Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

17 серпня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Борисівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, в якому просить визнати за ним право власності на житлові будинки, посилаючись на слідуючі обставини. [INFO] року в м. Татарбунари Одеської області помер його батько - [PERSON]. За життя, а саме 18.02.2009 року спадкодавець залишив заповіт, яким заповів позивачу усе своє майно, до складу якого ввійшли: житловий будинок [ADDRESS] та земельна ділянка площею 5,6720 га, що розташована на території Борисівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області 11 жовтня 2004 року на ім'я [PERSON], яку позивач, прийняв у спадщину після смерті свого батька, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії [NUMBER] від 08.06.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №633. Своєчасно звернувшись до приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу Монастиліу О.П. із заявою про прийняття спадщини з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом щодо спадкових будинків, позивач отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану нерухомість, з причини відсутності правовстановлюючих документів на спадкові житлові будинки. Зазначені обставини стали причиною звернення позивача до суду з вказаним позовом про визнання за ним права власності на вищезазначені спадкові будинки. Представник позивача адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги (а.с.40 ). Представник Борисівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області в судове засідання не з'явився, направивши до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутність, не заперечуючи проти вимог позову (а.с. 41 ). Згідно з частиною 2 статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 197 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши позовну заяву та надані сторонами письмові докази в сукупності, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України, вважає можливим позов задовольнити, виходячи з того, що відповідно до статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. При цьому, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.01.1976 року (а.с.6), батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про смерть [NUMBER] від 17.10.2016 року [PERSON] помер [INFO] року (а.с.7). З копії технічного паспорту на будинок [ADDRESS] виготовленого 23.06.2017 року, на замовлення [PERSON], вбачаються характеристика будинку, господарських будівель та споруд, план будинку, експлікація внутрішніх обмірів та розрахунків площ приміщень житлового будинку (а.с.8-12). З копії технічного паспорту на будинок [ADDRESS], виготовленого в 2008 році, на замовлення [PERSON], вбачаються характеристика будинку, господарських будівель та споруд, план будинку, експлікація внутрішніх обмірів та розрахунків площ приміщень житлового будинку (а.с.13-17). Звітом про незалежну оцінку ринкової вартості житлового будинку загальною площею 124,5 кв.м, житловою площею 85,9 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS] підтверджується вартість спадкового житлового будинку з будівлями та спорудами, яка складає 83226 грн. (а.с.18-19). Звітом про незалежну оцінку ринкової вартості житлового будинку загальною площею 92,2 кв.м, житловою площею 55,4 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS] підтверджується вартість вказаного спадкового житлового будинку з будівлями та спорудами, яка складає 66384 грн. (а.с.20-21). Довідкою за №289, виданою Борисівською сільською радою Татарбунарського району Одеської області 12.06.2017 року (а.с.22) підтверджується, що [PERSON], [INFO] був власником житлових будинків, а саме: будинку [ADDRESS] згідно погосподарської книги №5 та будинку [ADDRESS], згідно погосподарської книги №4. Довідкою за №288 від 12.06.2017 року, виданою Борисівською сільською радою Татарбунарського району (а.с.23) підтверджується, що [PERSON], [INFO], на день своєї смерті, яка настала [INFO] року, був зареєстрований та проживав одиноко за адресою : [ADDRESS] З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 14.09.2017 року (а.с.35) слідує, що після смерті спадкодавця [PERSON], померлого [INFO] року, приватним нотаріусом Монастирліу О.П. відкрита спадкова справа за номером у спадковому реєстрі 60120613, зареєстрована у нотаріуса за №9/2017 від 19.01.2017 року; позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом 08.06.2017 року за № у реєстрі 633 приватним нотаріусом Монастирліу О.П. на земельну ділянку, належну спадкодавцю [PERSON] (а.с. 38). Також зі спадкової справи суду надано копію заяви позивача [PERSON] за №26 від 19.01.2017 року про прийняття всього спадку за заповітом (а.с.36). Копією заповіту, складеного 18.02.2009 року (а.с.42), підтверджується, що [PERSON] є спадкоємцем по заповіту на все майно, яке належало [PERSON] на день його смерті. Листом нотаріуса №484/02-14 від 09.06.2017 року (а.с.24), відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, після померлого [PERSON] (спадкова справа №9/2017 від 19.01.2017 року) через відсутність правовстановлюючих документів на спадкові будинки. Відповідно до п.4.15 розділу 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, нотаріусом проводиться після подання до нотаріального контори правовстановлюючих документів, щодо належності цього майна спадкодавцеві. Таким чином, між сторонами виникли спадкові правовідносини, які неможливо вирішити в позасудовому порядку. У відповідності до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною першою ст. 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України. Частина перша статті 1223 ЦК України передбачає право на спадкування осіб, визначених у заповіті. Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Судом з достовірністю встановлено, що позивач є сином спадкодавця [PERSON] (а.с.6) та спадкоємцем за заповітом після його смерті на все майно останнього, в тому числі й на житлові будинки: [ADDRESS] В зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкові будинки, приватним нотаріусом Монастирліу О.П. правомірно відмовлено останньому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане нерухоме майно (а.с.24). Відсутність правовстановлюючих документів на житлові будинки підтверджується матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, однак доводять факт належності спадкодавцю [PERSON] права власності на вказану нерухомість (а.с.8-17). У зв'язку з неможливістю отримання після смерті спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкову нерухомість на його ім'я, при відсутності заперечень відповідача (а.с.40), з урахуванням роз'яснень абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», згідно яких у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження, суд вважає, що права останнього мають бути захищені шляхом визнання за [PERSON], як спадкоємцем за заповітом, право власності на житловий будинок [ADDRESS] та житловий будинок [ADDRESS] що залишилися після смерті його батька [PERSON], померлого [INFO] року.

Outcome: approved