Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що зазначений виконавчий напис вчинено нотаріусом без достатніх правових підстав, на борговому документі, не передбаченому Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, за відсутності документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13.01.2021 року задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову; зупинено стягнення за виконавчим написом, вчиненим 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, зареєстрованим в реєстрі за номером 26485, у виконавчому провадженні ВП №63269185, який знаходиться на виконанні приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксани Анатоліївни. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13.01.2021 року відкрито провадження у справі №760/4319/20 за позовом [PERSON] , ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, призначено справу до судового розгляду на 11.02.2021р. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 11.02.2021р. розгляд справи судом відкладено, витребувано у Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. належним чином засвідчені копії матеріалів, на підставі яких вчинено виконавчий напис №26485 від 08.09.2020р. 22.03.2021р. розгляд справи не відбувся, з огляду на перебування судді Ольшевської І.О. у відпустці. Відповідач у судові засідання не з`являвся, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідач не скористався своїм правом, наданим ст. 178 ЦПК України, та не надав відзив на позов. На підставі ст. 178 ЦПК України справа розглянута за наявними в ній матеріалами. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 07.11.2013 року позивачем підписана заява №003-28659-07113 про приєднання до Правил і Тарифів банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», згідно якої позивач отримала кредит у вигляді встановленого ліміту в розмірі 100 000,00 грн. Дана заява містить анкетні дані позивача, його контактну інформацію. Також в ній зазначено, що позивач приєднується до Правил і Тарифів банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», які є невід`ємною частиною пропозиції укласти договір. Із спірного виконавчого напису від 08.09.2020 року за номером 26485 вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», яке є правонаступником всіх прав та обов`язків ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитним договорами №11/08/2020-ФА від 11.08.2020р., яке, у свою чергу, є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Дельта Банк» згідно Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №379/К від 13.04.2018р., звернулось до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича із заявою про вчинення виконавчого напису. 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №26485, про звернення стягнення з [PERSON] , яка є боржником за Кредитним договором №003-28659-071113 від 07.11.2013р., укладеним із ПАТ «Дельта Банк». Вказаний виконавчий напис вчинено на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. У виконавчому написі вказано, що стягнення заборгованості проводиться за період з 11.08.2020 року по 17.08.2020 року. Сума заборгованості складає 49 408,46 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 42 024,43 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 7 384,03 грн. За вчинення виконавчого напису стягнуто плати зі стягувача в розмірі 500,00 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника складає 49 908,46 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. від 12.10.2020 року відкрито виконавче провадження ВП №63269185 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості з [PERSON] в розмірі 49 908,46 грн. Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон) порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 87 Закону України «Про нотаріат»). Частиною першою статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Судом встановлено, що оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між Банком та позивачем кредитний договір на підставі заяви на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», з подальшим відступленням заборгованості за договорами відступлення прав вимог, що надані нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не є документом, який підтверджує безспірність заборгованості позивача перед відповідачем за кредитним договором у розумінні п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, оскільки стягувачем не надано нотаріусу для вчинення відповідного напису саме нотаріально посвідченого договору, за яким виникла заборгованість. Судом враховано, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Вказана позиція в тому числі викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, 02 липня 2019 року справа № 916/3006/17 з подібних правовідносин. Під час розгляду справ такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову (Постанова Верховного Суду від 26.06.18. у справі № 910/16252/17). Суд зазначає, що ухвалою від 11.02.2021р. у приватного нотаріуса були витребувані копії матеріалів, на підставі яких вчинено спірний виконавчий напис. На виконання вимог ухвали нотаріусом документів суду не надано. З наявних у матеріалах даної судової справи неможливо встановити чи дійсно настав строк виконання зобов`язання за кредитним договором та за який період і у якому розмірі у позивача перед відповідачем наявна кредитна заборгованість. У відповідності до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не подано відзиву на позовну заяву, не надано належних доказів на підтвердження наявності безспірної заборгованості у позивача перед ним на момент вчинення виконавчого напису. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису. З огляду на встановлені обставини суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення. За правилами ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду , підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved