Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

27.11.2017 року позивач звернувся до\~ суду з даним позовом, в якому просив розірвати шлюб з відповідачем [PERSON]. Свої вимоги мотивував тим, що різні погляди на права та обов"язки подружжя, відсутність порозуміння під час вирішення сімейних проблем, призвело до поступового погіршення стосунків. Між ними фактично припинені шлюбні відносини та відсутнє почуття кохання, їх сім»я розпалася, з вересня 2017 року проживають окремо. Вказав, що їх шлюб остаточно припинив існування, поновлення подружніх відносин та примирення неможливе та суперечить його інтересам. Тому звернувся до суду з відповідним позовом. Сторони у судове засідання не прибули, надали суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі; позивач у письмовій заяві позовні вимоги підтримав, які просив задовольнити; відповідач у письмовій заяві позовні вимоги визнала, не заперечила проти розірвання шлюбу, просила після розірвання шлюбу залишити прізвище без змін, місце проживання неповнолітньої дочки визначити з нею. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України,\~ фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно з ст.ст.\~21,\~24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ст.110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторони 21 червня 2014 року зареєстрували шлюб у Рівненському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 713, що стверджується свідоцтвом про шлюб /а.с.13/.\~ Дошлюбне прізвище\~відповідача [PERSON] . Від цього шлюбу у сторін є неповнолітня дитина : дочка [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, з урахуванням обставин, викладених в позовній заяві, перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї,\~ поступово втратили\~ звязки між собою, а, отже, сімя припинила своє існування. За таких обставин суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін та їх неповнолітньої дитини, що має суттєве значення для них, тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 2\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Отже, позов в частині розірваннння шлюбу обґрунтований і підлягає задоволенню. Місце проживання неповнолітньої дочки [PERSON] слід \~ визначити за місцем проживання її матері, про що у сторін спору не виникло. Крім цього, після розірвання шлюбу суд залишає прізвище відповідача без змін згідно з положенням ст. 113 СК України.

Outcome: approved