Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], третя особа: служба у справах дітей Прилуцької міської ради про визначення місця проживання дитини. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 09 вересня 2000 року у відділі РАГС Прилуцького міського управління юстиції він зареєстрував шлюб з [PERSON], яка стала носити його прізвище «[PERSON]». При спільному подружньому проживанні у них [INFO] року народилася донька [PERSON], батьками якої є сторони по справі. Спільне подружнє проживання з відповідачкою у них не склалося, а тому рішенням суду від 09 квітня 2004 року шлюб було розірвано. Місце проживання дитини не встановлювалось, проте донька проживає разом з батьком за адресою [ADDRESS]. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області право користування житловим приміщенням за вказаною адресою відповідачка була позбавлена. Посилаючись на ті обставини, що дитина перебуває на повному утриманні позивача з 2009 року, він повністю забезпечує всім необхідним для життя та фізичного розвитку дитину так як працевлаштований, має добру заробітну плату, а тому оскільки з моменту як відповідачка залишила сім'ю, донькою не цікавилась, не спілкується, не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, тобто свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно доньки позивач просить суд визначити місце проживання дитини з ним та залишити її на його утриманні та вихованні. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити та визначити місце проживання дитини [PERSON] з ним, оскільки дитина проживає з батьком, який займається вихованням, навчанням, забезпеченням її всім необхідним, мати дитини проживає в іншому місті та не приділяє дитині належної уваги. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання була повідомлена завчасно, а також не надала заперечень щодо суті позову і не повідомила про поважність причин неявки в судове засідання. Позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв"язку з цим, суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник служби у справах дітей Прилуцької міської ради в судовому засіданні вказала, що не заперечує щодо задоволення позову, так як це буде відповідати інтересам дитини. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько, мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до права та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, зобов'язані також піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток (ст. 150 СК України). Батьки мають рівні права на виховання дитини та спілкування з нею, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки і піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач та відповідачка з 09.09.2000 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 09.04.2004 року було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], що народилась [INFO] року. З січня 2003 року відповідачка не проживає разом з позивачем та рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 19 вересня 2005 року визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Дитина з того часу залишилася проживати з позивачем та знаходиться на його утриманні. З довідок та характеристики, виданих Прилуцькою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 10, вбачається, що [PERSON] являється ученицею 7 класу, та зарекомендувала себе старанною, дисциплінованою працьовитою, відповідальною дитиною. Судом враховано, що батько дитини має належні матеріально-побутові умови, має можливість утримувати дитину. В помешканні для дитини створено належні умови для проживання, навчання, розвитку та відпочинку дитини. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] проживає разом зі своїм батьком [PERSON] в будинку [ADDRESS]. Мати дитини з 2003 року не проживає разом з нею, не спілкується, не займається її вихованням та жодним чином не приймає участі у житті дитини. Батько дитини створює усі умови для проживання дівчинки та повністю перебуває на її утриманні. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що проживає разом з батьком, рідною бабусею та дідусем, які добре до неї відносяться та піклуються про неїї, а також зазначила, що хоче проживати разом зі своїм батьком, позивачем по справі. Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини з батьком підлягають до задоволення, оскільки це відповідає інтересам дитини, позивач має можливість створити дитині належні умови для виховання та розвитку. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved