Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

[PERSON] 27.09.2016 року звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом, вказавши, що Жмеринським міськрайонним судом від 24.02.2016 року прийнято рішення про стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини всіх заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 14.01.2016 року і до закінчення навчання у Вінницькому технічному коледжі до 30.06.2018 року. Це судове рішення 10.03.2016 року набрало законної сили та 17.06.2016 року виданий виконавчий лист №130/93/16-ц. Зазначив, що на підставі вказаного рішення суду та виконавчого листа №130/93/16-ц головним державним виконавцем Жмеринського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Троцькою К.Г. 22.06.2016 року винесена постанова №514945552, якою звернуто стягнення аліментів на заробітну плату позивача, з якої проводилось утримання 1/6 частини доходу щомісячно - поточні аліменти та 20% в рахунок погашення заборгованості за минулий рік. Пояснив, що у вересні 2016 року йому стало відомо, що відповідач навчався у Вінницькому технічному коледжі по 04.07.2016 року, навчання припинив у зв'язку із його відрахуванням з навчального закладу (наказ про відрахування №127-у від 04.07.2016 року). Посилаючись на припинення навчання відповідача, просив припинити з 04.07.2016 року стягувати з нього аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Сторони, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, подавши попередньо письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, в якій позивач [PERSON] підтримав свій позов, а відповідач [PERSON] пред'явлені до нього позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до положень ч.1,2 ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, так як він достатньо обґрунтований, доведений позивачем, відповідає матеріальному закону, безумовно визнаний відповідачем і це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. З урахуванням постановлення рішення в інтересах позивача, підлягають стягненню на його користь з відповідача сплачені та документально підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. (а.с.1). Враховуючи викладене,

Outcome: approved