Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

28 січня 2016 року представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на наступні обставини. 21.05.2008 року між позивачем та [PERSON] був підписаний кредитний договір без номера, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 10000 /десять тисяч/ грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на вказані умови підписом у заяві, де вказано що заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком договір. При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. ПАТ КБ ПриватБанк свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п.6.5 умов надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 6.6 умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за Договором, позичальник повинен, на вимогу банку, виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Тому, станом на 31.12.2015 року заборгованість відповідача перед ПАТ КБ ПриватБанк складає 17729 грн. 49 коп., у тому числі заборгованість за кредитом 9997 грн. 29 коп.; заборгованість за відсотками 5899 грн. 84 коп.; заборгованість за пенею та комісією 750 грн. 00 коп. а також, відповідно до п. 8.6 умов надання банківських послуг, штраф (фіксована частина)- 250 грн.; штраф (процентна складова)- 832 грн. 36 коп. Представник ПАТ КБ ПриватБанк в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримав і заявив клопотання про винесення заочного рішення у разі неявки в судове засідання відповідача. Відповідач в судові засідання неодноразово не з'явився. Відповідно до довідки Татарбунарського РС ГУ ДМС України в Одеській області від 02.02.2016 року № 69 (а.с.23), [PERSON], [INFO], зареєстрований в [INFO]. Судові повістки, відповідно до вимог абз.3 ч.5 ст.74 ЦПК України надсилалися відповідачу за адресою його місця проживання, зареєстрованому у встановленому законом порядку, однак поверталися до суду з поміткою:"за вказаною адресою не проживає" (а.с.27,32). В порядку ч.9 ст. 74 ЦПК України, були поміщені оголошення в засоби масової інформації про виклик відповідача до суду в судові засідання, призначені на 10.03.2016 року на 9.30 години та на 30.03.2016 року на 11.00 годину, однак відповідач в судові засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. З урахуванням положення ч.5,9 ст. 74 ЦПК України, суд вважає належним повідомлення відповідача про розгляд справи. Оскільки не має відомостей про причину неявки відповідача, на підставі ч.4 ст.169 та ст.224 ЦПК України, вбачається можливим розглянути справу у його відсутність та ухвалити по справі заочне рішення згідно наявних доказів, на що позивач згоден. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1050 ч.2 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором… У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 625 ч.1 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. У разі порушення зобовязання, як передбачено ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобовязання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Судом з достовірністю встановлено, що між сторонами був укладений кредитний договір на підставі підписаної відповідачем заяви від 21.05.2008 року (а.с.6), якою останній підтвердив свою згоду на те, що вказана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку (а.с.7-12) складає між ним та банком договір, відповідно до якого відповідачу були надані кошти в сумі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, однак останній не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, до цього часу заборгованість по кредиту в сумі 17729 грн. 49 коп., що має відображення у розрахунку заборгованості (а.с.3-5), відповідачем не погашена. За встановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами, які є достатніми та узгоджуються між собою, враховуючи відсутність заперечень відповідача, суд вважає, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором без номеру від 21.05.2008 року в сумі 17729 грн. 49 коп., у тому числі заборгованість за кредитом 9997 грн. 29 коп.; заборгованість за відсотками 5899 грн. 84 коп.; заборгованість за пенею та комісією 750 грн. 00 коп. а також, відповідно до п.8.6 умов надання банківських послуг, штраф (фіксована частина)- 250 грн.; штраф (процентна складова)- 832 грн. 36 коп. - мають бути задоволені в повному обсязі, як основані на законі. Крім того, відповідно до п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати, пов'язані з публікаціями в пресі оголошень про виклик відповідача до суду в сумі 525,00 грн. (а.с 36,42), а також судові витрати, понесені позивачем відповідно до платіжного доручення №PROM8B3BXW від 18.01.2016 року (а.с.18) в сумі 1378 грн. 00 коп., згідно вимог ч.1 ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved