Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до приватного підприємства «Агротех» (далі ПП «Агротех») про визнання договору оренди земельної частки (паю) припиненим, в якому зазначив, що на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] його тітка [PERSON] як власник сертифікату уклала 06.03.2004 року з ПП «Агротех» договір оренди не визначеної в натурі зазначеної земельної частки (паю) строком на 10 (десять) років. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла йому належне їй право на земельну частку (пай), а [INFO] вона померла. Прийнявши спадщину він отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 21.11.2009 року на спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) розміром 9,29 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) і 04.12.2014 року йому було видано Свідоцтво про право власності на успадковану земельну ділянку площею 10,3648 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером [NUMBER]. Після отримання вищевказаного Свідоцтва від 04.12.2015 року та маючи намір самостійно проводити обробіток своєї землі звернувся до відповідача з проханням припинити дію договору оренди землі від 06.03.2004 року, але останній на це не пристав і добровільно повернути належну йому земельну ділянку відмовився. Посилаючись на те, що його право власності на вказане нерухоме майно порушено оскільки змінився як предмет оренди, так і статус орендодавця, просив визнати договір оренди земельної частки (паю) розміром 9,29 умовних кадастрових гектарів, який був укладений 06.03.2004 року між спадкодавцем [PERSON] та ПП «Агротех», припиненим. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала заявлені ним вимоги, просила їх задовольнити та стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач ПП "Агротех" явку свого представника в жодне із судових засідань не забезпечив. Вислухавши доводи представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Згідно з п.1 Указу Президента України від 03.12.1999 року №1529/99 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектору економіки» паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) в колективній власності на землю кожного члена сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості). Відповідно до ст.15 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір за яким орендодавець зобов'язується за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов та вимог земельного законодавства. Згідно з п.17 розділу 10 «Перехідних положень» ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. З огляду на зазначені положення законодавства з часу отримання державного акта на право приватної власності на землю власник сертифіката на право на земельну частку (пай) набуває статусу власника конкретної земельної ділянки, тобто змінюється як предмет оренди, так і статус орендодавця. Таким чином, договір оренди земельної частки (паю) та договір оренди земельної ділянки є самостійними договорами з різним предметом і сторонами, оскільки, за договором оренди земельної частки (паю), предметом договору є земельна частка (пай), а сторонами - власник сертифіката на цей пай та його орендар. За договором оренди земельної ділянки, предметом є ділянка, а сторонами власник земельної ділянки та орендар земельної ділянки. Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 10.06.1996 року та п.1 договору оренди від 06.03.2004 року, укладеного між власником сертифікату [PERSON] та ПП «Агротех», предметом цього договору є земельна частка (пай) розміром 9,29 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), а не конкретна земельна ділянка. Згідно зі ст.598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, установлених договором або законом. В силу свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.11.2009 року після смерті [PERSON], що мало місце 15.03.2009 року, право спадкодавця на земельну частку (пай) успадкував спадкоємець [PERSON], тому згідно приписів ст.1218 ЦК України до останнього перейшли права та обов'язки орендодавця [PERSON] за договором оренди земельної ділянки, укладеного нею 06.03.2004 року з ПП «Агротех», які не припинилися внаслідок її смерті. Після одержання державного акта на право приватної власності на землю й виділення земельної ділянки в натурі згідно з п.2.3 Типового договору оренди земельної частки (паю) (затверджений наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 17.01.2000 року №5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 23.02.2000 року за №101/4322) зобов'язання сторін за укладеним договором припиняється відповідно до чинного законодавства. 03 листопада 2014 року спадкоємцю [PERSON], який успадкував право на земельну частку (пай), було передано у власність та виділено в натурі на місцевості земельну ділянку площею 10,3648 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Веселобалківської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, з кадастровим номером [NUMBER], яку зареєстровано 03.11.2014 року відділом Держземагенства України у Казанківському районі, і 04.12.2014 року [PERSON] отримав Свідоцтво про право власності на нерухоме майно - земельну ділянку площею 10,3648 га (з 01.01.2013 року державні акти на право приватної власності на землю не видаються), а його речові права на вказане нерухоме майно внесені до Державного реєстру таких прав. Таким чином, з моменту виділення орендодавцю [PERSON] успадкованої ним земельної частки (паю) в натурі на місцевості та видачі йому 04.12.2014 року Свідоцтва про право власності на нерухоме майно (земельну ділянку площею 10,3648 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 10.06.1996 року, на підставі якого укладено договір оренди земельної частки (паю) від 06.03.2004 року, втратив чинність, тому зазначений договір оренди є припиненим, у зв'язку з чим договірні відносини між позивачем [PERSON], як власником конкретної земельної ділянки площею 10,3648 га, та ПП «Агротех», який користується зазначеною земельною ділянкою, підлягають приведенню у належний стан відповідно до вимог Закону України від 06.10.1998 року №161-ХІV «Про оренду землі». Враховуючи викладене, а також ту обставину, що користування відповідачем ПП «Агротех» земельною ділянкою позивача [PERSON] за відсутності між ними договірних відносин щодо предмету оренди, порушує його право власності на земельну ділянку, суд приходе висновку про наявність підстав для задоволення його позовних вимог про визнання спірного договору від 06.03.2004 року припиненим. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача ПП «Агротех» на користь позивача [PERSON] належить стягнути 243 грн. 60 коп. судових витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору.

Outcome: approved