Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

27.09.2013 року ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Із позову вбачається, що 08.11.2006 року між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «Перший Український міжнародний банк» та громадянин кою [PERSON] був укладений кредитний договір № 5070448 від 08.11.2006 року, відповідно до умов якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 15485,00 доларів США, а відповідачка зобов'язалась використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути банку кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені кредитним договором. Всупереч умовам кредитного договору відповідачка не виконала свої зобов'язання, через що станом на 27.08.2013 року становить 15331,01 доларів США, з яких: - заборгованість відповідачки за сумою кредиту складає - 12050,38 доларів США; - заборгованість відповідачки за непогашеними в строк відсотками за користування кредитом складає - 3280,63 доларів США; - сума пені за порушення строків виконання зобов'язань за кредитним договором складає - 626,88 доларів США; загальна заборгованість відповідачки за сумами штрафу складає 154,85 доларів США. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Перший Український міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором №5070448 від 08.11.2006 року в загальному розмірі 15331,01 доларів США, а також понесені позивачем судові витрати в сумі 1287,89 грн. Представник позивача Прохоров О.О. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, хоча була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, заперечення до позовної заяви суду не надала. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разi неявки в судове засiдання вiдповідача, який належним чином повiдомлений i вiд якого не надiйшло повiдомлення про причини неявки, або якщо зазначенi ним причини визнанi неповажними, суд може ухвалити заочне рiшення на пiдставi наявних у справi доказiв, якщо позивач не заперечує проти такого вирiшення справи. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним Кодексом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ч. 2 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Судом встановлено, що 08.11.2006 року між позивачем та Відповідачкою по справі укладений кредитний договір № 5070448, згідно якого позивач надав кредит Відповідачці в сумі 15485,00 доларів США зі сплатою: - процентів за користування кредитом в розмірі 11,90% річних; з кінцевим терміном повернення до 08.11.2023 р. (а.с. 15-19). Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав кредит Відповідачці в сумі 15485,00 доларів США, що підтверджується меморіальним валютним ордером №252291458 від 08.11.2006 року (а.с. 14). Згідно вимоги дострокового повернення всієї суми кредиту та процентів за користування кредитом Відповідачка попереджався про наявну заборгованість на необхідність її термінового погашення. (а. с. 31). У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору заборгованість відповідачки, відповідно до розрахунку заборгованості за договором кредиту № 5070448 від 08.11.2006 року, станом на 27.08.2013 року за Відповідачкою наявна заборгованість по кредитному договору в сумі 15331,01 доларів США, з яких: - заборгованість відповідачки за сумою кредиту складає - 12050,38 доларів США; - заборгованість відповідачки за непогашеними в строк відсотками за користування кредитом складає - 3280,63 доларів США; - сума пені за порушення строків виконання зобов'язань за кредитним договором складає - 626,88 доларів США; загальна заборгованість відповідачки за сумами штрафу складає 154,85 доларів США (а.с. 9-13). Відповідно до ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до п.12 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України від 30.03.2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин" у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини 3 статті 533 ЦК України. З огляду на викладене, суд, вважає вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Також згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1287,89 грн., які були понесені позивачем при звернені до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved