Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] відкрилась спадщина, що складається з чотирьох земельних ділянок загальною площею 3,3538 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Олеської селищної ради Буського району Львівської області. Позивач є спадкоємцем першої черги по закону до даного майна. Після смерті матері фактично прийняв спадщину, однак не може юридично оформити прийняття такої, оскільки відсутній оригінал Державного акту на право приватної власності на землю, а видача дублікату такого, чинним законодавством не передбачена. Просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно. Позивач, до початку підготовчого судового засідання, пода заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі, просить позов задовольнити. Представник відповідача Олеської селищної ради подав лист з проханням справу слухати у відсутності їх представника, заперечень проти такого, не мають. Відзив на позов, не подав. Представник третьої особи Відділу у Буському районі Головного управління Держгеокадастру Львівської області також подав лист з проханням справу слухати у відсутності їх представника, відзив на позов. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Свідоцтвом серії [NUMBER], повторно виданим 19.11.2014 року, підтверджується факт смерті [PERSON], про що зроблено актовий запис № 16 від 15.05.2003 року. Померлій на праві власності належали земельні ділянки [NUMBER] площею 1,3192 га., [NUMBER] площею 0,7244 га., [NUMBER] площею 0,8536 га., [NUMBER] площею 0,4566 га., загальною площею 3,3538 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Олеської селищної ради Буського району Львівської області (Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 20.03.2000 року, реєстровий № 8639, виданий на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 06.03.2000 року № 111). Така і входить до складу спадщини. Судом встановлено, що спадкодавець заповіту не залишила. У разі відсутності заповіту, спадкування відбувається по закону, в порядку черговості. Позивач є спадкоємцем першої черги спадкування по закону після смерті матері. Інших першочергових спадкоємців, немає. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) вказує, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ст. ст. 529 - 532 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємцями за законом у рівних частках є діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого, онуки і правнуки померлого, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем (перша черга), а також брати і сестри, дід та бабка померлого (друга черга). Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивач фактично вступив у володіння і розпорядження спадковим майном. Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Оскільки земельні ділянки належали спадкодавцю, після його смерті переходять до позивач, спадкоємця померлої, який фактично прийняв спадщину. З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд переконаний, що є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved