Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

25 січня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Шкуратівської сільської ради Білопільського району про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на все її майно, зокрема на домоволодіння [ADDRESS]. За життя вона склала заповіт, яким все своє майно заповіла їй. У встановлений законом строк вона звернулася до приватного нотаріуса Шамукової С.Ф. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], нотаріусом була заведена спадкова справа. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння нотаріус відмовила у зв'язку з тим, що [PERSON] за життя не зареєструвала вказане домоволодіння у відповідних державних органах та не отримала правовстановлюючих документів на нього. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] просить суд задовольнити її позов. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Шкуратівської сільської ради Білопільського району в судове засідання не з'явився, сільський голова [PERSON] направила суду листа про розгляд справи без участі їх представника, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду. проти позову не заперечують. Третя особа - приватний нотаріус Білопільського районного нотаріального округу Шамукова С.Ф. в судове засідання також не з'явилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та 3-ї особи за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а. с. 7). Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно. Як вбачається з довідки виконавчого комітету Шкуратівської сільської ради Білопільського району від 06 грудня 2017 року №594 та технічного паспорту на житловий будинок від 12 грудня 2017 року, згідно з записами в погосподарській книзі №05 за 1996-2000 роки, сторінки 189-190, за [PERSON] зареєстрований житловий будинок [ADDRESS], який побудований в 1980 році (а. с. 13). До дня смерті [PERSON] право власності на вказане вище домоволодіння не зареєструвала. Згідно з довідкою КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» філіал «Білопільська госпрозрахункова виробнича дільниця» від 12 грудня 2017 року №1293 домоволодіння за адресою: [ADDRESS] на даний час ні за ким не зареєстровано (а. с. 12). Відповідно до архівної довідки архівного відділу Білопільської районної державної адміністрації від 30 січня 2018 року №26 в документах архівного фонду Шкуратівської сільської ради і її виконавчого комітету за 1992-2009 роки не виявлено відомостей про передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки в с. Цимбалівка Шкуратівської сільської ради (а. с. 40). Також судом встановлено, що 10 червня 2008 року секретарем виконавчого комітету Шкуратівської сільської ради Білопільського району було посвідчено та зареєстрованого в реєстрі за №129 заповіт, складений цього ж дня від імені [PERSON], яким остання все своє майно заповіла [PERSON], позивачу по справі (а. с. 5). Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 17 травня 2010 року, яке набрало законної сили 28 травня 2010 року, поряд з іншим, встановлено юридичний факт того, що заповіт, посвідчений Шкуратівською сільською радою і зареєстрований в реєстрі 10 червня 2008 року за №129, належить [PERSON] (а. с. 6). З вищевказаної довідки виконавчого комітету Шкуратівської сільської ради Білопільського району від 06 грудня 2017 року №594 вбачається, що [PERSON] на день смерті [INFO] року була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS] Як вбачається зі спадкової справи, 02 березня 2010 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Білопільського районного нотаріального округу Шамукової С.Ф. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, в порядку спадкування за заповітом (а. с. 25). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 01 червня 2010 року приватним нотаріусом Білопільського районного нотаріального округу Шамуковою С.В. та зареєстрованого в реєстрі за №413, [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] недоотриману останньою пенсію в сумі 772,71 грн. (а. с. 34). На даний час [PERSON] має намір оформити свої спадкові права на вказаний вище будинок, що залишився після смерті [PERSON], однак внаслідок того, що остання за життя не зареєструвала його у відповідних державних органах на себе, вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі (а. с. 15). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. У відповідності до ч. 2 ст. 1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. На час побудови спірного домоволодіння діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка передбачала реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст та селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто фактично записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності. Згідно з довідкою №73 від 15 грудня 2017 року та висновком начальника КП "Білопільське районне архітектурно-планувальне бюро" від 14 грудня 2017 року житловий будинок в [ADDRESS], зведений з дотриманням архітектурних, санітарних та протипожежних норм та правил. Житловий будинок і надвірні будівлі знаходяться в межах земельної ділянки, не виходять за червону лінію вулиці, а також не знаходяться на суміжних земельних ділянках (а. с. 14). Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити та визнати за нею право власності на домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved