Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем та визначення місця проживання малолітньої дитини, стверджуючи, що сумісне життя з відповідачем не склалося, в них різні характери і погляди на життя, внаслідок чого перестали розуміти та поважати один одного, що і призвело до розпаду сім'ї. За час проживання у зареєстрованому шлюбі у сторін по справі [INFO] року народилася дочка [PERSON]. Позивач вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім'ї неможливі, через неодноразові сварки, у зв'язку з чим позов просить задовольнити. Також позивач посилається на обставини, що при подальшому проживанні дитині з відповідачем по справі може негативно відобразитися на психологічному розвитку та стані дитини, та вказує, що відповідач має старшу доньку від першого шлюбу. Позивач [PERSON] у судовому засіданні, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала, погодився на розірвання шлюбу з позивачем, та не заперечувала проти визначення місця проживання малолітньої дочки [PERSON]. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом достовірно встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], перебувають у шлюбі який зареєстрований 25 квітня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, за актовим записом № 55, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 25 квітня 2012 року. За час перебування у фактичних шлюбних відносинах, до реєстрації шлюбу у сторін по справі народилася дочка [PERSON] [INFO]. За ствердженнями позивача дочка більшість часу проживає з ним, та більшість свого вільного часу він приділяє вихованню дитини. У теперішній час, за ствердження позивача шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені. Подальше сумісне життя і збереження сім'ї, за ствердженнями обох сторін не можливе. Судом також встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, як це передбачено ст. 109 СК України. [PERSON] у судовому засіданні надала згоду на визначення місця проживання доньки разом із батьком Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.160 ч.1 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким з них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з батьків, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. При вирішення спору між батьками щодо місця проживання дитини мають вагу не тільки матеріальні обставини. Неможливо прийняти рішення суто механічно тільки з урахуванням житла та заробітної плати батьків. До обставин, що мають істотне значення відносяться умови, які кожен з батьків може створити для виховання та розвитку дитину. Велике значення має кількість часу, який кожен з батьків може та бажає приділити дитині, необхідно також враховувати і почуття та емоції дитини. За змістом ст.3.9 Конвенції "Про права дитини" від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27.09.1991 року, у всіх діях щодо дітей, у тому числі коли дитини розлучається з одним з батьків, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Суд враховуючи вищеназвані обставини, приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] існує лише формально і підлягає розірванню. Також суд вважає, що відповідно до інтересів малолітньої дитини, а також враховуючи думку матері дитини, та батька, що місце проживання малолітній [PERSON] необхідно визначити разом із батьком - [PERSON]. На основі вищевикладеного та

Outcome: approved