overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

25 грудня 2012 року між позивачем та відповідачкою було укладено кредитний договір № 005-03520-251212, згідно умов якої банк відкриває відповідачці картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, та встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 12 000 гривень. Відповідачка скористалася кредитною лінією, але станом на 29 вересня 2014 року не виконує належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість, яка складається з: тіло кредиту - 1 848,88 гривень; прострочене тіло кредиту - 3 150,00 гривень; заборгованість за комісіями - 5 550,00 гривень, які представник позивача і просить стягнути з відповідачки на користь ПАТ КБ "Дельта Банк". Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідачки 243,60 гривень судового збору. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день слухання справи сповіщена. Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між сторонами, на підставі ст.1054 ЦК України, кредитної угоди № 005-03520-251212 від 25 грудня 2012 року встановлені договірні відносини. Згідно п.п. 2.1; 2.2; 2.5 ч.1 вищевказаного договору банк відкриває відповідачці картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті. Відповідно до п.2.3 ч.3 договору, Банк встановлює ліміт кредитної лінії в розмірі 12 000 гривень. На підставі п.2.4 ч.3 договору, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п.2.4 ч.2 Пропозиції. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачці картковий рахунок в національній валюті та встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 12 000 гривень. Але відповідачка, скориставшись кредитною лінією, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, зобов'язання за договором не виконує, в результаті чого станом на 29 вересня 2014 року склалася заборгованість на загальну суму 10 548,88 гривень, яка складається з: тіло кредиту - 1 848,88 гривень; прострочене тіло кредиту - 3 150,00 гривень; заборгованість за комісіями - 5 550,00 гривень. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідачка не виконала зобов'язання по договору, що є порушенням зобов'язання. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо кредитної лінії є право позивача вимагати повернення суми за кредитною лінією, що і дає суду підставу стягнути з відповідачки на користь позивача вказану суму. А задоволення позову, за правилами ст.88 ЦПК України, покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат - 243,60 гривень судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

25 грудня 2014 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що сторони є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% відсотків неоподаткованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до набуття дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не з'явились, але надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до цих заяв позивачка свій позов підтримала, а відповідач заявлений до нього позов визнав у повному обсязі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п.24 його постанови "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року N 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши матеріали справи та надані докази суд вважає, що дійсно існують законні підстави для прийняття безумовного визнання позову відповідачем та задоволення цього позову, оскільки таке визнання позову відповідачем не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

25 жовтня 2011 року [PERSON] отримала у позивача кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. АТ комерційний банк «Приватбанк» подав до суду позов до [PERSON] з вимогою стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 12060,26 грн., судові витрати в сумі 1921 грн. В позові вказано, що [PERSON] зобов»язання по договору не виконала. Відповідно до ч.5ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, якими сторони обгрунтовують свої вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 06 січня 2015 року [PERSON] отримала у позивача кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Вказана угода являє собою заяву, яка була підписана відповідачем [PERSON] і витяг з правил надання банківських послуг. Як вказує позивач у своєму позові у зв'язку з порушенням боржником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором виникла заборгованість, яка за розрахунком банку, становить 12060,26 грн. Як встановлено судом, відповідачем було порушено вимоги Умов та правил надання банківських послуг, тобто укладеного сторонами договору, та ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, а саме: прострочено повернення заборгованості по кредиту, в зв'язку з чим, позивач має право вимагати погашення наданого відповідачу кредиту, відсотків та пені. Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає заявлені позовні вимоги позивача частково обґрунтованими, виходячи з наступного. Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ч.1 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.530 ч.1 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.1054 ч.1 ч.2 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи встановлені судом обставини та виниклі відповідно до них спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що слід стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк " Приватбанк" заборгованість по кредиту в розмірі 12060,25 гривень Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача з на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~25\~жовтня 2014\~року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Летичівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 117, в якому у них народилася донька Злата, [INFO]. \~ \~ \~ \~Посилаючись на різницю у поглядах на життя між ними почали виникати непорозуміння, конфлікти, що призвело до втрати почуття любові та поваги між ними та припинення сімейно-шлюбних відносин, тому [PERSON] звернулась в суд з вищеозначеним позовом про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~В судове\~засідання позивач\~не зявилася,проте подала до суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримала і просить суд розірвати шлюб, строк на примирення не надавати оскільки на даний час має намір створити іншу сімю, судові витрати залишає за собою. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, вимоги визнає, просить їх задовольнити. Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку, передбаченому ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. \~ \~ \~ \~Відповідно до абзацу 3 пункту 24\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~12.06.2009,\~№ 2\~"Про\~застосування норм\~ цивільного\~процесуального законодавства\~при розгляді\~справ у\~ суді\~першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. \~ \~ \~ \~ В судовому засіданні не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задовольнити вимоги позивача. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище «Бортник». На підставі наведеного, ст. ст. 105,110 - 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

25 жовтня 2016 року [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON],\~ просила постановити рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем 23 січня 1999 року відділом реєстрації актів цивільного стану Баранівського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис за № 2, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] , неповнолітніх дітей\~ [PERSON], [INFO] , [PERSON], [INFO], залишити\~ на проживання з нею. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що їх спільне сімейне життя не склалося через різні погляди на життя та сімейні цінності. Чоловік виявився не готовий до шлюбних відносин, він немав постійної роботи , не допомагав у веденні\~ домашнього господарства, не приділяв уваги\~ їй та їх дітям. На підставі\~ чого виникали сварки, що негативно впливали на психо-емоційний стан\~ їхніх дітей.\~ З відповідачем не підтримує\~ шлюбно-сімейні стосунки з вересня 2016 року. Позивач [PERSON] вважає, що подальше сумісне життя з відповідачем і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дітей. На примирення не згідна, спору про місце проживання дітей немає.\~\~ В судове засідання позивач\~ [PERSON].\~\~\~ не\~ з"явилась,\~ подала\~\~ до суду\~ заяву\~ про\~ розгляд\~ справи\~\~ у\~\~ її\~ відсутності, де\~ вона\~ позовні\~ вимоги\~ підтримала. Відповідач\~ [PERSON] в судове засідання\~ не\~ з"явився\~ і не повідомив про причину неявки , про час\~ та\~ місце\~ розгляду\~ справи\~\~\~ він\~ повідомлений\~ належно, що підтверджується\~ поштовим\~ повідомленням. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] обгрунтований, а тому підлягає задоволенню. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритись вона не бажає,\~\~ відповідач\~ ніяких заперечень до суду не подав щодо позовних вимог,\~\~ тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. \~\~\~ Так як спір про\~ місце\~ проживання\~\~ дітей\~ відсутній, суд залишає неповнолітніх\~ дітей: [PERSON], [INFO] , [PERSON], [INFO], \~ на\~\~ проживання для позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

25 жовтня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 24.10.2016 р. о 12 год. 06 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора агресивна та становить безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 24.10.2016 р. о 12 год. 06 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КП „ДКПЛ" ДОС. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора вважає, що за нею слідкують машини, усюди стоять прослуховуючи пристрої, чує „голоси" співробітників. Висловлює думки суїцидального характеру. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - гострий поліморфний психотичний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

25 жовтня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача на утримання повнолітнього сина, у звязку із продовженням навчання. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком повнолітнього [PERSON], [INFO], який продовжує навчання в КЗ «Павлоградський навчально-реабілітаційний центр» ДОР». Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 10.05.1999 року народився [PERSON], батьками якого є відповідач [PERSON] та позивач [PERSON]. Даний факт підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ № 048880, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Павлоградської міської ради Дніпропетровської області 02 червня 1999 року (а.с.4). Відповідно до свідоцтва про зміну імені, виданого 21 квітня 2017 року Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, позивач [PERSON] змінила прізвище на "Перфільєва". Як вбачається з довідки вих. №474 від 20.06.2017 року, [PERSON], [INFO], дійсно зарахований на навчання до КЗО «Павлогарадський навчально-реабілітаційний центр» ДОР» з 14.11.2013 року по 26.05.2017 року (а.с.7). Відповідно до вимог ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, право на утримання припиняється у разі припинення навчання, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до вимог ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Стаття 198 Сімейного кодексу України покладає обовязок щодо утримання своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати, на обох батьків. У відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

25 жовтня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] , зареєстрований 7 листопада 2018 року Чернігівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис - № 2136, посилаючись на неможливість збереження сім`ї. Зазначає, що від шлюбу з відповідачем має сина: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, їх шлюбні відносини фактично припинені. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище " [PERSON] ". Ухвалою судді від 25 жовтня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. До судового засідання відзив на позов не надходив. Сторони в судове засідання не з`явились. Від сторін надійшли письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримує, а відповідач позов визнає. Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають у шлюбі, котрий зареєстрований 7 листопада 2018 року Чернігівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, про що 7 листопада 2018 року складено відповідний актовий запис № 2136. (а.с.3) Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . (а.с.6) Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки позивач категорично не має наміру та наполягає на розлученні. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

25 квітня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 01 жовтня 2004 року. Від подружнього життя сторони мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Однією сім'єю подружжя проживали до березня 2014 року, причиною розпаду послугувало те, що сторони не зійшлися характерами. На даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, на примирення позивачка не згодна, тому і звернулася до суду з даним позовом. В судове засіданні позивачка [PERSON] не з"явилася, надіслала до суду заяву, якою просила заслухати справу в її відсутність, позов задовольнити і шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] також в судове засідання не з"явився, передав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, на розірвання шлюбу згоден. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, у зв'язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 01 жовтня 2004 року, шлюб зареєстровано Сумським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис №1079 (а.с.9). Від подружнього життя сторони мають двох малолітніх доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.10-11). Як вбачається із матеріалів справи на даний час сім'я фактично розпалась, спільного господарства сторони не ведуть, на примирення сторони не згодні. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу не можливе, суперечить інтересам сторін та малолітніх дітей, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved