Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

[PERSON] 09.02.2016 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 18.06.2011 року між нею та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Самбору Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис №111. Від даного шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO] та донька - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, примирення неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам неповнолітніх дітей. Спільного господарства не ведуть. З червня 2015 року разом із малолітніми дітьми проживає у своїх батьків в с. Смеречка Старосамбірського району. Окрім цього відповідач ухиляється від обов'язку утримувати дитину добровільно, вважає за необхідне стягувати кошти в судовому порядку. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 18.06.2011 року та зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Самбору Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис №111, малолітніх: сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO], залишити з матір'ю на її вихованні, стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 2/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, з дня подачі заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач внесла уточнення до позовної заяви в сторону зменшення, а саме: просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 18.06.2011 року та зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Самбору Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис №111, стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подачі заяви до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, мотивуючи, що відповідач дітьми не цікавиться, не приймає участі у їх вихованні та утриманні, є молодим, здоровим, працездатним, інших утриманців немає, а тому має можливість надавати їм утримання. З відповідачем у неї постійно були суперечки, непорозуміння, застосовував до неї рукоприкладство, принижував її людську гідність, із-за чого вона втратила до нього почуття поваги та любові, стали чужими один для одного. Відповідач [PERSON] позов визнав, про що надав суду письмову заяву, при цьому дав пояснення, що аліменти згідний сплачувати у такому розмірі, як просить позивач, шлюб просить розірвати, так як втратив до неї почуття любові. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Матеріалами справи встановлено, що сторони одружилися 18.06.2011 року, зареєструвавши шлюб за актовим записом № 111 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Самбору Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області /а.с.4/. Від подружнього життя у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] року (а.с.6,7). В судовому засіданні встановлено, що відповідач зловживав алкогольними напоями, свій вільний час проводив з друзями, зневажав позивачку, застосовував рукоприкладство до неї, скандалив, із-за чого сторони припинили подружні відносини з червня 2015 року, проживають окремими сім»ями в різних населених пунктах, спільне господарство не ведуть, втратили любов та повагу один до одного, стали чужими, миритися не бажають. Наведене свідчить, що сім'я сторін розпалася, а формальне існування цього шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] залишити проживати з матір»ю -[PERSON] з огляду на те, що вони перебувають на її вихованні. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.183 цього ж Кодексу частка заробітку/доходу/, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом та ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також встановлено, що позивачка виховує і утримує дітей, відповідач не виконує свої обов»язки щодо утримання дітей - сім»ю не забезпечує, добровільно не надає коштів на утримання дітей, є молодий, здоровий (документи, які б свідчили про хворобливий стан здоров»я відповідачем суду не надані), інших утриманців немає. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки з позовом позивач звернулася 09.02.2015 року, аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з цієї дати. В порядку, визначеному ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позовні вимоги позивача також ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в сумі 551гривні 20 копійок та судові витрати, понесені позивачем при поданні позову до суду, у сумі 551 гривні 20 копійок в користь позивачки.

Outcome: approved