Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

19 жовтня 2021 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті особи. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що є батьком [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Івано-Франківська, який помер [INFO] в місті Одеса у віці 34 років. Для отримання свідоцтва про смерть заявник звернувся до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть на підставі протоколу впізнання трупа у зв`язку з відсутністю відомостей щодо реєстрації смерті [PERSON] . Встановлення факту смерті необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть свого сина. За таких обставин заявник просить встановити факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Івано-Франківськ, який помер [INFO] у місті Одеса. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 жовтня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даною заявою. У судове засідання заявник не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримав заявлені вимоги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Заінтересована особа у судове засідання не прибула, але до суду подано заяву, в якій просить розгляд справи проводити без участі представника Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 15 червня 2021 року заявнику [PERSON] була надана відповідь Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про відмову у видачі свідоцтва про смерть у зв`язку з відсутністю відомостей щодо реєстрації смерті [PERSON] (а.с. 4). Як вбачається з копії свідоцтва про народження, виданого повторно 30 березня 2021 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с.8). 10 лютого 2021 року була складена довідка про причину смерті невідомої особи (а.с.9). 13 лютого 2021 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) видано свідоцтво про смерть невідомої особи, яка померла [INFO] (а.с.10). 05 квітня 2021 року складено протокол пред`явлення трупу для впізнання за фотознімками, згідно якого [PERSON] впізнав свого сина [PERSON] , [INFO] (а.с.11-12). Частиною першою статті 293 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 8 частини першої статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно частини першої-четвертої статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: 1) якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; 2) встановлення у судовому порядку факту смерті; 3) звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. Відповідно до роз`яснень, даних у пункті Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Заявник звертається до суду з заявою про встановлення факту смерті у зв`язку з тим, що не має належних документів, передбачених законодавством України, для реєстрації факту смерті цієї особи. Ці обставини обґрунтовуються доказами, доданими до заяви. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідне заявнику для державної реєстрації смерті сина та отримання свідоцтва про смерть. Суд бере до уваги, що неприйняття по суті рішення по даній справі може вплинути на права і обов`язки заявника. З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації смерті особи є об`єктивні перешкоди. Суд вважає доведеним факт смерті [PERSON] і визначає датою його смерті - [INFO] , місцем смерті - місто Одеса. Суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, оскільки факт, який просить встановити заявник, підтверджений вищезазначеними письмовими доказами, дослідженими та перевіреними судом, даний факт має для заявника юридичне значення, тому вимоги заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягають задоволенню. На підставі частини сьомої статті 294 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати заявнику не підлягають відшкодуванню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved