Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-07 00:00:00

23 грудня 2014 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 04 березня 2011 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем у Дзержинському відділі РАЦС КМУЮ м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №71. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого сторони записані батьками дитини. Сторони на даний момент разом не проживають. Дитина проживає разом із позивачем та повністю знаходиться на її утриманні. Вихованням та матеріальним утриманням дитини відповідач не займається, при цьому є здоровою та працездатною особою, працює. Отримати довідку про доходи відповідача позивач не має змоги. На підставі вищевикладеного просив суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та допустити негайне виконання рішення суду. Позивач до суду не з'явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином, її інтереси в судовому процесі представляв представник за довіреністю, який позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав та мотивів, викладених у позовній заяві. Відповідач до зали суду не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі відповідача, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Суд, приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.157 ЦПК України, зі згоди представника позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з урахуванням наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 04 березня 2011 року між сторонами Дзержинським відділом РАЦС КМУЮ м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб, актовий запис №71 (а.с.5). Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.6). Дитина проживає разом із позивачем, що вбачається з довідки №39 від 22 грудня 2014 року виданої довідково-інформаційною службою «НОВА-КОМ» (а.с.7). Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 17 постанови ПВСУ № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України" при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Разом з тим, ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, позивач не позбавлена можливості у випадку настання обставин щодо погіршення її матеріального стану звернутись до суду із позовом про збільшення розміру аліментів. Відповідно до п.1. ч.1. ст.367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов'язковому негайному виконанню. Згідно зі ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача. Відповідно до ст.88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по справі в розмірі 243 грн. 60 коп., понесені судом по предмету спору про стягнення аліментів. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181 СК України та

Outcome: approved