Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

28.05.2015 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом до Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON], про звільнення майна з під арешту. Свої позовні вимоги мотивував тим, що на виконанні у Замостянському відділі ДВС Вінницького МУЮ перебуває виконавчий лист № 127/17382/13 ц, виданий Вінницьким міським судом Вінницької області 28.07.2014 року, за яким з позивача на користь третьої особи стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно починаючи з 19.07.2013 року. З моменту відкриття провадження була нарахована заборгованість по аліментах в сумі 26838, 76 грн., за період, з часу звернення стягувача до суду із позовом до часу відкриття провадження. Позивач вказує на те, що даний борг утворився не з вини позивача, так, як рішення Вінницького міського суду спочатку скасовано апеляційним судом, а в подальшому залишено без змін касаційним судом. Станом на 01.05.2015 року борг погашений, та за позивачем рахується переплата по аліментам. Позивач вказує на те, що рішення суду він виконує добровільно та добросовісно. Постановою Замостянського ВДВС Вінницького МУЮ від 22.09.2014 року накладено арешт на кошти в національній валюті у межах суми боргу в сумі 26838,76 грн. на рахунки відкриті в: АТ «[PERSON] (МФО 380236); ПАТ «Креді [PERSON]» (МФО300614); АТ «УкрСиббанк» (МФО 351005), а постановою Замостянського ВДВС Вінницького МУЮ від 07.11.2014 року накладено арешт на все майно належне [PERSON] та оголошено заборону відчужувати будь яке майно. Про неможливість отримання коштів у вказаних банківських установах позивачу повідомили на початку квітня 2015 року, після чого він звернувся до відповідача із заявою про зняття арешту із грошових коштів та іншого майна, оскільки на теперішній час заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом відсутня, однак його заява залишилась не виконана, а тому позивач вимушений звернутись до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту, оскільки виконавець не в змозі скасувати власну постанову. У судовому засіданні позивач підтримав заявлені ним позовні вимоги з тих же підстав, що наведено у позовній заяві, просив позов задовольнити та зняти арешт з його майна, повідомивши також що на даний час рахується переплата по аліментам. Представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 11.03.2015 року, з приводу вирішення позовних вимог поклалась на розсуд суду, повідомила, що дійсно станом на час розгляду справи в суді заборгованість по аліментам позивача по справі перед третьою особою відсутня, однак вона позбавлена можливості зняти арешт з майна, оскільки виконавче провадження є відкритим та продовжує виконуватись. Арешт може бути знято за таких обставин виключно за рішенням суду. Третя особа [PERSON] в судове засідання повторно не зявилась, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомила. Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази в їх сукупності приходить до висновку, що позов обґрунтований а тому підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Замостянського ВДВС Вінницького МУЮ на виконанні перебуває виконавчий лист № 127/17382/13 ц, виданий 28.07.2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі 2000 грн., але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 19.07.2013 року до досягнення дитиною повноліття. Під час примусового виконання виконавчого листа, у зв'язку з наявністю заборгованості по сплаті аліментів станом на 22.09.2014 року в розмірі 26838, 76 грн., постановою Замостянського відділу ДВС Вінницького МУЮ від 22.09.2014 року накладено арешт на кошти в національній валюті у межах суми боргу, що містяться на рахунка в: АТ «Дельта Банк» МФО 380236; ПАТ «Креді [PERSON]» МФО 300614; АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, що належать боржнику [PERSON] (а.с. 4). Аналогічно, у звязку з невиконанням наведеного рішення суду постановою Замостянського відділу ДВС Вінницького МУЮ від 07.11.2014 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] (а.с. 5). З довідки Замостянського ВДВС Вінницького МУЮ від 01.06.2015 року вбачається, що за вказаним виконавчим провадженням (№ 44218059) за [PERSON] заборгованість по аліментам не рахується (відсутня), також за виконавчим листом, станом на вказану дату, рахується переплата по аліментам в розмірі 3220,99 грн. (а.с.26) Таким чином дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджується відсутність заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів, та вказані обставини дають суду підстави вважати, що підстави у застосуванні арешту майна боржника відпали. В той же час, враховуючи те, що аліментні зобов'язання триватимуть до досягнення дитиною повноліття, виконання рішення суду фактично не завершено. Наведена обставина не дає можливості державному виконавцю особисто скасувати накладений арешт на майно боржника. Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. ч.1,2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 5 ст.60 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи те, що арешт на майно позивача накладався для забезпечення можливості погашення заборгованості по аліментам, яка на теперішній час виплачена, то підстав для подальшого арешту не має. Тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved