Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], в якому просили суд визначити ідеальні частки співвласників в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно зі свідоцтвом про право власності від 27.11.2007 року квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Вказана квартира загальною площею 55,4 кв.м., житловою площею 36,4 кв.м., складається з 3-х житлових кімнат. На теперішній час між сторонами не досягнуто згоди щодо розпорядження спільним майном, невизначеність ідеальних часток заважає сторонам вільно розпоряджатися своїми частками. Враховуючи викладене, у зв'язку із тим, що дану квартиру було приватизовано трьома особами кожній з яких належить по 1/3 частки відповідно, позивачі просять суд визначити ідеальні частки співвласників в праві спільної сумісної власності. Ухвалою суду від 08.11.2017 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачам строк на усунення недоліків. Ухвалою суду від 01.12.2017 року провадження у справі відкрито та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 25.01.2018 року позовні вимоги в частині встановлення порядку користування квартирою № 25 по вул. Ощепкова, 1 в м. Харкові за заявою позивачів залишено без розгляду. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги про визначення ідеальних часток співвласників в праві спільної сумісної власності та просили суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] не заперечували проти визначення ідеальних часток співвласників в праві спільної сумісної власності. Суд, дослідивши доводи, викладені у позовній заяві, а також доводи сторін та представника відповідача, оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтями 12, 11, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Згідно з ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч. 4 ст. 41 Конституції України). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України). Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про право власності на житло, виданого Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської ради від 27.11.2007 року, реєстраційний № 8-07-290078, квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності /а.с. 4/. Згідно з витягом про державну реєстрацію № 35848360 від 15.10.2012 року КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" право спільної сумісно власності зареєстровано за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] /а.с. 5/. В матеріалах справи міститься правочин про відмову від договору дарування квартири від 08.02.2016 року за реєстровим № 58, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], відповідно до якого [PERSON] з однієї сторони та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з другої сторони, сторони по договору дарування квартири № 3874 від 15.10.2012 року за взаємною згодою домовились про відмову від зазначеного договору дарування квартири /а.с.6/. Згідно з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 52797910 від 08.02.2016 року 3-х кімнатна квартира [ADDRESS], загальною площею 55,4 кв.м., житловою площею 36,4 кв.м., належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності /а.с. 11/. Таким чином, письмовими доказами підтверджено та не оспорюється сторонами, що квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] У відповідності з ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). За змістом ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно зі ст. 370 ЦК України у випадку виділення частки в праві спільної сумісної власності вважається, що частки кожного із співвласників в праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлене за домовленістю співвласників або законом, або рішенням суду. Згідно з роз'яснень постанови Пленум Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вбачається, що при відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Звертаючись до суду з вказаними позовними вимогами, позивачі просили суд визначити їх частку у праві спільної сумісної власності на спірну квартиру, з метою щоб в подальшому вони мали можливість розпоряджатися своєю часткою. Відповідач проти визначення ідеальних часток у спільній власності на квартиру не заперечував. Враховуючи те, що сторони є співвласниками спірної квартири [ADDRESS], при цьому вони володіють вказаним об'єктом нерухомості в рівних долях на праві спільної сумісної власності, суд вважає, можливим позов задовольнити та визначити ідеальні частки у спільній сумісній власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved