Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-22 00:00:00

26.04.2017 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник КП «Харківводоканал» з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 5\~115, 60 грн., із них: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.03.2015 року по 28.02.2018 року у розмірі 2\~331, 76 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.10.2012 року по 28.02.2018 року у розмірі 1 978, 88 грн., інфляційні витрати 658, 69 грн.; 3% річних від простроченої суми 146, 27 грн. та стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 1\~762, 00 грн. В обґрунтування\~своїх позовних\~вимог позивач\~посилається на\~те,\~що [PERSON] зареєстрований за адресою: м. Харків, вул. Мар`їнська[ADDRESS] та є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, облік нарахувань та оплат за які здійснюються за абонентським особовим рахунком № 83067. Згідно вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875 споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Нарахування за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення за вказаною адресою проводяться на підставі тарифів, встановлених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики і комунальних послуг у відповідності до ч. 2 ст. Закону № 1875 та п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630. В порушення обовязку щодо своєчасної оплати наданих послуг централізованого водопостачання та водовідведення, передбаченого ст. 20 Закону № 1875, ст. 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», п.п. 18, 30 Правил № 630 відповідач неналежним чином виконував зобовязання з оплати наданих послуг. У підсумку за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 4\~310,64 грн., а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.03.2015 року по 28.02.2018 року у розмірі 2 331,76 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.10.2012 року по 28.02.2018 року у розмірі 1 978,88 грн. Відповідачу було направлене досудове повідомлення з пропозицією погасити борг за надані послуги з централізованого водопостачання у 10-денний термін. На момент подання позовної заяви відповідач не здійснив жодних заходів до повного погашення заборгованості. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, відповідачу нараховані 658,69 грн. - сума інфляційних витрат за час прострочення та 146,27 грн. - три проценти річних від простроченої суми. Разом із нарахованими інфляційними витратами та 3% річних, сума яка підлягає стягненню з відповідача складає 5 115,60 грн. а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання у розмірі 2 331,76 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення у розмірі 1 978,88 грн.; інфляційні витрати 658,69 грн. та три проценти річних простроченої суми 146,27 грн. Як вказує позивач, у зазначений термін боржник не здійснював жодних заходів до повного погашення заборгованості, у зв'язку з чим представник КП «Харківводоканал» і звернувся до суду. В судове засідання учасники справи не зявились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивача подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час та\~місце розгляду\~справи відповідач,\~згідно вимог\~ч.\~8\~ст.\~128\~ЦПК України,\~у судове\~засідання повторно\~не зявився,\~в порушення\~ч.\~3\~ст.\~131\~ЦПК України\~про причини\~неявки суд\~не повідомив,\~відзив не\~надав,\~у звязку\~з чим\~на підставі\~ухвали Жовтневого\~районного суду\~м.\~Харкова від\~23.06.2018\~року проведено\~заочний розгляд\~даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частиною 1 ст. 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Разом з тим відповідно до ч.2, 3 ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Як вбачається з довідки КП «Жилкомсервіс» дільниця № 66 від 16.03.2018 року, [PERSON], [INFO] (власник) та [PERSON], проживають за адресою: м.\~Харків,\~вул.\~Мар`їнська[ADDRESS].\~Вказана квартира приватизована та належить відповідачу на праві власності (а.с. 7). Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Як вбачається зі зведеної картки абонента В+К (разом), відповідач є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття особового рахунку ХКОВ № 83967 за адресою: м. Харків, вул. Мар`їнська[ADDRESS]. За даним особовим рахунком наявна заборгованість надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.03.2015 року по 28.02.2018 року у розмірі 2\~331, 76 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.10.2012 року по 28.02.2018 року у розмірі 1 978, 88 грн. (а.с. 8-14). З матеріалів справи вбачається, що заборгованість до теперішнього часу боржником не погашена. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності зі ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно з вимогами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 р. споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» №2918 від 10.01.2002 р. споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно з п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Але, відповідач, отримуючи послуги з центрального водопостачання та водовідведення своєчасно їх не оплачує, у зв'язку з чим і утворилась заборгованість в сумі 4\~310, 64 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача на користь КП «Харківводоканал». Крім того, представник позивача просила суд стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 658, 69 грн., а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 146, 27 грн., що підтверджується розрахунком 3% та індексації по заборгованості за надані послуги (а.с. 15-16). Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Крім того, в матеріалах справи знаходиться клопотання представника позивача про повернення зайво перерахованого судового збору за платіжними дорученнями №13624 від 10.10.2016 року та №9916 від 31.10.2017 року. Згідно з ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 42 своєї постанови № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року зі змінами, внесеними 25.09.2015, розяснив судам, що статтею 7 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша\~статті 7 Закону № 3674-VI "Про судовий збір"). Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом № 3674-VI); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ. Як вбачається з платіжними дорученнями №13624 від 10.10.2016 року та №9916 від 31.10.2017 року Комунального підприємства «Харківводоканал» сплачено судовий збір у розмірі 2\~178,00 грн., тоді як сплаті підлягає, відповідно до Закону України «Про судовий збір», лише 1762,00 грн. Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, сума зайво перерахованого судового збору у розмірі 416,00 грн. підлягає поверненню позивачу. Виходячи з положень ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики. Виходячи з\~викладеного,\~даючи оцінку\~вищезазначеним доказам,\~враховуючи не\~надання відповідачем\~відзиву на\~позов з\~відповідними запереченнями,\~суд приходить\~до висновку\~про те,\~що позовна\~заява КП\~«Харківводоканал» підлягає\~задоволенню в\~повному обсязі. В даному випадку суд позбавлений можливості застосувати позовну давність, оскільки заяви від сторін про застосування позовної давності не надходили. У звязку з задоволенням позову на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 1\~762,00 грн. (а.с. 2-3). На підставі викладеного і

Outcome: approved