Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області, [PERSON] , [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення, визнання договору-купівлі продажу недійсним та скасування запису про проведену держану реєстрацію права, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.02.2019 року у порядку визначеному ч.6 ст.118 ЗК України гр. [PERSON] звернувся до Головного Управління Держгеокадастру у Вінницькій області із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,50 га на території Бохоницької сільської ради за межами населеного пункту. До поданого клопотання було додано викопіювання, копію паспорту та ідентифікаційного коду, а також копію посвідчення учасника бойових дій. За результатами розгляду поданих документів наказом Головного Управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 26.02.2019 року №2-2290/15-19-СГ було надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою. 12.03.2019 року укладено договір з ТОВ «ВІНЕКС» на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. [PERSON] , для ведення особистого селянського господарства, із земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту, на території Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області. Після виготовлення проекту його було погоджено з Відділом у Вінницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області. На підставі звернення до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області з клопотанням про затвердження проекту землеустрою, після державної експертизи проекту, встановивши відповідність поданих документів вимогам законодавства, Головним управлінням був прийнятий наказ від 21 червня 2019 року №2-10289/15-19-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність». Наказом вирішено: затвердити розроблений проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки гр. [PERSON] для ведення особистого селянського господарства на території Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області. Надати у власність гр. [PERSON] земельну ділянку площею 0,5000 га з кадастровим номером 0520680500:01:009:0019 із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення - 01.03). Гр. [PERSON] виконувати обов`язки землевласника відповідно до ст. 91 Земельного кодексу України. Відділу у Вінницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області внести відповідні зміни в земельно-облікові документи. Згідно картки прийому заяви №224666930 від 18.09.2020року представник за довіреністю [PERSON] подав заяву про державну реєстрацію права власності за гр. [PERSON] земельної ділянки площею 0,5000га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 0520680500:01:009:0019, місце розташування Вінницька область, Вінницький район, Бохоницька сільська рада за межами населеного пункту, однак заявник в подальшому отримав відмову у зв`язку із реєстрацією права власності на вище вказану земельну ділянку за гр. [PERSON] на підставі рішення Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 22 липня 2020року 57сесії 7 скликання. Позивач вважає такі дії Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області неправомірними, а саме рішення від 22 липня 2020року 57сесії 7 скликання не законним та таким, що підлягає до скасуваня. Згідно інформації наявної в проекті землеустрою виготовленого ТОВ «ВІНЕКС», а саме: пояснювальна записка(арк.4-5); наказ (арк. 8); викопіювання (арк.9); довідки з державної статистичної звітності (арк.11); експлікація (арк. 22); план відведення (арк.24); висновок державної експертизи (арк. 27), Наказу від 21 червня 2019 року №2-10289/15-19-СГ та Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 16.05.2019 року № НВ-0513030402019, форма власності даної земельної ділянки вказана державна, а не комунальна. Адреса (місце розташування): «Бохоницька сільська рада за межами населеного пункту». Тому, передавати земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності за межами населеного пункту належить саме Головному Управлінню Держгеокадастру у Вінницькій області. Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 16.05.2019 року № НВ-0513030402019, земельна ділянка була сформована площею 0,5000га та їй було присвоено кадастровий номер 0520680500:01:009: 0019. Земельна ділянка була зареєстрована на підставі виготовленого ТОВ «ВІНЕКС» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. [PERSON] , для ведення особистого селянського господарства, із земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення. В подальшому було визначено межі земельної ділянки в натурі (на місцевості), за межами населеного пункту. Даний проект землеустрою було погоджено та 16.05.2019 року зареєстровано у Державному земельному кадастрі Відділом у Вінницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області. Згідно проекту землеустрою було змінено цільове призначення земельної ділянки з земель запасу(код цільового призначення - 16.00) на землі «для ведення особистого селянського господарства» (код цільового призначення-01.03). Після здійснення всіх вищезазначених дій на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 21 червня 2019 року №2-10289/15-19-СГ земельна ділянка була надана у власність гр. [PERSON] 07.10.2019 року з метою відновлення межових знаків для встановлення паркану, гр. [PERSON] звернувся до ТОВ «ВІНЕКС» та відповідно замовив встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Місце розташування та межа земельної ділянки, яка надана у власність відповідала місцю розташування «за межами населеного пункту». Після відновлення межових знаків на земельній ділянці був встановлений паркан. В п. 1 Рішення Бохонецької сільської ради від 22.07.2020року було вказано: «Затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. [PERSON] площею 0,50 га, кадастровий номер: 0520680500:01:009:0019, для ведення особистого селянського господарства розроблений ТОВ «ЮЗС Альянс» на підставі витягу з