Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до Придніпровської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (далі - відповідач) про визнання права власності у порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 14 листопада 2016 року померла її мати [PERSON]. Заповіту [PERSON] не складала. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами. Позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права на житловий будинок з надвірними спорудами через нотаріальну контору оскільки правовстановлюючий документ на нього відсутній. У звязку з цим позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними спорудами. У судове засідання сторони не зявилися. Від позивача надійшла заява, в якій вона наполягала на задоволенні позовних вимог та просила розглянути справу за її відсутності (а.с. 20). Відповідач надіслав лист, в якому погодився з позовом та просив розглянути справу за відсутності його представника (а.с. 19). Виходячи з приписів ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив слухати справу за відсутності учасників процесу. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. 14 листопада 2016 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 16 листопада 2016 року серії І-СР № 290084 (а.с. 6). Позивач є дочкою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 26 липня 1965 року серії V-УР № 0998321 (а.с. 5). [PERSON] заповіту не складала і після її смерті відкрилася спадщина, зокрема на житловий будинок з надвірними спорудами. Згідно з довідкою Придніпровської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 31 липня 2017 року № 717 позивач прийняла спадщину померлої [PERSON] оскільки вступила у фактичне володіння і управління спадковим майном померлої шляхом отримання у користування речей домашнього вжитку та обіходу (а.с. 7). Зі змісту акту від 16 листопада 2016 року № 12 вбачається, що [PERSON] до дня своєї смерті постійно проживала та вела спільне господарство з позивачем (без реєстрації) за адресою: вул. Шевченка, 49 с. Придніпровське, Чорнобаївський район, Черкаська область (а.с. 8). Відповідно до змісту листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 12 жовтня 2017 року (вих. № 1238-01/16) (а.с. 24), що надійшов у відповідь на запит суду (а.с. 18), позивач зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 25) та їй видано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку. Крім того, до вказаного листа додано копію заяви про відмову від прийняття спадщини [PERSON] (а.с. 26). Водночас листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 19 липня 2017 року (вих. № 884/02-16) позивачу повідомлено про відсутність у спадковій справі [PERSON] правовстановлюючих документів на житловий будинок, що в силу вимог підпункту 4.15 п. 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину, та розяснено право на звернення до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування (а.с. 9). Таким чином позивач не може оформити паво власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: вул. Шевченка, 49, с. Придніпровське, Чорнобаївський район, Черкаська область, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. Згідно з довідкою Придніпровської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 26 вересня 2017 року № 852, виданої на підставі погосподарської книги № 4 (особовий рахунок № 0345-1), за померлою [PERSON] числиться житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: вул. Шевченка, 49, Чорнобаївський район, Черкаська обл., яким вона володіла до дня смерті. Документ про право власності на вказаний будинок не виготовлявся і невидавався (а.с. 30). Водночас судом встановлено, що вказаний житловий будинок з надвірними спорудами закінчені будівництвом, що підтверджується даними технічного паспорту (а.с. 10-11). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день її смерті, тобто 14 листопада 2016 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3 цієї статті передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що померла [PERSON] заповіт не складала. Позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та частково оформила свої спадкові права, однак не може оформити право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними спорудами, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на нього. Інший спадкоємець відмовився від своєї частки в спадщині, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно зі ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов'язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, беручи до уваги відсутність інших спадкоємців, які претендують на спадщину, визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved