Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, в обґрунтування якого вказує, що він є співвласником земельної ділянки загальною площею 4,0302 га, яка розташована на території Красногірської сільської ради, Попільнянського району, Житомирської області, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: [NUMBER] , з розміром частки - одна друга. Право власності на вищевказану земельну ділянку набуто ним в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Іншим співвласником земельної ділянки є відповідач. В зв`язку з тим, що відповідач не бажає у добровільному порядку провести поділ земельної ділянки, а тому створює для позивача перешкоди у вільному володінні та розпорядженні земельною ділянкою, в той час, як будь - які дії з приводу володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою ними мають здійснюватися спільно. А тому, з метою вільного володіння, користування та розпорядження належною йому одною другою частиною земельної ділянки, виникла потреба у її виділенні в натурі. Технічна можливість виділити належну йому одну другу частину земельної ділянки є, що підтверджується схемою поділу земельної ділянки, а в результаті виділу одної другої частини, площа земельної ділянки становитиме 2.0151 га на яку він має набути право власності. На підставі вищевикладеного позивач просить, виділити йому, [PERSON] , [INFO] , в натурі, у приватну власність одну другу частину земельної ділянки загальною площею 4.0302 га, що становить 2.0151 га, розташованої на території Красногірської сільської ради, Попільнянського району Житомирської області, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства. Позивач в судове засідання не з`явився в позовній заяві просив справу слухати без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій просила справу слухати без її участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Згідно статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на розгляд його справи судом. З аналізу статті 1 Першого протоколу Конвенції вбачається, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Правова позиція ВСУ у справі № 6-951цс16 від 24 травня 2017 року: Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За нормами частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. [PERSON] є співвласником земельної ділянки загальною площею, 4,0302 га, яка розташована на території Красногірської сільської ради, Попільнянського району, Житомирської області, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: [NUMBER] , з розміром частки - одна друга, право власності на вищевказану земельну ділянку набуто ним в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене 28 січня 2014 року державним нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори за реєстром 1-148, що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28 січня 2014 року № 16920242. Відповідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28 лютого 2019 року також співвласником одної другої вищевказаної земельної ділянки є [PERSON] . Як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 28 лютого 2019 року № НВ-1807149392019, кадастровий номер земельної ділянки площею 4.0302 га, яка розташована на території Красногірської сільської ради, Попільнянського району, Житомирської області, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства - [NUMBER] . Відповідно до Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 28 лютого 2019 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 123090 гривень 95 копійок. Технічна можливість виділу одної другої частини земельної ділянки є, що підтверджується схемою поділу земельної ділянки, в результаті виділу одної другої частини, площа земельної ділянки становитиме 2.0151 га. Відповідно до статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Норми статей 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно частини першої статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року по справі № 6-12цс13 кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У відповідності до частини першої статті 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Положенням статті 364 ЦК України закріплено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частиною третьою статті 364 цього Кодексу визначено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а відповідно до ст.126 того ж кодексу, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Разом з тим, статтею 367 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Вчинення нотаріальних дій щодо порядку володіння та користування спільним майном або конкретними його частинами та укладення договорів про визначення розміру часток, зміну розміру часток, а також виділення частки в натурі присвячено пункт 6, глави 1, розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5. Відповідно до пункту 6, глави 1, розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5, зазначено, що договір про виділення частки в натурі може бути укладений між усіма учасниками спільної часткової власності або між кількома з них. Учасники спільної часткової власності вправі укладати договори про визначення розміру часток, зміну розміру часток, а також виділення частки в натурі (поділу). Договори про виділ частки в натурі майна (поділ), право власності на яке підлягає реєстрації, посвідчуються нотаріусом на підставі документів, що посвідчують право власності на таке майно, або на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, якщо державну реєстрацію права власності на нерухоме майно проведено без видачі документа, що посвідчує таке право. Оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про поділ спільного майна та/або виділ у натурі частки із спільного майна, що призвело до не можливості вчинити укладення відповідного правочину в порядку передбаченому статей 364, 367 ЦК України, Позивач має право на звернення до суду за захистом свого права, шляхом виділу у натурі своєї частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно зі статтею 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вимогу про стягнення з відповідача понесених судових витрат позивач не заявляв, тому

Outcome: approved