК України позовні вимоги підлягають задоволенню, так як визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, а також те, що позивач має право на отримання аліментів від відповідача на утримання дітей, суд приймає до уваги визнання відповідачем позову та вважає за можливе стягнути аліменти в розмірі, зазначеному у позовній заяві. На підставі ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів підлягає обовязковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 640 грн.00 коп. судового збору.

Outcome: approved