Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

25 травня 2017 року Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради (надалі - УСЗН) до Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг. В обґрунтування позову зокрема зазначено, що [PERSON] перебуває на обліку в УСЗН, як одержувач щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за адресою фактичного проживання: [INFO]. Щомісячна адресна допомога внутрішньо перемішеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до вимог чинного законодавства [PERSON]К була призначена та сплачувалась з 28.11.2014 року по 27.05.2015 року, у розмірі 442,00 грн. щомісячно. Пункт 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 №505 передбачає, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сімї має на депозитному рахунку кошти у сумі, що перевищують 10- кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленому для працездатних осіб. Згідно з п.10 Постанови Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року за № 136 Міністерством фінансів України було здійснено верифікацію та моніторинг достовірності поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат. Після опрацювання наданої інформації спеціалістами управління було встановлено, що отримувач щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, [PERSON] має на своєму депозитному рахунку у ПАТ «Приват Банк» суму, що перевищує 10- кратний розмір прожиткового мінімуму встановленому для працездатних осіб. Окрім того, згідно інформації щодо верифікації даних, яка надійшла на адресу управління, у володінні [PERSON] є квартира за адресою: м. Маріуполь, вул.Пашковського, 68-5, на території якого органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Таким чином, права на отримання допомоги на покриття витрат на проживання внутрішньо переміщеним особам за період з 28.11.2014 року по 27.05.2015 року, що становить суму 2639,17 грн. відповідач не мав. Спеціалістами Управління відповідача було повідомлено про надмірно виплачені кошти та запропонована добровільно їх внести на рахунок УСЗН, але сума боргу не погашена. Посилаючись, зокрема на ст.ст.16, 1166 ЦК України, просили суд стягнути з [PERSON] суму надміру виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в сумі 2639,17 грн. В судовому засіданні, представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 Цивільно-процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦПК України), згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Суд зауважує, що факт наявності у власності відповідача квартири [ADDRESS], не є підставою для стягнення з нього надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги, виходячи з положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», розпорядження Кабінету Міністрів України №1275-р, оскільки доказів того, м.Маріуполь було виключено з переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, а також те, що м.Маріуполь не відноситься до району проведення антитерористичної операції, суду не надано. Проте, відповідно до вимог пункту 1 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року №505, (далі Порядок) визначається механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога). Відповідно до вимог пунктів 2, 3 цього Порядку грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сімю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сімї. За змістом ч.1\~ст.1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Відповідно до ч.1\~ст.1215 ЦК України\~не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною особою або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Отже, майно підлягає поверненню у разі наявності рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату, та у разі недобросовісності з боку набувача. Судом встановлено, що [PERSON] з 26.11.2014 року має статус особи, яка переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а саме: з м.Горлівка Донецької області до м.Маріуполь Донецької області. Відповідно до рішення УСЗН від 05.12.2014 року, [PERSON] була призначена щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг на період з 28.11.2014 року по 27.05.2015 року у розмірі 442,0 грн. щомісячно. З матеріалів справи також вбачається, що звертаючись до УСЗН із заявомю про призначення допомоги, [PERSON] вказував, що у нього та будь-кого з членів його сімї не має на депозитному рахунку коштів у сумі, що перевищують 10- кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленому для працездатних осіб. Згідно п.10 Постанови Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року за № 136, Міністерством фінансів України було здійснено верифікацію та моніторинг достовірності поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат. Згідно інформації наданої Міністерством фінансів України та опрацьованої спеціалістами управління було встановлено, що отримувач щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам [PERSON] має на своєму депозитному рахунку в ПАТ «Приват Банк» суму, що перевищує 10 - кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленому для працездатних осіб, зокрема, станом 01.09.2015 року у відповідача на депозитному рахунку перебувала сума - 21019,26 грн., станом на 26.02.2016 року 53657,44 грн. Відповідно до абз.2 п.6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого, постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. №505, в редакції, що діяла до 03.06.2017 року (надалі Порядок №505), грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищують 10- кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Суми прожиткового мінімуму на 2015 рік встановлено\~Законом України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" від 17.09.2015 № 704-VIII, відповідно до якого у період з 01 січня по 01 вересня 2015 року, прожитковий мінімум для працездатних осіб становив - 1378 гривен, відповідно його десятикратний розмір складає суму 13780 гривень. Судом встановлено, що у відповідача на депозитному рахунку в ПАТ «Приват Банк» станом 01.09.2015 року перебувала сума - 21019,26 грн., станом на 26.02.2016 року сума 53657,44 грн. Розмір вказаних коштів перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого на 2015 рік для працездатних осіб. Відповідач [PERSON] не бажаючи приймати участь у судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову, щодо відсутності грошових коштів на його депозитному рахунку, тим самим не оспорює підстав позову. Таким чином судом встановлено, що при призначенні відповідачу щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, він не задекларувала інформацію про наявність у нього грошових коштів на депозитному рахунку в ПАТ «Приват Банк», внаслідок чого утворилась переплачена допомога в сумі 2639,17 грн. Неповідомлення відповідачем УСЗН про наявність у нього грошових коштів на депозитних рахунках свідчить про недобросовісність з боку відповідача. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.\~\~\~\~

Outcome: approved