Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

20.10.2015 року Приватне акціонерне товариств «Європейський страховий союз» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якому просить стягнути з [PERSON] суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 40 000, 00 грн. та 1 218, 00 грн. судового збору. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 21.08.2014 року між Приватним акціонерним товариством «Європейський страховий союз» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ствердженням чого є страховий поліс № АІ/2926195, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності забезпеченого транспортного засобу марки «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер [NUMBER]. Так, 26.01.2015 року мало місце дорожньо-транспортна пригода за участю потерпілого [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER] та забезпеченого транспортного засобу, під керуванням відповідача [PERSON], який згідно постанов Шевченківського районного суду м.Львова від 11.02.2015 року був визнаний винним по даному факту та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 та ст. 124 КпАП України. За наслідками звернення до ПАТ «Європейський страховий союз» потерпілої сторони, позивачем було складено страховий акт №оцв15/229, а в подальшому виплачено потерпілому страхове відшкодування в розмірі 40 000,00 грн., що і є предметом спору в цій справі. Оскільки, позивач виплатив потерпілій стороні страхове відшкодування в сумі 40 000,00 грн., через протиправні дії відповідача, який самовільно залишив місце пригоди, а відтак просить суд стягнути з відповідача вказану вище суму в порядку регресу, в судовому порядку та 1 218, 00 грн. судового збору. Представник позивача в судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. В поданій до суду заяві просив суд розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, та повідомленням про вручення поштового рекомендованого відправлення, заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 169, 224 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. У відповідності до ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 21.08.2014 року між ПАТ «Європейський страховий союз» та [PERSON], яка є власником автомобіля марки «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер [NUMBER] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ствердженням чого є страховий поліс № АІ/2926195 (а.с. 4, 9). Як вбачається із вищевказаного поліса, предметом страхування за вказаним договором є транспортний засіб марки «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер [NUMBER]. Судом встановлено, що 26.01.2015 року о 03.20 год. гр.[PERSON], керуючи транспортним засобом марки «Mitsubishi Lancer» д.н.з. [NUMBER] на пл. Петрушевича у м.Львові не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожнього покриття (мокра бруківка), не дотримався безпечної дистанції внаслідок чого здійснив зіткнення з двома автомобілями [NUMBER] та «Honda Stream» д.н.з. [NUMBER], що призвело до технічних пошкоджень транспортних засобів, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди чим порушив вимоги п.п. 2.10 (а), 12.1, 13.1 ПДР України. Вищевказані обставини встановлені постановами Шевченківського районного суду м.Львова від 11.02.2015 року, що набрали законної сили 22.02.2015 року, а тому в силу ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. [PERSON] на підставі вказаних постанов суду був притягнутий до адміністративної відповідальності та визнаний винним за ст. 122-4, ст. 124 КпАП України, із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу (а.с. 7, ). Як вбачається із складеного спеціалістом [PERSON] Звіту про оцінку автомобіля від 03.02.2015 року, вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складових КТЗ «Honda Stream» д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON] складає 73 587, 53 грн. (а.с. 13-15). З заяви [PERSON] від 02.04.2015 року вбачається, що останній звернувся до ПрАТ «Європейський страховий союз» з вимогою про сплату йому страхового відшкодування за шкоду, заподіяну з вини водія автомобіля [NUMBER] в сумі 50 000,00 грн., яку ПАТ «Європейський страховий союз» виплатила за договором страхування потерпілому в розмірі 40 000,00 грн. (а.с. 8, 26-29). 13.04.2015 року ПрАТ «Європейський страховий союз» було складено Страховий акт № оцв15/229 (а.с. 25), з якого видно, що вищевказана подія була кваліфікована як страховий випадок, а сума страхового відшкодування склала 40 000,00 грн. та була виплачена [PERSON] позивачем 16.04.,17.04. та 20.04.2015 року, що вбачається із платіжних доручень № 12525, 12538, 12557, 12591 (а.с.26-29). За статтею 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є завдання матеріальної шкоди іншій особі. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1187 ЦК України обов'язок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки, покладається на його володільця. В силу положення ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічна за своїм змістом норма закріплена у ст. 27 Закону України «Про страхування». Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з п. 38.1.1. «в» ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо, зокрема, він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. При цьому, як зазначалось вище, постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 11.02.2015 року, що набрала законної сили, встановлено, що відповідач по цій справі [PERSON] покинув місце пригоди. Враховуючи вищенаведене, те, що відповідач самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, суд приходить до висновку, що до позивача як страхової організації, що сплатила страхове відшкодування перейшло право вимоги, яке [PERSON] (особа, що одержала страхове відшкодування), мав до [PERSON] (особи, відповідальної за завдані збитки), а тому позов підлягає до задоволення. Разом з тим, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені (а.с.3) судові витрати, що становлять 1218,00 грн. судового збору.

Outcome: approved