overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] після смерті котрого відкрилася спадщина на його спадкове майно, а саме: на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,0137га, що розташована на території Єлиховецької сільської ради Золочівського району Львівської області. Інші спадкоємці його сестра та брат, які вказані відповідачами у позові, на майно батька не претендують, заяв до нотаріуса не подавали. До [INFO] він повенен був подати заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, однак вказаного він не зробив. Йому в цьому перешкодила поважна причина , 04.06.2012 р. він розрізав болгаркою метал і йому в око залетів шмакток заліза. Він довго лікувався, навіть було необхідне оперативне втручання. В той час, він більшу частину літа провів на ліжку, оскільки не міг ходити, навіть слухати гучну музику. Він терпів ріжучий біль в оці. З над зусиллями відвідував лікувальні процедури. Крім того, вказане лікування одне з найдорожчих. Остаточно він зміг повернутися до нормального життя тільки осінню. Враховуючи вищенаведене, просить позов задоволити, поновити йому термін для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав , просить суд позов задоволити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], в судове засідання не з"явилися, подали в суд заяви про розгляд справи у їх відсутності. Вимоги позову не заперечили. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], [PERSON] помер [INFO] у віці 58 років. В свідоцтві про народження позивача [PERSON] серії [NUMBER], вказано, що його батьком є [PERSON]. Як вбачається із Довідки № 505 від 26.04.2017 року, виданої Єлиховицькою сільською радою Золочівського району Львівської області, заборон та арештів на земельні ділянки, які належали померлій [PERSON] немає. Заповіту [PERSON] не залишив. Після його смерті , спадщину фактично прийняв його син [PERSON] З медичної картки амбулаторного хворого [PERSON], вбачається, що окулістом 4.06.2012 р. [PERSON] було поставлено діагноз стороннє тіло рогівки правого ока. Таким чином, оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд вважає, що причини, які перешкоджали позивачу своєчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини, є поважними, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], територіальної громади с. Вороняки в особі Вороняцької сільської ради Золочівського району Львівської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.07.2014 року померла його мати [PERSON]М після смерті котрої відкрилася спадщина на її спадкове майно, а саме: на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,1552 га, що розташована на території Вороняцької сільської ради Золочівського району Львівської області. В період з 10.01.2015 року по 11.03.2015 року він як військовослужбовець брав участь в АТО в Донецькій та Луганських областях. Звернувшись до нотаріуса із заявою про оформлення документів для прийняття спадщини, йому було відмовлено у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини та розяснено право звернення до суду з відповідним позовом. Враховуючи вищенаведене, просить позов задоволити. Позивач у судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить суд позов задоволити. Відповідач - Вороняцька сільської ради Золочівського району Львівської області, в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи у відсутності його представника. Вимоги позову не заперечив. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з"явились, подали заяви, в яких просять розгляд справи проводити у їх відсутності.Позовні вимоги визнали. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з Свідоцтвом про смерть серії І-СГ № 354309, [PERSON] померла 23.07.2014 року у віці 84 років. В свідоцтві про народження позивача [PERSON] серії І-СГ № 310840, вказано, що його матір»ю є [PERSON]. Як вбачається із Довідки № 879 від 07.09.2015 року, виданої Вороняцькою сільською радою Золочівського району Львівської області, заборон та арештів на майно та земельні ділянки, які належали померлій [PERSON] А,М немає. З Довідки № 230 від 24.03.2015 року Навчального центру Національної гвардії України, вбачається, що [PERSON] проходить військову сліжубу у Навчальному центрі Національної гвардії України з 11.11.1997 року по даний час. В період з 01. 01.2015 року по 11.03.2015 року приймав участь в проведенні антиреростичної операції у східних областях України. Таким чином, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що причини, які перешкоджали позивачу своєчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини, є поважними, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 08 травня 2014 року. Шлюб був зареєстрований відділом реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 377. Від даного шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені, шлюб існує формально. Просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача судові витрати. Позивач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності. В судове засідання відповідач не з'явилася, хоча була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. За погодженням з позивачем суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 08 травня 2014 року відділом реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 377 (а.с. 3). Від даного шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружи, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю" встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач тривалий час подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім'ї, та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення позивача щодо збереження сім'ї, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] в якому просив надати дозвіл на виїзд до [PERSON] та інших країн Шенгенської угоди [PERSON] Даніїла Денисовича [INFO] з батьком [PERSON] без згоди та супроводу матері [PERSON] протягом всього часу до досягнення дитиною 16-річного віку. До позовної заяви додав документ про сплату судового збору. В процесі розгляду справи позивач пред?явив нові позовні вимоги та просив: - надати дозвіл на багаторазові тимчасові виїзди до [PERSON] Даніїла Денисовича [INFO] з батьком [PERSON] [INFO] без згоди та супроводу матері [PERSON] [INFO] протягом всього часу до досягнення дитиною 16-річного віку, тобто до 01.01.2014 року; - надати дозвіл [PERSON] [INFO] на підготовку та виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон (дитячого закордонного паспорту) [PERSON] Даніїла Денисовича [INFO] без згоди та дозволу його матері [PERSON] [INFO]. Таким чином позивач заявив вже дві вимоги немайнового характеру і, відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», повинен був сплатити судовий збір за кожну вимогу немайнового характеру. Отже на час пред?явлення нової позовної вимоги позивач повинен був доплатити судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок. Однак позивач не виконав даний обов?язок, а суд не звернув на це уваги та ухвалив рішення, яким в задоволенні позову відмовив повністю за безпідставністю. У зв?язку з цим постало питання про стягнення з позивача недоплаченої суми судового збору в розмірі 551 гривня 20 копійок. Відповідно до пункту 28 Постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 17.10.2014, № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", якщо факт недоплати судового збору з'ясовано судом у процесі розгляду прийнятої заяви (скарги), суд залежно від конкретних обставин справи може: зобов'язати позивача (заявника) доплатити належну суму судового збору і подати суду відповідні докази у встановлений ним строк та за необхідності оголосити перерву в її розгляді (стаття 191 ЦПК); у разі неподання доказів оплати - стягнути належну суму судового збору за результатами вирішення спору з урахуванням положень статті 88 ЦПК або ж залишити позов (заяву, скаргу) без розгляду на підставі пункту 8 частини першої статті 207 ЦПК. Також відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. Оскільки суд не ухвалив рішення стосовно частини судового збору, яку повинен був сплатити позивач, то суд вважає за необхідне стягнути з позивача недоплачений судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачки на утримання доньки [PERSON], 1998 р.н. з 1/4 частини всіх видів доходу до 200 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. В позові зазначив, що на теперішній час змінилося його матеріальне та сімейне становище, а саме відсутнє місце постійної роботи та має на утриманні малолітнього сина Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, до розгляду справи по суті звернувся до суду з заявою про уточнення позовних вимог, просить змінити розмір аліментів з 1/4 частини всіх видів доходу до 430 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутністю позивача та його представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутністю, проти уточнених позовних вимог щодо зміни розміру аліментів та стягнення 430 грн. щомісячно на утримання дитини до повноліття не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову по наступним підставам. Судом встановлено, що рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 12.06.2000 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки, [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно. [PERSON] з 2007 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від шлюбу має неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу та народження дитини. З 07.10.2013 року позивач не працює, мешкає спільно з дружиною та дитиною. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України обставини, що визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню не підлягають Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.184 СК України, у разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також при наявності інших обставин, які мають суттєве значення, суд за заявою платника аліментів може встановити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. У відповідності до вимог ст. 182 СК України, при призначенні розміру аліментів, суд враховує розмір прожиткового мінімуму, який встановлено Законом України "Про Державний бюджет України ", та який повинні забезпечувати дитині обидва батьки, стан здоров'я і матеріальне становище позивача, відповідача, та дитини, на утримання якої позивач сплачує аліменти. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про зміну стягнення з позивача аліментів з розміру 1/4 частини до 430 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття в зв'язку зі зміною сімейного та матеріального становища позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] і просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. В обґрунтування позовних вимог вказав, що в шлюбі з відповідачем вони перебувають з 25 грудня 1993 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Протягом усього часу сумісного життя між ним та відповідачем постійно виникали сварки, було відсутнє взаєморозуміння, вони зрозуміли, що кожен з них має свій особистий погляд на життя, внаслідок чого між ними виникли неприязні стосунки. Спільне життя між ними стало неможливим. Розірвати шлюб через РАЦС позивач відмовляється. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, в якій просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання також не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог. За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно матеріалів справи, 25 грудня 1993 року сторони зареєстрували шлюб, про що 25 грудня 1993 року складено відповідний актовий запис за № 19. Шлюб зареєстрований Криштопівською сільською радою Близнюківського району Харківської області. Відповідно ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя і якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Подружжя примирятися не бажає і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу залишила своє дошлюбне прізвище "[PERSON]", то питання про зміну її прізвища не постає. За таких обставин, шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] і просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. В обґрунтування позовних вимог вказав, що в шлюбі з відповідачем перебуває з 26 листопада 2001 року. Від шлюбу дітей не мають. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, спільне життя не склалося, сімя розпалася і відновити її неможливо. Шлюбні відносини між ними припинені. Розірвати шлюб через органи реєстрації актів цивільного стану відповідач відмовляється. В установлений судом строк для примирення, сторонам примиритися не вдалося. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявилася, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно матеріалів справи, 26 листопада 2001 року сторони зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 14. Відповідно ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя і якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Подружжя примирятися не бажає і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. За таких обставин, шлюб підлягає розірванню. Оскільки відповідач не просить змінити прізвище, суд вважає доцільним залишити відповідачу шлюбне прізвище "Шахова".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, посилаючись на те, що 30 грудня 1998 року між [PERSON], діючим від імені [PERSON], з одного боку та [PERSON], з іншого на Одеській Новій Біржі, був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Оскільки нотаріально договір купівлі-продажу не оформлявся, позивач не зможе нотаріально оформити договір відчуження даної квартири, у зв'язку з чим вимушений звернутись з позовом до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, надав суду заяву в якої позовні вимоги підтримує просить суд розглянути справу в його відсутність, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Відповідно до п. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 30 грудня 1998 року між [PERSON], діючим від імені [PERSON], з одного боку та [PERSON], з іншого на Одеській Новій Біржі, був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Зазначений договір був зареєстрований на Одеській Новій Біржі за № 1956/98. Позивач передав [PERSON], обговорену заздалегідь суму грошей в рахунок вартості квартири, виконавши, таким чином, умови договору. Вказаний договір 22 січня 1999 року був зареєстрований в КП "ОМБТІ та РОН" на ім'я [PERSON]. Таким чином, сторони фактично виконали угоду, і в цей час у позивача виникла необхідність у відчуженні належної йому квартири, однак він позбавлений такої можливості у зв'язку з тим, що зазначений договір нотаріально не посвідчений, чим порушені вимоги ст. 209 ЦК України. У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, суд може визнати такий договір дійсним. За таких обставин, суд вважає за можливим визнати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений 30 грудня 1998 року на Одеській Новій Біржі за № 1956/98 - дійсним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Свій позов мотивує тим, що [PERSON] є його колишньою дружиною, шлюб з якою було розірвано рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 20.11 2012 р. Під час подружнього життя вони проживали та були зареєстровані в належній йому на праві власності квартирі [ADDRESS]. З 22.12 2011 р. по даний час відповідачка з власної ініціативи, без будь - яких поважних причин перестала проживати у квартирі. Оскільки [PERSON] не проживає у квартирі понад 1 рік без поважних причин, тому вона втрачає право на користування жилим приміщенням. Залучена судом до участі в справі як співопзивач [PERSON] позов свого сина підтримала і пояснила , що невістка [PERSON] у квартирі по [ADDRESS] , де і вона має частку , не живе з грудня 2011 року . Вона проживає в м. Львові. Відповідачка в судове засідання не з"явилася, але подала суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити у її відсутності. Позов визнає. Оцінивши подані докази , суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з свідоцтва про право власності на квартиру, співвласниками квартири [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] З копії довідки про склад сім"ї видно, що у даній квартирі зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Копією будинкової книги підтверджується, що відповідачка зареєстрована у квартирі [ADDRESS]. Актами перевірки паспортного режиму від 20.06 2013 р., 22.01 2014 р.,03.05 2014 р. підтверджується, що [PERSON] у квартирі не проживає, а проживає в м. Львові. Як вбачається з рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 20.11 2012 р. шлюб між сторонами розірвано. Свідок [PERSON] пояснив , що він товаришує з [PERSON] , частко заходитть до нього додому і підтверджує , що його колишня дружина [PERSON] не живе з ним вже більше 2 років. Оскільки, [PERSON] у спірній квартирі не проживає більше року без поважних причин її слід визнати такою, що втратила право на користування жилим приміщенням.

Outcome: approved