Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

20.05.2019 р. заявник звернувся до суду з зазначеною заявою. Провадження у справі відкрито 06.06.2019 р. 18.07.2019 р. справу призначено до судового розгляду. Короткий зміст вимог заяви Позивачі звернулись до суду з даним позовом, у якому просили визнати причини пропуску ними строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] батька [PERSON] поважними та поновити його, визначивши строк у два місяці від набрання рішенням законної сили для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] батька [PERSON] . Вимоги обґрунтовували наступним. [INFO] помер їх батько, [PERSON] . Вони з батьком проживали окремо. На час відкриття спадщини вони були неповнолітніми. Відповідно до вимог ст..ст. 11,14 Української РСР, норми якого біли дійсними на час відкриття спадщини, з заявами про прийняття спадщини після померлого батька від імені позивачів мала звернутися їх мати, [PERSON] , що зроблено нею не було. Спадщину прийняв відповідач, який не повідомив нотаріуса про наявність інших спадкоємців. Нотаріусом на їх звернення було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини. Вважають причину пропуску звернення їх з заявою про прийняття спадщини поважною, оскільки на момент відкриття спадщини вони були неповнолітніми особами та не знали про наявність спадщини. Відповідачем надано заяву, згідно якої просить відмовити у задоволенні позову, оскільки відповідно до вимог ч. 4 ст. 1268 ЦК України вважає, що оскільки позивачі були неповнолітніми особами, вони вважаються такими, що прийняли спадщину, а тому підстави для задоволення позову (а.с. 83-84). Позивачі та їх представник, повідомлені в установленому порядку про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились, представник заявника надав заяву, згідно якої просить справу розглядати без його участі, стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, просив справу розглянути без його участі (а.с. 90, 83-84). Суд вважає за можливе, за таких обставин, розглянути справу у судовому засіданні, без участі сторін на підставі наявних матеріалів справи, оскільки вони містять достатньо фактичних даних про їх права та взаємовідносини на теперішній час. Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, при чому судом також досліджені матеріали спадкової справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , судом фактично встановлено наступне. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьком [PERSON] , яка народилась [INFO] є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с. 13). Батьком [PERSON] , який народився [INFO] , зазначений [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с. 15). Батьком [PERSON] , який народився [INFO] , зазначений [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с. 46). Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім.. Кірова, розміром 7,1 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 48). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 18). 26.12.2001 р. [PERSON] звернувся до Великоновосілківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, [PERSON] , зазначивши, що спадщину прийняв у установлений законом шестимісячний строк, оскільки сертифікат на право на земельну частку знаходиться у нього, інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає (а.с. 44). 26.12.2001 р. державним нотаріусом Великоновосілківської державної нотаріальної контору Плаксіним С.В. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом, яка залишилась після смерті [PERSON] (а.с. 51). Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 15.08.2006 р. [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] (а.с. 16). [INFO] . [PERSON] померла, як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 17). 22.04.2009 р. рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області свідоцтво АЕІ № 354852 про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] , видане 26.12.2001 року державним нотаріусом Великоновосілківської державної нотаріальної контори, Плаксіним С.В. визнане недійсним (а.с. 19). Згідно довідки виконкому Євгенівської сільської ради від 24.04.2017 року, [PERSON] , постійно, з 1983 року по день смерті, що настала [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та на день смерті за вищевказаною адресою був зареєстрований один (а.с. 20). Заповіт [PERSON] не складав (а.с. 20). Згідно відповіді Міськрайонного управління у Великоновосілківському районі та м. Донецьку Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 26.05.2017 р., відповідно рішення Євгенівської сільської ради від 27.06.2002 року [PERSON] отримав взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , зареєстрований 12.07.2002 року № 1860 (а.с. 23) Згідно Державного акту на право приватної власності на землю, [PERSON] на підставі рішення Євгенівської сільської ради народних депутатів від 27.06.2002 року є власником земельної ділянки площею 8,72 га, розташованої на території Євгенівської сільської ради Великоновосілківського району, с. Євгенівка, пай 353 (а.с. 24). Відповіддю № 1069 від 28.09.2017 року позивача [PERSON] . Державним нотаріусом Кравець С.В. повідомлено, що Великоновосілківська державна нотаріальна контора 28.09.2017 року скасувала свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 26.12.2009 року Великоновосілківською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 2414 (а.с. 25). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.12.2017 року державним нотаріусом Кравець С.В. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, що залишилось після смерті батька, [PERSON] , оскільки на час прийняття даного рішення сплинув шестимісячний строк для прийняття спадщини, але представник спадкоємця не надав документи, підтверджуючі право власності на земельну частку (пай) розміром 7,1 умовних кадастрових гектарах (а.с. 27). Аналогічна постанова з аналогічних підстав 05.03.2018 року прийнята державним нотаріусом Кравець С.В., якою [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Таким чином, позивачі та відповідач є дітьми, спадкоємцями першої черги за законом, майна, яке залишилось після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . На час смерті [PERSON] вони були неповнолітніми особами. На теперішній час свідоцтво про прийняття спадщини відповідачем визнано недійсним та скасовано державним нотаріусом Кравець С.В. Державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER] , яка і є спадковим майном після смерті [PERSON] , виданий [PERSON] , взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , не скасовано. Нотаріусом винесено постанови про відмову у видачі свідоцтва про прийняття спадщини позивачам, оскільки на час прийняття даного рішення сплинув шестимісячний строк для прийняття спадщини, але представник спадкоємця не надав документи, підтверджуючі право власності на земельну частку (пай) розміром 7,1 умовних кадастрових гектарах. Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права За змістом чч.4, 5 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК (2004 року), відносини спадкування регулюються нормами ЦК (2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 1.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1.01.2004) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Оскільки [PERSON] помер [INFO] (а.с.18), тобто спадщина після його смерті відкрилась до 01.01.2004 року, застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини підлягає законодавство, яке діяло у момент відкриття спадщини, тобто положення ЦК Української РСР і застосування норм ЦК 2003 року не допускається. Статтею 529 ЦК Української РСР встановлено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Таким чином позивачі та відповідач є дітьми спадкодавця та спадкоємцями першої черги за законом майна, яке залишилось після смерті [PERSON] . Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР від 1963 року 549 ЦК УРСР від 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Отже, відповідач [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] , відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, що вбачається з його заяви від 26.12.2001 р. (а.с. 44). Позивачі спадщину не прийняли, оскільки у ЦК УРСР 1963 р. був відсутній механізм захисту прав малолітніх та неповнолітніх осіб при прийнятті спадщини, на відміну від ЦК України 2004 р. Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 550 ЦК УРСР 1963 року строк для прийняття спадщини, встановлений ст.549 цього кодексу, може бути подовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку й без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. Цей строк може бути подовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо в указаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд із цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про подовження пропущеного строку. Передбачений ст. 549 ЦК УРСР шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. У разі продовження зазначеного строку суд одночасно вирішує питання про визнання за позивачем права на належне йому майно, що збереглося в натурі, або на грошові суми, коли воно реалізоване. Така практика узгоджується із роз`ясненнями, що містяться в пунктах 3, 4 ППВСУ від 24 червня 1983 року № 4 "Про практику розгляду судами України справ про спадкування". Нормами ЦК 1963 року не було передбачено надання спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини, або поновлення строку для прийняття спадщини,як це зазначено у назві та резолютивній частині позовної заяви. Зазначене узгоджується з висновком ВС в постанові №556/1354/15-ц від 18 січня 2018 року м.Київ №556/1354/15-ц. Проте, фактичними підставами позову, виходячи з тексту позовної заяви, є положення ст. 550 ЦК Української РСР про подовження строку для прийняття спадщини. Суд звертає увагу, що позивачем не ставиться вимога про визнання за позивачем права на належне йому майно, що збереглося в натурі, або на грошові суми, коли воно реалізоване, тому вирішити дане питання у суду немає процесуальної можливості. Суд вважає поважними причини пропуску строку звернення позивачів строку для прийняття спадщини, оскільки на час відкриття спадщини, тобто на [INFO] вони були неповнолітніми особами, самостійно реалізувати своє право на спадщину можливості не мали, не знали, що після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки (паю). Лише у 2017 році вони дізнались про наявність спадкового майна після смерті [PERSON] , що вбачається з запиту адвоката, представника позивачів [PERSON] до міськрайонного управління Держгеокадастру у Великоновосілківському районі (а.с. 22,23). Висновки суду за результатами розгляду позову Аналізуючи зібрані у справі докази, оскільки позивачі фактично спадщину не прийняли, на час відкриття спадщини були неповнолітніми особами та не мали можливості самостійно реалізувати своє право на спадщину, яка залишилась після смерті батька, [PERSON] , нормами ЦК Української РСР не передбачено захист прав неповнолітніх осіб під час спадкування, позивачами надано достатньо доказів про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивачів у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат Оскільки суд прийшов до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги позивачів у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачами по сплаті судового збору (а.с. 1,2), підлягають стягненню з відповідача на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved