Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

[PERSON] 22.11.2016 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] сільської ради Ямпільського району Сумської області про визнання права власності за нею в порядку успадкування за законом на нерухоме майно, в т.ч. земельну ділянку та житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами після смерті свого батька [PERSON]. В послідуючому до відкриття провадження по справі 24.11.2016 надала суду заяву про зміну позовних вимог, згідно якої просить суд: - визнати за нею, [PERSON] у порядку спадкування за законом право на закінчення приватизації та отримання на своє імя правовстановлюючого документу на земельні ділянки площею 0,08 га та 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства, які розташовані за адресою: с. Василець, Ямпільського району Сумської області вул. Василець,6. - визнати за нею, [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: с. Василець, Ямпільського району Сумської області вул. Василець,6 у порядку успадкування за законом, після смерті її батька [PERSON], [INFO], який помер 04.11.2003 року. Свої вимоги мотивувала тим, що 04.11.2003 року помер її батько [PERSON], після смерті якого вона є єдиним спадкоємцем. Разом з тим, вона не може реалізувати своє право на спадкування у позасудовому порядку на нерухоме майно будинок, розташований за адресою: 41213, Сумська обл., Ямпільський р-он, с.Василець, вул.Василець,6 в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу та земельну ділянку загальною площею 0,68 га з них : 0,08га під забудовами та 0,60 га для ведення особистого селянського господарства , що розташована за адресою: 41213, Сумська обл., Ямпільський р-он, с.Василець, вул.Василець,6, та належала її покійному батьку, який при житті не встиг оформити Державного акту на право власності на цю земельну ділянку. В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд позову без її участі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, але надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, претензій до цієї справи [PERSON] сільська рада не має, позовні вимоги визнає /а.с. 31/. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з таких мотивів. В судовому засіданні було встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія ЯД №050187 [PERSON] народилась 20.01.1955 року, її матірю є [PERSON], батьком [PERSON] /а.с. 15/. Згідно свідоцтва про шлюб серія І-БП №280907 21.08.1976 року було зареєстровано шлюб між [PERSON]. та [PERSON]., прізвища після укладання шлюбу чоловіка [PERSON], дружини [PERSON] / а.с. 11/. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] І-БП №159769 [PERSON] помер 04.11.2003 року у віці 85 років про що 05.11.2003 року складено відповідний актовий запис №09, місце смерті - с.Дорошівка /а.с. 14/. Згідно довідки наданої виконкомом [PERSON] сільської ради Ямпільського району Сумської області від 27.10.2016 року за № 02-41/233, житловий будинок, розташований за адресою : с. Василець,6 згідно погосподарської книги № 2 обєкта господарського обліку № 02-0143-5 належить [PERSON] /а.с. 5/. Згідно довідки наданої виконкомом [PERSON] сільської ради Ямпільського району Сумської області від 28.10.2016 року № 02-41/239 за [PERSON] рахується земельна ділянка за адресою с. Василець вул. Василець -6, загальною площею 0,68 га, в тому числі : під забудовою 0,08 га, для ведення особистого селянського господарства 0,60 га. /а.с. 6/ За повідомленням Ямпільської районної державної нотаріальної контори, після смерті 08.02.2004 року [PERSON], яка фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON], Ямпільською нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 480/2008. Спадщину прийняла та отримала свідоцтво про право на спадщину на майно померлих (право на земельну ділянку частку (пай) донька спадкодавця [PERSON]. На успадковані житловий будинок та земельну ділянку за адресою: с. Василець Ямпільського району Сумської області, вул. Василець,6 свідоцтво про право на спадщину не видавалось в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно /а.с. 33/ Відповідно до роз'яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ураховуючи відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], [PERSON]. на житловий будинок, що розташований за адресою: с.Василець вул.. Василець, буд. 6, позивач обґрунтовано звернувся до суду. Згідно рішення [PERSON] сільської ради від 07.02.1995 року земельна ділянка загальною площею 0,68 га з них : 0,08га під забудовами та 0,60 га, для ведення підсобного господарства передана [PERSON] для приватизації /а.с. 8-9/, але правовстановлюючі документи за життя померлий не отримав. Згідно виписки з погосподарської книги по [PERSON] сільській раді станом на 01.01.2016 року під № 02-0143-3 обєкта погосподарського обліку за адресою с. Василець, вул. Василець,6 Ямпільського району Сумської області за [PERSON] рахується приватний житловий будинок 1929 року побудови, загальна площа 55,0 кв.м, житлова площа будинку 43,0 кв.м, загальна кількість кімнат -1 /а.с. 10/ Згідно довідки БТІ від 15.11.2016 року № 76, по даним КП «Глухівське БТІ» право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: Сумська область с. Василець, вул. Василець, 6 не зареєстровано. Рік побудови житлового будинку 1929 року /а.с. 16/. Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що затверджена Міністерством комунального господарства Українського РСР 31.01.1966 року, у період її дії державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради. Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладених у листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у цьому разі, якщо перші власники не оформили документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що спадкодавцем [PERSON] за життя було розпочато, але не завершено процедуру приватизації земельної ділянки. Вирішуючи вимогу позивача про визнання за ним права на закінчення приватизації на указані земельні ділянки суд виходить із такого: Як установлено судом часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є 04.11.2003 року /а.с. 14/. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Суд при розгляді справи також враховує роз'яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/13, відповідно до п.3.5 яких Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: - ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; - виготовлення технічної документації на земельні ділянки; - визначення меж земельної ділянки в натурі; - погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; - одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; - реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації. Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації (ч.3 ст. 116 ЗК). Визнається правильною практика судів, які задовольняють вимоги спадкоємців, що звернулися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця. Відповідно до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 1 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Натомість, згідно із статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючим документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, яка передана фізичним та юридичним особам шляхом безоплатної передачі із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, є свідоцтво про право власності на нерухоме майно. За таких обставин, суд вважає, що позивач [PERSON], прийняла спадщину після смерті батька [PERSON], та після смерті матері [PERSON], набула право на спадкування усіх їх прав та обов'язків, що їм належали, у тому числі право на приватизацію земельної ділянки, переданої померлому [PERSON] за життя відповідним рішенням органу місцевого самоврядування, однак за відсутності правовстановлюючого документу на ім'я померлого, вона /позивач/ згідно з положеннями статті 67 Закону України «Про нотаріат» позбавлена можливості одержати у нотаріуса свідоцтво про право на цю спадщину, тому захищаючи охоронювані законом права позивача, таке право в порядку спадкування за законом слід визнати за нею рішенням суду. Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved