Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

29.10.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Ізюмської міської ради Харківської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина право на житловий будинок за адресою [ADDRESS] , яке спадкодавець успадкував після дружини [PERSON] померлої [INFO] як спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину відповідно ст.. 1268 ЦК України і перебував в шлюбі на час відкриття спадщини, відповідно ст. 1261 ЦК України, яке він прийняв але за життя на своє ім`я не переоформив. Вона дійсно своєчасно для отримання спадщини не змогла звернутись із заявою до нотаріальної контори оскільки її батьки були людьми похилого віку з онкологічними захворюваннями, які потребували постійного піклування та догляду. З метою постійної опіки та поліпшення побуту та життя батьків вона залишилась разом з ними. [INFO] померла її мати. В 2019 році після перенесеного інфаркту в постійному піклуванні потребував її брат - [PERSON] , якого вона поселила разом з батьком. [INFO] помер її батько, а [INFO] раптово від серцевого нападу помер брат [PERSON] . Смерть матері, батька,брата моральний та психологічний стан всі ці обставини не дозволили своєчасно звернутися до нот контори. Просить ухвалити рішення про визначення додаткового строку, один місяць для подачі заяви про прийняття спадщини їй, [PERSON] , після смерті її батька [PERSON] , померлого [INFO] . В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить суд задовольнити. Відповідач представник Ізюмської міської ради Харківської області Швидченко Ю. в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без їх участі, покладаються на розсуд суду. В силу положень ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності з частиною 4 статті 206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] батько позивача помер [INFO] . (а.с.8) Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] мати позивачки померла [INFO] . (а.с. 9) Відповідно свідоцтва про смерть, [PERSON] брати позивачки помер [INFO] . (а.с. 10) Так, у відповідності до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1222 ч.1ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини, а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу ст.ст.1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно із ст.ст.1268-1270 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Натомість судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно п. 24Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.76\~ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. В матеріалах справи наявне свідоцтво про право власності на будову від 26 грудня 1994 року Ізюмський відділ комунального господарства [PERSON] на праві власності належить будинок за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 12) Згідно відповіді приватного нотаріуса Ізюмського міського нотаріального округу Харківської області Покровської Л. І. № 1411/02-17 від 28 вересня 2020 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] з заявою про прийняття або відмову від спадщини ніхто із спадкоємців не звертався. Спадкова справа не заводилась. Видати свідоцтво про право на спадщину за законом на будинок приватний нотаріус не має можливості, так як нею пропущено строк на прийняття спадщини(а.с. 11) [PERSON] склав заповіт 28 серпня 2017 року на користь [PERSON] , який посвідчений приватним нотаріусом Стрельцовою О. О. та зареєстровано в реєстрі за № 2245. (а.с. 13) В той же час, відповідно до ст.ст. 1273-1275 ЦК України\~- спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого\~статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву. Відповідно до ст.ст.1296-1298ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування. У зв`язку з цим, для прийняття спадщини за заповітом слід вчинити ті ж дії, що і при спадкуванні за законом, а саме, подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за законом. При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній або приватній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] , як спадкоємець за законом, не зверталася до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадкового майна. Таким чином, жодних доказів того, що в межах строку, наданого цивільним законом, позивач вчинив дії, які б свідчили про прийняття ним спадщини за законом, вона не надала, що, виходячи зі змісту ч. 1ст. 1272ЦК України слід вважати фактичним неприйняттям спадщини за заповітом. Причиною пропуску строку на прийняття спадщини вказує те, що хворіли батьки та брат та з 2017 по 2020 вона поховала мати, батько та брати і нею пропущено строк звернення до нотаріуса. Позивач вважає, що причини її пропуску для подачі заяви про прийняття спадщини є вагомими, та підлягають поновленню. Пленум Верховного Суду України в п. 24\~постанови від 30 травня 2008 року №7 "про судову практику у справах про спадкування"роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved