Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

27.01.2014р. фізична особа - підприємець [PERSON] звернулася до суду зі вказаною вище позовною заявою і просить суд розірвати з 08 листопада 2013 року, відповідно до п.4 ч.1 ст. 40 КЗпП України, тобто за прогул без поважної причини, трудовий договір, який був укладений 20 березня 2013 року між нею та [PERSON] та зобов"язати Конотопський міськрайонний центр зайнятості зареєструвати його розірвання. Обгрунтовуючи вимоги тим, що є приватним підприємцем. 20 березня 2013 року між нею та [PERSON] укладений безстроковий трудовий договір, який в цей же день зареєстрований в Конотопському міськрайонному центру зайнятості за №18511300217. Згідно договору відповідачка повинна була виконувати роботу продавця непродовольчих товарів в м. Пирятин Полтавської області. 08 листопада 2013 року [PERSON] залишила своє робоче місце та більше на роботу не вийшла, свої зобов'язання за вказаним договором не виконала. Зверталася до Конотопського міськрайонного центру зайнятості про розірвання договору. Однак, там відмовили посилаючись на відсутність працівника і необхідності її особистої участі при розірванні договору. Неодноразово направляв листи з вимогою прибути для вирішення питання розірвання договору, але відповідвчка ніяким чином не відреагувала. Зазначені обставини завдають її, як приватному підприємцю, суттєвих незручностей при здійсненні господарської діяльності, тому вимушена звернутися до суду. Водночас просить покласти на неї судові витрати. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON], діюча на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала. Відповідача [PERSON] в судове засідання не з"явилась, про день і час розгляду справи оповіщена належним чином, що стверджується поштовими конвертами, повернутими за закінченням терміну зберігання заперечень проти позову суду не надала, про поважність причин неявки суд не повідомила. (а.с.43, 49-54) Суд визнає її неявку в судове засідання неповажною та вважає за можливе розглянути справу на підставі доказів. Представник Конотопського міськрайонного центру зайнятості - Пизик А.А. загалом проти задоволення позову не заперечує, але вважає, що судові витрати необхідно стягнути з [PERSON] Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 27.03.2009 р. є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця. (а.с.5) 20 березня 2013 року між нею та [PERSON] укладений безстроковий трудовий договір № 18511300217 і зареєстрований в Конотопському міськрайонного центру зайнятості, згідно умов якого відповідачка прийнята на посаду продавця не продовольчих товарів з заробітною платою 1147 грн. на місяць.Час виконання працівником робіт установлений з 8.00год. до 17.00 год. перерва з 12.00год.до 13.00год. Вихідні субота і неділя. (а.с.8). Відповідачка умови трудового договору та трудове законодавство, які регулюють трудові відносини, порушує, а саме: 0 8 листопада 2013 року залишила своє робоче місце, більше на роботу не з'являлася та про причини своєї неявки на роботу не повідомляла, що стверджується поясненнями представника позивача, актом про фіксацію прогулів, копією табеля обліку використання робочого часу, поштовими повідомленнями. (а.с.9,11-19) Відповідно до ст.21 Кодексу законів про працю трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до положень Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою та Форми трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України 08.06.2001 року за №260, а також Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці, Мінюсту і Мінсоцзахисту від 29.07.1993 року 358, провести дії по зняттю з реєстрації трудового договору в центрі зайнятості можливо лише в разі звернення обох сторін трудових відносин (фізичної особи і працівника) з належним їм документами по центру зайнятості, а у разі виникнення трудового спору між сторонами трудових стосунків - фізичною особою-роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї зі сторін в центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації в державній службі зайнятості є рішення суду про припинення дії договору, яке набрало чинності. У відповідності до п.17 Форми трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, розірвання трудового договору повинно бути підтверджено підписами обох сторін трудових відносин в усіх примірниках трудового договору. Таким чином, записи фізичної особи - роботодавця про підстави припинення трудового договору, а також підписи її та найманого працівника повинні стояти на трьох примірниках трудового договору. В разі відсутності в центрі зайнятості однієї зі сторін трудового договору додержатись порядку зняття з реєстрації трудового договору укладеного між фізичною особою - роботодавцем та найманим працівником без присутності однієї з цих сторін неможливо. Порядком реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою передбачено, що на державну службу зайнятості покладено обов'язок реєстрації (зняття з реєстрації) трудових договорів, укладених між фізичними особами-роботодавцями та найманими працівниками. У переліку документів, що подають сторони трудових відносин до центру зайнятості, передбачено подання паспортів, тобто документів, що посвідчують особу і які, згідно з законодавством України, повинні подаватися громадянами особисто. При цьому, згідно п. 4 ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу робітника (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Відповідно до ст. 36 КЗпП України, розірвання трудового договору на підставі ст..40 цього Кодексу є підставою припинення трудового договору. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки іншого шляху розірвати вказаний трудовий договір та зняти його з реєстрації в центрі зайнятості у позивачки не має, то в даному випадку її позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Водночас у відповідності зі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки необхідно стягнути і 243,60 грн. витрат по оплаті судового збору.

Outcome: approved