Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 12 грудня 2018 року Рівненським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 2025. Стягнути з відповідача судовий збір за розірвання шлюбу в сумі 908,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує наступними доводами. 12.12. 2018 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] , про що вчинено відповідний актовий запис № 2025. Шлюб зареєстровано Рівненським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області. Після реєстрації шлюбу дружина взяла його прізвище [PERSON] . Сімейні відносини погіршилися через вживання відповідачкою спиртних напоїв , що не подобалося позивачу, з даного приводу між ними почалися конфлікти, сварки. Його вмовляння припинити вживати алкоголь не мають результату, а тому їхній шлюб немає жодних перспектив. Він втратив до дружини інтерес як до жінки і не має бажання підтримувати подружні стосунки. Спільних дітей у них немає. 13 грудня 2020 року він зібрав речі і пішов жити до своєї мами. З тих пір разом не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, кожен живе своїм життям. На даний час шлюб існує формально, суперечить його інтересам та інтересам жінки. За цей час втратилось почуття любові та поваги, що унеможливлює відновлення шлюбних стосунків. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги. Пояснив, що з грудня 2020 р. проживають окремо, втратив до відповідачки почуття любові, поваги. Просив позов задовольнити та розірвати шлюб, стягнути судові витрати. Згідно поданого до суду відзиву відповідачка [PERSON] не заперечила проти розірвання шлюбу, натомість заперечила підстави, які вказані позивачем стосовно зловживання нею спиртними напоями. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні підтримала поданий до суду відзив, не заперечила проти задоволення позову та розірвання шлюбу. Підтвердила, що подружні відносини припинені та не відновлювалися, з грудня 2020 року проживають окремо. Примирення не можливе, втратила до позивача почуття любові, поваги, взаєморозуміння. Просила відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] », судові витрати покласти на позивача, а якщо стягувати витрати з неї то половину. Ухвалою суду від 07.05.2021 р. відкрите спрощене позовне провадження призначений судовий розгляд з викликом сторін. Заслухавши сторони, дослідивши надані письмові докази, та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. За приписами ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. За визначенням поняття шлюбу, наведеним у ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно вимог ст. 24 СК закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як слідує з положень ст. 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно із ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 12.12.2018 р. уклали шлюбі, який було зареєстровано Рівненським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Рівненській області, актовий запис № 2025. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище " [PERSON] ". Від шлюбу дітей не мають. На момент розірвання шлюбу фактично припинили шлюбні відносини, не проживають однією сім`єю та не ведуть спільне господарство. За цей час подружжя не здійснили реальних дій щодо збереження родинних стосунків. Сторони не мають наміру зберегти свою сім`ю. За наданий судом строк сторони не примирилися. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, причини розлучення, взаємовідносини між сторонами, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що сім`я розпалась з вини обох з подружжя, подальше подружнє життя сторін, збереження їх сім`ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них, а тому шлюб підлягає до розірвання. Після розірвання шлюбу відновити відповідачці дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору, який було сплачено у сумі 908,00 грн., підлягає до стягнення у сумі 454,00 грн. , що становить половину суми, так як суд прийшов до висновк, що шлюб розпався з вини обох з подружжя . На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 113, 115 СК України,

Outcome: approved