Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

23 березня 2021 року позивач, [PERSON] , звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що він є власником земельної ділянки площею 5,5518 гектари, що розташована на території Лучківської сільської ради Полтавського району Полтавської області, для ведення товарного сільськогосподарського ви- робництва, кадастровий номер 5321884500:00:001:0079. Постановою АЕ № 502932 від 24 липня 2006 року винесеною ДВС у Київському районі м. Полтави, на все належне йому нерухоме майно накладено арешт, з метою стягнення заборгованості зі сплати аліментів на користь доньки [PERSON] , [INFO] . На теперішній час заборгованості по сплаті аліментів немає, а тому підстави для накладення арешту відсутні. Зняти обтяження позивач не має змоги, оскільки виконавче провадження знищено, а тому для вирішення питання про скасування арешту з нерухомого майна він змушений звернутися до суду. Враховуючи вищевикладене, оскільки підстави для накладення арешту відсутні, позивач прохає суд скасувати арешт на все належне йому нерухоме майно. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 07 квітня 2021 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 27 квітня 2021 року залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 09 червня 2021 року закрито підготовче провадження по справі, а справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач, [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій позов підтримав повністю та прохав справу розглянути без його участі. Відповідач, [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи шляхом оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Київського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Північно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми) та Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 5,5518 гектари, що розташована на території Лучківської сільської ради Полтавського району Полтавської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5321884500:00:001:0079, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 152511 від 13 березня 2008 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.9, 18). Постановою АЕ № 502932 від 24 липня 2006 року прийнятою ДВС у Київському районі м. Полтави накладено арешт на все рухоме на нерухоме майно [PERSON] . Реєстраційний номер обтяження 3526069 (а.с.10). 20 січня 2021 року [PERSON] звернувся до Київського відділу Державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) із заявою про зняття арешту, однак 28 січня 2021 року йому відмовлено в зв`язку з тим, що виконавче провадження, у якому накладено арешт не знайдено в базі даних Автоматизованої системи виконавчого провадження (а.с.13). У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог частин 1, 2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до частини 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. Відповідно до частини 5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи вищевикладене, оскільки виконавче провадження, у якому накладено арешт знищене, при цьому проведення таких дій можливе лише в разі відсутності підстав для примусового виконання рішення, відповідач відзиву по справі не надав, що свідчить про відсутність спору між сторонами, тому з метою збереження права [PERSON] на вільне розпорядження належним йому майном, необхідно зняти арешт із належного йому майна, виключивши з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про арешт майна.

Outcome: approved