Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач -1) та [PERSON] (далі - позивача -2) звернулись до суду з позовом до Корнинської селищної ради Попільнянського району Житомирської області (далі - відповідач) про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки, в якій вказують, що [INFO] помер їх рідний брат - [PERSON] , останнє місце проживання якого було село Лисівка, Попільнянського району, Житомирської області. Після його смерті відкрилась спадщина. Крім іншого майна, до його складу входять: земельна ділянка площею 0,65 га, розташована на території Корнинської селищної ради за адресою: [ADDRESS] , яка передана у приватну власність спадкодавцю рішенням виконавчого комітету Лисівської сільської ради народних депутатів Попільнянського району Житомирської області № 5 від 05.02.1994 року. Спадщину після смерті брата прийняла мати позивачів - [PERSON] , але своїх спадкових прав не оформила. [INFO] року мати позивачів померла. Після її смерті відкрилась спадщина, яку прийняли позивачі шляхом подання заяви на адресу Попільнянської державної нотаріальної контори. Заведена спадкова справа № 228/2018 на майно [PERSON] . 18 грудня 2019 року позивачам видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] на вищевказаній земельній ділянці. На звернення позивачів до Корнинської селищної ради завершити приватизацію, вони одержали роз`яснення, що селищна рада не має такої можливості в зв`язку зі смертю спадкодавця. Державний акт на право власності на вказану земельну ділянку не виготовлявся. Позивачі просять визнати за ними, як спадкоємцями за законом на майно матері - [PERSON] , померлої [INFO] , право на завершення розпочатої приватизації земельної ділянки площею 0,65 га, в розмірі Ѕ (однієї другої) ідеальної частки за кожним, розташованої на території Корнинської селищної ради за адресою: [ADDRESS] , яка передана у приватну власність [PERSON] , померлому [INFO] , рішенням виконавчого комітету Лисівської сільської ради народних депутатів Попільнянського району Житомирської області № 5 від 05.02.1994 року. Судові витрати віднести за їх рахунок. Позивачі в підготовче судове засідання не з`явились, в позовній заяві просили справу слухати у їх відсутність. Представник відповідача Корнинської селищної ради Попільнянського району Житомирської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без участі представника селищної ради. Проти задоволення позовної заяви не заперечують. Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 18 травня 2009 року Лисівською сільською радою Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] помер [INFO] , про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 9. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26 квітня 1953 року, батьками [PERSON] , [INFO] , вказані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03 квітня 2017 року Виконавчим комітетом Корнинської селищної ради Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 25. Згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] , виданого 26 січня 1952 року ЗАГС Велико- Кліщівецької сільської ради Базарського району Житомирської області, запис за № 4 та серії [NUMBER] , виданого 13 червня 1957 року Велико Кліщівецькою сільською радою Базарського району Житомирської області, батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , вказані [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 28 листопада 1995 року, [PERSON] [INFO] одружилась з [PERSON] , після одруження змінила прізвище на « [PERSON] », про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 2608. Відповідно до Свідоцтв про право на спадщину за законом посвідчених 18 грудня 2019 року державним нотаріусом Попільнянської державної нотаріальної контори Житомирської області, спадкоємцями майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є її діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , на Ѕ ідеальну частину спадщини кожен. Спадщина, на яку в указаних частках видано це свідоцтво, складається з: житлового будинку [ADDRESS] . Спадкова справа № 228/2017. Свідоцтва видані [PERSON] та [PERSON] . Згідно Витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі виданих 18 грудня 2019 року Попільнянською державною нотаріальною конторою Житомирської області, до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про видачу свідоцтва про право на спадщину, спадкодавцем вказана [PERSON] , спадкоємцями: [PERSON] та [PERSON] . Спадкове майно: житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , Ѕ частина кожному. Як вбачається з Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності сформованих 18 грудня 2019 року Попільнянською державною нотаріальною конторою Житомирської області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , розмір частки по Ѕ кожному. Відповідно до Виписки з протоколу № 2 засідання виконавчого комітету Лисівської сільської ради народних депутатів від 05.02.1994 року рішення № 5 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність», вирішено передати безкоштовно у приватну власність земельні ділянки в межах населених пунктів та користування згідно списку: [PERSON] по [ADDRESS] , - площею 0,65 га. Довідками № 26 та № 27 від 14 січня 2020 року Корнинської селищної ради Попільнянського району Житомирської області передбачено, що державний акт на земельну ділянку згідно протоколу засідання виконавчого комітету № 2 від 05.02.1994 року Лисівської сільської ради на [PERSON] не видавалось, дійсно сільська рада не могла завершити приватизацію землі, так як спадкодавець [PERSON] помер [INFO] . У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до абзацу 2 пункту 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до декрету КМУ 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року №139-V), є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що засвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абзац 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509 - VI). Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», передбачено, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статті 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. З 01 січня 2013 року, відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» виготовлення та видача державних актів не проводиться, а виникнення права власності на нерухоме майно відбувається в порядку, відповідно до Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703, (видається свідоцтво про право власності). Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Як вбачається з частини 1 статті 120 Земельного Кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Частиною 1 статті 121 Земельного Кодексу України вказано, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара. За вимогами статті 125 Земельного Кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно статті 126 Земельного Кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до приписів частини першої статті 1297 Цивільного Кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійснені державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається фізичним та юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішенням органів державної влади, ради міністрів АРК, органів місцевого самоврядування. Частина 1 статті 377 ЦК України зазначає, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Частиною першою статті 182 ЦК України, передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а згідно зі статті 334 того ж Кодексу, право власності на майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає з моменту такої реєстрації. Відповідно до статті 131 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до Цивільного Кодексу України з урахуванням вимог цього Кодексу. Зазначені обставини у їх системному зв`язку свідчать, що є всі підстави для визнання за позивачами, права на завершення приватизації вищевказаної земельної ділянки.

Outcome: approved