Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

18 квітня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті її брата [PERSON], [INFO], у якій зазначила, що [INFO] у м. Сніжне помер її брат [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть та відповідна довідка про причину смерті. Звернувшись до Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіальне управління юстиції у Донецькій області із заявою щодо підтвердження дійсності свідоцтва про смерть [PERSON], вона отримала роз'яснення про неможливість реєстрації смерті її брата, оскільки свідоцтво про смерть, видане при реєстрації у м. Сніжне є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення факту смерті її брата необхідно заявниці для отримання свідоцтва про смерть, виданого державним органом України. Заявниця у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги заяви підтримала і просила їх задовольнити з зазначених вище підстав. Представник зацікавленої особи - Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіальне управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав, не заперечував проти їх задоволення. Суд, розглянувши заяву та додані матеріали, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що вимоги [PERSON] про встановлення факту смерті її брата підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до роз'ясень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Згідно зі ст. 319 ч.2 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], який мешкав у м. Сніжне Донецької області, помер [INFO] у м. Сніжне, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] та відповідна довідка про причину смерті. З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON], [INFO] і визначає датою його смерті [INFO] та місце смерті: Донецька область, місто Сніжне. Приписами п.8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 319 ч.2 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для державної реєстрації смерті її брата. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті її брата [PERSON], [INFO] у м. Сніжне [INFO], що надасть їй можливість отримати свідоцтво про смерть, видане відповідним державним органом України.

Outcome: approved