Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

[PERSON] звернувся 15.08.2017 р. до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що він за оголошенням у мережі «Інтернет» в жовтні 2014 р. підшукав для придбання житловий будинок за адресою: м.Запоріжжя, вул..Заслонова, 12, який оглянув за участю представника агентства нерухомості, за поясненнями котрого власники нетривалий час володіють ним і терміново продають будинок через нестабільну ситуацію в державі та виїзд за кордон. 16.10.2014 р. позивач з відповідачем уклали договір купівлі-продажу будинку за адресою: м.Запоріжжя, вул..Заслонова, 12, який був посвідчений приватним нотаріусом ЗМНО [PERSON] та зареєстрований за номером 11993. П.2 договору № 11993 від 16.10.2014 р. визначає, що предмет продажу (будинок) належав відповідачу на підставі договору купівлі-продажу № 2583, посвідченого 10.08.2014 р. приватним нотаріусом ЗМНО [PERSON] Відповідно до п.3 договору № 11993 від 16.10.2014 р. ціна продажу будинку склала 214\~500 грн., які відповідач отримав від позивача на власний поточний рахунок в ПАТ «Енергобанк». В той же день право власності на будинок було зареєстровано за позивачем. Через два дні після купівлі будинку позивач прибув до нього, але потрапити в приміщення не зміг, оскільки будинок був опечатаний слідчим Шевченківського РВ УМВС України, і, як з»ясувалося згодом, в межах розслідування кримінального провадження за вчинення шахрайства. В листопаді 2014 р. до Шевченківського районного суду з позовом звернувся [PERSON], який просив визнати недійсним договір купівлі-продажу № 2583 від 10.08.2014 р., укладений між відповідачем та [PERSON] в особі представника [PERSON], та витребувати в [PERSON] спірний будинок. Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 03.03.2015 р. в цивільній справі № 336/8848/14-ц, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області та ухвалою ВССУ позов [PERSON] було задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку № 2583 від 10.08.2014 р. та витребувано в [PERSON] спірний будинок. Таким чином, відповідач придбав будинок за недійсним договором і через 2 місяці перепродав його позивачу. Через 2 дні після продажу будинку позивачеві, виникло кримінальне провадження і слідчим було опечатано будинок. Менше ніж через місяць так само раптово з»явився власник будинку і витребував його в судовому порядку у позивача. В силу ч.3 ст..61 ЦПК України, рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 03.03.2015 р. в цивільній справі № 336/8848/14-ц було встановлено ряд преюдиційних фактів: договір купівлі-продажу житлового будинку № 2583 від 10.08.2014 р., укладений між [PERSON] та [PERSON] (в особі представника [PERSON]Г.) є недійсним; [PERSON], діючи від імені померлого власника на підставі підробленої довіреності, продав [PERSON] спірний будинок; на момент укладення договору № 2583 від 10.08.2014 р. та наступного договору № 11993 від 16.10.2014 р. право власності на спірний будинок належало [PERSON] в порядку спадкування. За позовом позивач, посилаючись на ст..ст.12, 16, 216, 288, 330, 388, 661 ЦК України просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 214\~500 грн. та судові витрати. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з»явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому ЦПК України порядку, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ст..224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд дійшов висновку про законність позовних вимог і обґрунтування їх доказами, в звязку з чим позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.10.2014 р. між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку № 12 по вул..Заслонова в м.Запоріжжя, який був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований за номером 11993 (а.с.25-26). В п.2 договору № 11993 від 16.10.2014 р. зазначено, що предмет продажу (будинок) належав відповідачу на підставі договору купівлі-продажу № 2583, посвідченого 10.08.2014 р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] Відповідно до п.3 договору № 11993 від 16.10.2014 р. ціна продажу будинку склала 214\~500 грн., які відповідач отримав від позивача на власний поточний рахунок в ПАТ «Енергобанк». В той же день право власності на будинок було зареєстровано за позивачем. В листопаді 2014 р. до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовом звернувся [PERSON], який просив визнати недійсним договір купівлі-продажу № 2583 від 10.08.2014 р., укладений між відповідачем та [PERSON] в особі представника [PERSON], та витребувати в [PERSON] спірний будинок (а.с.4). Відповідно до ч. 3 ст.61 ЦПК України\~обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 03.03.2015 р. в цивільній справі № 336/8848/14-ц, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області та ухвалою ВССУ позов [PERSON] було задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку № 2583 від 10.08.2014 р. та витребувано в [PERSON] спірний будинок (а.с.4-12, 13-16, 17-19). Відповідно до ч. 1\~ст.661 ЦК україни\~у разі вилучення за рішенням суду товару у покупця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару, продавець має відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, якщо покупець не знав або не міг знати про наявність цих обставин. В п.31 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав " було надано роз'яснення судам в частині того, що у разі якщо позов власника про витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено, покупець цього майна має право відповідно до\~ст..661 ЦК України\~звернутися до суду з вимогою до продавця про відшкодування збитків, завданих вилученням у нього товару за рішенням суду з підстав, що виникли до його продажу. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] зобов'язаний відшкодувати [PERSON] грошові кошти в розмірі 214500 грн., які він отримав під час продажу будинку № 12 по вул..Заслонова в м.Запоріжжя. Крім того, відповідно до\~ст..88 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2145 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved