Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

26.07.2017 року позивач [PERSON] звернувся до Київського районного суду міста Одеси з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить визначити, що частка померлої [PERSON] в праві сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: м.Одеса, вул. Ільфа і Петрова,10 "а" кв.11 становила ? частку. До судового засідання позивач [PERSON] надав заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглядати справу за його відсутністю. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до судового засідання надали спільну заяву, в якій позовні вимоги визнали в повному обсязі, не заперечують проти їх задоволення та просять справу розглядати за їх відсутністю. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 18.10.1993 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження від 18.10.1993 р. за №25830, квартира №11 у будинку №10 «а» по вул. Ільфа і Петрова у м.Одесі, загальною площею 59,6 кв. м., належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сім'ї [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Права власності сторін було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН», 25.10.1993 року, кн..32 пр.стр99р 526. У свідоцтві не конкретизовані частки майна співвласників у спільній сумісній власності.\~\~ Згідно зі\~ст.112 ЦК України\~(1963 р.), майно може належати двом чи декільком громадянам. Співвласник зазначеної квартири [PERSON], померла 07.12.2016року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ЖД № 472610 видане 07.12.2016 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, після смерті якого відкрилась спадщина на частку квартири 11 у будинку №10 «а» по вул. Ільфа і Петрова у м.Одесі. Однак при зверненні спадкоємців до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON], сторони отримали відмову у здійснені нотаріальних дій, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що співвласниками не було визначено та виділено в натурі частки із майна, та розяснено, що видати свідоцтво про право на спадщину на частку квартири, яка належала померлій [PERSON], не представляється можливим. Те, що частки квартири, які належать співвласникам, не конкретизовані, порушує право позивача на реєстрацію за ним права власності на вищевказане майно. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України\~передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1\~ст. 368 ЦК України\~спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до\~\~ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній\~\~власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.\~\~ Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, та частки кожного із співвласників квартири №11 у будинку №10 «а» по вул.Ільфа і Петрова у м.Одесі, є рівними.

Outcome: approved