Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - [PERSON], про визнання в порядку спадкування права власності на земельні ділянки. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що [INFO] в с. Новопрокопівка Токмацького району Запорізької області помер батько позивачів, відповідачів та третьої особи [PERSON], який за життя володів на праві приватної власності земельною ділянкою, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 7,23 га, що знаходиться на території Новопрокопівської сільської ради Токмацького району, Запорізької області, згідно із Державним актом на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого 29.10.2003 року на підставі Розпорядження голови Токмацької райдержадміністрації Запорізької області від 15.07.2002 року № 186 та сільськогосподарськими угіддями, розміром 0,7897 умовних кадастрових гектарів, які розташовані на землях колишнього КСП «ім. Ілліча» Новопрокопівської сільської ради Токмацького району Запорізької області, на підставі сертифікату [NUMBER] на право власності на земельну частку (пай). Після смерті [PERSON] єдиними спадкоємцями залишились діти - позивачі [PERSON] та [PERSON], відповідачі [PERSON] та [PERSON], а також дружина померлого [PERSON]. [PERSON], - донька померлого, також є спадкоємцем, але зі своїм батьком на час його смерті не проживала, строк для прийняття спадщини пропустила і тому вона залучена як третя особа у даній справі. Позивачі [PERSON] та [PERSON] проживали зі своїм батьком, на час його смерті за однією адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою Новопрокопівської сільської ради, тобто фактично прийняли спадщину на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України. [INFO] в с. Новопрокопівка, Токмацького району, Запорізької області померла матір позивачів, відповідачів та третьої особи [PERSON], яка за життя володіла на праві приватної власності земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 6,39 га, що знаходиться на території Новопрокопівської сільської ради Токмацького району, Запорізької області, згідно із Державним актом на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого 29.10.2003 року на підставі Розпорядження голови Токмацької райдержадміністрації Запорізької області від 15.07.2002 року № 186 та сільськогосподарськими угіддями, розміром 0,7897 умовних кадастрових гектарів, які розташовані на землях колишнього КСП «ім. Ілліча» Новопрокопівської сільської ради Токмацького району Запорізької області, на підставі сертифікату [NUMBER] на право власності на земельну частку (пай). Позивачі [PERSON] та [PERSON] проживали зі своєю матір'ю на час її смерті за однією адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою Новопрокопівської сільської ради, тобто фактично прийняли спадщину на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України. Після смерті [PERSON] єдиними спадкоємцями залишились діти - позивачі [PERSON] та [PERSON], відповідачі [PERSON] та [PERSON], а також [PERSON], - донька померлого, яка з матір'ю на час її смерті не проживала, строк для прийняття спадщини пропустила і тому залучена у даній справі як третя особа. При зверненні до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину позивачі отримали відмову у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на зазначені земельні ділянки. За таких обставин, просять суд визнати за кожним з них право власності на 1/5 частину вищезазначених земельних ділянок та сільськогосподарських угідь, які знаходяться на території Новопрокопівської сільської ради Токмацького району Запорізької області. В судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON] та представник позивачів [PERSON] не з'явилися, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні. Відповідачі [PERSON] та [PERSON]., які про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, в судове засідання не з'явилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, надали заяви про згоду з вищезазначеним позовом. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та про згоду з позовом. Тому суд вважає за необхідне розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справу на засадах змагальності сторін в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим Новопрокопівською сільською радою Токмацького району Запорізької області 26.01.2004 року, актовий запис № 02. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі на: - земельну ділянку, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 7,23 га, що знаходиться на території Новопрокопівської сільської ради Токмацького району, Запорізької області, згідно із Державним актом на право приватної власності на землю [NUMBER], виданим 29.10.2003 року на підставі розпорядження голови Токмацької райдержадміністрації Запорізької області від 15.07.2002 року за № 186; - сільськогосподарські угіддя, розміром 0,7897 умовних кадастрових гектарів, які розташовані на землях колишнього КСП ім. Ілліча Новопрокопівської сільської ради Токмацького району Запорізької області, на підставі сертифікату [NUMBER] на право власності на земельну частку (пай), Відповідно до свідоцтва про народження (повторного) [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Токмацького районного управління юстиції Запорізької області 25.03.2003 року, [PERSON], який народився [INFO], є сином [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Новопрокопівською сільською радою Токмацького району Запорізької області 24.03.1979 року, [PERSON], яка народилася [INFO], є донькою [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається зі свідоцтва про одруження [NUMBER], виданого 25.09.1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Токмака Запорізької області, актовий запис № 179, одружилися [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]». Таким чином, позивачі [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є дітьми [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки виконавчого комітету Новопрокопівської сільської ради Токмацького району Запорізької області за № 870 від 16.08.2017 року, [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] по день своєї смерті - [INFO]. Разом з [PERSON], на час його смерті проживали та були зареєстровані за його вищевказаною адресою: дружина - [PERSON] і донька - [PERSON]. Також, разом з [PERSON], на час його смерті проживали: його син - [PERSON] та донька - [PERSON]. За життя [PERSON] заповіту ним складено не було. Як вбачається з Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 49246884 від 27.09.2017 року, після смерті [PERSON], [INFO], померлого [INFO], нотаріусом Токмацької районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за номером у спадковому реєстрі: 52279624. Згідно матеріалів спадкової справи, яка заведена нотаріусом Токмацької районної державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON], після встановлення відповідно до рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 02.12.2011 року додаткового строку для прийняття спадщини за законом, із заявою про прийняття спадщини за законом, звернувся його син [PERSON], [INFO], який в своїй заяві на прийняття спадщини вказав, що, крім нього, є ще інші спадкоємці, що передбачені законом, згідно ст. 1261 ЦК України, а саме: дочка померлого - [PERSON], 1967 року народження (відповідач по справі); дочка померлого - [PERSON], 1975 року народження (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача); дочка померлого - [PERSON], 1979 року народження (позивач); син померлого - [PERSON], 1963 року народження (позивач). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 809/02-31 від 11 серпня 2017 року, позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом згідно статті 1261 ЦК України, після померлого [INFO] батька - гр. [PERSON], що мешкав в с. Новопрокопівка Токмацького району Запорізької області, оскільки спадкоємці разом із спадкодавцем проживали без реєстрації. Спадкова справа № 2/2012 заведена на підставі заяв про прийняття спадщини інших спадкоємців. До складу спадкової маси входить: земельна ділянка, але надати правовстановлюючих документів на вказане майно спадкоємці не змогли, за цих підстав свідоцтво про право на спадщину за законом згідно статті 1261 ЦК України нотаріусом не може бути видано. Листом від 21.08.2017 року б/н міжрайонного управління у Токмацькому районі та м. Токмаку Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області позивачів повідомлено, що видача Державних актів на право власності на земельні ділянки припинена з 01.01.2013 року у зв'язку з змінами в Земельному кодексі України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», тому видати дублікат Державного акту [NUMBER] на земельну ділянку площею 7,23 га, із цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Новопрокопівської сільської ради Токмацького району Запорізької області на ім'я [PERSON] у зв'язку із втратою станом на сьогодення неможливо та рекомендовано звернутися до суду Відповідно до інформаційного листа від 21.08.2017 року б/н міжрайонного управління у Токмацькому районі та м. Токмаку Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, померлому [PERSON] дійсно був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП ім. Ілліча [NUMBER], зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів за № 244 від 28 лютого 2000 року, згідно якого виданий Державний акт [NUMBER] на земельну ділянку площею 7,2300 га із цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Розмір сільськогосподарських угідь, включених за цим сертифікатом, але наданих за Державним актом складає 0,7897 умовних кадастрових гектарів вартістю - 5243,05 грн (з урахуванням коеф. індексації 2,465). [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим Новопрокопівською сільською радою Токмацького району Запорізької області 05.07.2011 року, актовий запис № 11. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі на: - земельну ділянку, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 6,39 га, що знаходиться на території Новопрокопівської сільської ради Токмацького району, Запорізької області, згідно із Державним актом на право приватної власності на землю [NUMBER], виданим 29.10.2003 року на підставі розпорядження голови Токмацької райдержадміністрації Запорізької області від 15.07.2002 року за № 186; - сільськогосподарські угіддя, розміром 0,7897 умовних кадастрових гектарів, які розташовані на землях колишнього КСП ім. Ілліча Новопрокопівської сільської ради Токмацького району Запорізької області, на підставі сертифікату [NUMBER] на право власності на земельну частку (пай). Згідно довідки виконавчого комітету Новопрокопівської сільської ради Токмацького району Запорізької області за № 869 від 16.08.2017 року, [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] по день своєї смерті - [INFO]. Разом з [PERSON], на час її смерті проживала та була зареєстровані за її вищевказаною адресою: донька - [PERSON]. Також, разом з [PERSON], на час її смерті проживали: її син - [PERSON] та донька - [PERSON]. За життя [PERSON] заповіту нею складено не було. Як вбачається з Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 49246871 від 27.09.2017 року, після смерті [PERSON], [INFO], померлої [INFO], нотаріусом Токмацької районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за номером у спадковому реєстрі: 52273933. Згідно матеріалів спадкової справи, яка заведена після померлої [PERSON] секретарем Новопрокопівської сільської ради Токмацького району Запорізької області, із заявою про прийняття спадщини за законом, звернувся її син [PERSON], 1976 року народження, який в своїй заяві на прийняття спадщини вказав, що, крім нього, є ще інші спадкоємці, що передбачені законом, згідно ст. 1261 ЦК України, а саме: дочка померлого - [PERSON], 1967 року народження (відповідач по справі); дочка померлого - [PERSON], 1975 року народження (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача); дочка померлого - [PERSON], 1979 року народження (позивач); син померлого - [PERSON], 1963 року народження (позивач). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 808/02-31 від 11 серпня 2017 року, позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом згідно статті 1261 ЦК України, після померлої [INFO] матері - гр. [PERSON], що мешкала в с. Новопрокопівка Токмацького району Запорізької області, оскільки спадкоємці разом із спадкодавцем проживали без реєстрації. Спадкова справа № 1/2012 заведена на підставі заяв про прийняття спадщини інших спадкоємців. До складу спадкової маси входить: земельна ділянка, але надати правовстановлюючих документів на вказане майно спадкоємці не змогли, за цих підстав свідоцтво про право на спадщину за законом згідно статті 1261 ЦК України нотаріусом не може бути видано. Листом від 21.08.2017 року б/н міжрайонного управління у Токмацькому районі та м. Токмаку Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області позивачів повідомлено, що видача Державних актів на право власності на земельні ділянки припинена з 01.01.2013 року у зв'язку з змінами в Земельному кодексі України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», тому видати дублікат Державного акту [NUMBER] на земельну ділянку площею 6,39 га, із цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Новопрокопівської сільської ради Токмацького району Запорізької області на ім'я [PERSON] у зв'язку із втратою станом на сьогодення неможливо та рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до інформаційного листа від 21.08.2017 року б/н міжрайонного управління у Токмацькому районі та м. Токмаку Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, померлій [PERSON] дійсно був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП ім. Ілліча [NUMBER], зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів за № 245 від 28 лютого 2000 року, згідно якого виданий Державний акт [NUMBER] на земельну ділянку площею 6,3900 га із цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Розмір сільськогосподарських угідь, включених за цим сертифікатом, але наданих за Державним актом складає 0,7897 умовних кадастрових гектарів вартістю - 5243,05 грн (з урахуванням коеф. індексації 2,465). У зв'язку з тим, що із набранням чинності Закону України «Про Державний земельний кадастр», яким відмінені державні акти, з 01.01.2013 року, видача дублікатів їх унеможливлюється. Положенням ч.1-2 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.ст. 1216, 1218 ЦК України). Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до 1261 ЦК України при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені) померлого, подружжя та батьки. Згідно з положеннями ст. 1218, частин 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Положення ст.ст. 81,131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв'язку з вищенаведеними обставинами, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на спірне майно за мною у порядку спадкування. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно приписів ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Слід зауважити, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ. В той час, при встановлених обставинах, з урахуванням того, що з 1 січня 2013 року відбулися зміни в законодавстві і Порядком ведення Державного земельного кадастру не передбачено виготовлення та державна реєстрація державних актів, замість зіпсованих чи втрачених, суд вважає, що позивачі позбавлені можливості іншим (не судовим) шляхом довести своє право власності, набуте в порядку спадкування, і з 1 січня 2013 року належним способом захисту прав спадкоємців в разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки, є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельні ділянки в порядку спадкування. Позивачі є дітьми померлих та являються їхніми спадкоємцями за законом першої черги, прийняли спадщину так як проживали з спадкодавцями по день їхньої смерті, тому в силу вищевказаних норм закону мають право успадкувати їхні майно, а саме - земельні ділянки. Суд також враховує відсутність заперечень про задоволення позову відповідачами та третьою особою, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачі [PERSON] та [PERSON], відповідачі [PERSON] та [PERSON], а також [PERSON], - третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] та [PERSON], померлої [INFO], також позивачі [PERSON] та [PERSON] набули право власності на вказаний земельні ділянки, кожен на 1/5 їхньої частки, відповідно до заявлених позовних вимог, оскільки відповідачами позов визнається, то він підлягає задоволенню. Задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін і відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб.

Outcome: approved