Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

[PERSON] , в особі представника адвоката Лещенка С.О., звернувся до Яготинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] , треті особи: Сотниківська сільська рада Київської області (Сотниківський старостинський округ), Яготинська районна державна нотаріальна контора про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, в котрій зазначив, що [INFO] помер - [PERSON] , останнє місце проживання та реєстрації якого було: [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді: права на земельну частку (пай) розміром 4,53 умовних кадастрових гектарах, за № [NUMBER] , надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами населеного пункту в адміністративних межах Сотниківської сільської ради Яготинського району Київської області що належало Спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0060660, виданого Яготинською районною державною адміністрацією Київської області та зареєстрованого 22.01.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 611. Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом (ст. 524 ЦК України, в ред. 1963 року). Оскільки Спадкодавець залишив на ім`я позивача заповіт на все своє майно, що посвідчений секретарем виконкому Сотниківської сільської ради Яготинського району Київської області 11 березня 2002 року, зареєстрованого у реєстрі за № 11, то відповідно до ст.ст. 524, 534 ЦК України (в ред. 1963 року) ЦК України [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом. Вищевказаний заповіт на день смерті заповідача не змінений і не скасований. Спадкоємців, передбачених ст. 535 ЦК України, згідно якої неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов`язкова частка), немає. До державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини позивач не звертався, але вважає, що спадщину прийняв фактично вступивши в управління та володінням спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, але не оформив своїх спадкових прав: не отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. З витягу зі Садкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 19.04.2018 року, вбачається, що у Спадковому реєстрі інформація відсутня, тобто спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилася. В 2018 році, маючі намір подати до Яготинської районної державної нотаріальної контори Київської області заяву на отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач звернувся до Сотниківської сільської ради Яготинського району Київської області за довідками щодо спільного проживання зі спадкодавцем та інформацією щодо земельної ділянки на яку останній мав право на підставі вказаного сертифікату. Але дізнався, що після смерті [PERSON] , його син - [PERSON] , який помер [INFO] , переоформив на своє ім`я вказане вище право на земельну частку (пай) розміром 4,53 умовних кадастрових гектарах на підставі рішення Яготинського районного суду Київської області від 05 листопада 2008 року, справа№ 2-876/2008 за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майн. 17 квітня 2009 року [PERSON] (син спадкодавця) отримав розпорядження Яготинської районної державної адміністрації Київської області за № 202 про передачу у власність земельної ділянки за № [NUMBER] площею 4,5598 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населеного пункту в адміністративних межах Сотниківської сільської ради, на підставі вказаного вище рішення суду. В процесі переоформлення та встановлення меж вказаної вище земельної ділянки за № [NUMBER] в натурі (на місцевості) сформувалося 3 (три) окремі земельні ділянки загальною площею 4,5598 га, а саме: земельна ділянка № [NUMBER] , площею 3,2626 га, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами населеного пункту в адміністративних межах Сотниківської сільської ради Яготинського району Київської області, кадастровий номер: 3225586500:01:007:0113; земельна ділянка № [NUMBER] , площею 0,6905 га, надана для ведення товарного сільськогоеподарського виробництва, що розташована за межами населеного пункту в адміністративних межах Сотниківської сільської ради Яготинського району Київської області, кадастровий номер: 3225586500:04:004:0219; земельна ділянка № [NUMBER] , площею 0,6067 га, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами населеного пункту в адміністративних межах Сотниківської сільської ради Яготинського району Київської області, кадастровий номер: 3225586500:04:003:0333, на які за життя [PERSON] (син спадкодавця) отримав відповідні державні акти на право власності. [INFO] помер - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді: земельна ділянка № [NUMBER] , площею 3,2626 га, кадастровий номер: 3225586500:01:007:0113; земельна ділянка № [NUMBER] , площею 0,6905 га, кадастровий номер: 3225586500:04:004:0219; земельна ділянка № [NUMBER] , площею 0,6067 га, кадастровий номер: 3225586500:04:003:0333. Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємець першої черги за законом після його смерті є син - [PERSON] (відповідач по справі). Спадщину в передбачений законодавством термін [PERSON] прийняв, написавши заяву до Яготинської районної державної нотаріальної контори Київської області та 03 жовтня 2018 року отримав у державного нотаріуса Яготинської районної державної нотаріальної контори свідоцтва про право на спадщину на спірні земельні ділянки, які вказані вище. 10 квітня 2019 року постановою Київського апеляційного суду справа№ 2-876/2008, рішення Яготинського районного суду Київської області від 05.11.2008 року було скасовано та ухвалено нове судове рішення, а саме: відмовлено в позові [PERSON] , правонаступником якого є [PERSON] , до [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно. 10.04.2019 року дана постанова набрала законної сили. Позивач вважає, що [PERSON] , який помер [INFO] , правонаступником якого є [PERSON] (відповідач), не мав право на спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки останній залишив заповіт, який на день смерті не змінено і не скасовано, на все своє майно на ім`я позивача, а позивач прийняв спадщину фактично вступивши в управління та володінням спадковим майном. Отримати свідоцтво про право на спадщину на спірне спадкове майно позивач не має можливості, внаслідок цього змушений звернутися до суду. Враховуючи викладене, позивач просив встановити, що [PERSON] , прийняв спадщину після смерті, [PERSON] , який помер [INFO] , шляхом фактичного вступу в управління та володінням спадковим майном; визнати свідоцтва про право на спадщину, які були видані на ім`я [PERSON] , [INFO] , Яготинською районною державною нотаріальною конторою Київської області 03 жовтня 2018 р. після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на земельні ділянки за № [NUMBER] , наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані за межами населеного пункту в адміністративних межах Сотниківської сільської ради Яготинського району Київської області, а саме: площею 3,2626 га, кадастровий номер: 3225586500:01:007:0113; площею 0,6905 га, кадастровий номер: 3225586500:04:004:0219 та площею 0,6067 га, кадастровий номер: 3225586500:04:003:0333, недійсними; скасувати рішення про державні реєстрації прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексні номери: 43325166, 43321285, 43323523 від 03.10.2018 року, державного реєстратора: Яготинська районна державна нотаріальна контора, та скасувати записи про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номери записів про право власності: 28213962, 28210557, 28212674, щодо земельних ділянок, наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані за межами населеного пункту в адміністративних межах Сотниківської сільської ради Яготинського району Київської області, а саме: площею 3,2626 га, кадастровий номер: 3225586500:01:007:0113; площею 0,6905 га, кадастровий номер: 3225586500:04:004:0219, площею 0,6067 га, кадастровий номер: 3225586500:04:003:0333; визнати за [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків; [NUMBER] , право власності на земельну ділянку за № [NUMBER] , наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами населеного пункту в адміністративних межах Сотниківської сільської ради Яготинського району Київської області, площею 3,2626 га, кадастровий номер: 3225586500:01:007:0113, що належала [PERSON] , який помер [INFO] , на праві власності; визнати за [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , право власності на земельну ділянку за № [NUMBER] , наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами населеного пункту в адміністративних межах Сотниківської сільської ради Яготинського району Київської області, площею 0,6905 га, кадастровий номер: 3225586500:04:004:0219, що належала [PERSON] , який помер [INFO] , на праві власності;визнати за [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , право влаеності на земельну ділянку за № [NUMBER] , наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розтащована за межами населеного пункту в адміністративних межах Сотниківської сільської ради Яготинеького району Київської області, площею 0,6067 га, кадастровий номер: 3225586500:04:003:0333, що належала [PERSON] , який помер [INFO] , на праві власності. Представник позивача направив через канцелярію суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник відповідача направила через канцелярію суду заяву про розгляд справи в їх відсутність. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений, через канцелярію суду направив заяву про розгляд справи в його відсутність, проти позовних вимог не заперечив. Представник нотаріальної контори звернувся із заявою про розгляд справи у його відсутність. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства» № 4451/70). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до роз`яснень п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Лопушниця Старосамбірського району Львівської області, з 27.03.1999 року зареєстрований в [ADDRESS] (а.с. 6-9). [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в [ADDRESS] (а.с. 10). З копії Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину вбачається, що станом на 19.04.2018 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкова справа не заводилася (а.с. 11). З копії рішення Яготинського районного суду Київської області від 05.11.2008 року по справі № 2-876/2008 (а.с. 12) вбачається, що позов [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно задоволено; встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] , померлого [INFO] ; визнано за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 4,53 гектари, розташовану на території Сотниківської сільської ради Яготинського району Київської області, що належала його батьку [PERSON] , померлому [INFO] , згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія КВ № 0060660 від 22.01.1997 року. З копії листа Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 29-10-0.331-13853/2-18 від 10.09.2018 року (а.