Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

[PERSON] (далі - заявник) звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що [INFO] померла її мама, [PERSON] , яка постійно, до дня смерті, проживала та була зареєстрована у [ADDRESS] . Заявник, є спадкоємцем померлої за законом першої черги та спадщину після її смерті прийняла. До складу спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON] , ввійшла земельна ділянка площею 2.9884 га, яка розташована на території Великолісівецької сільської ради, Попільнянського району, Житомирської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності померлої на вищевказану нерухомість підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЖТ № 165593. В зв`язку з необхідністю оформлення спадкових прав на вказану земельну ділянку, виникла потреба у встановленні факту, що має юридичне значення, а саме: належності померлій вищевказаного державного акта, через невідповідність імені померлої, яке вказане у державному акті, з її ім`ям, що вказане у свідоцтві про смерть. Відповідно до державного акту Серія ЖТ № 165593 виданого 1 березня 2004 року, власником земельної ділянки вказано « [PERSON] ». За даними свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] виданого 18 січня 2019 року, ім`я померлої вказано « [PERSON] ». Чому була допущена помилка у написані імені однієї і тієї ж особи у різних документах по різному - невідомо, проте, виправити її на даний час неможливо. З метою виправлення імені у державному акті заявник звернулася до відділення у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру Житомирської області, проте, отримала відмову через те, що внесення будь-яких змін та виправлень до бланків державних актів чинним законодавством України не передбачено. В зв`язку з тим, що заявник не має іншої можливості встановити факт належності правовстановлюючого документу, від встановлення даного факту залежить виникнення її особистих спадкових прав на земельну ділянку, чинним законодавством України не встановлено іншого порядку встановлення даного факту, а тому, вона вимушена звернутися до суду. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Встановити факт належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення так як підтвердить виникнення права власності в порядку спадкування на вищевказану нерухомість. Враховуючи вищевикладене, заявник просить, встановити факт належності [PERSON] , що померла [INFO] державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЖТ № 165593 виданого 1 березня 2004 року головою Попільнянської райдержадміністрації, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 138 на земельну ділянку площею 2.9884 га, яка розташована на території Великолісівецької сільської ради, Попільнянського району, Житомирської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Заявник в судове засідання не з`явилась, в заяві просила справу провести без її участі. Представник заінтересованої особи Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області в судове засідання не з`явився, надав до суду лист в якому просив справу розглядати без участі їх представника, проти заявлених вимог не заперечують. Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частини першої статті 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 18 січня 2019 року Попільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, [PERSON] , померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 24. Як вбачається з свідоцтва про народження серії ЯФ № 568962 виданого 18 листопада 1949 року, батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про одруження серії ЯУ № 821312 виданого 10 вересня 1953 року, [PERSON] та [PERSON] , 17 січня 1946 року зареєстрували шлюб, після чого прізвище дружини змінилось на « [PERSON] », актовий запис № 10. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 12 липня 1971 року, батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 18 лютого1977 року, [PERSON] та [PERSON] , 18 лютого 1977 року зареєстрували шлюб, після чого прізвище дружини змінилось на « [PERSON] », актовий запис № 181. [PERSON] , 1929 року народження, уродженка с. Сокільча, Попільнянського району Житомирської області, яка померла [INFO] а/з № 24 від 18 січня 2019 року, постійно проживала та була зареєстрована до дня смерті за адресою: [ADDRESS] , одиноко, що підтверджується довідкою Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області від 22 травня 2019 року № 146. До складу спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON] , ввійшла земельна ділянка площею 2.9884 га, яка розташована на території Великолісівецької сільської ради, Попільнянського району, Житомирської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності померлої на вищевказану нерухомість підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЖТ № 165593 виданим 1 березня 2004 року головою Попільнянської райдержадміністрації, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 138. В зазначеному Державному акті допущена помилка, а саме: невідповідність імені померлої, яке вказане у державному акті, з її ім`ям, що вказане у свідоцтві про смерть. Відповідно до державного акту серія ЖТ № 165593 виданого 1 березня 2004 року головою Попільнянської райдержадміністрації, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 138, власником земельної ділянки вказано « [PERSON] ». В той час як за даними свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого 18 січня 2019 року Попільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, ім`я померлої вказано « [PERSON] ». Відповідно до експертного висновку № 056/367-п/2 від 07 червня 2019 року Українського бюро лінгвістичних експертиз, записи особового імені [PERSON] (свідоцтво про народження, записи [PERSON] , мати [PERSON] ) і [PERSON] (свідоцтво про смерть, запис [PERSON] ) та російський запис [PERSON] (свідоцтво про народження, запис російською мовою [PERSON] ; свідоцтво про народження, записи російською мовою [PERSON] , мать [PERSON] ) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними. Згідно рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 09 вересня 2013 року встановлено факт належності [PERSON] Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 151646, виданого 22 грудня 2003 року на ім`я [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , за підписом голови Великолісівецької сільської ради Попільнянського району Житомирської області Корпан І.А. та інженера -землевпорядника [PERSON] , про те, що на підставі рішення виконавчого комітету Великолісівецької сільської ради № 17 від 29.12.1993 року вона є власником земельної ділянки площею 0,2950 га, яка розташована в [ADDRESS] . Шевченка Попільнянського району Житомирської області та має цільове призначення для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства. Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області відділу у Попільнянському районі від 22 травня 2019 року 3 29-6-0,31-438/186-19, внести зміни до державного акту серія ЖТ № 165593 виданого 1 березня 2004 року головою Попільнянської райдержадміністрації, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 138, в зв`язку з помилкою у написанні імені власника земельної ділянки « [PERSON] », а правильно « [PERSON] », не можливо, оскільки відповідно до норм чинного законодавства, виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку державного акту не допускається та у зв`язку з тим, що з 01.01.2013 року з набранням чинності Закону України «Про Державний земельний кадастр» та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» територіальні органи земельних ресурсів не здійснюють видачу державних актів на право власності на земельні ділянки. Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 22 травня 2019 року, в спадковому реєстрі зареєстровано спадкову справу спадкодавцем якої значиться [PERSON] . Згідно роз`яснення № 1082/02-14 від 12 вересня 2019 року приватного нотаріуса Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину на земельну ділянку площею 2,9884 га, яка розташована на території Великолісівецької сільської ради, Попільнянського району Житомирської області після смерті [PERSON] , в зв`язку з тим, що ім`я померлої, що вказане у свідоцтві про смерть не збігається з ім`ям, що вказане у державному акті. Відповідно до пункту 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року із змінами "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігається із ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними в свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі і факту встановлення правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки в прізвищі, імені, по батькові або замість імені зазначені ініціали, суду слід подати докази, що організація, яка видала документ не має можливості внести виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до частини першої статті 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з статтею 76, частиною першою статті 81, статтею 90 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Заявником доведені ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог, що відповідає положенням частини першої статті 81 ЦПК України. Відповідно до норм статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України). Таким чином, дослідивши матеріали справи та наданні докази, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню.

Outcome: approved