Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

27 березня 2019 року до Дружківського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до відповідача про визнання права забудовника у порядку спадкування. В позовній заяві просить визнати за ним право забудовника в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , із здачею його в експлуатацію та з подальшим оформленням права власності після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 20 червня 1970 року він одружився з [PERSON] [INFO] його дружина [PERSON] померла. На момент її смерті вони проживали за адресою: [ADDRESS] . За час їх життя, 23 січня 1995 року по договору купівлі-продажу [PERSON] придбала одноповерховий житловий будинок «А-1» жилою площею 36,5 кв.м. з надвірними будівлями розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно рішення №154 від 05 березня 1997 року виконкому Дружківської міської ради народних депутатів [PERSON] , дозволено будівництво житлового будинку на садибі по [ADDRESS] розміром 9.0х12,0 м., висотою 8,5 м., житловою площею 64,25 кв.м., корисною площею 111,58 кв.м., в північній частині земельної ділянки зі зносом старого будинку «А-1». На виконання зазначеного рішення виконкому, старий житловий будинок був знесений, почалось будівництво нового житлового будинку, який зі смертю [PERSON] було зупинено, а фактично його готовність складає 15%. Право власності на незавершений будівництвом житловий будинок не зареєстровано. Він, як спадкоємець першої черги своєчасно звернувся з відповідною заявою до державного нотаріуса. 06 лютого 2019 року, постановою Державного нотаріуса Дружківської державної нотаріальної контори ГТУЮ у Донецької області Алексєєвою В.Є., йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на незавершений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з ввідсутністю право встановлювального документа та реєстрації права власності на ім`я [PERSON] 29 березня 2019 року прийнято позову заяву до розгляду і відкрито провадження по справі. Справу визначено розглядати за правилами загального провадження (а.с.21). 05 червня 2019 року підготовче судове засідання відкладено на 03 липня 2019 року у зв`язку із залученням третіх осіб [PERSON] та [PERSON] (а.с. 36). В судове засідання, позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте надав заяву слухати позов за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте надав заяву слухати позов без його участі. Проти позовних вимог не заперечує. Треті особи в судове засідання не з`явилися про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, проте надали заяви про слухання справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] померла [INFO] , яка є дружиною позивача [PERSON] (а. с. 4 зв.ст.). Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу ( а.с. 11-12). В пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Оскільки, спадкодавець померла [INFO] , то застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, а саме: норми ЦК УРСР. За змістом ст. ст. 525, 526 та 527 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно з ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Пунктом 1 частини 1 статті 549 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 17 грудня 2018 року, на момент смерті [PERSON] , з нею проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , її чоловік - [PERSON] (а.с.13). З відповіді Дружківської державної нотаріальної контори, довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] заводилась за заявою №649 від 26 липня 2003 року від чоловіка спадкодавця - [PERSON] , про прийняття спадщини за законом та видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири [ADDRESS] та на грошові внески від 20 вересня 2003 року за реєстровим №1-1607 (а. с. 32-33). Поряд з цим, відповідно до заяви [PERSON] та [PERSON] , вбачається, що у встановлений законом строк спадщину вони не прийняли та звертатися до суду для встановлення строку не будуть. Згідно з ч. 2 ст. 553 ЦК УРСР вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач прийняв спадщину після смерті своєї дружини [PERSON] , а [PERSON] та [PERSON] - відмовились від прийняття спадщини. Позивач звернувся до нотаріальної контори з метою оформлення своїх спадкових прав щодо житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , однак постановою Дружківської державної нотаріальної контори від 06 лютого 2019 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, у зв`язку з невідповідністю правовстановлюючого документу на житловий будинок з технічними характеристиками об`єкту нерухомого майна (а. с. 10). В пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Згідно рішення №154 від 05 березня 1997 року виконкому Дружківської міської ради народних депутатів [PERSON] , дозволено будівництво житлового будинку на садибі по [ADDRESS] розміром 9.0х12,0 м., висотою 8,5 м., житловою площею 64,25 кв.м., корисною площею 111,58 кв.м., в північній частині земельної ділянки зі зносом старого будинку «А-1» та сіней (а. с. 5). З довідки-характеристики об`єкта нерухомого майна КП "МБТІ" від 30 листопада 2018 року вбачається, що об`єкт за адресою: [ADDRESS] , розташований незавершений будівництвом житловий будинок гот.15% та огорожа, в експлуатацію не введено (а. с. 6). Оскільки, позивач прийняв спадщину, будинок збудовано у відповідності до діючого на той час законодавства, він не є самочинно збудованим, а також відповідач визнав позов в повному обсязі та визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved