Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

24.04.2018 позивач [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що з 30.07.2011 перебуває в шлюбі з відповідачем, на даний час звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу. Від подружніх відносин мають двоє дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні, відповідач добровільно не надає коштів на утримання дітей. Тому просить в судовому порядку стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою від 22.05.2018 відкрито спрощене провадження у справі та призначено судовий розгляд. В судове засідання позивач не з'явилась, представник позивача [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився, причину неявки не повідомив, відзив на позов не подав. За таких обставин розгляд справи проводиться заочно у відсутності відповідача [PERSON] проти чого представник позивача не заперечує. Згідно з ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Сторони з 30.07.2011 перебувають у зареєстрованому шлюбі. Згідно з актовими записами про народження [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком дітей є [PERSON]. Згідно з ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України встановлено що, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій формі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. При цьому ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлює, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є інвалідом першої "Б" групи, потребує постійного стороннього догляду, інвалідність встановлено 11.05.2018, що підтверджується довідкою Залізничної міжрайонної МСЕК (а.с. 25), позивачці проведено операцію - трансплантацію нирки у серпні 2017 року, що підтверджується інформаційною картою клініки загальної і трансплантаційної хірургії м. Варшава та описом операції. Суд відхиляє подані стороною позивача докази щодо працевлаштування та доходи відповідача [PERSON], оскільки такі не засвідчені у встановленому законом порядку. Однак враховує право відповідача на здійснення трудової діяльності в Республіці Польща, що стверджується картою побуту, дозволом на тимчасове перебування в Республіці Польща до [INFO]. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до вимог ст. 182 СК України враховує вік дітей, проживання дітей з матір'ю, яка є інвалідом І групи та потребує сторонньої допомоги, а також те, що відповідач [PERSON] є здоровою працездатною особою, має право на трудову діяльність за кордоном, відомостей про перебування на його утриманні інших осіб судом не встановлено. Відтак, з врахуванням засад справедливості, добросовісності та розумності, зазначених ч. 9 ст. 7 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку, що аліменти у розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину для дитини відповідного віку є обґрунтованими, необхідними та достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Суд зазначає, що згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. В силу п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір в розмірі 704,80 грн. стягнути з відповідача [PERSON] в користь держави.

Outcome: approved