Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

16.11.2018 позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами садиби № 187, що розташована по вулиці Центральній в селі Жуківка Куликівського району Чернігівської області, як за пережившою дружиною після смерті чоловіка [PERSON], що має право на частку у спільному майні подружжя, та визнати за нею право власності на 1/4 частину зазначеного домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що 09 жовтня 2017 року помер її чоловік [PERSON], який до своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO], разом з нею, дружиною та позивачкою у справі. За життя заповіту чоловік не складав. Після його смерті залишилася спадщина, в складі якої є зазначений вище житловий будинок з господарськими будівлями, який був збудований чоловіком та нею спільно, перебуваючи у шлюбі. Однак, за життя чоловіка вони не ввели будинок в експлуатацію та не оформили відповідних правовстановлюючих документів на нього. Вона, відповідно до ст. 60 ЦК України, має право власності на 1/2 частину житлового будинку, який перебував у спільній сумісній власності. Після смерті чоловіка позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу [PERSON], яким і була заведена спадкова справа. Її ж дочка, [PERSON], до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталася. Також після смерті [PERSON] спадщину за правом представлення прийняла його неповнолітня внучка [PERSON], батько якої, їх з чоловіком син, [PERSON], помер 02 вересня 2010 року. Таким чином, вона та онука успадкували по 1/4 частині зазначеного будинку. Однак, на дане домоволодіння відсутні правовстановлюючі документи, що стало причиною відмови нотаріуса у видачі позивачу свідоцтв про право власності на частку у спільному майні подружжя та про право на спадщину, і тепер реалізувати своє законне право на спадщину та оформлення 1/2 частини у праві спільної сумісної власності подружжя, інакше, аніж у судовому порядку, позивачка не має можливості, у звязку з чим просить захистити її права. Позовна заява надійшла до суду 16.11.2018 року. Ухвалою судді від 04.12.2018 року, після отримання відомостей про зареєстроване місце проживання відповідачів-фізичних осіб, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого судового засідання на 18.12.2018. Учасники справи в підготовче судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач в заяві просить суд розгляд справи здійснювати за її відсутності, а вимоги задовольнити. Представник позивача 18.12.2018 подала до суду заяву, в якій повідомила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] за законом [PERSON] також 18.12.2018 надала суду заяву, в якій повідомила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення та просить справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву, в якій повідомила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутності. Куликівська селищна рада надала суду відзив на позовну заяву, в якій селищний голова повідомляє про визнання позову та просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради. Згідно зі ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідачі визнали позов, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 09 жовтня 2017 року помер чоловік позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії I-ЕЛ № 309440 від 10.10.2017 (а.с. 6) та свідоцтвом про одруження серії I-УР № 087011 від 29.08.1959 (а.с. 11). \~ \~ \~ \~ Син позивача та покійного [PERSON] [PERSON] помер 02.09.2010 року. З довідки виконкому Жуківської сільської ради Чернігівської області від 12.10.2017 № 755 вбачається, що [PERSON] на день смерті, 09.10.2017, був зареєстрований та постійно проживав в [INFO], разом з дружиною, [PERSON] (а.с. 7). За життя заповіту [PERSON] не залишив. Згідно з довідкою КП „Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 04.04.2018 № 77, станом на 31 грудня 2012 року (згідно з даними інвентаризаційної справи) на житловий будинок № 187 по вул. Центральній в селі Жуківка Куликівського району Чернігівської області право власності не зареєстровано (а.с. 10). У технічному паспорті на спірний будинок вказано, що його побудовано у 1959 році (а.с. 19-21). Відомостей щодо самочинного будівництва суду не надано. З копії спадкової справи № 247/2017 вбачається, що позивач [PERSON] 19.03.2018 звернулася до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] (а.с. 54). 10.04.2018 року [PERSON] на підставі ст. 63 СК України отримала свідоцтво про право власності на 1/2 частку майна, набутого подружжям під час шлюбу, яке складалось з житлового будинку, на який право власності було зареєстровано за життя [PERSON] Також спадщину прийняла за правом представлення відповідач у справі [PERSON], яка від себе та за згодою матері 16.05.2018 звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про прийняття спадщини (а.с. 62). [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтва про право на спадщину на належні померлому [PERSON] земельні ділянки. З матеріалів спадкової справи вбачається, що [PERSON] успадкувала майно покійного діда на підставі ст. 1266 ЦК України. Походження дитини від померлого [PERSON] підтверджене матеріалами спадкової справи. Інші спадкоємці першої черги з заявами про прийняття спадщини не звертались. Спадкоємець пятої черги [PERSON], яка також подавала заяву про прийняття спадщини, нотаріусом до спадкування не допущена. З постанови приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу [PERSON] від 10.04.2018 року вбачається, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями садиби № 187, що розташована по вулиці Центральна в селі Жуківка Куликівського району Чернігівської області, у зв'язку з відсутністю у спадкодавця документів, підтверджуючих право власності на вищевказане майно (а.с. 9). Згідно з витягом з погосподарської книги Жуківської сільської ради на 2016-2020 роки [PERSON] був головою домогосподарства за адресою: Чернігівська область, Куликівський район, с. Жуківка, вул. Центральна, 187, житловий будинок перебуває у приватній власності. [PERSON] значиться дружиною, а потім наступним головою домогосподарства (а.с.14). Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні. Згідно зі ст. ст.\~55,\~124 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2\~ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з положеннями ч.1 ст. 31 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об'єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об'єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об'єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об'єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Судова практика,\~що склалась\~після зміни\~законодавства в\~частині реєстрації\~прав власності\~на нерухоме\~майно в\~сільській місцевості,\~стала на\~захист прав\~власників такого\~майна та\~їх спадкоємців.\~Так,\~згідно з\~ Інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України\~з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на імя спадкодавця та\\або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Суди обгрунтовано задовольняють позови спадкоємців про визнання за ними права власності на житловий будинок при поданні документів щодо права користування або права власності на земельну ділянку, на якій розташовано житловий будинок, висновку БТІ або сертифікату відповідності, виписки з погосподарської книги сільської ради щодо належності будинку, а також наявних рішень про видачу спадкодавцю свідоцтва про право власності на будинок, яке він не отримав. Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України, майно,\~набуте подружжям\~за час\~шлюбу,\~належить дружині\~та чоловікові\~на праві\~спільної сумісної\~власності незалежно\~від того,\~що один\~з них\~не мав\~з поважної\~причини (навчання,\~ведення домашнього\~господарства,\~догляд за\~дітьми,\~хвороба тощо)\~самостійного заробітку\~(доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Враховуючи те, що спірний житловий будинок було побудовано в період шлюбу (1959 рік) позивача з покійним чоловіком [PERSON], він є обєктом права спільної сумісної власності, а позивач, як переживши дружина, має право на 1/2 частку у праві спільної сумісної власності подружжя. Позивачка та [PERSON] є спадкоємцями майна померлого [PERSON] першої черги, [PERSON] за правом представлення. За таких умов, враховуючи, що спірний житловий будинок був збудований подружжям до 05.08.1992 року, але за життя його не зареєстрували та не отримали правовстановлюючого документу на будинок, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за нею право власності на 1/2 частину зазначеного вище житлового будинку з надвірними господарськими будівлями, як за пережившою дружиною після смерті чоловіка [PERSON], та визнати за нею право власності на 1/4 частину зазначеного домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved