Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Радгоспівської сільської ради Близнюківського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку, посилаючись на наступне. Після смерті [INFO] його батька - [PERSON] відкрилася спадщина, яку він прийняв. Спадкове майно складається із земельної ділянки площею 9,96 га, яка розташована на території Радгоспівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку ІІ-ХР №049561 яка належала померлому батьку. Цю земельну ділянку 30.06.2011 року батько заповів йому. Заповіт не змінено та не відмінено. При зверненні до Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області для оформлення своїх спадкових справ, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що він не може надати правовстановлюючий документ та документ про державну реєстрацію на земельну ділянку, рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності на вказану земельну ділянку. Державний акт на право власності на земельну ділянку було утрачено, про що сповіщено в районній газеті. Він звернувся до Відділу Держземагенства у Близнюківському районі Харківської області для отримання дубліката державного акту на право власності на земельну ділянку і отримав відповідь про те, що відділ не має повноважень на видачу дублікатів втрачених документів, в зв'язку з початком дії Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відділ позбавлений повноважень з реєстрації права власності на нерухоме майно. З цього приводу він звернувся до Реєстраційної служби Близнюківського районного управління юстиції Харківської області, однак отримав відмову з посиланням на те, що видати правовстановлюючий документ та зареєструвати право власності на цю ділянку неможливо, запропоновано звернутися до суду для визнання права власності на зазначену земельну ділянку. На підставі наведеного і просить визнати за ним таке право. У судове засідання позивач та його представник, відповідач та третя особа не з'явилися, будучи належним чином та своєчасно повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. Ними надано письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач на задоволенні позову наполягає, відповідача - позов визнав. Третя особа - не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України суд знаходить за необхідне позов задовольнити, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Матеріалами справи встановлено наступне. [PERSON] є громадянином України, що підтверджується фотокопією паспорта (а.с.6) [INFO] помер його батько - [PERSON], про що свідчить фотокопія свідоцтва про смерть (а.с. 7). [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується фотокопією свідоцтва про його народження (а.с. 8). З фотокопії Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ІІ-ХР №049561, вбачається, що власником земельної ділянки, площею 9,96 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Радгоспівської сільської ради Близнюківського району Харківської області з цільовим призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, є [PERSON] (а.с.9). Фотокопія витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку номер НВ-6301464712014 від 04.12.2014 року свідчить, що [PERSON] є власником зазначеної земельної ділянки, з кадастровим номером 6320685100:02:000:0302 (а.с.10-12). Згідно витягу, наданого Відділом Дерземагенства у Близнюківському районі Харківської області, грошова оцінка зазначеної земельної ділянки, станом на 05.01.2015 року, складає 213675 грн. 70 коп. (а.с.13). 30 червня 2011 року [PERSON] склав заповіт, в якому вказав, що заповідає належну йому земельну ділянку розміром 9,96 га, що розташована на території Радгоспівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, своєму синові [PERSON], що підтверджується фотокопією цього заповіту (а.с.18-19) Державний акт на право власності на земельну ділянку ІІ-ХР №049561 було загублено і в Близнюківській районній газеті "Нове життя" №103-104 від 27 грудня 2014 року надруковане оголошення про визнання його недійсним (а.с.15). Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Листом Відділу Держземагенства у Близнюківському районі Харківської області від 12.01.2015 року №01-28/1 позивачу повідомлено, що відділ не має повноважень на видачу дублікатів втрачених документів, відповідно до постанови КМУ №1051 від 17.10.2012 (а.с.15). Відповідно до листа Реєстраційної служби Близнюківського районного управління юстиції Харківської області від 16.01.2015 року №02-02-04/5, [PERSON] роз'яснено, що видати правовстановлюючий документ на цю земельну ділянку не є можливим, так як відсутній оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку, запропоновано звернутися до суду для визнання права власності на зазначену земельну ділянку (а.с. 16). Із листа Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області від 18.12. 2014 року вбачається, що на звернення [PERSON] до нотаріальної контори, для оформлення своїх спадкових справ, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що він не може надати правовстановлюючий документ та документ про державну реєстрацію на земельну ділянку, належну [PERSON] Рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності на вказану земельну ділянку (а.с.14). Із наданої до суду Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] заведена за його зверненням та зберігається в Близнюківській державній нотаріальній конторі Харківської області. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Таким чином, слід вважати доведеним, що [PERSON] є спадкоємцем майна за Заповітом, зазначеного в позові, після померлого [PERSON] і, відповідно до ст. 1216 ЦК України, це майно має перейти у його власність. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права. Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.2 ст.373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Суб'єктами права цієї власності можуть бути фізичні особи, що передбачене ч.1 ст. 374 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст.78 ЗК України, право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Оскільки, наведене достовірно свідчить про право позивача на зазначену в позові земельну ділянку, тому і слід визнати право власності на неї. А тому

Outcome: approved