Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

24 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей. Позов мотивований тим, що з 18 серпня 2012 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають двоє малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вказуючи, що відповідач вже більше року проживає окремо, у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дітей і домовленості з ним щодо розміру та добровільної сплати аліментів досягнути не вдалося, позивач просила ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі по 600 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилася, однак подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позовні вимоги зазначені в позовній заяві зменшує та просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на дітей в розмірі по 350 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття, а справу розглядати у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, однак подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позовні вимоги з урахуванням зменшеного розміру визнає повністю та погоджується сплачувати аліменти в корить позивача в розмірі по 350 гривень щомісячно на кожну дитину з дня подання позову і до досягнення старшою дитиною повноліття, просить розгляд справи проводити без його участі. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з'явилися і згідно з ч. 2 ст. 158 ЦПК України заявили клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Обов'язок батьків щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям та способи й порядок його виконання врегульовано у главі 15 Сімейного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками свого обов'язку по утриманню неповнолітньої дитини, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, має право звернутися до суду із відповідним позовом і в такому разі аліменти на дитину відповідно до вимог ст. 184 СК України можуть бути присуджені у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони з 18 серпня 2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 3), від якого мають двоє малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження, батьком в яких записаний відповідач [PERSON] (а.с. 6-7). Діти проживають разом з позивачем (а.с. 4-5). Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд відповідно до вимог ст.ст. 180, 182 СК України бере до уваги те, що обов'язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька, відповідач є здоровою працездатною особою молодого віку, ніде не працює, здійснює догляд за особою похилого віку (а.с. 21-22), визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому, виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд дійшов висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для задоволення позову і вважає за доцільне та достатнім стягувати з відповідача аліменти на дітей в розмірі по 350 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, що відповідає вимогам ст.ст. 184, 191 СК України. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Враховуючи, що позивач при подачі даного позову була звільнена від сплати судового збору, то відповідно до вимог зазначеного Закону, ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 551 грн 20 коп. судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України та

Outcome: approved