Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

27.09.2019 року представник позивача адвокат Мельник О.С. звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №3029800000 від 27.10.2018 року в розмірі 9284,46 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 750 грн. та сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1921 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 27.10.2018 року між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та [PERSON] укладено кредитний договір №3029800000 у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, на підставі якого відповідачем отримано кредит, шляхом перерахунку грошових коштів на банківський рахунок (платіжну картку) у розмірі 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,98% на залишок суми кредиту за кожний день користування кредитними коштами та 1,98% за кожний день користування кредитом на залишок фактичної заборгованості по кредиту у разі порушення відповідачем (позичальником) умов договору (невиконання або неналежного виконання його умов), строком дії на 30 днів, але у будь-якому разі, до повного виконання позичальником своїх зобов`язань. Відповідачем зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконуються, що змусило позивача звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та інтересів. На підставі ухвали суду від 15.10.2019 року відкрито провадження у цивільній справі з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України до суду не надходило. Копію позовної заяви та доданих до неї документів надіслано відповідачу рекомендованим повідомленням. Згідно довідки Укрпошти відправлення вручено 21.10.2019 року матері відповідача, який у відповідності до ч.3 ст.130 ЦПК України вважається належним чином повідомленим. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд справи, будь-яких клопотань та відзив на позовну заяву не подав, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку, передбаченому ст.ст.279,280 ЦПК України. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.10.2018 року між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та [PERSON] укладено кредитний договір №3029800000 у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, на підставі якого відповідачем отримано кредит, шляхом перерахунку грошових коштів на банківський рахунок (платіжну картку) у розмірі 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,98% на залишок суми кредиту за кожний день користування кредитними коштами та 1,98% за кожний день користування кредитом на залишок фактичної заборгованості по кредиту у разі порушення відповідачем (позичальником) умов договору (невиконання або неналежного виконання його умов), строком дії на 30 днів, але у будь-якому разі, до повного виконання позичальником своїх зобов`язань. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписаний ним договір разом з Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту складає між ним та ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» публічний договір, що підтверджується підписаним з обох боків Договір №3029800000 у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, на підставі якого відповідачем отриманий кредит. Позивач своє зобов`язання щодо видачі кредиту шляхом перерахування грошових коштів на номер банківської картки, вказаний відповідачем при реєстрації в особистому кабінеті, виконав, що підтверджується інформаційною довідкою, виданою 26.07.2019 року за №88/07 ТОВ «Платежі Онлайн». Пунктом 4.2.2 Договору передбачено, що позичальник зобов`язаний, зокрема, вчасно повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором; у випадку прострочення сплати заборгованості за цим договором, в повному обсязі сплатити нараховані проценти за користування кредитом. Із розрахунку заборгованості за договором №3029800000 від 18.12.2018 року станом на 14.08.2019 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 9284,46 грн., з врахуванням добровільного погашення на суму 4972 грн., зокрема, сума кредиту 2999,18 грн., проценти за користування кредитом 881,70 грн., за порушення зобов`язань, передбачених п.6.3 договору 5403,58 грн., що свідчить про не виконання відповідачем передбачених договором зобов`язань. Доказів, які б свідчили про наявність підстав для звільнення [PERSON] від виконання зобов`язань за кредитним договором, як і розрахунок відповідача щодо розміру заборгованості, суду не надано. Відповідно до змісту ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За положеннями ст.627 ЦК України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч.6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію»). Ч. 5 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначає, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, суд вважає, що між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та [PERSON] правовідносини виникли внаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої. Із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився. Договір позики укладено та підписано в електронній формі, що відповідає приписам ст.ст.6, 627 ЦК України, ст.ст.11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором в установлені договором строки, позивач внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки, на що він розраховував при укладенні договору, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. За змістом ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Згідно положень ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. У відповідності до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Із наданого представником позивача договору про надання правової допомоги, укладеного 10.07.2019 року між Адвокатським об`єднанням «Макмел» в особі керуючого партнера Мельник О.С., який діє на підставі Статуту, та ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» вбачається, що адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання з надання правової допомоги (юридичних послуг) на передбачених договором умовах, в тому числі зобов`язується підготувати та відправити позовні заяви про стягнення заборгованості відносно боржників позивача згідно реєстру боржників. Згідно п.3.1.2. Договору позивач зобов`язується оплатити послуги представника в розмірі, порядку та строки, передбачені цим договором, зокрема, винагороду в сумі 750 грн. з розрахунку за надання правової допомоги по одному боржнику на підставі акту приймання-передачі, який складається щодо боржника. Як вбачається із наданого позивачем Акту приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги, складеного 05.09.2019 року Адвокатським об`єднанням «Макмел» надано послуги з правової допомоги позивачу, а саме: підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту позичальнику [PERSON] , загальною вартістю 750 грн. відповідно до п.4.1 Договору. Оплата позивачем наданих адвокатом послуг підтверджується платіжним дорученням № 698 від 10.09.2019 року в розмірі 750 грн. Відповідач не заявляв клопотання про зменшення судових витрат позивача. Враховуючи, що понесені позивачем судові витрати у справі та витрати на професійну правничу допомогу документально підтверджені відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved