Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

27.06.2019 позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про народження дитини. В обґрунтування позову зазначив, що 15.09.2012 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб. Від спільного подружнього життя в них [INFO] народилася донька [PERSON] . Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 21.03.2017 шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу відповідачу присвоєно прізвище « [PERSON] ». [INFO] , вже після розірвання, його колишня дружина народила дочку [PERSON] , батьком якої згідно ч.2 ст.122 Сімейного кодексу України був записаний він. Оскільки з відповідачкою вони не підтримували подружніх відносин та не проживали у шлюбі з березня 2015 року, тому він не може бути біологічним батьком [PERSON] , у зв`язку з чим змушений звернутися з позовом про виключення його, яка батька дитини з актового запису про народження [PERSON] . В судове засідання представник позивача [PERSON] - адвокат Галько Р.В. не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги свого довірителя підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає та проти їх задоволення не заперечує. Третя особа Яворівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області на розгляд справи не з`явилася, її представник Ковтало Г.В. подала клопотання про розгляд справа у відсутності третьої особи, рішення прийняти згідно чинного законодавства. З`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.09.2012. За час подружнього життя в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Згідно з рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 21.03.2017 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишено дошлюбне прізвище [PERSON] . Також судом встановлено, що після розірвання шлюбу відповідач у справі [PERSON] [INFO] народила доньку [PERSON] , батьком якої записаний позивач [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно з ст.122 Сімейного Кодексу України дитина, яка зачата або народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Відповідно до ч. 1, 2 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою, за умови її нотаріального засвідчення. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені. Особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. 136 Сімейного Кодексу України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Як встановлено судом позивач не визнає своє батьківство відносно дитини [PERSON] , [INFO] , що не оспорює відповідачка. В свою чергу, згідно з нотаріально посвідченої 30.12.2019 заяви, [PERSON] визнав себе батьком [PERSON] , народжену [INFO] [PERSON] та на підставі ст.126 СК України просить внести відомості про нього, як про батька до актового запису про народження його дитини, по батькові дитини просить вказати за його власним іменем - [PERSON] , залишити дитині прізвище [PERSON] . На підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 СК України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п.1.1. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має грунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. У відповідності до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, враховуючи те, що відповідач визнає позов, не заперечує відносно факту, що позивач не є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , батьком дитини визнала себе інша, особа, яка подала нотаріально посвідчену заяву про визнання її батьком [PERSON] , [INFO] , та просить внести відомості про неї як батька дитини, суд дійшов висновку, що даний позов слід задовольнити та виключити з актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , відомості про [PERSON] народження як батька.

Outcome: approved