с. 13) вбачається, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 22.01.1997 року за № 611 на ім`я [PERSON] зареєстровано та видано сертифікат серії КВ № 0060660 на право на земельну частку (пай), площею 4,53 ум. кад. га, що розташована за межами населеного пункту в адміністративних межах Сотниківської сільської ради Яготинського району Київської області; інформація щодо виготовлення та видачі державного акту на право власності на зазначену земельну ділянку у відділі відсутня. З Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку (а.с. 14-16) вбачається, що [PERSON] на праві власності належать земельні ділянки: за № [NUMBER] , надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами населеного пункту в адміністративних межах Сотниківської сільської ради Яготинського району Київської області, площею 3,2626 га, кадастровий номер: 3225586500:01:007:0113; за № 740, надана; для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами населеного пункту в адміністративних межах Сотниківської сільської ради Яготинського району Київської області, площею 0,6905 га, кадастровий номер: 3225586500:04:004:0219; за № 740, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розтащована за межами населеного пункту в адміністративних межах Сотниківської сільської ради Яготинеького району Київської області, площею 0,6067 га, кадастровий номер: 3225586500:04:003:0333. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, листа (а.с. 17-19) вбачається, що [PERSON] на праві власності належали земельні ділянки: за № [NUMBER] , надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами населеного пункту в адміністративних межах Сотниківської сільської ради Яготинського району Київської області, площею 3,2626 га, кадастровий номер: 3225586500:01:007:0113; за № 740, надана; для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами населеного пункту в адміністративних межах Сотниківської сільської ради Яготинського району Київської області, площею 0,6905 га, кадастровий номер: 3225586500:04:004:0219; за № 740, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розтащована за межами населеного пункту в адміністративних межах Сотниківської сільської ради Яготинеького району Київської області, площею 0,6067 га, кадастровий номер: 3225586500:04:003:0333. З копії заповіту від 11.03.2012 року, посвідченого секретарем виконкому Сотниківської сільської ради Яготинського району Київської області 11 березня 2002 року, зареєстрованого у реєстрі за № 11 (а.с. 20, 126-127, 128) вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому належатиме на день смерті і на що він за азконом матиме право заповів [PERSON] ; заповіт на день смерті заповідача не змінений і не скасований. З копії Договору довічного утримання,приватним нотаріусом Яготинського районного нотаріального округу Київської області Овчаренко І.Ж. 08.02.2002 року, зареєстрованого у реєстрі за № 4345 (а.с. 21, 123) вбачається, що [PERSON] передав у власність [PERSON] належний йому на праві власності будинок під [ADDRESS] , а [PERSON] зобов`язався довічно повністю утримувати [PERSON] , забезпечувати його харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою; договір на день смерті [PERSON] не розірваний. З довідки № 364 від 19.10.2018 року та № 201 від 28.07.2018 року (а.с. 22, 130) вбачається, що [PERSON] був зареєстрований та на день смерті [PERSON] ( [INFO] ) проживав із померлим за адресою: [ADDRESS] , де вели спільне господарство. З довідки № 257 від 03.07.2019 року та № 365 від 19.10.2018 року (а.с. 23, 131) вбачається, що [PERSON] за власний рахунок поховав [PERSON] , [INFO] , та після його смерті вступив у володіння спадковим майном померлого. З довідки № 256 від 03.07.2019 року (а.с. 24) вбачається, що земельна частка (пай) № [NUMBER] , яка розташована за межами населеного пункту в адміністративних межах Сотниківської сільської ради Яготинського району Київської області, належала [PERSON] на підставі сертифікату серії КВ № 0060660 від 22.01.1997 року. З листа Яготинської районної державної нотаріальної контори № 475/01-16 від 04.07.2019 року (а.с. 25) вбачається, що [PERSON] не можна видати свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки: площею 0,6905 га, кадастровий номер: 3225586500:04:004:0219, площею 0,6067 га, кадастровий номер: 3225586500:04:003:0333 і площею 3,2626 га, кадастровий номер: 3225586500:01:007:0113, оскільки вони перебувають у власності іншої особи, яка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом 03 жовтня 2018 року після смерті свого батька. З копії розпорядження Яготинської РДА № 202 від 17 квітня 2009 року та додатку до нього (а.с. 30) і подання Управління земельних ресурсів у Яготинському районі Київської області № 08-5/10-247 від 21.04.2009 року і пояснювальної записки (а.с. 31) вбачається, що [PERSON] , мешканцю [ADDRESS] , передано у власність земельну ділянку № [NUMBER] , площею 4, 598 га, яка розташована за межами населеного пункту в адміністративних межах Сотниківської сільської ради і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З копії постанови Київського апеляційного суду від 10.04.2019 року по справі № 2-876/2008 (а.с. 32-33) вбачається, що апеляційну скаргу [PERSON] задоволено; рішення Яготинського районного суду Київської області від 05.11.2008 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено в позові [PERSON] , правонаступником якого є [PERSON] , до [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно. Дана постанова набрала законної сили 10.04.2019 року. З копії спадкової справи № 36/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 40-52а) вбачається, що спадкоємцем [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є його син [PERSON] , мешканець [ADDRESS] . [PERSON] видано Свідоцтва про право на спадщину за законом наземельні ділянки: за № [NUMBER] , яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами населеного пункту в адміністративних межах Сотниківської сільської ради Яготинського району Київської області, площею 3,2626 га, кадастровий номер: 3225586500:01:007:0113; за № [NUMBER] , яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами населеного пункту в адміністративних межах Сотниківської сільської ради Яготинського району Київської області, площею 0,6905 га, кадастровий номер: 3225586500:04:004:0219; за № [NUMBER] , яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розтащована за межами населеного пункту в адміністративних межах Сотниківської сільської ради Яготинеького району Київської області, площею 0,6067 га, кадастровий номер: 3225586500:04:003:0333. З довідки КЗ «ЯЦПМСД» № 385 від 06.11.2019 року (а.с. 60) вбачається, що [PERSON] 06.11.2019 року був на амбулаторному прийомі у дільничого терапевта з діагнозом: ГРВІ. З копії витягу про державну реєстрацію прав (а.с. 124) та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 125) вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності станом на 26.08.2011 року належить житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться в [ADDRESS] ; підстава виникнення права власності: договір довічного утримання від 08.02.2002 року. З копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 129) вбачається, що заповіт [PERSON] , посвідчений 11.03.2002 року Сотниківської сільською радою Яготинського району Київської області, на день смерті заповідача не змінений і не скасований. Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України с падкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 524 ЦК України (в ред.. 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст. 549 ЦК України (в ред.. 1963 року) спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично встапив в управління або володіння спадковим майном. Згідно ст. 1218 ЦК України д о складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлене законом. Стаття 41 Конституції України, гарантує кожному права володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Основною метою ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини. Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено у статті 1 Першого Протоколу, зокрема, вказано на необхідність дотримання обґрунтованої пропорційності між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. Європейський Суд з прав людини у ряді випадків вбачав порушення ст. 1 Протоколу навіть тоді, коли не було юридичного позбавлення права власності на майно, але через ті або інші обставини людина була позбавлена практичної можливості користуватися своєю власністю. Відповідно до ч. 4 ст. 373 ЦК України, власник земельної ділянки має право користуватися нею на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Прицьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Порядок визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину врегульовано статтею 1301 ЦК України, якою передбачено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Як вбачається із роз`яснень, викладених в п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, встановлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з виданою свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. У постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1316/2227/11 (провадження № 61-12290св18) зроблено висновок, що у статті 1301 ЦК України, як підставу визнання свідоцтва недійсним, прямо вказано лише відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, що давали б їй підстави набути право на спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. Іншими підставами визнання свідоцтва недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, включення до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини тощо. Оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, то у спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Ч. 10 ст. 79-1 Земельного Кодексу України передбачено що Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. П. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень передбачено, що Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться» на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав . Відповідачем було подано зустрічний позов та відповідно до ухвали Яготинського районного суду Київської області від 16.10.2020 року, даний зустрічний позов залишено без руху та було надано строк для усунення недоліків, проте недодіки до останнього судового засідання так і не були усунуті, тому зустрічний позов підлягає поверненню відповідачу. Враховуючи вищевикладене, викладене в позові та наявні докази по справі, суд вважає, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved