Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

27.08.2018 року до суду звернулась позивач до відповідача із позовом про визнання права власності на земельну ділянку площею 8.02 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мигіївської сільської ради в Первомайському районі Миколаївської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 21.11.2017 року. Позовні вимоги мотивує тим, що 21.11.2017 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме земельну частку (пай) розміром 8.02 га., для ведення товарного сілськогосподарського виробництва, розташовану на території Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Право власності на вказану земельну ділянку [PERSON] належало на підставі державного акту, виданого 04.05.2006 року. За життя [PERSON] склала заповіт за умовами якого зробила розпорядження щодо свого майна, а саме земельної ділянки 8.02 га., яку заповіла позивачу - [PERSON]. Позивач вернулася із заявою до Другої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте їй було відмовлено оскільки у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно. В судовому засіданні предстаник позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколавїської області в судове засідання не зявився, до суду попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, щодо задоволення позову не заперечує. Суд заслухавши предстаника позивача, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.11.2017 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 28.11.2017 року, серії І-ФП № 269853, виданого Виконавчим комітетом Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, актовий запис № 20. За життя [PERSON] склала заповіт, в якому зробила розпорядження щодо земельної ділянки розміром 8.02 га, а саме заповіла [PERSON]. Судом встановлено, що 21.06.2018 року завідуючою Другої Первомайської Державної контори [PERSON] винесено постанову, якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), що знаходиться межах Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області після смерті [PERSON], померлої 21.11.2017 року оскільки не надано відповідних документі, що підтверджують право власності на таке майно. Земельна ділянка розміром 8.02 га. в межах Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області на підставі розпорядження Первомайської райдержадміністрації від 12.12.2005 р. № 430-р передана у власність [PERSON]. Вказане підверджується завіреною копією державного акту серії ЯБ № 825246, виданого 04.05.2006 року. Частиною 1\~ст. 1225 ЦК України\~передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з\~ ст.126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". З викладеного видно, що позивач є спадкоємцем за заповітом, тобто власником майна померлої і має право державний акт на право на земельну ділянку, так як відповідно до норм ч.5\~ст. 1268 ЦК України \~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3\~ст. 1296 ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1225 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких умов суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача про визнання за ним права власності на спадкове майно, не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Судові витрати понесені позивачем по сплаті судового збору в сумі 1030 грн. суд залишає за нею.

Outcome: approved