Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

[PERSON], звернувшись до суду, просить стягнути з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], на свою користь пеню в розмірі 57474 грн. 48 коп. за прострочення сплати аліментів. В судовому засіданні представник позивача вимоги своєї довірительки підтримала та з мотивів, наведених у позовній заяві, просить задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином - через оголошення у пресі, повідомлення про причини неявки до суду чи заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надійшло. З'ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Як вбачається з наданих позивачем письмових доказів, 26 жовтня 2012 року Рівненським міським судом Рівненської області було ухвалене заочне рішення у цивільній справі №1715/9820/12 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, яким стягнуто з відповідача на користь позивачки на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 травня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття. На виконання ухваленого судового рішення, 27 листопада 2012 року Рівненським міським судом був виданий виконавчий лист №1715/9820/12 про стягнення аліментів, пред'явлений 21 березня 2014 року стягувачем [PERSON] до примусового виконання в органи державної виконавчої служби, на підставі чого 01 квітня 2014 року державним виконавцем Левчуком Ю.С. відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції було винесено постанову ВП №42689718 "Про відкриття виконавчого провадження". З наданого позивачем розрахунку заборгованості по аліментах, виконаного станом на 31.07.2014 р. державним виконавцем Левчуком Ю.С. відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції, вбачається, що за період з 16.05.2012 р. по 31.07.2014 р., тобто за період від дати стягнення аліментів і по день обчислення державним виконавцем розміру заборгованості зі сплати аліментів, платник аліментів [PERSON] заборгував їх одержувачу [PERSON] 13258 грн. 06 коп. Відповідно до частин першої, другої статті 196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Як вбачається з обчисленого позивачем і не спростованого відповідачем розрахунку неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, виконаного станом на 31.07.2014 р., розмір такої неустойки становить 57474 грн. 48 коп. Таким чином, вказана сума і підлягає до стягнення. Позивач також документально підтвердила понесені нею судові витрати у виді сплаченого при пред'явленні позову судового збору в розмірі 574 грн. 75 коп., тому вказані витрати підлягають до стягнення на її користь з відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, відомостей про свій матеріальний та (або) сімейний стан не подав, а відтак, суд вважає встановленою наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, тобто, що заборгованість зі сплати аліментів виникла саме з вини їх платника, бере до уваги подані позивачкою докази. Виходячи з наведених норм сімейного законодавства, встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved