Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

25.03.2014 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що зі [PERSON] вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народилося двоє дітей - дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO] народження, які після розірвання даного шлюбу залишилась проживати з нею, а відповідач сплачував аліменти на їх утримання до досягнення ними повноліття. Однак, дочка [PERSON] на даний час продовжує навчання, у зв'язку із чим також потребує матеріальної допомоги. Зазначає, що [PERSON] працює електриком на Львівському локомотиворемонтному заводі і має змогу надавати матеріальну допомогу дочці [PERSON], яка навчається, до досягнення нею 23 років. З огляду на наведене, просить суд винести рішення про стягнення аліментів з [PERSON] в її користь на утримання повнолітньої дочки - [PERSON], [INFO] народження, у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку, на весь час навчання до досягнення дочкою 23 річного віку. В попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позов визнав повністю. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову при попередньому судовому засіданні ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували між собою у зареєстрованому шлюбі, який 30.06.1998року рішенням Мостиського районного суду Львівської області розірвано. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін та наявними у справі письмовими доказами: копією рішення Мостиського районного суду Львівської області від 30.06.1998року (а.с.2); копією свідоцтва про народження [PERSON]серії [NUMBER] (а.с.3), довідкою виданою виконавчим комітетом Берегівської сільської ради Мостиського району Львівської області №388 від 20.03.2014року (а.с.4); Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Із довідки Львівського національного університету імені Івана Франка №610 від 19.03.2014року (а.с.5) відомо, що дочка [PERSON], яка на даний час досягнула повноліття, є студентом 2 курсу денного відділення біологічного факультету Львівського національного університету імені Івана Франка, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Як вбачається із пояснень сторін та довідки про доходи ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» №203 від 09.04.2014 року, відповідач [PERSON] має постійне місце праці - працює у ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» за основним місцем роботи з 09.06.2008року, на посаді слюсара - електрика з РЕУ. При цьому, загальна сума доходу за період з жовтня місяця 2013року по березень 2014 року, за винятком аліментів, становить 21435,07 гривень. Сплачені аліменти на суму 6468,39 гривень. Вказані обставини, на думку суду свідчать про те, що відповідач [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці [PERSON], яка продовжує навчання. За таких обставин, оскільки обов'язок по утриманню повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, покладається на обох батьків, між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів, а весь тягар по утриманню дочки лежить на позивачці, є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON] до закінчення нею навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Відповідно ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку ( доходу ) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який є працездатною особою, має постійне місце праці, його дохід (заробітна плата) носить регулярний характер, беручи до уваги інші обставини, що мають істотне значення, зокрема те, що відповідач погодився на такий розмір аліментів, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити та визначити аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку ( доходу ) щомісячно, починаючи, у відповідності до ч.1 ст.191 СК України, з дня пред'явлення даного позову, і до закінчення дочкою навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Виходячи з вимог ст.367 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити до негайного виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу.

Outcome: approved