Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

27 жовтня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON] [INFO] який продовжує навчаться, в твердій грошовій сумі 3500 грн. від дня пред'явлення позову і до закінчення навчання. Позивачка мотивує свої вимоги тим, що 19.09.2002 року сторони розірвали зареєстрований шлюб, від якого мають сина [PERSON] [INFO] З 2012 року син навчається в Державному вищому навчальному закладі першого рівня акредитації ,,Київський енергетичний коледж" на третьому курсі теплоенергетичного відділення денної форми навчання, що призвело до виникнення скрутного матеріального становища позивачки та є підставою її звернення з даним позовом в судовому порядку. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак надала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, з урахуванням внесених уточнень, а саме стягнення на її користь ? але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та просила слухати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, з урахуванням внесених уточнень. Справу просив слухати за його відсутності. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 19.09.2002 року сторони розірвали зареєстрований шлюб, від якого мають сина [PERSON] [INFO] З 2012 року син навчається в Державному вищому навчальному закладі першого рівня акредитації ,,Київський енергетичний коледж" на третьому курсі теплоенергетичного відділення денної форми навчання, що призвело до виникнення скрутного матеріального становища позивачки та є підставою її звернення з даним позовом в судовому порядку. Згідно довідки Київського енергетичного коледжу від 26.09.2014 року [PERSON] навчається на 3 курсі теплоенергетичного відділення денної форми навчання. Термін закінчення навчання 01.07.2016 року. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України. Як роз'яснено в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України№3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, за вимог Сімейного законодавства України, стягнення аліментів на повнолітню особу, характеризується такими умовами: по перше досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу, по друге: стягнення аліментів визначається як стягнення з батька/матері грошової суми або частки з доходу (заробітку), щомісячно, протягом визначеного законодавством строку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що за обставин, що склалися, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягає до задоволення з урахуванням внесених уточнень.

Outcome: approved