Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, стягнутих з [PERSON] на підставі рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 15.08.2016 року на утримання сина [PERSON] , [INFO] року народження , та дочки [PERSON] , [INFO] року народження , з 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на тверду грошову суму в розмірі 4000,00 гривень на двох дітей, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, з дня подання даного позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову позивач вказує, що 23.02.2001 року уклала шлюб із відповідачем. За час шлюбу у сторін народились діти: син [PERSON] , [INFO] р.н. , та дочка [PERSON] , [INFO] р.н . Відповідно до рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 29.06.2016 року шлюб було розірвано. Діти проживають із позивачем. Так як батько дітей добровільно не виконує покладений на нього чинним законодавством обов`язок утримувати та піклуватися про них, тому в судовому порядку вирішено питання про стягнення з нього аліментів. Зокрема, відповідно до рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 15.08.2016 року з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 червня 2016 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Виконання вказаного рішення здійснюється в примусовому порядку. Розрахунком заборгованості від 13.06.2019 року підтверджується, що наразі на утримання двох дітей відповідач сплачує лише 1013,50 грн. Разом з тим вказаний розмір аліментів на даний час є значно низьким та недостатнім для належного забезпечення хоча б мінімальних потреб дитини, а визначений спосіб стягнення аліментів став неефективним з настанням певних життєвих обставин. Так, на час постановлення рішення про стягнення аліментів дітям було лише по 12 та 9 років. Проте у зв`язку з ростом та розвитком дітей витрати на їх утримання значно зросли. Дочка [PERSON] навчається в Вараській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №5, а син [PERSON] - в ПТУ 12 ВП РАЕС ДП НАЕК «Енергоатом», що тягне за собою відповідні витрати на придбання необхідного одягу, взуття, харчування тощо. Окрім того для покращення рівня знань діти відвідують приватні уроки по різних учбових предметах, що також оплачуються позивачем. Також діти мають ряд захворювань, які потребують систематичних матеріальних затрат. Зокрема діти [PERSON] та [PERSON] обоє мають таке захворювання як алергічний дерматит. Окрім того, у зв`язку з алергічними дерматитами у дітей та через їх схильність до захворювань дихальної системи позивач змушена була повезти їх на оздоровлення до моря. У зв`язку з тим, що позивач не мала вільних коштів, то в травні 2018 року вона прибдала квитки на проїзд до та від місця призначення через систему Приватбанку за рахунок кредитних коштів. За проживання та харчування у період оздоровлення позивач також сплачувала за власний рахунок з банківської картки. З викладеного слідує, що фактично весь тягар належного забезпечення дітей у їх повсякденному житті наразі покладено на позивача, що є неприпустимим у відношенні до рівності прав та обов`язків обох батьків щодо своїх дітей. Серед іншого варто зауважити, що змінився (покращився) матеріальний стан відповідача, оскільки він має регулярні та достойні заробітки за межами нашої країни, що відповідно впливає на його можливість належно утримувати дітей. Таким чином наразі є неефективним стягнення аліментів в спосіб визначення частки від заробітку, а також недостатнім є грошовий вираз розміру присуджених аліментів, який необхідно змінювати. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти розгляду справи у відсутності відповідача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] не з`явився в судове засідання, проте був завчасно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Повістка, яка направляласб відповідачу про виклик у судове засідання повернулась не вручена з відміткою за відсутністю адресата. З урахуванням вимог п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України, суд дійшов висновку про те, що відповідач повідомлений належним чином. Про причини неявки до суду не повідомив і відзиву на позов не подав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про заочний рогляд справи, оскільки позивач не заперечувала проти такого розгляду. Суд, дослідивши надані сторонами докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Підставами для такого висновку суду стало наступне. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком неповнолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] року народження , що підтверджується копією свідоцтва про його народження виданого відділом РАГС Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 20 серпня 2003 року серії [NUMBER] та дочки [PERSON] , [INFO] року народження , що підтверджується копією свідоцтва про її народження виданого відділом РАЦС Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 15 червня 2006 року серії [NUMBER] . Відповідно до рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 15.08.16 р. із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] року народження та [PERSON] , [INFO] року народження , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 червня 2016 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.183СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 191СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів, який набрав чинності 08 липня 2017 року, до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України внесено зміни, згідно яких розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Значне погіршення або покращення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення або збільшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі та навпаки). Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 05 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13), яка згідно зі ст. 360-7ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. З моменту постановлення Кузнецовським міським судом Рівненської області рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] р.н. , та доньки [PERSON] , [INFO] р.н. , змінився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, а також розмір витат на дійтей у зв`язку із зміною їх віку, а також погіршився стан здоров`я дітей. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. На підставі вищевикладеного, з урахуванням розміру прожитковогог мінімуму для дитини відповідного віку, затвердженого Законом України "Про державний бюджет України на 2019 рік", суд прийшов до висновку, що позовну вимогу про зміну способу стягнення аліментів задовольнити частково. Зокрема, змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітейсина [PERSON] , [INFO] року народження , та дочки [PERSON] , [INFO] року народження , з 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на тверду грошову суму в розмірі 3000,00 гривень на двох дітей, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, від дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Враховуючи викладене,

Outcome: approved