Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до приватного нотаріуса [PERSON], в якому просять суд визнати за [PERSON] та [PERSON] по 1/2 спільній частковій власності на житловий будинок № 5 по вул. Іванова в м. Донецьк, Донецької області, загальної площею - 101,8 кв.м., житловою 63,5 кв.м., до складу якого входять: житловий будинок (літ. А-1), житлова прибудова (літ. А-1), гараж (літ. Б), сарай (літ. В), убиральня (літ. Г), душ (літ. Д), сарай (літ. Е), огородження (№ 1, 3,4) та змощення (I), у звязку з втратою документів, які посвідчують їх право власності. Позовна заява мотивована тим, що на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом позивачам на праві спільній частковій власності по Ѕ частині кожному належить будинок № 5 по вул. Іванова в м. Донецьк, Донецької області. До Державного реєстру речових прав на нерухоме майно були внесені вищевказані дані 18.03.2013 року. Однак в звязку з окупацією території міста Донецьк в ході переїзду позивачі втратили оригінали правовстановлюючих документів на будинок № 5 по вул. Іванова, м. Донецьк, які нотаріально посвідчувалися приватним нотаріусом [PERSON]. З метою відновлення втрачених документів позивачі звернулися до нотаріуса, яка в свою чергу 21.01.2019 року відмовила у видачі дублікатів з тієї причини, що документи перебувають за колишнім місцем реєстрації на її відповідальному зберіганні, і після закінчення проведення АТО остання передасть всі справи до Донецького обласного державного архіву. Однак на даний час позивачі не можуть реалізувати своє право власності відповідно до закону за своєю волею, в звязку з вищевикладеним позивачі звертаються до суду. Ухвалою суду від 12.02.2019 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON], [PERSON] до приватного нотаріуса [PERSON] про визнання права власності та призначено підготовче судове засідання. В судове засідання позивачі не з'явилися, надали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовну заяву підтримали у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, з позовними вимогами згодна. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши та проаналізувавши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до копії паспорта громадянина України, серії ВВ № 412103, [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO] з 24.12.1999 року позивач. Відповідно до копії паспорта громадянина України, серії ВВ № 611058, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO] з 24.03.1981року позивач. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на Ѕ частку житлового будинку з житловою прибудовою та відповідними надвірними побудовами видано на імя [PERSON], відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.03.2013 року, за реєстровим № 973, приватним нотаріусом [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на Ѕ частку житлового будинку з житловою прибудовою та відповідними надвірними побудовами видано на імя [PERSON], відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.03.2013 року, за реєстровим № 972, приватним нотаріусом [PERSON] Вищевказане майно за адресою: вул. Іванова, 5, м. Донецьк, було внесено до Державного реєстру прав на нерухоме майно за кожним окремо по Ѕ частки (спільної часткової) на [PERSON] та [PERSON], згідно витягів з реєстру прав на нерухоме майно за № 1333220, та за № 1333383 від 18.03.2013 року. Що також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 148420381 та № 148451171 від 06.12.2018. Відповідно до технічного паспорту від 19.12.2014 житловий будинок № 5 по вул. Іванова, м. Донецьк належить [PERSON] та [PERSON]. Ринкова вартість житлового будинку з прилеглими господарськими спорудами, відповідно до висновку оцінювача ПП «Експерт-центр» [PERSON] 21.12.2018 року складає 640 118,00 грн. Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] від 21.01.2019 року за вих. № 14/01-16, видача дублікату свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 18.03.2013 року за реєстровим № 972, 973 не вбачається можливим, в звязку з тим, що згідно п. 6 наказу Головного територіального управління юстиції у Донецькій області № 290/2 від 16.11.2015 року «Про припинення приватної нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу [PERSON]А.» останню зобовязано передати справи нотаріальних документів на зберігання до Донецького обласного державного нотаріального архіву після закінчення АТО. Відповідно до Указу Президента «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганських областях» №875/2014 діяльність державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв в зоні проведення АТО припинена. Тобто, жоден державний орган на тимчасово окупованій території не функціонує, а отже, не здійснює покладених на нього функцій. Втрата позивачами зазначених вище свідоцтв про право на спадщину підтверджується, також, повідомленнями, розміщенми в засобах масової інформації, а саме газеті "Ужгород" (а.с. 15-23). Стаття 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.\~\~\~\~ Відповідно до вимог п. п. 1, 5 ч. 2\~ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 6\~ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності. Відповідно до ч. 1\~ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1\~ст.317 ЦК України, передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ч. 1\~ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, а відповідно до ч. 2 цієї статті право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки позивачі на теперішній час позбавлені можливості відновити втрачені оригінали правовстановлюючих документів на належне їм нерухоме майно, та не мають можливості отримати дублікати свідоцтв про право на спадщину за заповітом, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON], а іншим способом неможливо підтвердити право власності на вищевказане майно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до приписів ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved