Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

27.10.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що в період з 21.01.2015 року по 06.07.2015 року він перебував у трудових відносинах з Сіверським міським спеціалізованим комунальним підприємством, займаючи посаду директора підприємства. Позивач вказує, що при звільненні йому не була виплачена заробітна плата у сумі 3\~732 грн. 70 коп. При неодноразових зверненнях до відповідача про виплату заборгованості по заробітній платі, позивач вказує що йому було відмовлено у її виплаті. Просив стягнути на свою користь з відповідача вказану суму заборгованості, а також середній заробіток за час за затримки заробітної плати по день прийняття рішення судом у сумі 8 852 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, з мотивів, викладених у позовній заяві та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача у судове засідання повторно не зявився. Він у встановленому порядку був повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Але про причини неявки суд не повідомив. Від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши доводи та пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що позивач дійсно працював в Сіверському міському спеціалізованому комунальному підприємстві та 06 липня 2015 року позивач був звільнений з підприємства за угодою сторін п. 1 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки.(а. с. 8-9). Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. З довідки № 129 від 13.10.2015 року, виданої директором Сіверського міського спеціалізованого комунального підприємства вбачається, що заборгованість Сіверського МСКП перед [PERSON] станом на 01.10.2015 року становить 3\~732 грн. 70 коп. (а. с. 10). Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи організації, провадиться в день звільнення. Розглядаючи цей спір по суті суд керується положеннями ч. 1 ст. 117 КЗпП України, відповідно до якої у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до розяснень абз. 5 п. 25 постанови Пленуму ВСУ від 24.12.99. № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" (надалі Постанова), проведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок, є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. Із матеріалів справи витікає, що позивач з цим позовом до суду звернувся 27.10.2012 року, а повного розрахунку з ним до теперішнього часу проведено не було. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача про стягнення на його користь середнього заробітку за час затримки заробітної плати є правомірними і підлягають задоволенню. Розрахунок даної суми передбачено Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМУ № 100 від 08.02.95. з подальшими змінами, згідно з якими середній заробіток за час затримки розрахунку обчислюється, виходячи із розміру середнього заробітку, який мала особа за два місяці до події (у цьому випадку до звільнення). Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за 2 місяці роботи проводяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мали місце в період затримки. Сама середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за 2 місяця до події на число робочих днів в цьому періоді. Враховуючи, що згідно довідки відповідача сума середньоденної заробітної плати становить 88 грн. 52 коп. Кількість робочих днів за період затримки складає 100 робочих дні, а середній заробіток за цей час дорівнює 88,52 грн. х 100 днів = 8 852 грн.00 коп. Перевіривши цей розрахунок позивача, суд знаходить його вірним. Таким чином, позовні вимоги в цій частині ґрунтуються на законі, підтверджені матеріалами справи, а тому мають бути задоволені. Беручи до уваги те, що позивача під час звернення до суду було звільнено від сплати судового збору, ці кошти мають бути стягнуті з відповідача. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved