Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

28.02.2017 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до п.7.1 договору купівлі-продажу, укладеного із [PERSON], останній повинен був знятись з реєстраційного обліку у термін до 25.12.2016 року, але до теперішнього часу умов договору не виконав. Відповідач разом із сім»єю виїхав за межі України на постійне місце проживання. Перебування відповідача на реєстраційному обліку у зазначеній квартирі порушує права позивачки, як власник нерухомого майна. Просить усунути їй перешкоди шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] Позивачка в судове засідання не з"явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку ст.ст. 74,76 ЦПК України, надав до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Представник Комсомольського районного відділу у м. Херсоні Управління державної міграційної служби України у Херсонській областів судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином в порядку ст.ст. 74,76 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки, відповідно до ст.ст. 319, 321 ЦК України, зокрема, передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не має бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст. 391 ЦК України передбачає захист права власності, а саме власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у випадку, зокрема, відчуження власником свого майна. Права власника визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Дергільовою О.Г. 02.12.2016 року, належить квартира [ADDRESS] (а.с.9-10). Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень 02.12.2016 року за № 17777590 (а.с.11). Відповідно до п.7.1 умов договору купівлі - продажу продавець - [PERSON] зобов'язався, зокрема, зняти усіх з реєстрації місця проживання у термін до 25.12.2016 року. Проте, відповідачем умови договору не виконані, у квартирі [ADDRESS] продовжує перебвати на реєстраційному обліку [PERSON], про що свідчить довідка № 15 від 12.01.2017 року ПП «Жилсервіс», чим порушує права [PERSON], як власника, у вільному володінні, користуванні та розпорядженням нерухомим майном. При цьому, позивачка є власником квартири [ADDRESS], а відповідач по справі не мешкає у ній і не має на неї будь-яких майнових прав, та при цьому перебуває в ній на реєстраційному обліку, чим чинить позивачці перешкоди у здійснені права власності, між сторонами відсутня будь-яка домовленість, щодо користування спірною квартирою, а тому суд вважає, що усунення цих перешкод можливе шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного та

Outcome: approved