Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] та просив визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS]. В даному будинку зареєстроване місце проживання його сина [PERSON], а також його доньки (онука позивача) малолітня [PERSON] [INFO] та колишня дружина сина позивача [PERSON]. Рішенням Чугуївського міського суду від 29.09.2017 року шлюб між сином позивача та відповідачем розірваний, шлюбні відносини між ними фактично припинені з вересня 2016 року. Відповідач фактично не проживає в будинку позивача з вересня 2016 року, тобто більше одного року. Факт не проживання в зазначений час відповідачки в даному будинку підтверджується актом про обстеження домоволодіння від 17.11.2017 року складений комісією у складі депутата Малинівської селищної ради Кушнарьової О.В. та мешканців сусідніх домоволодінь. [PERSON] зазначав, що він є пенсіонером і йому необхідно оформити житлову субсидію на сплату вартості комунальних послуг, бо повну вартість він сплачувати не має фінансової можливості. Для оформлення субсидії необхідно надати дані про доходи відповідачки, але вона за місцем реєстрації не з'являється з вересня 2016 року. Знятися з реєстрації добровільно вона не погоджується, тому він змушений звернутися із позовом до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, через канцелярію суду від неї надійшла заява, в якій вона, проти задоволення позову заперечувала, просила розглядати справу без її участі (а.с. 19). Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] виданого на підставі рішення Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області (а.с. 5). Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області № 631 від 30.11.2017 року, відповідач [PERSON] дійсно зареєстрована в будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8), але не проживає за місцем реєстрації з вересня 2016 року по теперішній час, що підтверджується актом складеним депутатом Малинівської селищної ради Пушкарьовою О.В.. за підписами сусідів, від 17.11.2017 року (а.с.7). [PERSON] зареєстрована у вищевказаному будинку, як колишня дружина сина позивача [PERSON], шлюб між ними розірвано рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 29.09.2017 року (а.с. 6). Відповідач, [PERSON], зареєстрована у вказаному житловому будинку, але більше одного року в будинку не проживає, її речей у даному житловому будинку немає; однак на відповідача продовжують нараховуватися комунальні платежі, які Позивач вимушений сплачувати самостійно, участі в поліпшенні стану житлового будинку відповідач не бере, Позивач самостійно утримує відповідний житловий будинок в належному стані, здійснює його поточний ремонт. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України, передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 321 ЦК України передбачена непорушність права власності, отже ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Той факт, що за адресою будинку, який належить Позивачу, зареєстрована особа, яка фактично за цією адресою не проживає, створює негативні наслідки майнового характеру для позивача, оскільки розмір оплати за комунальні послуги нараховується із розрахунку до кількості осіб, що зареєстровані за певною адресою, і через це позивач повинен сплачувати за більшу кількість послуг, ніж за ту, якою користується фактично. Таким чином, зазначений вище факт безпосередньо впливає на виникнення у позивача певних додаткових (економічно необґрунтованих) майнових обов'язків. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону, і втрачають право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Таким чином, оскільки відповідач фактично в житловому будинку позивача не проживає, не здійснює оплату за користування житловим приміщенням і за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового будинку та, враховуючи те, що у позивача з відповідачем не було ніяких письмових домовленостей стосовно проживання у вищевказаному житловому будинку, відповідач вважається таким, що втратив право користування житловим будинком. Відповідно до вимог ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, запиту органів реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Для зняття відповідача з реєстрації у відповідності до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» необхідно отримати рішення суду про позбавлення відповідача права користування житловим приміщенням. Відповідно п. 3 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016р. №207, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. На підставі викладеного,

Outcome: approved