Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

21 жовтня 2013 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги фактичним припиненням подружнього життя і неможливістю збереження сім'ї. У судовому засіданні [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги, в обґрунтування яких послався на факти і обставини, викладені у заяві, та зазначив, що з 30 червня 2001 року перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку - [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачекою не склалося, оскільки у кожного з них різні, не співпадаючи погляди на питання подружніх взаємовідносин і поведінки у сім'ї, у зв'язку з чим між ними виникали суперечки, які призвели до втрати почуття любові. З червня 2013 року вони припинили шлюбні відносини, з цього часу мешкають окремо, спільне господарство не ведуть і фактично не спілкуються між собою. За час припинення сімейних відносин він дійшов висновку, що примирення між ними та подальше подружнє життя стало неможливим, а збереження шлюбу суперечить інтересам кожного із них та інтересам їх дітей. Посилаючись на наведені обставини, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала, зазначивши, що дійсно з 30 червня 2001 року перебуває з позивачем у зареєстрованому шлюбі. З причини різних поглядів на життя вони у червні 2013 року припинили шлюбні відносини, з того часу мешкають за різними адресами, сумісного господарства не ведуть. Примирення між ними не відбулось. Приймаючи до уваги, що сім»я з позивачем існує лише формально, вона не заперечує проти задоволення позову та розірванні їх шлюбу. На зміні її прізвища на дошлюбне „[PERSON]" не наполягає і просить залишити прізвище „[PERSON]". Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне. [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб 30 червня 2001 року про що в книзі реєстрації актів про одруження виконкому Ясинівської селищної ради міста Макіївки Донецької області 30 червня 2001 року зроблено запис за № 9. Подружжя має доньку - [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Для сторін цей шлюб перший. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою статті 112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що [PERSON] і [PERSON] з червня 2013 року припинили шлюбні відносини, спільно не проживають, сумісного господарства не ведуть та фактично не спілкуються між собою. За цей час подружжя не здійснили дій щодо збереження родинних стосунків, між ними встановились недружні взаємовідносини, сторони не має наміру зберегти сім'ю. Враховуючи викладене, суд визнає, що надання подружжю строку для примирення у даному випадку суперечить моральним засадам суспільства. Згідно приписів ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно до положень статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] і [PERSON], збереження їх сім'ї є неможливе та суперечить їх інтересам, позовна заява відповідає дійсній волі подружжя, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідачка не наполягає на відновленні її дошлюбного прізвища. Судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи, позивач просить покласти на нього. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved