overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

22.01.2016 р. Жовківським районним судом Львівської області було ухвалено рішення у справі за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна», [PERSON], третя особа Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку», про захист прав споживача, стягнення страхового відшкодування, стягнення суми франшизи. Однак, при постановленні рішення, судом не вирішено питання про розподіл судових витрат. Сторони в судове засідання не прибули, хоча були належним чином повідомлені про час та місце його проведення, однак представник позивача надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ст. 220 ч. 3 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 220 ч. 1 п. 4 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У п. 20 постанови "Про судове рішення у цивільній справі" від 18.12.2009 № 14 Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. Як вбачається з уточненої позовної заяви, позивач просив стягнути з відповідача ПАТ СК Універсальна на його користь страхове відшкодування в розмірі 90263,74 грн.; стягнути з [PERSON] на його користь франшизу в розмірі 4600,00 грн. Позивачем сплачено судовий збір за позовною вимогою про стягнення з [PERSON] на його користь франшизу в розмірі 4600,00 грн. в розмірі 487,20 грн., що стверджується чеком (а.с. 52). Як вбачається із рішення від 22.01.2016 р. позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] франшизу в розмірі 4600 (чотири тисячі шістсот) гривень 00 копійок. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин суд прийшов до переконання, що з відповідача [PERSON] в користь позивача слід стягнути 487,20 грн. судового збору, сплаченого позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

22.01.2018 року заявник\~ звернулася\~ до суду з заявою та просила встановити факт належності матері заявника [PERSON] Файзрахманівне, померлої 03 квітня 2001 року, у м. Чернігів, свідоцтва про право власності на квартиру №144 по вул.50 років СРСР (на даний час вул. Всіхсвятська) у м. Чернігів, яке було видане 26 листопада 1993 року згідно з розпорядженням (наказом) Виконкому Деснянської районної Ради народних депутатів №1724 від 25 листопада 1993 року. Заявник подала до суду заяву про розгляд справи без його участі. Представники Чернігівської міської ради, Комунального підприємства "Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації", в судове засідання не зявилися, подали заяву про розгляд справи без їх участі, поклалися на розсуд суду. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить підстави для задоволення заяви. В судовому засіданні встановлено, що згідно із свідоцтвом про право власності на житло від 26 листопада 1993 року, виданим згідно з розпорядженням (наказом) Виконкому Деснянської районної Ради народних депутатів №1724 від 25 листопада 1993 року, 1/3 частина квартири №144, розташованої по вул. 50 років СРСР (на даний час вул. Всіхсвятська) у м. Чернігів належить матері заявника. У вказаному документі було допущено помилку при написанні прізвища та по-батькові. Вказані помилки перешкоджають заявнику оформити спадкові права. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом. Відповідно до п.5 ч.2\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

22.01.2018 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. У зв'язку з тим, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини та на її утримання, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у сумі 500 грн. щомісячно і до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позивач у судове засідання не з"явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовільнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено насупне. [PERSON] являється батьком малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи, що в порушення вимог ст. 84 СК України відповідач не допомагає утримувати дружину, з якою проживає дитина, позов визнав, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

22.01.2019 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу(а.с. 2-3). Позивач [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, суду надала заяву, в якій просить справу розлянути без її участі в підготовчому засіданні, на позовних вимогах наполягає та просить позов задовольнити (а.с. 17). Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, надав суду заяву, в якій позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розлянути без його участі в підготовчому засіданні (а.с. 18). На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29.07.2000 виконкомом Шандриголівської сільради м. Красний Лиман Донецької області, відповідний актовий запис № 4 (а.с. 7). Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], батьком якої відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-НО № 208048 від 10.04.2001 є відповідач. Сторони припинили шлюбні відносини з листопада 2018 року з причин різних поглядів на життя, нерозуміння один одного. Сторони не підтримують шлюбні відносини та однією сім"єю не мешкають. Майнового спору та спору у виховані дитини сторони не мають. Відповідно до ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає збереження сім'ї сторін неможливим, позов законним, обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню у зв'язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, на примирення не згодні, позивач наполягає на розлученні, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~22.01.2021 року [PERSON] звернулася в суд із позовом в якому вказала, що 12.07.2002 року зареєструвала з відповідачем шлюб у Летичівському відділі реєстрації актів громадянського стану районного управління юстиції, актовий запис\~№ 30, в\~ якому у них народилося два сина: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] .. \~ \~ \~ \~У зв`язку із різними поглядами на життєві цінності між ними погіршилися стосунки, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, що привело до припиненню сімейно-шлюбних відносин та окремого проживання з 2016 року, тому [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу з\~ відповідачем. В судове засідання позивач та відповідач не з`явилися, проте подали до суду заяви в яких просять справу розглядати у їх відсутність, позовні вимоги позивач підтримав, відповідач позов визнав, просять не надавати строк на примирення. Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку, передбаченому ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. \~ \~ \~ \~Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009, № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. \~ \~ \~ \~Спору щодо місця проживання синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , немає. \~ \~ \~ \~ В судовому засіданні не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задовольнити вимоги позивача. \~ \~ \~ \~ На підставі наведеного, ст. ст. 105,110 - 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

22.02.2010 року [PERSON] отримала в ПАТ КБ «Приватбанк» кредит в розмірі 15 240,79 грн. при умові сплати відсотків 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. В листопаді 2014 року представник ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 16 897,42 грн. заборгованості, відповідно до договору кредиту № б/н від 22.10.2010 року, посилаючись на те, що відповідач не виконує свої зобов'язання за вказаним договором. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій наполягає на задоволенні позову. Відповідач в судовому засіданні позов визнала. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що відповідач [PERSON] розрахунку договору кредиту № б/н від 22.10.2010 року не провела і заборгованість, станом на 30.06.2014 року складає: 16 897,42 грн., з них 12 171,07 грн. заборгованість за кредитом, 2 995,52 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, також банком нараховано комісію за користування кредитом в сумі 450 грн. та штрафи за прострочення сплати по кредиту в сумі 500,00 грн. фіксована частина та 780,83 грн. процентна складова. Дані факти підтверджуються: заявою позичальника від 22.10.2010 року; умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, розрахунком розміру заборгованості, паспортом позичальника. Відповідно до ст.1054 ЦК України - За кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 551 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідач умови кредитного договору не виконує, що є підставою для стягнення позики, нарахованих за користування кредитом процентів, комісії та штрафу. Судові витрати становлять 243,60 грн. і розприділяються відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

22.02.2016 року до суду звернулися [PERSON] та [PERSON] із заявою про надання права на шлюб. Заяву обґрунтовано тим, що заявниця знаходиться на 8-9 тижні вагітності та мають намір укласти шлюб між собою. Заявники та [PERSON], [PERSON] заяву підтримали. Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління до початку розгляду справи через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримали, просили надати їх дітям право на шлюб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до довідки пологового будинку Чернігівської міської ради № 55/33 від 17.02.2016 року [PERSON] перебуває на 8-9 тижні вагітності (а.с. 7). Відповідно до копії свідоцтва про народження, та паспорту [PERSON] народилася 23 жовтня 1998 року (а.с. 4). Відповідно до копії свідоцтва про народження, та паспорту [PERSON] народився 27 серпня 1998 року (а.с. 5). Відповідно до копії свідоцтва про народження І-ЕЛ №322507 від 02.12.1998 року, копії свідоцтва про розірвання шлюбу І-ЕЛ № 015970 від 11.04.2007 року та копії свідоцтва про шлюб І-ЕЛ № 045968 від 11.11.2009 року [PERSON] являється матірю заявниці [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про народження І-ЕЛ № 043521 від 26.06.2007 року [PERSON] являється матірю заявника [PERSON]. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Тобто чинним законом передбачено, що за рішенням суду може бути надано право на шлюб лише особі, яка досягла 16 років. Відповідно до роз'яснень п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб повинна розглядатися судом в окремому провадженні. При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Оскільки заявники виявили спільне бажання укласти шлюб, вони мають спільний намір створити сімю, суд вважає, що таке право на шлюб буде відповідати їх інтересам та інтересам їх майбутньої сім'ї.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

22.02.2016 р. позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідач є абонентом КП «ХТМ», проте своїх зобов*язань по сплаті опалення та гарячої води належним чином не виконує, у зв*язку з чим в нього утворилась заборгованість за період з 01.11.2005 р. по 30.06.2014р. в розмірі 17 430 грн. 07 коп., яку позивач просить стягнути на його користь. В судове засідання представник позивача надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з"явився, про причину неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надавав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідач зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS] отримує теплову енергію у вигляді опалення і підігріву холодної води на потреби гарячого водопостачання та згідно розрахунку має заборгованість за період з 01.11.2005 р. по 30.06.2014р. в розмірі 17 430 грн. 07 коп.. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги (електрична енергія, газ та ін.). У відповідності зі ст. 525 ЦК України однобічна відмова від виконання прийнятих зобов'язань не допускається. Згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сім*ї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобов"язанням, що випливають з договору найма. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 р. №630 - плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання. Таким чином, оскільки відповідач не виконує покладені на нього обов'язки щодо своєчасного розрахунку за спожите опалення та гарячу воду, тому сума заборгованості в розмірі 17 430 грн. 07 коп. за період з 01.11.2005 р. по 30.06.2014р. перед КП «Харківські теплові мережі» підлягає стягненню у судовому порядку. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає також стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1378,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

22.02.2016 р. позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідачі є абонентами КП «ХТМ», проте своїх зобов*язань по сплаті опалення та гарячої води належним чином не виконують, у зв*язку з чим в них утворилась заборгованість за період з 01.09.2011 р. по 30.04.2015 р. у розмірі 9628 грн. 41коп., яку позивач просить стягнути на його користь. В судове засідання представник позивача надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з"явилися, про причину неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, заяви про розгляд справи за їх відсутністю суду не надавали. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідачі зареєстровані та мешкають за адресою: [ADDRESS] отримують теплову енергію у вигляді опалення і підігріву холодної води на потреби гарячого водопостачання та згідно розрахунку мають заборгованість за період з 01.09.2011 р. по 30.04.2015 р. у розмірі 9628 грн. 41коп. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги (електрична енергія, газ та ін.). У відповідності зі ст. 525 ЦК України однобічна відмова від виконання прийнятих зобов'язань не допускається. Згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сім*ї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобов"язанням, що випливають з договору найма. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 р. №630 - плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання. Таким чином, оскільки відповідачі не виконують покладені на них обов'язки щодо своєчасного розрахунку за спожите опалення та гарячу воду, тому сума заборгованості за період з 01.09.2011 р. по 30.04.2015 р. у розмірі 9628 грн. 41коп. перед КП «Харківські теплові мережі» підлягає стягненню у судовому порядку. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає також стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1378,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-15 00:00:00

22.02.2021 до суду надійшов позов [PERSON] до Відкритого міжнародного університету розвитку людини "Україна" про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. 15.07.2021 року року по справі ухвалено рішення про задоволення позовних вимог. Проте, як вбачається з даного рішення суду від 15.07.2021 р., судом не допущено негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Відповідно до п. 2 п. 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. Учасники справи в судове засідання не викликались у відповідності до ч.4 ст. 270 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про ухвалення в цій частині додаткового рішення та допущення рішення в цій частині до негайного виконання.

Outcome: approved