Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

23 травня 2019 року позивачка [PERSON] звернулась із вказаним позовом до [PERSON] , який було уточнено 29 липня 2019 року, про визнання права спільної сумісної власності, та поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування позову вказує, що з 03 лютого 2018 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. На частину грошових коштів, які були отримані у подарунок від родичів з нагоди весілля, ними було прийнято рішення придбати автомобіль Honda Accord, державний номерний знак [NUMBER] , 2006 року випуску, номер шасі [NUMBER] , право власності на який було зареєстровано за [PERSON] Фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинились з грудня 2018 року. Через те, що вони мають дитину, яка не досягла віку одного року, вона не має змогу розірвати шлюб з відповідачем. Оскільки вони не досягли згоди щодо розподілу майна, вона змушена звернутись до суду із вказаним позовом. Посилаючись на норми законодавства просить визнати автомобіль Honda Accord, державний номерний знак [NUMBER] , 2006 року випуску, номер шасі [NUMBER]спільною сумісною власністю подружжя, та визнати за нею право власності на Ѕ частку вказаного автомобіля. Позивачка до підготовчого судового засідання не з`явилась надавши заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд задовольнити позов. Відповідач до підготовчого судового засідання не з`явився надавши заяву з проханням провести розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 лютого 2018 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого 03 лютого 2018 року Маріупольським міським відділом державної реєстрацій актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 57. З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого територіальним сервісним центром 1441 вбачається, що [PERSON] 14 лютого 2018 року придбав у власність автомобіль Honda Accord, державний номерний знак [NUMBER] , 2006 року випуску, номер шасі [NUMBER] . Згідно звіту про оцінку вартості автомобіля , складеного ОФП [PERSON] , станом на 21 травня 2019 року ринкова вартість автомобіля Honda Accord, державний номерний знак [NUMBER] , 2006 року випуску, номер шасі [NUMBER] , становить 203600 гривень. Відповідно до статті 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно із частиною першою статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. (ч.1 ст. 71 СК України). Згідно роз`яснень викладених у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" (далі - постанова Пленуму ВСУ № 11), вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Судом встановлений факт набуття сторонами права власності на автомобіль Honda Accord, державний номерний знак [NUMBER] , 2006 року випуску, номер шасі [NUMBER] під час шлюбу. Визнання позову відповідачем свідчить про безспірність факту, що джерелом набуття вказаного майна були спільні сумісні кошти подружжя. Заперечень з цього приводу, відповідачем надано не було. З огляду на наведене, суд дійшов переконливого висновку про принцип поділу майна подружжя в рівних частках, а тому визнає за позивачем право власності на 1/2 частку автомобіля Honda Accord, державний номерний знак [NUMBER] , 2006 року випуску, номер шасі [NUMBER] . Оскільки позивачка не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат, то суд вважає можливим залишити сплачений позивачкою судовий збір у розмірі 2036 гривень за її рахунок.

Outcome: approved