overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

26 лютого 2015 року [PERSON], звернулась до суду з даною позовною заявою. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстровано 22.04.2014 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач, як батько дитини, працює офіційно, повинен надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, тому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (доходу) щомісячно, на утримання сина [PERSON] [INFO], починаючи з дня подачі заяви до суду і до його повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву з проханням розглянути справу в її відсутності, заявлені позовні підтримує повністю, і просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про визнаня позову. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 22.04.2014 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого згідно свідоцтва про народження є відповідач. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивачка в поданій позовній заяві зазначила, що дитина проживає з нею, тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

26 лютого 2015 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 04 липня 2014 року. Шлюб був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції, актовий запис №722. Спільних дітей у них немає, однак відповідач відмовляється реєструвати розлучення в органах РАЦС. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, не підтримують подружніх стосунків, шлюб існує лише формально. Просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. В судове засідання відповідач не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечує щодо задоволення позову. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 04 липня 2014 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції, актовий запис №722 (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю" встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Як встановлено судом, сторони подружніх стосунків не підтримують, дітей немає, шлюб існує лише формально. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім'ї, та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення позивачем щодо збереження сім'ї, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача понесені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

26 лютого 2016 р. позивачка звернулася з даним позовом, мотивуючи його тим, що відповідач, з яким вона перебувала з 2006 року по 2013 рік в шлюбі, є батьком неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], однак кошти на їх утримання не надає. Оскільки відповідач офіційно не працює, інших утриманців не має, тому просить стягувати з нього на утримання неповнолітніх дітей аліменти в розмірі по 400 грн. на кожну дитину, щомісячно. Позивач в судове засідання не зявилася, подала письмову заяву з проханням справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав письмову заяві з проханням справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнав. Відповідно до ст.. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання не проводилося. Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав. Відповідно до вимог ст.ст.180, 182, 184 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], однак добровільно кошти на їх утримання не надає, тому з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. Визначаючи розмір аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей і платника аліментів. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

26 лютого 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до[PERSON], просила ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем, витрати по справі покласти на відповідача. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 31.01.2002 року з відповідачем зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, у них різні погляди на життя, вони втратили почуття любові один до одного. Їхній шлюб існує формально, сім'я уже давно розпалася. Сумісне життя, збереження сім'ї та примирення між ними є неможливими. Після розірвання шлюбу бажає мати прізвище - «[PERSON]» В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, представник позивача [PERSON] подав до суду заяву від 16.04.2018 року, якою підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву від 26.03.2018 року, якою не заперечував проти розірвання шлюбу, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 31 січня 2002 року між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] було зареєстровано шлюбВідділом реєстрації актів громадського стану Макарівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 31.01.2002 року. Від спільного сумісного проживання народилися діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, відповідач визнав позов та не заперечував проти розірвання шлюбу, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає можливим після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище "[PERSON]" На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

26 лютого 2018 року позивачка звернулася\~ до\~ суду\~ з позовною заявою до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що з відповідачем\~ перебуває у шлюбі з 30 жовтня 2010 року. Мають малолітню [PERSON], [INFO]. Подружнє життя в них не склалося із-за зловживання відповідачем спиртними напоями. Шлюбні стосунки\~ припинені. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Доньку залишити проживати з нею. Після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище "Ацехівська ". Позивачка в підготовче засідання\~ надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала,\~ просила розглянути справу без її участі. Відповідач в підготовче засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав у\~ повному обсязі. У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши докази у справі\~ дійшов наступного. Позивачка та відповідач уклали шлюб 30 жовтня 2010 року, який зареєстровано\~ відділом реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської\~ області, актовий запис № 51 та є батьками малолітньої\~ [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим за актовим записом № 03 від 19 березня 2013 року\~виконавчим комітетом Мурахівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївській\~ області (а.с.4,5). Із-за зловживання відповідачем спиртними напоями, сторони припинили сумісне проживання, спільного господарства не ведуть. Позивачка вважає, що їхню сімю зберегти не можливо. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється\~ внаслідок його розірвання. Частина 3 ст.105 СК України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.\~ Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~ Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне\~ прізвище. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, \~суд покладає на відповідача обов'язок по відшкодуванню позивачці судового збору в розмірі 704 грн 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

26 лютого 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб. Позов обґрунтовано тим, що 26 липня 2014 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 488. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з лютого 2016 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. У підготовче судове засідання позивач та відповідач не з`явились, подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнала повністю та не заперечувала проти їх задоволення. Після розірвання шлюбу відповідач просила відновити їй дівоче прізвище - " [PERSON] ". Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 26 липня 2014 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 488 (а.с.3). Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили. Вказані обставини визнані сторонами і відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

26 лютого 2020 року представник позивача [PERSON] , - адвокат Валюх Ю.В. звернувся до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась [INFO] після смерті її матері [PERSON] , терміном один місяць з дня набрання рішенням законної сили. Позивач [PERSON] та її представник Валюх Ю.В. у судове засідання не з`явилися, але останній надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі з наведених обставин у позовній заяві та просив суд їх задовольнити. Представник Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, відповідача по справі, у судове засідання не з`явився, але позовні вимоги визнав повністю та просить суд розглядати справу без його участі, про що надав до суду відповідну письмову заяву. Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У зв`язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст. 1269 Цивільного Кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 Цивільного Кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В установлений законом шестимісячний термін, після відкриття спадщини, позивач не звернуласяся до нотаріальної контори про наміри прийняти спадщину, а це в свою чергу, унеможливлює в даний час оформити право на спадкове майно. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На думку суду, позивач з поважних причин пропустила установлений законом шестимісячний термін для звернення до нотаріальної контори про наміри прийняти спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

26 серпня 2010 року між сторонами був зареєстрований шлюб у відділі РАЦС Краснолуцького міського управління юстиції, Луганської області, за актовим записом № 304. Шлюб зареєстрований вперше. Від спільного шлюбу сторони не мають дітей. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, у кожного свої погляди на сімейне життя, у зв'язку з чим між ними виникли неприязнені відносини. Шлюбні відносини не підтримуються з січня 2011 року, проживання разом та збереження шлюбу не можливі, спору про поділ майна немає. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надавши до початку судового засідання заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, шляхом оголошення в газеті "Наша газета" № 28 від 22.02.2014 року, але від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 26.08.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] за актовим записом № 304, виданим відділом РАЦС Краснолуцького міського управління юстиції, Луганської області. Від шлюбу сторони не мають дітей, не підтримують подружніх стосунків з січня 2011 року, не ведуть сумісного господарства, не мають загального бюджету, сторони втратили усяку повагу друг до друга. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, спору про поділ майна не мають. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

26 серпня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що зареєстрований, фактично проживає та є наймачем квартири [ADDRESS]. Вказує, що в квартирі зареєстровані та проживають члени його сім'ї: дружина - [PERSON], син - [PERSON], донька [PERSON], онуки - [PERSON] та [PERSON] Позивач також пояснює, що в зазначеній квартирі зареєстрований з 04 квітня 2009 року, однак не проживає з 25 грудня 2012 року, оскільки має інше місце проживання, чоловік його доньки - [PERSON]. А тому вважає, що відповідач має бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням в зв'язку з відсутністю в зазначеній квартирі понад шість місяців. Сторони в судове засідання не з'явились. Від позивача через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Додатково зазначив, що позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час слухання справи повідомлявся у встановленому порядку. Причини неявки суду невідомі. У відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд визнав можливим справу розглянути у відсутність відповідача за наявними доказами у справі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] та представник КП "ЖЕК-13" Чернігівської міської ради в судове засідання не з'явились. Про день та час проведення судового засідання повідомлені належним чином. Причини неявки суду невідомі. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що [PERSON] з сім'єю з 4 чоловік видано ордер на право зайняття житлового приміщення в квартирі [ADDRESS], що підтверджується копією цього ордеру (а.с. 8). Згідно копії по квартирної картки, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9-10). [PERSON] про не проживання особи за місцем реєстрації від 01 серпня 2014 року [PERSON], [INFO], не проживає з 25 грудня 2012 року за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Судом встановлено, що відповідач [PERSON], не проживає в даному будинку без поважних причин з грудня 2012 року. Обставини, на які посилається позивач суд визнає достовірними, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі ст. 72 ЖК України, і відповідач має бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] Позивачем понесені і документально підтвердженні судові витрати в сумі 243,60 грн. судового збору, які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно приписів ст. 11 ЦПК України справу розглянуто судом в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін.

Outcome: approved