Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст вимог заявника. Стислий виклад позиції заявника та думки заінтересованих осіб. 04.08.2020 до Шполянського районного суду надійшов даний позов, в якому позивач просить визнати [PERSON] , [INFO] , такою що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] . Свій позов позивач мотивує тим, що в будинку [ADDRESS] зареєстрована з 30.07.2018 не дуже близька знайома його сина [PERSON] . Позивач зазначає, що вирішив прописати відповідачку строком на 2-3 місяці за проханням сина, для того щоб відповідачка мала можливість вступити до навчального закладу. Відповідачка з 2018 року, тобто з часу прописки, постійно не проживає у вказаному будинку і ніколи раніше не проживала. Власних речей відповідача у будинку не має, так як вона у цей будинок ніколи не вселялася. Факт прописки відповідача позбавляє позивача права в повній мірі користуватися та розпоряджатися своїм майном. На даний час точне місце перебування відповідача позивачу невідомо і будь-які контакти з відповідачем втрачено. З огляду на вищевикладене, позивач вимушений звернутись до суду для захисту свого права. У судове засідання позивач не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій справу розглядати без його участі та вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Представник Журавської сільської ради Шполянського району Черкаської області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 13.08.2020 відкрито провадження по справі. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 23.09.2020 закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 16.10.2020 було вирішено розглянути справу заочно у відсутність відповідача. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 2. Мотивувальна частина: Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до повного задоволення на підставі наступного. В суді встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.12.2012 тип об`єкта: житловий будинок по [ADDRESS] власником є [PERSON] (а.с.8). Згідно витягу про державну реєстрацію прав від 22.12.2012 на житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] право власності належить [PERSON] , частка 1/1(а.с.9). Відповідно до довідки про склад сім`ї виданої Журавською сільською радою Шполянського району Черкаської області №411 від 03.08.2020 до осіб зареєстрованих у житловому будинку по [ADDRESS] входять власник - [PERSON] , дружина - [PERSON] , син - [PERSON] , мешканка - [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] в даному господарстві зареєстровані, але не проживають (а.с.10). За даними акту обстеження матеріально-побутових умов №412 від 03.08.2020 виданого Журавською сільською радою за адресою [ADDRESS] [PERSON] з 30.08.2018 фактично не проживає з невідомих на те причин. На момент обстеження умов проживання сім`ї, особистих речей [PERSON] у будинку не виявлено (а.с.11-12). Згідно відповіді на запит про встановлення місця реєстрації відповідача від 12.08.2020 №140/2-16 Журавської сільської ради Шполянського району Черкаської області [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в [ADDRESS] , в будинку [PERSON] з 30 липня 2018 року, прибула з м. Мала Виска Кіровоградської області, але за вказаною адресою з моменту реєстрації та по даний час не проживає. Місце перебування [PERSON] не відоме (а.с.17). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідачем не надані докази поважних причини відсутності у будинку за місцем реєстрації, крім того судом з`ясовано, що між власником та відповідачем будь-якої іншої домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності не було. Згідно з ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтями 8, 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ст. 41, 55 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, приватна власність громадян охороняється законом і її захист здійснюється судом, а тому власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права. В розумінні житлового права входячи з положень ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР членами сім`ї є дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідач не є членом сім`ї позивача. Відповідно до ч. 1ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно зі ст.72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Стаття 7 цього ж Закону передбачає, що однією з підстав для зняття з реєстрації місця проживання є рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Така ж норма закріплена і в абз.2 п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №207, зняття з реєстрації місця проживання особи, здійснюється на підставі в тому числі, рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі №638/13030/13 від 25.07.2018 року, предметом розгляду якої було питання про усунення перешкод у користування житловим приміщенням, виселення. Верховний суд України у справі від 16.11.2016 № 6-709цс16, предметом розгляду якої було (визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації), дійшов висновку, що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жилого приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї. При розгляді даної справи судом встановлено, що спірне приміщення дійсно є житлом, яке є власністю позивача; відповідач дійсно відсутній у спірному приміщені понад шість місяців; відповідачем не наведено поважних причини відсутності, крім того судом з`ясовано, що між власником та відповідачем будь-якої іншої домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності не було. Відповідач не проживає у спірному житловому будинку з 2018 року без поважних причин, а тому відповідно до вимог ст. ст. 71, 72 ЖК УРСР втратив право на користування цим житлом. Таким чином, суд вважає, що позивач на законних підставах пред`явив позов до відповідача, який належить до задоволення. Заходи забезпечення позову судом не застосовувались. Підстав для звернення рішення суду до негайного виконання немає. Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір. На підставі ст.ст. 41, 45 Конституції України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 391 ЦК України, ст. 64, 71, 72 ЖК України,

Outcome: approved