Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що після смерті прадіда [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку в [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем по закону до даного майна, фактично прийняв спадщину. Батько позивача [PERSON] відмовився від прийняття означеної спадщини, про що подав письмову заяву. Інших першочергових спадкоємців, які б претендували на означене майно, немає. Фактично прийняв спадщину, однак не може оформити прийняття такої юридично, оскільки прадід за життя не виготовив правовстановлюючі документи на означений будинок. Просить суд визнати за ним право власності на таке спадкове майно. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгялду справи. Відповідач [PERSON] за викликом суду, не з`явився, однак в матеріалах справи міститься заява останнього про відмову від вказаного вище спадкового майна. Представник третьої особи Кізлівської сільської ради подав лист з проханням справу слухати у відсутності їх представника, заперечень проти позову не подав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Свідоцтвом серії [NUMBER] , виданим 08.08.1979 року підтверджується факт смерті [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 15. Після смерті останнього залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок [ADDRESS] , який згідно технічного паспорту, виготовленого Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» станом на 23.12.2019 р., на замовлення позивача, відповідає технічним нормам забудови, придатний для проживання. Судом встановлено, що спадкодавець заповіту не залишив. У разі відсутності заповіту, спадкування відбувається по закону в порядку черги, згідно ст. 1258 ЦК України. Позивач є донькою померлого та спадкоємцем першої черги по закону. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) вказує, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ст. ст. 529 - 532 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємцями за законом у рівних частках є діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого, онуки і правнуки померлого, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем (перша черга), а також брати і сестри, дід та бабка померлого (друга черга). Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивач, фактично вступив у володіння і розпорядження спадковим майном. Інших першочергових спадкоємців до даного майна, судом не встановлено. Прабабця позивача [PERSON] померла [INFO] , бабця позивача [PERSON] померла [INFO] . Батько позивача [PERSON] відмовився від прийняття даноїх спадщини, про що подав відповідну заяву. Суд надає віри показам позивача, які викладені в позовній заяві, тому кладе їх в основу рішення. Враховуючи вище викладене, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позивач набув права власності на спадкове майно на законних підставах, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved