Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності та поділ майна подружжя. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі, який було зареєстровано у Деражнянському райвідділі ЗАГСу Хмельницької області 23 листопада 1991 року. Від шлюбу у них народилося троє дітей: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Остання на даний час є неповнолітньою. За час перебування у шлюбі подружжям було придбано чотири автобуси, а саме: автобус марки KAROSA, моделі С510, 1998 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], автобус марки MERCEDES-BENZ, моделі О345, 1999 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], автобус марки MARBUS В4080, 2001 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], та автобус марки HYUNDAI Chorus, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], державна реєстрація яких була здійснена за відповідачем. Позивачка стверджує, що на даний час вони з відповідачем спільно не проживають та не підтримують шлюбних відносин, оскільки він фактично проживає з іншою жінкою. Враховуючи те, що в добровільному порядку сторони не досягли згоди про порядок, обсяги та варіанти поділу спільного майна, позивачка просить, із урахуванням уточнених позовних вимог, визнати вказані чотири автобуси спільною власністю подружжя та поділити їх в натурі, виділивши їй автобус марки MARBUS В4080, 2001 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], та автобус марки HYUNDAI Chorus, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], а відповідачу - автобус марки KAROSA, моделі С510, 1998 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], та автобус марки MERCEDES-BENZ, моделі О345, 1999 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, підтвердивши наведені позивачкою в обґрунтування позову обставини та не заперечуючи щодо розподілу спільного майна подружжя. Вислухавши доводи позивачки, її представника, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 60, 61 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано у Деражнянському райвідділі ЗАГСу Хмельницької області 23 листопада 1991 року, актовий запис №105. Від шлюбу у сторін є троє дітей: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], та неповнолітня дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження. За час перебування в шлюбі сторони придбали чотири транспортних засоби, якими є автобус марки KAROSA, моделі С510, 1998 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], автобус марки MERCEDES-BENZ, моделі О345, 1999 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], автобус марки MARBUS В4080, 2001 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], та автобус марки HYUNDAI Chorus, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Державна реєстрація права власності на вказані транспортні засоби була здійснена за відповідачем, що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів. В обґрунтування позовних вимог позивачка стверджує, що на даний час вони з відповідачем спільно не проживають та не підтримують шлюбних відносин, а також те, що в добровільному порядку вони не досягли згоди про порядок, обсяги та варіанти поділу спільного майна. Суд приймає до уваги такі її доводи, оскільки їх підтвердив і відповідач в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно із ст. 70 цього ж Кодексу у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка, є рівними, якщо інше не визначене домовленістю між ними або шлюбним договором. Між сторонами досягнуто згоди щодо вартості майна, яке підлягає поділу. Так, вони дійшли згоди, що вартість автобуса марки MARBUS В4080, 2001 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], складає 500000 грн., вартість автобуса марки HYUNDAI Chorus, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] - 75000 грн., вартість автобуса марки KAROSA, моделі С510, 1998 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] - 225000 грн., вартість автобуса марки MERCEDES-BENZ, моделі О345, 1999 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] - 375000 грн. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року N 11, сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов'язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. Підсумовуючи наведене, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved