Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

26 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, в якому попросила стягувати з [PERSON], [INFO], жителя [INFO], на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі по 500 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позов обгрунтовано наступним. 6 серпня 2006 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Великорусавської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, актовий запис № 12. Від спільного проживання у сторін 27 серпня 2007 року народився син [PERSON], 30 грудня 2014 року-донька [PERSON], в свідоцтві про народження яких відповідач записаний батьком. Неповнолітні діти в даний час проживають із позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріально забезпечений і має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, однак сторони не дійшли угоди про добровільну сплату аліментів. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини, викладені у позові, попросила позов задовольнити. Доповнила, що в даний час проживає в [INFO]. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечив проти задоволення позову. Доповнив, що в даний час він проживає в [INFO]. Суд, заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] 6 серпня 2006 року зареєстровано шлюб у виконкомі Великорусавської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, актовий запис № 12. Після реєстрації шлюбу сторонам присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.4). Від спільного проживання у сторін є діти- Каграман [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження яких сторони у справі записані батьками а.с.5-6). Згідно довідки Великорусавської сільської ради № 810 від 26 серпня 2016 року, діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] знаходяться на утриманні [PERSON] (а.с.8). Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Прожиткові мінімуми для piзних категорій населення на 2016 рік в Україні втановлюються Законом "Пpo Державний бюджeт на 2016 рік" за пoданням Міністерства фінансів. Ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст. 184 Сімейного кодексу України (коли розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі). Так, станом на день подачі позову до суду прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1228 гривні, для дітей віком від 6 до 18 років становить 1531 гривень. 30 % на дитину до 6 років становитиме 368,40 гривень, 30 % на дитину віком від 6 до 18 років становитиме 459,30 гривень. Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясовування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, які підлягають задоволенню, а саме визначити розмір аліментів, що будуть стягуватись з відповідача на користь позивачки на утримання їхньої неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі 500 гривень щомісячно до досягнення найсташою дитиною повноліття, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав та законних інтересів будь-яких осіб. Відповідно до ч.1 ст.79, ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовну заяву [PERSON] предявлено до суду 26 серпня 2016 року, відповідно починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 81 ЦПК України не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом судовий збір у справах про стягнення аліментів. Згідно п. 5 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито від сплати державного мита звільняються позивачі - за позовами про стягнення аліментів. Згідно Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду,-у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за поданням до суду позовної заяви майнового характеру справляється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Отже, якщо станом на 1 січня 2016 року розмір мінімальної заробітної плати становив 1378,00 грн, тому ставка судового збору в даній справу становитиме 551,20 гривень. Таким чином з [PERSON] підлягає стягненню в доход держави 551,20 гривень судового збору. \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved