Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

20.07.2015 року позивач звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути із відповідача заборгованість за договором про надання кредиту у розмірі 23 461 грн. 15 коп. та судовий збір на користь держави. В обґрунтування позову зазначає, що 22.09.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» (далі - Банк) та [PERSON], було укладено кредитний договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки з лімітом 5000 грн. (далі - Договір). Відповідно до умов вказаного договору Банк свої зобов'язання перед відповідачем виконав в повному обсязі. Остання, в свою чергу, порушили свої договірні зобов'язання та ухиляється від їх виконання, у зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 23 461,15 грн. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. Представник позивача в судове засідання не прибув, в заяві просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених в позові, просить їх задовольнити (а.с. 2). Відповідач в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи в своїй відсутності та заперечень проти позову не подала. Враховуючи те, що про час та місце судового розгляду відповідач була повідомлена вчасно та належним чином,однак про причини неявки суду не повідомила, заперечення проти позову не подала, суд, за письмовою згодою представника позивача, вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Однією із засад цивільного судочинства є свобода договору (ст. 3 ЦК). Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтями 1049, 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однієї із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). 22.09.2011 року між Банком та відповідачем, як позичальником, був укладений кредитний договір № 008-29501-220911 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, відповідно до якого Банк відкрив відповідачу картковий рахунок лімітом 5 000 грн. /а.с.3-4/. Згідно договору держатель картки зобов'язався щомісяця в строки, зазначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, в розмірі визначеному "Тарифами", а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. Належним чином не виконуючи умови договору щодо своєчасного погашення кредиту, на день звернення Банку до суду з даним позовом загальна заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 14.01.2015 року становить 23461,15 грн., з яких: 10 417,32- тіло кредиту, 4582,68 грн. - прострочене тіло кредиту, 8461,15 грн. - заборгованість за відсотками /а.с.7/. Правильність проведеного позивачем розрахунку відповідачем не спростована, будь-яких клопотань на його спростування не заявлено. Відповідно до ч. 1 ст.3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Згідно ч. 1 ст. 35 вказаного Закону тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Фонд може делегувати рішенням виконавчої дирекції Фонду частину або всі свої повноваження як тимчасового адміністратора або ліквідатора уповноваженій особі Фонду. Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення (ч.1 ст.36 Закону). Положеннями ч. 2 ст. 37 Закону передбачено, що уповноважена особа Фонду має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку. В матеріалах справи знаходиться рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» згідно з яким з 03.03.2015 року розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. Крім того, рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08.04.2015 року № 71 було внесено зміни до рішення виконавчої дирекції Фонду від 02.03.2015 року № 51, згідно якого тимчасову адміністрацію запроваджено строком на шість місяців з 03.03.2015 року по 02.09.2015 року включно. Таким чином, суд вважає, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором ПАТ «Дельта Банк». Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ст. ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач не виконує умови кредитного договору, припинив погашення кредиту та на день подачі позовної заяви до суду заборгував позивачу грошові кошти. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов'язання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог закону, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та задовольняє їх в повному обсязі. Згідно ч. 1 п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий сбір» від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов`язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Тому, з відповідача також слід стягнути судовий збір у розмірі 551 грн. 60 коп. в дохід держави.

Outcome: approved