Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

23.11.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфимової Т.І., приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Арнаут О.В., [PERSON], [PERSON] про припинення дії обтяження (заборони), посилаючись на те, що 24.12.2003 року між [PERSON] з одного боку та [PERSON], [PERSON] з іншого, був укладений договір довічного утримання, за яким [PERSON] передала у власність [PERSON], [PERSON] в рівних частках кожному, належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] а вони зобов'язалися довічно повністю утримувати її, забезпечуючи її харчуванням, одягом, доглядом, ліками, необхідною допомогою і зберегти у її довічному безкоштовному користуванні будинок. Того ж дня приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфимовою Т.І. була винесена заборона на відчуження житлового будинку. 18.11.2008 року на підставі повідомлення нотаріуса №1352 зазначений запис про обтяження був перенесений до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.03.2012 року, вищезазначений договір довічного утримання від 24.12.2003 року був розірваний та за [PERSON] було визнано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] 19.08.2015 року [PERSON] померла. Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є позивачка, вона оформила спадщину та 07.06.2016 року було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] в м. Ізмаїл Одеської області, тобто є власником вказаного будинку. Після оформлення спадщини [PERSON] стало відомо, про наявність заборони відчуження будинку, після чого вона звернулася до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфимової Т.І. з проханням про припинення заборони, однак їй було відмовлено в цьому, так як вона не є стороною по договору довічного утримання. У зв'язку з зазначеним, позивачка просить припинити дії обтяження (заборони) на нерухоме майно - житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: вул. [ADDRESS], реєстраційний номер обтяження: 8200637, зареєстрований 18.11.2008 року реєстратором: Ізмаїльська державна нотаріальна контора на підставі повідомлення приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфимової Т.І. №1352 від 24.12.2003 року, та виключити (вилучити) з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про заборону на нерухоме майно - житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] Також просила припинити дію обтяження (заборони) на нерухоме майно - житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], номер запису про обтяження: 14869396, зареєстрований 18.11.2008 року приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Арнаут О.В. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №14869396 про заборону на нерухоме майно - житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] Ухвалою суду від 22.02.2018 року по справі залучені в якості співвідповідачів [PERSON] та [PERSON] Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, сповіщена належним чином, представник позивачки надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні, просив розглядати справу у його відсутність та відсутність позивачки. Відповідач приватний нотаріус Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфимова Т.І., в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідач приватний нотаріус Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Арнаут О.В. в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, просила відмовити у задоволенні позовних вимог, в зв'язку з тим, що нею, приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Арнаут О.В., при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], було здійснено перенесення запису про заборону з Державного реєстру заборон до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Заборону на відчуження вищезазначеного житлового будинку накладала Єфимова Т.І., приватний нотаріус Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області під час посвідчення договору довічного утримання. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, сповіщена належним чином, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, щодо задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/, про причину неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.80 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтями 1,2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст.15,16 ЦК України, ст.4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], в м.Ізмаїл Одеської області на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер [NUMBER], виданого 07.06.2016 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Арнаут О.В. (а.с. 6) Позивачці при зверненні до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфимової Т.І. з заявою щодо припинення обтяження (заборони) на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] повідомлено, що у зв'язку з відсутністю одного з набувачів, [PERSON], приватний нотаріус не може провести відповідні дії про вилучення обтяження (заборони). Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 06.02.2018 року за №112927166 було виявлено обтяження на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], в м.Ізмаїл Одеської області, який належить [PERSON], підставою виникнення обтяження є повідомлення приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфимової Т.І., серія та номер: 1352, виданий 24.12.2003. Процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року № 31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року №364/3657 (зі змінами). Відповідно до п. 1.5. вказаного вище Положення, Реєстраторами Реєстру заборон (далі - Реєстратор) є: державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси; державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України та його регіональні філії. Реєстратори приймають заяви про реєстрацію обтяження об'єкта нерухомого майна від державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів, які не є Реєстраторами, судів та слідчих органів та постанови про арешт майна боржника органів державної виконавчої служби та інших осіб, визначених цим Положенням; уносять та вилучають записи до (з) Реєстру заборон про заборони, арешти щодо нерухомого майна; отримують (видають) витяги з Реєстру заборон. Пунктом 2.1 Положення було визначено вичерпний перелік підстав для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об'єкти нерухомого майна, а саме: накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом - Реєстратором заборони відчуження на об'єкти нерухомого майна. Заява про реєстрацію (вилучення) обтяження об'єкта нерухомого майна, що подається: державною нотаріальною конторою та приватним нотаріусом, які не є Реєстраторами, - у зв'язку з накладенням (зняттям) ними заборони відчуження на об'єкти нерухомого майна; судами (крім третейських судів) і слідчими органами - у зв'язку з накладенням ними арешту на об'єкти нерухомого майна /звільненням з-під арешту/; органами державної виконавчої служби - у зв'язку з накладенням ними арешту на об'єкти нерухомого майна (звільненням з-під арешту/. З 01.01.2013 року відповідно до ст. 8, ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майна та їх обтяжень», п. 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор - нотаріус є спеціальним суб'єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом. Відповідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат», нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Згідно ст. 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно з п.п. 5.1. п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв'язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, після припинення договору іпотеки у зв'язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п'ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до п. 74, 75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом. При цьому, згідно з п. 78 зазначеного Порядку, державна реєстрація припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно у результаті зняття нотаріусом заборони проводиться нотаріусом, яким знято заборону. Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.312 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Таким чином, заборона відчуження житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], який належить на праві приватної власності позивачці по справі, порушує її права та законні інтереси, оскільки унеможливлює повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися майном. Враховуючи те, що нотаріус, як реєстратор не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивача заборони на відчуження об'єктів нерухомого майна, позивач позбавлений можливості реалізувати своє право власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про задоволення позову та припинення і вилучення накладеного на підставі повідомлення приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфимової Т.І. обтяження на нерухоме майно, належне позивачці.

Outcome: approved