Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

30.09.2015 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі представника звернувся до суду з цим позовом в якому вказав, що відповідно до укладеного договору № б/н від 23.12.2011 року відповідач [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач своїх зобов'язань належним чином не виконала і не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору і станом на 30.06.2015 року має заборгованість у сумі 4 553 грн. 71 коп. Позивач просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судовий збір у сумі 1218 грн. 00 коп., сплачений ним при подачі позовної заяви. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги та просив їх задовольнити, а також просив розглянути справу у його відсутність, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином, в тому числі через оголошення у пресі (газета «Урядовий кур'єр», випуск № 245 від 30.12.2015 року). Про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ст.74 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає ст. 169 ЦПК України, з причин, які б могли бути визнані судом поважними, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ст. 224-228 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами дійсно був укладений кредитний договір № б/н від 23.12.2011 року, відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік залишку заборгованості за кредитом. Згідно розрахунку станом на 30.06.2015 року заборгованість позичальника складає суму у розмірі 4 553 грн. 71 коп., яка складається з наступного: - заборгованість за кредитом у сумі 773 грн. 59 коп.; - заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 1 517 грн. 09 коп.; - заборгованість за пенею та у комісією у сумі 1 570 грн. 00 коп.; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 193 грн. 03 коп. - штраф (процентна складова). Відповідачем вказаний розрахунок не спростований. Доказів погашення заборгованості суду не надано. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного Кодексу України. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач не надав суду будь-яких доказів, які б свідчили про виконання умов кредитного договору та сплати заборгованості. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що позов ПАТ КБ "Приват Банк" підлягає задоволенню, оскільки відповідач зобов'язань по договору кредиту не виконувала, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача вказані в позовній заяві кошти в розмірі 4 553,71 грн. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи належать, зокрема, витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Згідно платіжного дорученням від 24.12.2015 року ПАТ КБ «Приват Банк» за розміщення оголошення про виклик до суду відповідача [PERSON] в газеті ДП «Редакція газети «Урядовий кур'єр» сплатив 420,00 грн. (арк.с.70,72). Відповідно до ст. 88 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VІ з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по оплаті судового збору у сумі 1218,00 грн., які підтверджені наданим позивачем платіжним дорученням (арк.с.1), та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення у сумі 420,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved