Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

18.08.2014 року представник позивача АТ "Дельта Банк" Духота І.В. звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 003-16073-021012 від 02.10.2012 року, посилаючись на те, що 02.10.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON], [INFO], укладено кредитний договір № 003-16073-021012 (надалі Договір) на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки. Відповідно до пункту 1.2 Договору, позивач відкриває відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні; випускає та/або надає в користування клієнту платіжну карту, а також ПІН-код до картки; здійснює обслуговування Клієнта. Відповідно до пункту 1.3 Договору, позивач (Банк) надає клієнту кредит шляхом відкриття клієнту відновлювальної відкличної Кредитної лінії в загальному розмірі 100000 грн. та на день укладання Договору встановлює ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 25000 грн. Відповідно до пункту 2.1. моментом надання позивачем кредиту є день здійснення операції за допомогою кредитної картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів. У відповідності до кредитного договору, відповідач зобов'язаний щомісяця в строки, визначені договором, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення у повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом. Однак, відповідач неналежним чином виконував свої зобов'язання за договором кредитної лінії, та станом на 28.04.2014 року має заборгованість на загальну суму 28925,85 грн., яка складається з: тіло кредиту - 10717, 41 грн., простроченого тіла кредиту -10251, 85 грн., заборгованість за відсотками - 0,00 грн., заборгованість за комісіями - 7956, 59 грн. Та просив стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав частково, звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, в якій простить кредитний договір укладений із позивачем 02.10.2012 розірвати на підставі п. 5.2 кредитного договору, ст.ст. 651, 652 ЦК України, ч.1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів». Свої позовні вимоги мотивує тим, що банк в повному обсязі висловив фінансові вимоги по кредитному договору щодо [PERSON], нерозірвання договору призведе до подальших порушень договору, нарахуванні штрафних санкцій, збільшенню позовних вимог. У зв'язку із зміною обставин, якими сторони керувались при укладенні кредитного договору та у зв'язку з тим, що подальше нарахування відсотків призведе до збільшення заборгованості позивача, порушить співвідношення майнових інтересів, принцип рівності сторін договору, закріплений у ч.1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» та фактично призведе до того, що позивач повинен буде сплатити суму яка у декілька разів перевищуватиме суму отриманого кредиту. Крім того, на момент укладання кредитного договору [PERSON] отримувала заробітну плату у розмірі 3400 гривень. 06.10.2013 року вона звільнилась з роботи. Шлюб між нею та [PERSON] було розірвано у вересні 2013 року, тобто на даний момент [PERSON] незаміжня, має на утриманні двох дітей шести з половиною та дванадцяти років. [PERSON] допомагає своїм пристарілим батькам пенсіонерам. Будь-яких інших джерел доходу у відповідача за первісним позовом немає, що обумовлено економічною кризою та іншими незалежними від сторін зовнішньоекономічними факторами, на які [PERSON] не розраховувала при укладенні договору і не могла передбачити їх настання. Якби була можливість передбачити такі обставини, [PERSON], як сторона договору, взагалі не укладала би вказаний договір. Впливати на вказаний факт сторони також не можуть при всій турботливості та обачливості, які від них вимагаються умовами договору. Представник відповідача адвокат [PERSON] надав до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі, зустрічний позов підтримує в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що як первісний позов ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 003-16073-021012, так і зустрічний позов [PERSON] до ПАТ «Дельта Банк» про розірвання кредитного договору підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 02.10.2012 року уклали кредитний договір № 003-16073-021012, на підставі якого позивач відкрив відповідачу картковий рахунок № [NUMBER]. Статтею 525 ЦК України передбачено, що не допускається одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно положень ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання. Судом встановлено, що відповідачем [PERSON] відповідно до виписки про рух грошових коштів за кредитним договором отримано у кредит грошові кошти у розмірі: 1000 грн. - 16.10.2012 року; 10000 грн. - 29.10.2012 року; 10000 грн. - 10.12.2012 року; 1000 грн. - 24.12.2012 року. Протягом 03.12.2012 року по 16.09.2013 року відповідачем здійснювались щомісячні платежі за користування кредитними коштами та сплачено 5671,68 грн., після чого відповідач перестав виконувати взяті на себе зобов'язання у зв'язку з чим в нього виникла заборгованість і станом на 28.04.2014 року складає: тіло кредиту - 10717,41 грн., прострочене тіло кредиту - 10251,85 грн., заборгованість за комісіями - 7956,59 грн., разом на загальну суму - 28925,85 грн. В позовній заяві первісним позивачем не було заявлено вимогу про розірвання кредитного договору, що призводить до суттєвого дисбалансу у договірних правовідносинах, та порушує інтереси первісного відповідача як споживача, відповідно Закону України «Про захист прав споживачів». У відповідності до ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однією із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною, а також в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Відповідно до пункту 5.2 Договору передбачено, що цей Договір діє до повного виконання сторонами зобов'язань за цим Договором. «Дельта Банк», ініціюючи звернення з позовом до суду, фактично в односторонньому порядку змінив умови кредитного договору та стягує з [PERSON] кошти одночасно та у повному обсязі, що і буде повним виконанням умов договору, у зв'язку з чим кредитний договір підлягає розірванню. Згідно ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» - права споживача в будь-якому разі вважаються порушеними в разі, якщо порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач. З огляду на викладене, вимоги зустрічного позову щодо розірвання кредитного договору підлягають задоволенню. Судові витрати у справі складаються з судового збору за первісним позовом у сумі 289 грн. 26 коп. (а.с. 1), та судового збору за зустрічною позовною заявою в сумі 243 грн. 60 коп. (а.с. 24). Приймаючи до уваги, що позивач за первісним позовом та позивач зустрічною позовною заявою сплатили судові витрати, заяви задоволені, а тому суд присуджує сплатити понесені витрати у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved