Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

24 січня 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з вказаним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 09 листопада 2005 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (далі ЗАТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] укладено договір, згідно якого останньому надано кредит у розмірі 9600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на те, що [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором, яка утворилася станом на 31 грудня 2013 року у розмірі 25732 грн. 40 коп. Представник позивача - ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій, крім цього, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи до суду не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можним ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, що їх надав позивач, суд дійшов наступного. 09 листопада 2005 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та [PERSON] укладено договір, який складається із заяви разом з умовами надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. Датою укладення договору є дата підписання позичальником заяви. На виконання умов договору, позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 9600 грн., в обмін на його зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті процентів у розмірі 3,00 % на місяць на суму залишку заборгованості. Відповідно до п. 6.5 Умов надання банківських послуг, позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Крім того, відповідно до п. 8.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків будь-яких платежів, передбачених договором більш на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та штраф у розмірі 5% від суми позову. Однак, відповідач [PERSON] своїх зобов'язань за договором не виконує, станом на 31 грудня 2013 року його заборгованість по кредитному договору становить 25732 грн. 40 коп., з яких: 3790 грн. 40 коп. - заборгованість за кредитом; 20240 грн. 46 коп. - заборгованість з процентів за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1201 грн. 54 коп. штраф (процентна складова). Ці обставини підтверджуються розрахунком заборгованості по договору від 09 листопада 2005 року станом на 31 грудня 2013 року. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов'язального права за кредитним договором. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов'язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже, враховуючи, що відповідач порушив умови договору та не виконав взяті на себе зобов'язання, а тому у суду є підстави задовольнити позов у повному обсязі. Крім того, позивачем за звернення до суду із цим позовом в рахунок судового збору сплачено 257 грн. 32 коп., що підтверджується платіжним дорученням № BO900В0DFE від 10 січня 2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved