Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

27.03.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що 11.08.2001 року вона уклала шлюб з відповідачем. Позивач зазначає, що від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що одруження виявилося невдалим через несумісність характерів, втрати поваги та любові один до одного. Їх фактичні шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Намагання зберегти сім`ю не мало успіху та відповідач відмовляється у добровільному порядку розірвати шлюб, у зв`язку із чим вона вимушена звернутися до суду із цим позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судове засідання 21.05.2019 року не з`явилася, надала до суду заяву, відповідно до якої просила позовні вимоги задовольнити та справу розглядати без її участі, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище - " [PERSON] ". Відповідач [PERSON] в судове засідання 21.05.2019 року не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги позову визнав, примирення вважає не можливим, просить шлюб розірвати. Частинами 3 та 4 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Так, з матеріалів справи вбачається, що 11 серпня 2001 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований шлюб у виконкомі Курахівської міської ради Мар`їнського району Донецької області, актовий запис № 80, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 11.08.2001 року. Позивач та відповідач однією сім`єю не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони по справі є різними людьми. Сім`я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved