Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

[PERSON] в особі свого представника - адвоката Давиденка К.В. звернулася до суду з позо- вною заявою до Глибоківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, в якій просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 6,01 га, яка належала на пра- ві приватної власності її дядьку [PERSON] на підставі державного акта на право приватної влас- ності на землю серії [NUMBER]. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що [INFO] помер її дядько [PERSON] , після його смерті залишилась земельна ділянка площею 6,01 га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Глибоківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, яку вона має право успадкувати як спадкоємець в порядку п`ятої черги за законом. Але нотаріусом їй було від- мовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що вона втратила шестимісяч- ний строк для прийняття спадщини та відсутності правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Вона не має гадки де знаходиться оригінал державного акту на земельну ділянку, про його втрату нею розміщено оголошення у пресі. Факт постійного проживання із дядьком на моме- нт його смерті підтверджується довідкою сільською ради. Зважаючи на те, що успадкувати земель- ну ділянку у нотаріальному порядку вона не має можливості, просила визнати за нею право влас- ності на спадкове майно. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив справу роз- глянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, сільський голова надав заяву про ро- згляд справи за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнав, відзиву на позов не подав. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозапи- сувального технічного засобу, у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснюється. Як передбачено ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження за наявними у справі доказами у зв`язку з визнанням позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В силу ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або доб- ровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. З копії паспорту серії [NUMBER] та свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно (а.с.4,6), видно, що позивач народилася [INFO] р. в с.Глибоке Татарбунар- ського району Одеської області, її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] Як вбачається з копій: довідки № 112/02-73, виданої відділом реєстрації актів цивільного ста- ну Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області 01.08.2008 р., та свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.5,7), після реєстрації та розірвання шлюбу пози- вачу присвоєне шлюбне прізвище «[PERSON]». З архівної довідки № Ч-201, виданої Державним архівом Одеської області 25.01.2019 р. (а.с. 23), слідує, що в метричній книзі про народження Свято-Архангело-Михайлівської церкви с.Ескі- полос Ізмаїльського повіту Бессарабія, у 1918-1940 р.р. у складі Королівства Румунія (тепер с. Глибоке Татарбунарського району Одеської області) за 1933 рік є запис № 31: «[PERSON]» наро- дився [INFO] р., його батьками вказані : «[PERSON]» та «[PERSON]». Як вбачається з копії актового запису про народження № 19 від 22.06.1946 р. (а.с.30-31), [PERSON] народився [INFO] , його батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] Отже зазначеними матеріалами справи підтверджується той факт, що позивач та [PERSON] є рідними племінницею та дядьком. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.8), [PERSON] помер [INFO] в с.Глибоке Татарбунарського району Одеської області. Копією державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] (а.с.9) підтверджується, що земельна ділянка площею 6,01 га, що розташована на території Глибоківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, передана у приватну власність [PERSON] Вартість зазначеної земельної ділянки загальною площею 6,01 га, що перебувала у власності [PERSON] (нині померлого) становить 151899 грн., що видно із звіту про експертну грошову оці- нку, складеного ФОП « [PERSON] » 09.01.2019 р. (а.с.11-12). Довідкою виконкому Глибоківської сільської ради № 1 від 05.01.2019 р. (а.с.10) підтверджує- ться, що [PERSON] , який помер [INFO] , на день смерті був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] , на момент його смерті разом з ним ніхто не зареєстрований, але фактично, з початку 2013 року по день його смерті, з ним проживала його племінниця [PERSON] . Відмова нотаріуса (а.с.13) свідчить про неможливість позивача отримати свідоцтво про пра- во на спадщину за законом на майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , померлого 12.12. 2013 р., у зв`язку із втратою нею шестимісячного строку для прийняття спадщини та відсутністю документів, підтверджуючих право власності померлого на нерухоме майно та відповідної реєст- рації цього права. Газета "Татарбунарский вестник" № 6 від 16.02.2019 р. містила оголошення про недійсність державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] , що видно з її копії (а.с.24). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків /спадщини/ від фі- зичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України. Згідно ст.1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня спорід- нення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. В силу ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що визначено ч.1 ст.1225 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за законом в порядку п`ятої черги після померлого дядька [PERSON] , однак перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку є те, що оригінал державного акту на право приватної власності на землю втрачено. Суд вважає, що за позивачем має бути визнано право власності на спадкову земельну ділян- ку, що залишилася після смерті її дядька [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved