Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

31.05.2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] з вимогами: розірвати Спадковий договір, укладений 26.10.2015 року між ним та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Зміївського РНО [PERSON], реєстр №2444; скасувати заборону на відчуження майна, визначеного у Спадковому договорі, який укладений 26.10.2015 року між ним та [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом Зміївського РНО [PERSON], реєстр №2444, а саме: 1/4 частки квартири, що розташована за адресою: м. Зміїв Харківської області, вул. Бутівська, 3/66. В обґрунтування позову зазначив, що [PERSON] є його онукою. У жовтні 2014 року, в період бойових дій на сході України, [PERSON] виїхала з постійного місця проживання в м. Луганськ до м. Києва, тимчасово була зареєстрована за адресою: [INFO]. Згодом, вона знайшла постійну роботу та на даний час продовжує фактично проживати в Києві. Спочатку, з відповідачем петровою Д.С. склалися добрі стосунки, тому 26.10.2015 року уклали Спадковий договір, за умовами якого [PERSON], як набувач , зобов'язалася виконувати його розпорядження, як відчужувача, що встановлені п. 6 договору, зокрема: - сприяти фізичному та духовному розвитку відчужувача; - надавати відчужувачу психологічну та моральну допомогу; - створювати необхідні умови для відпочинку. Згідно п. 1 Спадкового договору від 26.10.2015 року, у разі смерті відчужувача, [PERSON] могла набути право власності на 1/4 частку квартири, що розташована за адресою: м. Зміїв, вул. Бутівська, 3/66. Відповідно до п. 8 Спадкового договору, на вищевказану частку квартири накладена заборона відчуження. Після укладення договору, обставини склалися так, щоПетрова Д.С. не стала виконувати умови, передбачені п. 6. Вона не спілкується з ним по телефону, не цікавиться його життям, станом його фізичного та психологічного здоров'я. Вважає, що є підстави для розірвання договору, оскільки відповідачка не виконує його умови, та підстави для скасування заборони на відчуження майна. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат [PERSON] подали заяву, в якій просили розглянути справу за їх відсутністю,\~наполягали на задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у позовній заяві. Не заперечували проти постановлення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить довідка про доставку СМС-повідомлення . Розгляд справи проведено у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України за неявки відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду справи. При конкуренції загальної та спеціальної процесуальної норми суд застосовує норму спеціальну і керується положеннями ч. 1 ст. 224 ЦПК України щодо можливості заочного розгляду справи в разі однієї неявки відповідача, належним чином повідомленого про час та місце судового розгляду справи. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до наступного. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 10 ЦПК України) Оцінюючи докази суд виходить з положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, відповідно до яких суд розглядає справу не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Встановлено, що 26.10.2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений Спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Зміївського РНО [PERSON], реєстр №2444, за умовами якого [PERSON] зобов'язалася виконувати в ньому розпорядження [PERSON], і в разі його смерті, набуває право власності на майно, що є особистою власністю відчужувача і складається з 1/4 частки квартири, що розташована за адресою: м. Зміїв, вул. Бутівська, 3/66. Відповідно до п. 6 Спадкового договору, за згодою сторін на набувача покладаються такі обов'язки немайнового характеру: - сприяти фізичному та духовному розвитку відчужувача;- надавати відчужувачу психологічну та моральну допомогу;- створювати необхідні умови для відпочинку. (а. с. 5). У зв'язку з укладенням вказаного договору на 1/4 частки квартири, що розташована за адресою: м. Зміїв, вул. Бутівська, 3/66 накладено заборону відчуження. (а.с.5, 9-10). Квартира, що розташована за адресою: м. Зміїв, вул. Бутівська, 3/66 згідно архівних матеріалів КП "Зміївське БТІ" належить [PERSON] та [PERSON] на підставі дублікату договору міни, посвідченого Зміївською ДНК 07.10.2015 року, р/№1-1107 по 1/2 частині кожному. (а. с. 8). Згідно копії свідоцтва про смерть, [PERSON] 15.08.2010 року в м. Зміїв Харківської області померла. (а.с.7). Відповідно до ст. 1302 ЦК України за спадковим договором, одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Спадковий договір укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. (ст. 1304 ЦК України) Згідно ч.1 ст. 1308 ЦК України та п. 12 Спадкового договору, спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Враховуючи те, що між сторонами виникли договірні відносини, з приводу укладення Спадкового договору, відповідач не виконувала та не виконує умови Спадкового договору та розпорядження [PERSON], суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, розірвавши укладений договір. Будь-яких заперечень проти позову від відповідача не надходило. Оскільки у зв'язку з укладенням Спадкового договору, була накладена заборона відчуження 1/4 частки квартири, що розташована за адресою: м. Зміїв, вул. Бутівська, 3/66, а суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання цього договору, слід скасувати заборону на відчуження майна, зазначеного в договорі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

Outcome: approved