Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

[PERSON], в інтересах якої діє [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод користування житловим будинком, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 13 серпня 2011 року та свідоцтва про право на спадщину від 16 грудня 2009 року є власником житлового будинку [ADDRESS]. Зазначена обставина підтверджується свідоцтвами про право на спадщину ( до позову додається копії свідоцтв). В зазначеному будинку позивач [PERSON] мешкає одна, інколи у неї проживає її син [PERSON]. В грудні 2007 року [PERSON] одружився із відповідачем [PERSON], яка на той момент була зареєстрована разом із своїми батьками в будинку [ADDRESS] де вона до останнього часу фактично і проживала. В січні 2016 року відповідач [PERSON] звернулася до позивача із проханням надати їй дозвіл бути зареєстрованою за адресою будинку, що належить позивачу. Необхідність бути зареєстрованою в іншому місті, яке є відмінним від адреси де проживають батьки відповідача, була викликана тим, що мати відповідача не могла оформити субсидію для отримання певних житлово-комунальних послуг. Таку згоду позивач надала, відповідач була зареєстрована за адресою будинку позивача, але фактично за адресою нової реєстрації не мешкала та не мешкає. Весною 2016 року шлюбні відносини між сином позивача [PERSON] та відповідачем фактично припинилися, із зазначеного часу позивач стосунків із відповідачем не підтримує, наскільки відомо позивачу [PERSON] відповідач станом на теперішній час проживає із іншим чоловіком, тобто будь-які родинні відносини між позивачем та відповідачем припинилися. Крім того на підтвердження не проживання відповідача за адресою будинку позивача [PERSON] вважає за доцільним зазначити, що відповідач [PERSON] з лютого 2017 року винаймала для проживання в смт. Якимівка інше житлове приміщення, а саме квартиру [ADDRESS]. Зазначена обставина підтверджується договором найму ( до позову додається копія договору). Факт не проживання відповідача за адресою реєстрації може бути також підтверджено показами свідків. Продовжуючи бути зареєстрованою за адресою будинку, відповідач перешкоджає позивачу користуватись своєю власністю оскільки позивачу нараховують комунальні платежі відповідно до зареєстрованих осіб, позивач не може оформити житлову субсидію тощо. Будь-які договірні відносини щодо користування житловим приміщенням між позивачем та відповідачем відсутні, відповідач не є членом сім'ї позивача в сенсі вимог ст.64 Житлового Кодексу України та Сімейного Кодексу України. В добровільному порядку відповідач зніматись з реєстраційного обліку за адресою будинку , який належить позивачу, не бажає у зв'язку з чим позивач звертається до суду за захистом своїх прав. У відповідності до вимог ст.ст.386, 391 ЦК України власник (й) майна має (ють) право вимагати усунення перешкод в користуванні належним йому (їм) майном шляхом здійснення певних дій. Позивач зазначає, що попередній розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести становить 704,8 грн. (така сума зазначена у зв'язку з тим, що поданий нею позов є позовом нематеріального характеру, згідно ЗУ "Про судовий збір " розмір останнього повинен становити 0,4 розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом на 01.01.2018 року, тобто 702,4 грн., який і було сплачено позивачем). Позивач [PERSON] одночасно зазначає, що іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав нею не подано. Таким чином просить постановити судове рішення згідно якого вважати [PERSON] як таку, що втратила право користування будинком [ADDRESS] та зобов'язати відповідача [PERSON] не чинити перешкод позивачу у здійсненні нею свого права користування належного її будинком [ADDRESS], а саме шляхом перебування зареєстрованою нею за адресою будинку, який належить позивачу. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити, на заочний розгляд справи згодні. Позивач посилається на те, що відповідач перешкоджає позивачу користуватись своєю власністю оскільки позивачу нараховують комунальні платежі відповідно до зареєстрованих осіб, позивач не може оформити житлову субсидію тощо. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідачів, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані докази, пояснення сторін, вважає позов підлягаючим задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. По справі встановлені наступні фактичні обставини. Позивач по справі [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 13 серпня 2011 року та свідоцтва про право на спадщину від 16 грудня 2009 року є власником житлового будинку [ADDRESS]. Зазначена обставина підтверджується свідоцтвами про право на спадщину ( а.с. 5-9). В зазначеному будинку позивач [PERSON] мешкає одна, інколи у неї проживає її син [PERSON]. В грудні 2007 року [PERSON] одружився із відповідачем [PERSON], яка на той момент була зареєстрована разом із своїми батьками в будинку [ADDRESS] де вона до останнього часу фактично і проживала. В січні 2016 року відповідач [PERSON] звернулася до позивача із проханням надати їй дозвіл бути зареєстрованою за адресою будинку, що належить позивачу. Необхідність бути зареєстрованою в іншому місті, яке є відмінним від адреси де проживають батьки відповідача, була викликана тим, що мати відповідача не могла оформити субсидію для отримання певних житлово-комунальних послуг. Таку згоду позивач надала, відповідач була зареєстрована за адресою будинку позивача, але фактично за адресою нової реєстрації не мешкала та не мешкає (а.с. 10, 12). Весною 2016 року шлюбні відносини між сином позивача [PERSON] та відповідачем фактично припинилися, із зазначеного часу позивач стосунків із відповідачем не підтримує, наскільки відомо позивачу [PERSON] відповідач станом на теперішній час проживає із іншим чоловіком, тобто будь-які родинні відносини між позивачем та відповідачем припинилися. Крім того на підтвердження не проживання відповідача за адресою будинку позивача [PERSON] вважає за доцільним зазначити, що відповідач [PERSON] з лютого 2017 року винаймала для проживання в смт. Якимівка інше житлове приміщення, а саме квартиру [ADDRESS]. Зазначена обставина підтверджується договором найму (а.с.13-14). Підставою звернення до суду із позовом стали посилання позивача на те, що відповідач [PERSON] по справі, яка не є членом його сім'ї та не проживає за адресою: [ADDRESS] залишилась в ній зареєстрована по даний час. На підставі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судовий захист цивільних прав та інтересів, шляхом визнання відповідного права, гарантується ст. 16 ЦК України, з якої вбачається, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Об'єктом власності особи може бути, зокрема,- житловий будинок, садиба, квартира ( ст.ст. 379, 382 ЦК України). Пунктом 34 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року « Про судову практику у справах про захист прав власності та інших речових прав» зазначено, що Застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Оскільки відповідач за вказаною адресою не проживає та не є членом сім'ї позивача, у зв'язку із тим, що вона не вжила дій щодо зняття з реєстрації свого місця проживання у квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] права позивача, як власника приміщення, де зареєстрований відповідач порушуються. Оскільки судом встановлено, що права та інтереси позивача, як власника порушуються, та враховуючи ту обставину, що з моменту набуття права власності на квартиру позивачем відповідач втратив право користування зазначеною квартирою, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного й

Outcome: approved