Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

26.07.2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» в особі представника [PERSON] звернулося до суду із позовом до відповідача [PERSON] ( після реєстрації шлюбу [PERSON]) [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 17666,87 грн. В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначив, що 06.02.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого банк надав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 5600,00 грн., відповідач зобов'язався щомісячно частинами повертати кредит, та сплачувати проценти у розмірі 30 % річних від суми залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на те, що відповідачем умови кредитного договору не були виконані, позивач просить стягнути з нього прострочену заборгованість за кредитом станом на 31.05.2016 року у сумі 17666,87 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, повне підтримання позовних вимог, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] ( до реєстрації шлюбу [PERSON]) Т.В. в судове засідання повторно не зявилася, судом про розгляд справи повідомлявся належним чином, за місцем реєстрації, про що свідчать судові повістки, які надсилалися рекомендованим листом з повідомленням. Суд вважає за можливе, згідно ст. 224 ч.1 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по цивільній справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно довідки Вознесенського міського відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції Миколаївської області від 04.08.2016р. відповідач [PERSON] змінила прізвище на «Бабкіна» на підставі державної реєстрації шлюбу 13.07.2012р., зареєстрованого виконавчим комітетом Таборівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, актовий запит № 2 Судом встановлено, що 06.02.2012 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого банк надав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 5600,00 грн. з можливістю односторонньої зміни кредитодавцем розміру ліміту, а відповідач зобов'язався щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 30 % річних від суми залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 6-8 ). Своїм підписом у заяві позичальника відповідач підтвердив, що заява разом із памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів обумовлено в заяві позичальника та Умовах та правилах надання банківських послуг. Положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов'язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов'язання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі. Відповідно до ст. 611, ч. 2 ст. 612, ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення) боржник не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, зокрема повинен сплатити суму боргу в розмірі, передбаченому договором, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. З матеріалів справи вбачається те, що позичальник дійсно порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту, а також сплати відсотків за користування ним. В зв'язку з цим, станом на 31.05.2016 року виникла заборгованість по кредитному договору, а саме: заборгованість за кредитом 4663,78 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 9592,34 грн., заборгованість за пенею та комісією 2093,28 грн., а також штраф (фіксована частина ) 500 грн., штраф (процентна складова) 817,47 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості ( а.с.4-5 ), а тому вказана сума на підставі ст.ст. 526, 530 ЦК України підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача (згідно розміру задоволених вимог) також підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, а саме 1378 грн. судового збору.

Outcome: approved