Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

14 січня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права власності на квартиру [ADDRESS] та визнання [PERSON] таким, що втратив право користування вищевказаною квартирою. Свої вимоги мотивує тим, що вона на підставі договору купівлі-продажу укладеного між нею та [PERSON] 9.11.2020 року є власником квартири [ADDRESS] . Разом з нею, у її помешканні зареєстрований син колишнього власника квартири [PERSON] . На час укладання договору купівлі-продажу квартири [PERSON] вказав, що його син [PERSON] вже тривалий час проживає за межами України, де має власне житло і змоги приїхати до України та знятися з реєстрації в добровільному порядку не має можливості. Оскільки на даний час реєстрація відповідача у належному позивачу помешканні створює їй перешкоду у реалізації права власності, позивач просить суд задовольнити її позовну заяву. Ухвалою суду від 17 лютого 2021 року прийнято справу до розгляду та відкрито провадження про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали та направлена відповідачу за місцем його реєстрації. Станом на 18.05.2021 року відзив на позов від відповідача [PERSON] до суду не надійшов. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, також не надходили. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши письмові докази, які є в матеріалах справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири укладеного між [PERSON] та [PERSON] 9.11.2020 року./а.с.7-8/ Право власності позивача у вказаній вище квартирі зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності./а.с.9/ З довідки про склад сім`ї, вбачається, що за адресою [ADDRESS] , крім позивача, з 2015 року зареєстрований член сімї колишнього власника майна [PERSON] /а.с.10/ Конституцією (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 р. відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.97р. "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (стст.379, 382 ЦК України). Крім того, відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Аналогічну норму містить також ст. 405 ЦК України. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сімї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сімї якого вони є. Із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сімї. Як вбачається з вищенаведеного, право користування спірною квартирою у відповідача виникло як похідне від прав колишнього власника житла. В цей же час, колишній власник житла втратив право власності та право користування жилим приміщенням. За таких обставин, відповідач підлягає визнанню такою, що втратив право користування жилим приміщення. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Судові витрати вирішити згідно ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved