Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

31 липня 2017 року [PERSON] предявила вказаний позов, посилаючись на наступні об- ставини. 15 жовтня 2012 року Татарбунарським районним судом Одеської області прийнято рішення про розірвання шлюбу між нею та [PERSON] Від шлюбу у них є донька [PERSON], 19. 01.2011 р. народження. Вона самостійно, власними силами намагається матеріально забезпечити та виховувати доньку. Відповідач проживає окремо від дитини, ухиляється від свого обовязку щодо утримання доньки, інших утриманців не має. Оскільки відповідач добровільно не бажає приймати участь у вихованні та утриманні своєї дитини, просила стягувати з [PERSON] аліменти на ут- римання доньки в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно, але не менше встановленого законом мінімуму розміру аліментів. Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач двічі в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи за місцем реєстрації та проживання сповіщався належним чином - поштою з повідомленням (а.с.27, 29). Відомостей про поважність причин його неявки суд не має і вважає, що він не зявився без по- важних причин. Також суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, з ухваленням заочного рішен- ня. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 247417 (а.с.6), у сторін по справі 19 січня 2011 року народилася донька - [PERSON] Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 15.10.2012 р. (копія на а.с.7), шлюб зареєстрований 08 жовтня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Татарбунар- ського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 61, між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] - розірвано. Довідками виконкому Татарбунарської міської ради від 26.07.2017 р. (а.с.8-9) підтверджуєть- ся, що [PERSON] зареєстрована та проживає [INFO], разом з нею зареєстрована та знаходиться на її утриманні донька [PERSON], [INFO]. Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сімї є першоосновою ро- звитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за вихо- вання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, нав- чання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 27 Конвенції «про права дитини» від 20.11.1989 р. (ратифікована Постановою ВР України № 789-ХІІ від 27.02.1991 р.) передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки, або інші осо- би, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібнос- тей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досяг- нення ними повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) при- суджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не мо- же бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пленум Верховного Суду України у п.17 своєї постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. № 3, розяснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони у справі мають дитину - [PERSON], 19.01. [INFO], яка знаходиться на утриманні матері, відповідач добровільно не надає матері- альної допомоги на її утримання. Тому суд вважає за можливе та необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на користь позивача на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повно- ліття, тобто до 19.01.2029 р. Як передбачено ст.191 СК України, аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову, тобто у даному випадку з 31.07.2017 р. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в сумі 640 грн., відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved