Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

17 лютого 2015 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON], третя особа: служба у справах дітей Межівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову остання зазначила, що на даний час проживає разом зі своєю онучкою [PERSON], [INFO], в [ADDRESS]. Починаючи з осені 2008 року і по теперішній час її донька [PERSON] проживає окремо в іншому місці, вихованням дитини не займається, батьківських обов'язків не виконує, матеріальної та грошової допомоги не надає. Всі питання щодо виховання вона вирішує сама, без участі та підтримки з боку [PERSON] Дитина знаходиться на повному її утриманні. Відповідачка ніяким чином не піклується про доньку, не проявляє заінтересованості в подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини. [PERSON] на телефонні дзвінки не відповідала, а тепер взагалі змінила номер. Останнє місце перебування було м. Дніпропетровськ, мала наміри виїхати в Росію. Просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON]; призначити її опікуном над неповнолітньою [PERSON] Позивачка у судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність. На задоволенні позову наполягає. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причину неявки не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи - служби у справах дітей Межівської районної державної адміністрації Земляна Л.О. проти позову не заперечує. Суд, вислухавши представника третьої особи, висновок прокурора, оцінивши їхні доводи і докази, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитини, яка досягла дванадцяти років. В матеріалах справи мається копія свідоцтва про народження, яка свідчить про те, що [PERSON] являється рідною матір'ю неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.6). Зокрема, необхідно зазначити, що акт обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] від 03.02.2015 року (а.с.7), характеристика на [PERSON] (а.с.11), довідка-характеристика на [PERSON] (а.с.15), витяг з протоколу № 1 засідання опікунської ради при Просянській селищній раді від 30 січня 2015 року (а.с.16) є підтвердженням того, що [PERSON] свої батьківські обов'язки виконує всупереч інтересам дитини. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Встановлено, що [PERSON] має неповнолітню доньку, яку покинула восени 2008 року, проживає окремо, вихованням дитини не займається, батьківських обов'язків не виконує, матеріальної та грошової допомоги не надає. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Судом встановлено, що відповідачка всупереч вимогам закону не додержується зобов'язань, які перераховані вище щодо виховання, піклування та поваги до дітей, тобто [PERSON] злісно ухиляється від виконання батьківських обов'язків, що є підставою для позбавлення останньої батьківських прав, що передбачено п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, яка обумовлює, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. На підставі досліджених доказів, судом встановлено, що відповідачка [PERSON] неналежним чином виконує батьківські обов'язки, у зв'язку із чим дитина [PERSON] мешкає з позивачкою [PERSON], де отримує достатнє піклування. З огляду на вище викладене, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача та позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її доньки [PERSON] Відповідно до ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Статтею 58 ЦК України передбачено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно з ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми - сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Згідно ст. 244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути повнолітня, дієздатна особа. При розгляді справи встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], фактично позбавлена батьківського піклування та проживає тривалий час у своєї рідної бабусі - [PERSON]. Приймаючи до уваги цей факт, а також бажання [PERSON] бути опікуном щодо онуки, її позитивні характеризуючи дані, умови проживання, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги про призначення [PERSON] опікуном, оскільки це відповідає інтересам неповнолітньої [PERSON]

Outcome: approved