ДЗК № НВ-0005074542020 від 16.06.2020 у с. Бохоники». Затверджуючи проект землеустрою сільська рада діяла із порушенням порядку, передбаченого Законом України "Про місцеве самоврядування" і Земельним кодексом України, адже земельна ділянка, вже перебувала у власності [PERSON] , як учасника АТО, на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 21 червня 2019 року №2-10289/15-19-СГ. На земельну ділянку гр. [PERSON] було видано Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 16.05.2019 року № НВ-0513030402019, сформовано площу - 0,5000 га, та присвоєно кадастровий номер 0520680500:01:009:0019, а в подальшому винесено межові знаки та встановлено паркан. Таким чином, сільська рада в пункті першому свого рішення зазначила неправдиву інформацію, яка суперечить вказаному нею Витягу з ДЗК № НВ-0005074542020 від 16.06.2020 року та Витягу з ДЗК від 16.05.2019 року № НВ-0513030402019, а саме: у витягах з ДЗК вказано інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки: проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, 11.04.2019; ТОВ «ВІНЕКС», [PERSON] , який розроблявся на замовлення гр. [PERSON] .. Однак сільська рада неправдиво вказала незаконний проект розроблений ТОВ «ЮЗС Альянс»; не відмовила в наданні дозволу та затвердженні проекту землеустрою, з тих підстав що згідно витягів з ДЗК, державна реєстрація земельної ділянки вже відбулася 16.05.2019 року та незаконно затвердила проект вже після того як земельна ділянка була надана у власність гр. [PERSON] , який відкрито користувався нею та встановив паркан. Також сільська рада вказала місце знаходження земельної ділянки «с. Бохоники», однак згідно Витягу з ДЗК від 16.05.2019 року № НВ-0513030402019, № НВ-0005074542020 від 16.06.2020року та № НВ-0005655502020 від 18.09.2020року, місце розташування земельної ділянки є не с. Бохоники, а «Бохоницька сільська рада Вінницький район Вінницька область», тобто за межами населеного пункту. Другий пункт рішення, щодо передачі у власність земельної ділянки прийнятий з перевищенням повноважень наданих сільській раді, так як розпорядником даної земельної ділянки є Головне Управління Держгеокадастру у Вінницькій області, а не сільська рада, тому відбулося незаконне відчуження земель державної власності. Щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу укладеного гр. [PERSON] та гр. [PERSON] , позивач зазначив, що підставою відмови держаного реєстратора у проведенні державної реєстрації речового права наданої у власність гр. [PERSON] належної йому земельної ділянки було те, що державний реєстратор встановив суперечність між заявленим та вже зареєстрованим речовим правам на нерухоме майно і їх обтяженням. Державним реєстратором було встановлено, що відповідно до реєстраційного запису, зробленого 15.09.2020року на підставі посвідченого приватним нотаріусом Білозерською О.Ю. (Вінницький районний нотаріальний округ, Вінницька область) договору купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 789 виданий 15.09.2020року земельна ділянка, належна позивачу, була зареєстрована на праві приватної власності за [PERSON] . Тому реєстратор був позбавлений можливості внести відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №224659461 від 18.09.2020 року земельна ділянка площею 0,5000га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер:0520680500:01:009:0019 була дійсно зареєстрована за [PERSON] , що порушує його права власності. Адреса земельної ділянки не вказана. Оскільки на підставі договору купівлі-продажу було здійснено реєстрацію права власності на іншу особу, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів гр. [PERSON] , слід визнати недійсним як вказаний договір купівлі-продажу так і скасувати рішення про реєстрацію права власності. Позивач [PERSON] попередньо надав на адресу суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, в поданій заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області до суду не з`явився, надав заяву, згідно якої позовні вимоги заявлені до них визнають повністю, проти задоволення позову не заперечують. Відповідач [PERSON] надав суду заяву згідно якої позовні вимоги до нього визнає повністю, справу просить розглянути у його відсутність. Відповідач [PERSON] надав суду заяву згідно якої позовні вимоги до нього визнає повністю, справу просить розглянути у його відсутність. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши позицію сторін, дослідивши подані сторонами докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного. За ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 08.02.2019 року у порядку визначеному ч.6 ст.118 ЗК України гр. [PERSON] звернувся до Головного Управління Держгеокадастру у Вінницькій області із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,50 га на території Бохоницької сільської ради за межами населеного пункту. За ст.79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. При цьому, формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. За результатами розгляду поданих документів наказом Головного Управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 26.02.2019 року №2-2290/15-19-СГ було надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою. 12.03.2019 року укладено договір з ТОВ «ВІНЕКС» на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. [PERSON] , для ведення особистого селянського господарства, із земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту, на території Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с.26-55). Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 16.05.2019 року № НВ-0513030402019, земельна ділянка була сформована площею 0,5000га та їй було присвоєно кадастровий номер 0520680500:01:009: 0019. Земельна ділянка була зареєстрована на підставі виготовленого ТОВ «ВІНЕКС» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. [PERSON] , для ведення особистого селянського господарства, із земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення. В подальшому було визначено межі земельної ділянки в натурі (на місцевості), за межами населеного пункту. Даний проект землеустрою було погоджено та 16.05.2019 року зареєстровано у Державному земельному кадастрі Відділом у Вінницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області. Після виготовлення проекту його було погоджено з Відділом у Вінницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області. На підставі звернення до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області з клопотанням про затвердження проекту землеустрою, після державної експертизи проекту, встановивши відповідність поданих документів вимогам законодавства, Головним управлінням був прийнятий наказ від 21 червня 2019 року №2-10289/15-19-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність». Наказом вирішено: затвердити розроблений проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки гр. [PERSON] для ведення особистого селянського господарства на території Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області. Надати у власність гр. [PERSON] земельну ділянку площею 0,5000 га з кадастровим номером 0520680500:01:009:0019 із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення - 01.03). Гр. [PERSON] виконувати обов`язки землевласника відповідно до ст. 91 Земельного кодексу України. Відділу у Вінницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області внести відповідні зміни в земельно-облікові документи (а.с.18). Згідно картки прийому заяви №224666930 від 18.09.2020 року представник за довіреністю [PERSON] подав заяву про державну реєстрацію права власності за гр. [PERSON] земельної ділянки площею 0,5000га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер:0520680500:01:009:0019, місце розташування Вінницька область, Вінницький район, Бохоницька сільська рада за межами населеного пункту (а.с.56). Однак, в подальшому, заявник отримав відмову у зв`язку із реєстрацією права власності на вище вказану земельну ділянку за гр. [PERSON] на підставі рішення Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 22 липня 2020 року 57сесії 7 скликання, що підтверджується копією витягу за номером № 224659461 (а.с.57). Ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За змістом положень ч. 4 ст. 122 ЗК України, Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. На підставі п.1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 року № 15 Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру. Відповідно до Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 року № 15, основними завданнями Держгеокадастру України є, зокрема реалізація державної політики у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів. Згідно п. 7 зазначеного Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 року № 15 Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи. За пунктом 1 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області затвердженого Наказом Міністерства-аграрної політики та продовольства України 29.09.2016 № 333, Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (органом виконавчої влади та юридичною особою публічного права). Відповідно до п. 3 Положення, завданням Головного управління є реалізація повноважень Держгеокадастру на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці. Підпункт 5-1 пункту 5 Положення передбачено, що до завдань Головного управління належить розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством. Враховуючи пункт 9 Положення, Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру. Згідно інформації наявної в проекті землеустрою виготовленого ТОВ «ВІНЕКС», а саме: пояснювальна записка (арк.4-5); наказ (арк.8); викопіювання (арк.9); довідки з державної статистичної звітності (арк.11); експлікація (арк.22); план відведення (арк.24); висновок державної експертизи (арк. 27), Наказу від 21 червня 2019 року №2-10289/15-19-СГ та Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 16.05.2019 року № НВ-0513030402019, форма власності даної земельної ділянки вказана державна, а не комунальна. Адреса (місце розташування) земельної ділянки - «Бохоницька сільська рада за межами населеного пункту». Тому, вирішення питань щодо передачі вказаної земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності за межами населеного пункту належить до компетенції Головного Управління Держгеокадастру у Вінницькій області (а.с. 26-55). Судом є встановленим, що згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 16.05.2019 року № НВ-0513030402019, спірна земельна ділянка була сформована площею 0,5000га та земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер 0520680500:01:009:0019. Земельна ділянка була зареєстрована на підставі виготовленого ТОВ «ВІНЕКС» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за гр. [PERSON] , цільове призначення - «для ведення особистого селянського господарства, із земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення». Межи земельної ділянки були визначені в натурі (на місцевості) за межами населеного пункту (а.с.20-21). Однак, в подальшому вказана земельна ділянка буле передана гр. [PERSON] на підставі рішення Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 22 липня 2020 року 57сесії 7 скликання. Місце знаходження земельної ділянки вказано «с. Бохоники, Вінницького району Вінницької області», без адреси, що не відповідає дійсності, так як вказана земельна ділянка перебуває за межами населеного пункту с. Бохоники. Про повторну передачу земельної ділянки позивач дізнався з відмови держаного реєстратора у проведенні державної реєстрації речового права наданої у власність гр. [PERSON] земельної ділянки, так як державний реєстратор встановив суперечність між заявленим та вже зареєстрованим речовим правам на нерухоме майно і їх обтяженням. Державним реєстратором було встановлено, що відповідно до реєстраційного запису, зробленого 15.09.2020року на підставі посвідченого приватним нотаріусом Білозерською О.Ю. (Вінницький районний нотаріальний округ, Вінницька область) договору купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 789 виданого 15.09.2020року земельна ділянка, належна позивачу, була зареєстрована на праві приватної власності за [PERSON] . Тому реєстратор був позбавлений можливості внести відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №224659461 від 18.09.2020 року земельна ділянка площею 0,5000га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер:0520680500:01:009:0019 була зареєстрована за [PERSON] , який купив земельну ділянку у [PERSON] , який отримав право на земельну ділянку за рішенням Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 22 липня 2020 року. Таким чином, суду є доведеним належними та допустимими доказами, що позивачем було проведено всі передбачені законодавством дії по закріпленню за собою права власності на вищевказану земельну ділянку і вказане право не було скасовано законом, чи судовим рішенням. Однак, в подальшому вказана земельна ділянка була передана у власність [PERSON] рішенням Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 22 липня 2020 року, якою було здійснено неправомірне розпорядження земельною ділянкою, яка знаходилася за межами населенного пункту та у віданні Головного Управління Держгеокадастру у Вінницькій області. Попередньо закріплене право на земельну ділянку позивача враховано не було, чим порушено право власності [PERSON] . Вказане рішення Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 22 липня 2020 року винесено с порушенням закону, тому підлягає до скасування. За ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Враховуючи скасування рішення Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 22 липня 2020 року. Підлягає до скасування і рішення державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Вінницької міської ради Вихристюк М.А. про реєстрацію права власності за гр. [PERSON] щодо земельної ділянки, для ведення особистого селянського господарства площею 0,50 га, кадастровий номер: 0520680500:01:009:0019. Номер запису: 37654597, рішення № 53492696 від 06.08.2020 року. За 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами 1, 3 та 4 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. За правилами ст.208 ЦК України правочини між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, крім правочинів, передбачених ч.1 ст.206 ЦК України. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.207 Цивільного Кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони… Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.202, ч.3 ст.203 ЦК України, головним елементом договору (правочину) є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, то основним юридичним фактом, який підлягає встановленню судом, є спрямованість волі сторін на укладення договору. Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», судам відповідно до вимог ст.215 ЦК України необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини якщо їх недійсність встановлена законом (ч.1 ст.219, ч.1 ст.220, ч.1 ст.224 ЦК України тощо), та оспорювані якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (ч.2 ст.222, ч.2 ст.223, ч.1 ст.225 ЦК тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний судом недійсним лише за рішенням суду. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин) (ч.ч.1, 2 ст.215 ЦК України). Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою (ч.1 ст.216 ЦК України). Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Частиною 1 статті 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст.317,319,321 ЦК України). Враховуючи, що договір купівлі-продажу укладений між [PERSON] та [PERSON] був укладений на земельну ділянку, належну [PERSON] і реєстраційний запис, щодо реєстрації права власності за гр. [PERSON] щодо земельної ділянки, для ведення особистого селянського господарства площею 0,50 га, кадастровий номер: 0520680500:01:009:0019, номер запису: 37654597, рішення № 53492696 від 06.08.2020 року є скасованим судовим рішенням, до даного правочину слід застосувати правові положення ст. ст.203,215, ч.1 ст.216 ЦК України. Даний договір підлягає до визнання недійсним з застосуванням наслідків ч.1 ст.216 ЦК України. За ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. В зв`язку з визнанням договору недійсним, слід скасувати рішення приватного нотаріуса Білозерської О.Ю., Вінницький районний нотаріальний округ, Вінницька область про реєстрацію права власності за гр. [PERSON] земельної ділянки, для ведення особистого селянського господарства площею 0,50 га, кадастровий номер: 0520680500:01:009:0019. Номер запису: 38185491, рішення № 54066862 від 15.09.2020року та відновити реєстраційний запис про земельну ділянку площею 0,5000 га з кадастровим номером 0520680500:01:009:0019, державна власність сільськогосподарського призначення на території Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення - 01.03). Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Також положеннями ч.1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, відповідно до ст.ст. 141, 142 ЦПК України, оскільки відповідачі визнали позов до початку розгляду справи по суті та позовні вимоги підлягають до задоволення, з відповідача на користь позивача слід стягнути 50 відсотків документально підтверджених витрат зі сплати судового збору в сумі 1 051,00 грн, та Управлінню Державної казначейської служби України у Вінницькому районі Вінницької області слід повернути позивачу 50 відсотків документально підтверджених витрат зі сплати судового збору в сумі 1 051,00 грн. (а.с. 5). Решту судових витрат в сумі 1681,60 грн. слід стягнути з Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області, [PERSON] , [PERSON] в рівних частках по 560,53 грн. з кожного.

Outcome: approved