Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

30.10.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, а 29.11.2017 року з уточненою позовною заявою, до [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 900 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення нею повноліття. В обґрунтування позовної заяви вказала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. Вони з дочкою проживають окремо, батько дитини не надає матеріальної допомоги на утримання дочки декілька останніх років. Відповідач має роботу, однак, офіційно не працевлаштований. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису, наполягала на задоволенні уточнених вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги визнав. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до наступного. Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З копій рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.12.2013 року та свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. (а. с. 7, 8). Неповнолітня [PERSON] проживає разом з матір'ю, знаходиться на її утриманні, проти чого відповідач заперечень не надав. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У відповідністю з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, з урахуванням конкретних обставин справи, коли позивачка наполягає на стягненні з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, а відповідач визнав уточнений позов, суд приходить до висновку про можливість застосування ст. 184 СК України, тобто визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Пленум Верховного Суду України у постанові № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших малолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з того, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати дитині сприятливі умови для проживання та розвитку, суд приходить до висновку, що сума аліментів у розмірі по 900 грн. щомісяця, є сумою необхідною та достатньою для гармонійного розвитку дитини та буде відповідати вимогам ч. 3 ст. 182 СК України. Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved