overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

[PERSON] за участю заінтересованих осіб [PERSON], [PERSON] звернулася до суду з заявою про надання права на шлюб, посилаючись на те, що вона тривалий час зустрічається з [PERSON] і на даний час вони бажають одружитися, так як кохають один одного і вона перебуває в стані вагітності -20 тижнів. Оскільки законодавством встановлено шлюбний вік у жінок 18 років, а вона ще не досягла цього віку просить надати їй право на шлюб, так як це відповідає її інтересам і батьки не заперечують проти укладення даного шлюбу. Заявниця, [PERSON], в судове засідання не з"явилася, надала до суду заяву в якій заявлені вимоги підтримує, просить слухати справу у її відсутність. Заінтересовані особи, [PERSON] та [PERSON], в судове засідання не з"явилися, надали до суду заяви в яких заявлені [PERSON] вимоги визнали, просили слухати справу у їх відсутність. Дослідивши докази, що є в матеріалах справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 18.11.1997, що підтверджується копією паспорта серії АТ 078113, тобто на день розгляду даної справи в суді вона має повні 17 років, однак шлюбний вік, який настає згідно чинного законодавства у вісімнадцять років для жінок, нею не досягнуто. Відповідно до довідки Крижопільської окружної лікарні інтенсивного лікування [PERSON] знаходиться на обліку по вагітності, термін вагітності 29 тижнів. Батьком майбутньої дитини є [PERSON], [INFO], який має намір створити сім'ю з заявницею та бажає зареєструвати шлюб. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої особи, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Відповідно до ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Враховуючи те, що мати заявниці [PERSON]та [PERSON], з яким вона бажає зареєструвати шлюб, заявлені нею вимоги визнали повністю та з огляду на викладене вище, суд вважає, що надання [PERSON] права на шлюб з [PERSON] відповідає її інтересам, оскільки заявниця вагітна, особи бажають зареєструвати шлюб та утворити сім'ю, у зв'язку з чим заява про надання права на шлюб підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

[PERSON] за участю заінтересованої особи Джулинської об'єднаної територіальної громади звернулася до суду з заявою про встановлення факту, в якому просить встановити факт постійного проживання з 01.01.2012 року по [INFO] з [PERSON], який помер [INFO]. Заяву мотивує тим, що для реалізації свого права на спадкове майно їй необхідно довести факт постійного проживання з спадкодавцем протягом п'яти років до дня відкриття спадщини. Представник заявниці-адвокат [PERSON] надав до суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи у його відсутність. Представник заінтересованої особи, надав до суду заяву про визнання заяви та розгляд справи у його відсутність. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів. Відповідно до ст. ст. 293,315 ЦПК України та роз'яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", із змінами та доповненнями, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Те, що дійсно [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO] проживали однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини підтверджується довідкою Джулинської об'єднаної територіальної громади Бершадського району Вінницької області. Надані [PERSON] докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета доказування, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують факт того, що [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO] проживали однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

[PERSON] за участю заінтересованої особи - Лубенського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області звернувся до суду з заявою про встановлення факту перебування у трудових відносинах, в обґрунтування якої вказав, що він [PERSON], влаштувався на роботу в ТОВ «Уют» 12 липня 1994 року, відповідно до Наказу № 58-к від 12.07.1994 року. Наказом № 64-к від 12.07.1996 року заявник звільнений з роботи за власним бажанням. Запис про влаштування та звільнення з роботи в ТОВ «Уют» було проведено в трудовій книжці № [NUMBER] на ім'я [PERSON] [INFO]. Начальником відділу кадрів [PERSON] під час запису в трудовій книжці про звільнення заявника було допущено помилку, а саме вказано рік звільнення 1994, а не 1996. В судове засідання заявник [PERSON] та його представник [PERSON] не з"явилися, але в заяві до суду прохали суд провести розгляд справи у їх відсутність. В судове засідання представник заінтересованої особи - Лубенського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області не з"явився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що не заперечують проти задоволення заяви. Врахувавши позицію заявника та заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, імя якої що зазначені в документі, не збігається з імям , зазначеним у паспорті. Судом встановлено, що на час отримання трудової книжки заявник не звернув увагу на помилку яка була допущена при заповненні трудової книжки. На це звернули увагу, коли заявник звернувся до пенсійного фонду по питанню оформлення пільгової пенсії. Усунути такі неточності заявник самостійно не може, так як ТОВ «Уют» припиноло своє існування. Встановлення факту перебування завника у трудових відносинах є необхідним з метою нарахування йому правильного трудового стажу для оформлення пенсії. У відповідності до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України , суд розглядає в порядку окремого провадження справи, що встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, на основі аналізу доказів в судовому засіданні в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

[PERSON] за участю заінтересованої особи органу опіки та піклування Бершадської райдержадміністрації звернулася до суду з заявою про визнання громадянина недієздатним та встановлення над ним опіки і призначення опікуна, стверджуючи, що [PERSON], 19.08.194 року народження, являється її братом та є інвалідом ІІ групи загального захворювання та перебуває на обліку в психіатричному кабінеті Бершадської ОЛІЛ з приводу шизофренії параноїдальної форми, безперервний тип перебігу. Внаслідок хронічного стійкого психічного розладу [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, та за станом свого здоров"я не здатний до самообслуговування , не здатен піклуватися про створення необхідних побутових умов, не може забезпечити своє лікування. [PERSON] призначена пенсія по інвалідності, однак за станом свого здоров"я він не може нею доцільно розпоряджатися, а тому потребує стороннього догляду та нагляду, тому вона звернулася до суду з даною заявою та просить визнати недієздатним [PERSON] та призначити її його опікуном. \~Заявниця [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак звернулась до суду із клопотанням, в якому підтримала свою заяву та просила її задовольнити, а справу слухати без її участі. \~\~\~ Представник органу опіки та піклування [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву в якій вимоги [PERSON] визнав та просив справу слухати справу у його відсутність. Враховуючи вищевказане суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи суд встановив, \~що заява підлягає задоволенню, оскільки згідно ст. 39 ч.1 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, \~згідно ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою в разі визнання її недієздатною, а матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є інвалідом ІІ-ї групи загального захворювання, знаходиться на обліку у психіатричному кабінеті Бершадської ОЛІЛ. Згідно висновку № 115 стаціонарної судово- психіатричної експертизи від 23.07.2015 року [PERSON] страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії, параноїдальної форми, внаслідок чого не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому потребує опіки та постійного догляду. Відповідно до ст. 240 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

[PERSON], за участю заінтересованої особи Управління пенсійного фонду України в Балтському районі Одеської області звернулася до Балтського районного суду Одеської області з заявою, в якій просить встановити факт належності їй трудової книжки. Свої вимоги заявник мотивує тим, що в трудовій книжці помилково було зроблено запис її імя російською «Валентина» та по батькові російською «Григорьевна», коли помилку було помічено та закреслено помилкові записи, вище написали вірно «Надежда Ивановна», про що поставлений відповідний запис та печатку підприємства, однак виправлення в трудовій книжці позбавляють можливості оформити пенсію, і так як допущенні помилки належним чином виправити не можливо, оскільки Пересувна механізованої колона № 26 вже не існує, заявник змушена звернутися до суду. Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просить суд ухвалити рішення у справі. Заінтересована особа - представник Управління пенсійного фонду України в Балтському районі Одеської області в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його присутності, проти встановлення факту належності [PERSON] трудової книжки не заперечує. Розглянувши позов в межах заявлених вимог, вивчивши матеріали справи, надавши належну оцінку представленим доказам, судом встановлено слідуюче. Відповідно до трудової книжки БТ-І № 0590740, виданої 07.12.1976. Пересувною механізованою колоною № 26 на імя (російською мовою) - [PERSON], запис якого було закреслено та дописано - "Надежда Ивановна". Відповідно до атестату № 2636 [PERSON] закінчила професійно-технічне училище № 24 в м. Саврань Одеської області та отримала спеціальність маляр. Дані відомості зазначені в трудовій книжці БТ-І № 0590740. Відповідно до диплому серії ДТ № 454996 [PERSON] в 1983 році закінчила Кишинівський технікум будівництва, про що є відмітка в трудовій книжці БТ-І № 0590740. Свідок [PERSON], сусід заявника, підтверджує факт працювання її в Харківській області. Свідок [PERSON], являється однокласницею заявника, закінчили школу в 1975 році і навчалися разом в училищі № 24 в м. Саврань Одеської області. Після закінчення училища її з заявником направили в Харківську область в м. Лозовая, де [PERSON] була оформлена на роботу, так як підприємство повязано з будівництвом. Підтверджує, що [PERSON] працювала там з 1975 року. Вислухавши пояснення заявника, показання свідків, враховуючи обставини справи та аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема факт належності правовстановлюючого документу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

[PERSON], зацікавлена особа виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради звернулась до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин з [PERSON], який помер [INFO] та [PERSON], яка померла [INFO], стверджуючи що вони являються її батьками. Встановлення вказаного факту заявниці необхідно для прийняття та оформлення спадщини, яка відкрилась після смерті її батьків. В судове засідання заявниця не зявилась, але надала заяву згідно якої заяву підтримує в повному обсязі та просила справу слухати в її відсутність. В судове засідання представник зацікавленої особи не з'явився, але надав заву, згідно якої не заперечує проти задоволення заяви та просив слухати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню по наступним підставам. В судовому засіданні встановлено, що заявниця [PERSON] являється донькою [PERSON], який помер [INFO] та [PERSON], яка померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.08.1959 року. Згодом заявниця одружилась та змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», але потім розлучилась. 23 червня 1994 року заявниця вдруге вийшла заміж та змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», але потім розлучилась, але в свідоцтві про розірвання шлюбу її прізвище вказано як "[PERSON]", що свідчить про помилку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Факт, про встановлення якого просить заявниця, має юридичне значення, для прийняття та оформлення спадщини, яка залишилась після смерті її батьків. За таких обставин, суд вважає, що вимоги заявниці обґрунтовані, доказані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

[PERSON] заявив позов про стягнення з [PERSON] 21975,50 грн. на погашення заборгованості за договором позики, в тому числі три проценти річних в сумі 110 грн., та інфляційні втрати в сумі 365,50 грн., з мотивів невиконання відповідачем зобов'язань за договором. Провадження за позовом відкрите, відповідно до ухвали судді від 30.01.2019 року, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без провідомлення сторін. Дана ухвала, разом з копіями матеріалів позову, надсилалась на адресу відповідача, проте поштове відправлення повернулось до суду "за закінченням терміну зберігання". За таких обставин, з урахуванням того, що у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на наявних доказах. Судом встановлено таке. [PERSON] 01.08.2018р. отримав від [PERSON] 21500 грн., які зобов'язався повернути не пізніше 01.10.2018 року. Передачу коштів сторони оформили відповідною розпискою. (а.с. 6) Згідно зі ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов, відповідно ч.2 ст. 1046 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За таких обставин та вимог закону, суд приходить до висновку, що між сторонами існують зобов'язання, що випливають з договору позики. Статтею 1049 ЦК України встановлено обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Наявність розписки у позивача, вказує на те, що борг відповідачем не погашено. Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу, а саме сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Розрахунок інфляційних втрат та трьох процентів річних позивачем здійснено правильно. За наведених фактів та відповідних їм правовідносин, суд знаходить позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню повністю. Витрати, понесені позивачем на розгляд справи, що складаються з судового збору в сумі 768 грн. 40 коп., за вказаного рішення, мають бути йому компенсовані відповідачем, відповідно і на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

[PERSON] заявила позов до [PERSON] , за яким просила в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за кожною із сторін спору право власності на Ѕ частки квартири [ADDRESS] . Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 09.08.2016р., справу призначено до розгляду. Ухвалою суду від 06.09.2016 року до сумісного розгляду прийнято зустрічний позов [PERSON] , за яким той просив в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ним право на 1/2 частки банківських вкладів, та на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,08 га., в Садовому товаристві "Щедра осінь", що знаходиться в межах Підгородянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, що набуті під час перебування сторін у шлюбі і зареєстровані на [PERSON] . Натомість позивач змінила вимоги за позовом, і просила визнати за нею в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 3/4 частки квартири [ADDRESS] , а решту квартири залишити у власності відповідача. Ухвалою суду від 10.01.2017 року, провадження у справі було зупинене до набрання законної сили рішення в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей. Провадження відновлене відповідно до ухвали судді від 11.02.2019 року. До початку розгляду справи по суті позивач знову змінила вимоги за позовом, просила провести поділ спірної квартири між сторонами в рівних частках. Протокольною ухвалою суду від 17.05.2019 року справа призначена до розгляду по суті. Позивач та її представник в судовому засіданні на вимогах позову наполягали. Відповідач позов визнав і не заперечував проти задоволення його вимог. Представник позивача підтримав позицію свого довірителя. Разом з тим, судом було задоволено заяву відповідача про залишення зустрічного позову без розгляду, про що постановлена відповідна ухвала. Згідно зі ст. 174 ч. 3 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторонами не заперечується і знаходить своє підтвердження письмовими доказами, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.04.2001р., під час шлюбу [INFO] було придбано квартиру за адресою: [ADDRESS] , право власності на яку було зареєстровано за [PERSON] . Здійснити поділ квартири в натурі, з огляду на дані, що містяться в матеріалах справи, не вбачається за можливе. За таких обставин та вимог закону, суд знаходить позов обгрнтованим і таким, що підлягає задоволенню на підставі ст.ст. 60, 61, 63, 68-70 СК України, ст.ст. 368, 372 ЦК України. Обставин, які б вказували на те, що вказане рішення суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судом в засіданні не встановлено. За прийнятих рішень, понесені позивачем витрати на розгляд справи мають бути їй компенсовані відповідачем, відповідно і на підставі ст. 141 ЦПК України. Заходи забезпечення позову судом не вживались. На підставі наведених в рішенні норм закону,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

[PERSON] заявила позов про стягнення зі свого чоловіка [PERSON] аліментів на утримання їх сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, щомісячно, з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 30.01.2019 року, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвала разом з копіями матеріалів позову надсилалась за адресою відповідача, проте поштове відправлення повернулось до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання". За таких обставин, з урахуванням того, що у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на наявних доказах. Судом встановлено таке. Сторони з 27.12.2017 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. В цьому шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON] (див. свідоцтво про народження). За позовною заявою, сторони проживають окремо, в суді триває провадження про розірвання шлюбу, дитина проживає з матір'ю і перебуває на її повному утриманні. Статтями 180, 181 СК України встановлено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття, та визначено способи утримання дітей, в тому числі і шляхом встановлення аліментних зобов`язань. Позивач в заяві вказує, що відповідач не надає допомогу на утримання дитини. Отже, позивач вправі вимагати покладення на відповідача аліментних зобов`язань. Визначений позивачем розмір аліментів узгоджується з відповідними приписами сімейного законодавства, є прийнятним і реальним до виконання. Отже, позов підлягає задоволенню. Витрати у справі, за такого рішення, суд покладає на відповідача, відповідно і на підставі ст.141ЦПК України.

Outcome: approved