Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

24.03.2020 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) від 04.02.2019, розмір якої станом на 17.03.2020 становить 14589,01 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову посилається на те, що 04.02.2019 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено заяву про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з виростанням електронного платіжного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Шляхом підписання заяви відповідач беззастережно приєднався до договору комплексного банківського обслуговування в редакції, яка на день підписання заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці банку www.oschadbank.ua та уклав з банком договір, в результаті чого відповідачу було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] в гривневій валюті, на умовах тарифного пакету за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку, інформаційних стендах, що знаходяться у приміщенні установ банку. Згідно договору, позивач встановив відповідачу кредит у сумі 16000 грн. на строк 36 місяців. У зв`язку з постановою правління Національного банку України від 28.12.2018 за № 162 «Про затвердження міжнародного номера банківського рахунку», банківський рахунок був перейменований на [NUMBER] відповідно до вимог постанови. Однак, взятих на себе зобов`язань відповідач не виконував, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 17.03.2020 становить 14589,01 грн., і яка складається із загальної суми основної заборгованості - 12208,45 грн., загальної суми заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом - 1956,27 грн., пені за несвоєчасну сплату процентів та кредиту 257,12 грн., 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитним договором в розмірі - 155,94 грн. та 11,23 грн. інфляційних витрат. 26.03.2020 року направлено суддею запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який судом отримано 09.04.2020. Ухвалою від 10.04.2020 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 14.05.2020. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Дана ухвала надсилалась сторонам по справі, позивачем така отримана 21.04.2020, відповідачем 17.04.2020. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Відповідачем відзиву на позовну заяву суду не надано. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Вимогами ст. ст. 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Матеріалами справи встановлено, що 04.02.2019 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено заяву про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з виростанням електронного платіжного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), відповідно до якої відповідачу було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] в гривневій валюті, на умовах тарифного пакету за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку, інформаційних стендах, що знаходяться у приміщенні установ банку. Згідно договору, позивач встановив відповідачу кредит у сумі 16000 грн. на строк 36 місяців. У зв`язку з постановою правління Національного банку України від 28.12.2018 за № 162 «Про затвердження міжнародного номера банківського рахунку», банківський рахунок був перейменований на [NUMBER] відповідно до вимог постанови. Із матеріалів даної цивільної справи вбачається, що в порушення умов договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 17.03.2020 становить 14589,01 грн., і яка складається із загальної суми основної заборгованості - 12208,45 грн., загальної суми заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом - 1956,27 грн., пені за несвоєчасну сплату процентів та кредиту 257,12 грн., 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитним договором в розмірі - 155,94 грн. та 11,23 грн. інфляційних витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути тіло кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), суму заборгованості по сплаті процентів за користуванням кредитом, суму заборгованості за РКО (комісія), суму нарахованої пені, 3% річних (згідно ст. 625 ЦК України) на суму простроченого кредиту, та 3% річних (згідно ст. 625 ЦК України) на суму нарахованих та несплачених процентів. Відповідно до ст. ст. 526, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. З врахуванням наведеного та враховуючи, що відповідачем порушувались умови кредитного договору, а тому позов підлягає до задоволення у пред`явленому обсязі. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача на користь позивача слід стягнути 2102 грн. понесених судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved