Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

[PERSON], звернулась до Зарічненського районного суду Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог, вказує на те, що 16 серпня 2006 року шлюб між сторонами розірвано. Під час шлюбу у сторін народився син, а саме, [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 28 березня 2011 року у справі № 2-53/11-ц з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 30,00 гривень щомісячно на дитину та до досягнення ним повноліття. Позивачка зазначає, що її матеріальний стан погіршився, а дитина перебуває на її утриманні, відповідач не виконує рішення суду та зовсім не сплачує аліменти на утримання сина, у зв'язку з чим не може забезпечити його усім необхідним та відповідно просить змінити розмір аліментів, який визначений попереднім рішенням суду у справі № 2-53/11-ц та стягувати з відповідача аліменти на утримання [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000,00 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку У судове засідання позивачка з'явилась, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився про дату час та місце судового засідання повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не подав. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України наявні підстави для розгляду справи, зважаючи на належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання. Суд, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, встановив наступне. Згідно рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 28 березня 2011 року вирішено стягувати щомісячно, починаючи з 25 січня 2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 30 (тридцять) гривень 00 коп. щомісячно на утримання дитини. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 18 травня 2004 року Жоржівською сільською радою Шишацького району Полтавської області, підтверджено народження [PERSON], батьками якого є сторони у справі. Як встановлено у судовому засіданні, згідно довідки № 3823/03.20 від 09 листопада 2018 року виданої Кухотсько-Вільською сільською радою Зарічненського району Рівненської області, син [PERSON] проживає разом з позивачкою, та перебуває на її утриманні. Згідно рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 16 серпня 2006 року шлюб між сторонами розірвано. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне. Згідно ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Крім того, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дітей. Крім того, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно позовної заяви вбачається, що розмір аліментів є недостатнім для забезпечення дитини матеріально, а тому позивачка просить збільшити його розмір у твердій грошовій сумі до 1 000,00 гривень на дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно частини другої ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто при вирішенні справи повинно враховуватись зазначені критерії. Враховуючи зміст статей 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, або погіршенням матеріального становища отримувача аліментів, останній може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Як встановлено в судовому засіданні, як підставу для збільшення розміру стягуваних аліментів позивачка вказує, що сума стягуваних аліментів на даний час є недостатньою для матеріального утримання дитини. Надаючи оцінку вказаним обставинам, на думку суду, на даний час розмір раніше стягнутих аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина об'єктивно, потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту, лікування та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. За змістом ст. 12 ЦПК України Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Враховуючи вище наведене, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, а сума стягуваних з відповідача аліментів повинна становити 1 000,00 грн. на дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved