Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

[PERSON] 21.02.2019 звернулася до суду із указаною заявою, яку мотивувала тим, що її сестра [PERSON] 19.12.2008 зареєструвала шлюб із [PERSON]. Проживаючи разом з чоловіком у м. Голобівці 15.11.2017 [PERSON] народила дитину [PERSON]. На даний час [PERSON] не має можливості зареєструвати народжену дитину, так як місцем народження дитини є окупована територія. Посилаючись на указані обставини, заявник остаточно уточнивши заявлені вимоги просила суд: 1) встановити факт народження її сестрою [PERSON] в період знаходження у зареєстрованому шлюбі, дитини чоловічої статі - [PERSON], який народився 15.11.2017 в місті Голубівці Луганської області, Україна, громадянина України; 2) вказати мати дитини: [PERSON], [INFO], громадянка України, батько дитини: [PERSON], [INFO], громадянин України. Ухвалою суду від 22.02.2019 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження і призначено справу до розгляду. Заявник в судове засідання не з'явилась, подала заяву до суду, в якій просила справу розглянути без її участі, вимоги заяви підтримала, просила задовольнити. Представник заінтересованої особи - Тростянецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечував. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів.\~\~ Судом установлено, що заявник є сестрою [PERSON] (а.с. 7, 11, 12-15, 17,18). Відповідно до свідоцтва виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] громадянин України, та [PERSON], громадянка України, зареєстрували шлюб 19.12.2008 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів вчинено актовий запис № 206, (а.с. 18). Згідно з медичною документацією та свідоцтвом про народження, виданим незаконними органами та установами, що знаходиться на тимчасово окупованій території \~[PERSON] 15.11.2017 народила сина - [PERSON], у м. Кіровськ. Батьком дитини зазначено [PERSON]. (а.с.23-28). Згідно зі\~статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції\~та законів України. Частиною 1 статті 18 указаного Закону передбачено, що громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених\~Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно з переліком, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення №1085-р від 07.11.2014 року м. Голубівка (раніше Кіровськ) входить до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до пункту 7 частини 1статті 315\~ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно з ч. 1, 3, 4 ст. 317 ЦПК України\~заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Пунктом 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18.10.2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024 (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 09.01.2013 року № 9. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Таким чином, відповідний орган державної реєстрації актів цивільного стану України не має можливості, без судового рішення, зареєструвати народження дитини [PERSON] відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18.10.2000 року. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17\~Закону України\~«Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. Відповідно до\~статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правових режимів на тимчасово окупованих територіях України», будь-який акт, виданий органами, передбаченими частиною 2 вказаної статті, є недійсним та не створює правових наслідків. Проте, Європейський суд з прав людини у справах «Кіпр проти Туреччини» і «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» констатував, що зобов'язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Європейський суд з прав людини, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Ураховуючи викладену практику Європейського суду з прав людини, суд вважає за необхідне як виняток взяти до уваги документи про народження дитини, видані на окупованій території України, і оцінити їх разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку, оскільки можливість збору доказів народження дитини на окупованій території може бути істотно обмеженою, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав дитини та її батьків. Відповідно до\~статті 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану"державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Ураховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, зокрема медичне свідоцтво про народження (форма №103/о), суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника щодо встановлення факту народження [PERSON] дитини чоловічої статі [PERSON], [INFO], місце народження м. Голубівка Луганської області. Таким чином, заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved