Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовною заявою, в якій зазначила, що 21 жовтня 2014 року між нею та відповідачем виконавчим комітетом Жиричівської сільської ради Ратнівського району Волинської області зареєстровано шлюб, актовий запис №13. У даному шлюбі [INFO] народився син [PERSON] . Зазначила, що збереження шлюбу неможливе через те, що вона з відповідачем є людьми різних характерів, з різними поглядами на життя, внаслідок чого у них постійно виникали різного роду сварки та непорозуміння. Стверджує, що шлюбні відносини фактично припинені. Крім того, вона перебуває на «Д» обліку в жіночій консультації КНП «Ратнівська ЦРЛ» з приводу вагітності. Згідно з спільною її та [PERSON] заявою, посвідченою приватним нотаріусом Ляленко А.О., [PERSON] визнає себе батьком дитини, яка буде народжена у неї. У зв`язку з наведеними обставинами позивачка дійшла висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим, а розірвання шлюбу буде відповідати спільним інтересам сторін, а також третьої особи. Просить шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON] , розірвати. Ухвалою суду від 17 жовтня 2019 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 19 листопада 2019 року. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивачка звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи без її участі. У цій же заяві вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, розірвати. Відповідач скерував до суду письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності, де вказав про свою незгоду на примирення з позивачкою. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача [PERSON] , надав судуписьмову заяву про розгляд справи без його участі. У цій же заяві просить позов задовольнити. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Позов підлягає до задоволення. Згідно із ст.110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписами ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.110 ч.ч.2, 3 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Судом установлено, стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що між [PERSON] та [PERSON] 21 жовтня 2014 року виконавчим комітетом Жиричівської сільської ради Ратнівського району Волинської області зареєстровано шлюб, актовий запис №13. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . У шлюбі в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , про що свідчать свідоцтво про його народження, серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Здомишельської сільської ради Ратнівського району Волинської області, актовий запис №13. Згідно з довідкою Комунального некомерційного підприємства «Ратнівська центральна районна лікарня» від 17.09.2019 №0553 [PERSON] перебуває на «Д» обліку в жіночій консультації КНП «Ратнівська ЦРЛ» з приводу вагітності в терміні 18 тижнів. Відповідно до спільної заяви [PERSON] та [PERSON] , посвідченої приватним нотаріусом Ляленко А.О., останній визнає себе батьком дитини, яка буде народжена в [PERSON] . В цій же заяві просить внести відомості про батька до актового запису про народження їхньої дитини, по батькові дитини вказати за власним іменем батька - [PERSON] , та присвоїти їй прізвище [PERSON] . У силу ст.24 ч.1 та ст.56 ч.3 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до припинення шлюбних відносин чи їх збереження не може мати місце. Позивачка у позовній заяві зазначила, що причинами розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки, а також бажання створити сім`ю із батьком своєї ще не народженої дитини. Беручи до уваги, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, яка вагітна від іншого чоловіка, що має істотне значення, суд вбачає достатні підстави для розірвання шлюбу між подружжям. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", з огляду на визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, необхідно повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову до суду за вимогу про розірвання шлюбу, а інші 50 відсотків сплаченого судового збору в розмірі 384 грн 20 коп. на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України належить стягнути з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved