Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

30.07.2015 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеною позовною заявою. В позовній заяві позивач вказала, що має намір оформити належним чином спадкові права після смерті чоловіка [PERSON] на будинок та земельну ділянку, але змушена звернутися до суду з даним позовом, оскільки приватним нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на житловий будинок №11 по вул.. Дмитрієва у м. Миколаєві та на земельну ділянку за цією ж адресою, площею 381 кв.м., в звязку з відсутністю у спадкодавця державної реєстрації прав власності на будинок та земельну ділянку та відсутністю державного акту на право власності на земельну ділянку, а наданий у спадкову справу Державний акт містить відомості про іншого власника дарувальника. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні визнала, не заперечувала проти задоволення позову. Пояснила, що буд. № 11 по вул.. Дмитрієва в м. Миколаєві та земельну ділянку вона подарувала сину [PERSON] та він є власником цього майна, а єдиним його спадкоємцем є позивачка, оскільки інші спадкоємці відмовились від прийняття спадщини. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 09.01.2015 року помер [PERSON] та після його смерті відкрилася спадщина та заведена спадкова справа. Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є дружина [PERSON], мати померлого - [PERSON], дочка померлого [PERSON], Син померлого [PERSON]. [PERSON], [PERSON], [PERSON] відмовились від належних їм часток у спадщині на користь [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи № 2/2015. 20.07.2015 р. [PERSON] подала заяву про видачу на її імя свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, в тому числі на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: м. Миколаїв, вул. Дмитрієва, 11. 20.07.2015 р. приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане майно у звязку з відсутністю державної реєстрації прав власності на спадкове майно за [PERSON] та відсутністю державного акту на землю. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 316, 317 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за соєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельними ділянками. Відповідно до ст.. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Так, за життя спадкодавець [PERSON] не зареєстрував договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: м. Миколаїв, вул. Дмитрієва, 11 та не отримав на своє імя державний акт на землю. Проте, як встановлено в судовому засіданні та підтверджено відповідачем у справі, спадкодавець прийняв у дар від дарувальника (відповідача) будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: м. Миколаїв, вул. Дмитрієва, 11 та володів і користувався ними, що свідчить про фактичне набуття та здійснення ним права власності. Відповідно до\~ ст. 1225 ЦК України\~ право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року, відповідно до\~ ст. 1225 ЦК\~ право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначенням) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно з роз'ясненнями п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, зважаючи на те, що викладені в позовній заяві обставини знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду справи та при обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права, відповідно до п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування не суперечать закону та не порушують права, свободи та інтереси інших осіб, а тому вимоги позивача обґрунтовані, законні і підлягають задоволенню.

Outcome: approved