Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області із позовною заявою про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай), розміром 5,45 в умовних кадастрових гектарах, після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] року померла [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилась земельна частка (пай) розміром 5,45 в умовних кадастрових гектарах. Після смерті [PERSON] спадкоємців першої та другої черги немає. [PERSON] до самої своєї смерті доглядала за Позивачем, забезпечувала його харчами, ліками, одягом, тобто утримувала Позивача повністю. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом, що прийняв спадщину шляхом вступу у володіння спадковим майном. В подальшому при зверненні Позивача до Чугуївської державної нотаріальної контори з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину, Позивачу було роз'яснено, що необхідно звернутися до суду для встановлення факту утримання його померлою. Позивач в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити (а.с. 18). Відповідач в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала (а.с. 17). Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачем ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року померла [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилась земельна частка (пай) розміром 5,45 в умовних кадастрових гектарах, яка належала [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на підставі рішення Чугуївської райдержадміністрації від 07 червня 1996 року № 313 з урахуванням розпорядження Чугуївської райдержадміністрації № 187 від 14.04.2000 року (а.с. 7). Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до статті 531 ЦК Української РСР до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні зі спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Після смерті [PERSON] спадкоємців першої та другої черги немає. На момент смерті [PERSON], Позивач, [PERSON], фактично проживав разом з нею за однією адресою без реєстрації місця проживання. Через те, що батьки Позивача перебували у скрутному матеріальному становищі, з січня 1991 року [PERSON] дбала про Позивача та фактично замінювала йому матір і батька. [PERSON] доглядала за Позивачем, забезпечувала харчами, ліками, одягом, тобто утримувала Позивача повністю до самої своєї смерті. Позивач та [PERSON] підтримували один одного морально та доглядали один одного під час хвороб. Вони з померлою вели спільний побут, користувалися речами один одного, меблями, посудом, доглядали будинок, частково робили ремонт, мали спільне дозвілля. Відповідно до статті 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Після смерті [PERSON] Позивач прийняв спадщину шляхом вступу у володіння спадковим майном, оскільки продовжив користуватися речами, які залишились після смерті спадкодавиці, в тому числі особистими побутовими речами померлої та продовжив проживати в будинку, в якому він проживав разом з померлою. Згідно статей 525, 548 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця; прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом, що прийняв спадщину шляхом вступу у володіння спадковим майном. При зверненні Позивача до Чугуївської державної нотаріальної контори з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину, Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і роз'яснено, що необхідно звернутися до суду для встановлення факту утримання його померлою. Відповідно до п. 8 постанови Пленум Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним (ст. 531 Цивільного кодексу України) не менше одного року. Утриманці - це особи, які перебувають на повному утриманні іншої особи або одержують від неї допомогу, що є постійним і основним джерелом засобів їхнього існування. [PERSON], Відповідач по справі, періодично проживала разом із [PERSON], але не знаходилась на її утриманні більше року, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавала, в управління чи володіння спадковим майном не вступала. У відповідності до п. 17 перехідних положень ЗК України сертифікат на право на земельну частку (пай), вважається правовстановлюючим документом і є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі. В разі смерті власника такого сертифіката, спадкування права на земельний пай здійснюється за нормами чинного законодавства, згідно норм ЦК України. Відповідно до абзацу 1 ч. 2 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом чи Державним актом». Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Втрата оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно позбавляє Позивача можливості належним чином оформити свої майнові права на успадковане майно та отримати свідоцтво про право на спадщину.

Outcome: approved