Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

20.08.2015 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що згідно свідоцтва про право власності від 07.06.1995 р. Виконавчим комітетом Сумської міської ради, позивачі та відповідачка отримували у спільну сумісну власність житлову квартиру [ADDRESS], де були зареєстровані, як члени сім'ї. В 1998 р. [PERSON] виїхала на постійне місце проживання до Сполучених Штатів Америки, хача залишилася зареєстрованою у вищевказаній квартирі. З того часу, на протязі17 років, ні до м.Суми, ні до України взагалі відповідачка не приїздила. 17.11.2000 р. вона уклала шлюб з [PERSON] [PERSON] і з того часу носить прізвище свого чоловіка, а саме [PERSON]. Відповідно до договору про поділ нерухомого майна від 12.08.2015 р. були визначені частки власності у квартирі у розмірі по 1/3 власності кожному співвласнику. Відповідно до договору купівлі-продажу [PERSON] продала свою 1/3 частку власності позивачці [PERSON] Сама [PERSON] знятися з реєстрації у вказаній квартирі не може, як і приїхати до України найближчим часом, а так як відповідачка зареєстрована у вказаній квартирі - це створює незручність та додаткове фінансове навантаження для позивачів та унеможливлює здійснення ряду певних дій: продажу, обміну та інше. Тому позивачі просять задовільнити їх позовні вимоги. В судовому засіданні представник позивачів підтримав позовну заяву та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, надав суду заяву відповідачки про визнання позовних вимог, та розгляду справи без її участі. Вислухавши пояснення представника позивачів, вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 07.06.1995 року, квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних долях (а.с.4). Згідно договору купівлі-продажу, [PERSON] продала свою частку в розмірі 1/3 [PERSON] (а.с.11). Відповідно до довідки УДМС України в Сумській області відповідачка зареєстрована за адресою [INFO]. (а.с.26) В судовому засіданні було встановлено, що відповідачка проживає за іншою адресою, починаючи з 1998 року, до даної квартири не з'являється, комунальні послуги не сплачує. Факт не проживання [PERSON] в квартирі за адресою [ADDRESS] підтверджується наданою у судовому засіданні заявою відповідачки про визнання позовних вимог. (а.с.33-34) Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Частиною 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Відповідно до ч.1 ст.174 ЦК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Згідно з частиною 4 цієї статті, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно п. 24 Постанови Пленуму ВС України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009 р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Таким чином, не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, а саме більше одного року, дає підстави для визнання [PERSON] такою, що втратив право користування житлом в квартирі за адресою [ADDRESS]. На підставі викладеного та

Outcome: approved