Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

22 травня 2018 року [PERSON] в порядку окремого провадження звернувся із заявою, в якій просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт розірвання шлюбу від 05 травня 2014 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 05 травня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ялтинського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, про що зроблено актовий запис № 68 та зобов'язати Шевченківський районний у м. Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області поновити актовий запис про розірвання шлюбу від 05 травня 2014 року між [PERSON] та [PERSON]. В обґрунтування заяви покликається на те, що 05 травня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було розірвано шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ялтинського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу від 05 травня 2014 року серії [NUMBER], актовий запис №68. Згідно довідки від 06 липня 2017 року №635 заявник [PERSON] є таким, що взятий на облік внутрішньо переміщеної особи та проживає у [ADDRESS]. На даний момент він має намір створити сім'ю та одружитися. У зв'язку з чим він та [PERSON] подали до Шевченківського районного у м. Львові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області спільну заяву від 08.05.2018 року про державну реєстрацію шлюбу та пред'явили свідоцтво про розірвання шлюбу від 05 травня 2011 року серії [NUMBER]. 08.05.2018 року Шевченківським районним у м. Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області була надана письмова відповідь за вих. №949_/02-15, в якій відмовлено у прийнятті заяви про державну реєстрацію шлюбу та зазначено норму ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», згідно якої державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органом та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року, а тому свідоцтво про розірвання шлюбу, від 05 травня 2014 року серії [NUMBER] видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ялтинського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим є недійсним. Тому він змушений звернутися в суд для встановлення факту розірвання шлюбу від 05 травня 2014 року між ним та [PERSON] для реєстрації нового шлюбу. В судове засідання, яке було призначено на 09 серпня 2018 року о 10.00 год., заявник [PERSON] не з'явився, проте його представником [PERSON] подано до суду клопотання, в якому просить проводити розгляд справи у його відсутності та проводити розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. 02.07.2018 року на адресу суду надійшла заява від заінтересованої особи - начальника Шевченківського районного у м. Львові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області Горинюк-Кожухалової О. Є., в якій просить розглядати справу за відсутності представника, проти заявлених вимог не заперечують, при вирішенні справи покликаються на розсуд суду. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, оскільки в ній наявні достатні дані про їх права та взаємовідносини. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки заявника, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 травня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було розірвано шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ялтинського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу від 05 травня 2014 року серії [NUMBER], актовий запис №68 (а. с. 12). Згідно довідки від 06 липня 2017 року №635 заявник [PERSON] є таким, що взятий на облік внутрішньо переміщеної особи та проживає у [ADDRESS] (а. с. 13). На даний момент він має намір створити сім'ю та одружитися. У зв'язку з чим він та його наречена [PERSON] подали до Шевченківського районного у м. Львові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області спільну заяву від 08.05.2018 року про державну реєстрацію шлюбу та пред'явили свідоцтво про розірвання шлюбу від 05 травня 2011 року серії [NUMBER]. Однак їм було відмовлено у прийнятті заяви про державну реєстрацію шлюбу, посилаючись на норму ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», де вказується, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органом та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року, а тому свідоцтво про розірвання шлюбу, від 05 травня 2014 року серії [NUMBER] видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ялтинського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим є недійсним та не створює правових наслідків. Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть. Згідно ч. 1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1-2 Розділу 2 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 N52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 N 3307/5), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 р. за N719/4940, для державної реєстрації шлюбу жінкою та чоловіком особисто подається заява про державну реєстрацію шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану за їх вибором. Пунктом 10 Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.95 року з подальшими змінами, визначено, що суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. Згідно до п. 18 цієї ж постанови, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року сухопутна територія Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, внутрішні води України цих територій визначаються окупованою територією. Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 9 цього ж Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом та будь-який акт (рішення, документ), виданий ними є недійсним і не створює правових наслідків. Але так як, громадянам України, які виїхали за межі території України ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території, а також опираючись на встановлений факт видачі [PERSON] на руки Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ялтинського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], суд вважає за можливе встановлення факту розірвання шлюбу та поновлення актового запису. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для реєстрації нового шлюбу. Іншим шляхом встановити цей факт заявник не має можливості.

Outcome: approved