Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

[INFO] року трагічно помер [PERSON] у віці 17 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.08.2000 року. Після смерті сина спадкоємцями є його батьки позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON].Спадковим майном є 1\\5 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташовані в [ADDRESS] Коли позивачка звернулася до нотаріуса щоб оформити належним чином спадкове майно то отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 579/02-31 від 09.06.2015 року через те, що спадкоємець не надав правоустановлюючий документ на спадкове майно. За технічним паспортом, що був виготовлений 05.05.2015 року частка 1\\5 колгоспного двору не була оформлена за життя сина позивачки, а тому вона звернулася з даним позовом до суду в якому просить визнати за нею право приватної власності в порядку спадкування після смерті сина [PERSON], який помер [INFO] року на його 1\\5 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташовані в [ADDRESS] Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак до початку розгляду справи по суті на адресу суду надала заяву про те, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, а справу слухати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав на адресу суду заяву, про те, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить справу слухати без його участі. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч. 2 ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що [INFO] року трагічно помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії [NUMBER] від 24.08.2000 року. Після смерті сина спадкоємцями є його батьки [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.03.1983 року, свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 22.07.1979 року та довідкою Чернятської сільської ради Бершадського району № 669 від 30.07.2015 року. Після смерті [PERSON], залишилося спадкове майно, яке складається з 1\\5 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташовані в [ADDRESS] що підтверджується технічною довідкою-характеристикою та технічним паспортом будинку. Маючи намір оформити спадкове майно після смерті сина позивачка звернулась до нотаріальної контори, однак отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 579/02-31 від 09.06.2015 року, оскільки за технічним паспортом, що був виготовлений 05.05.2015 року частка 1\\5 колгоспного двору не була оформлена за життя сина позивачки, що суперечить вимогам чинного законодавства. Відповідно листа Міністерства юстиції України №19-32\\319 від 21.02.2005 року, згідно якого у разі смерті власника нерухомого майна , первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлювальний документ відсутній , питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника \\ спадкоємця \\ повинно вирішуватися у судовому порядку . Ст. 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України та ч. 1 ст. 1223 цього ж кодексу спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. В силу ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Ст. 1261 даного кодексу визначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до П.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності " визначено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами , що регулювали власність цього двору , а саме : а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. У відповідності із вимогами листа Міністерства Юстиції України за № 19-32/319 від 21.02.2005 року згідно якого у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Відповідно до п.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведене суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, а отже такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved