Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~17.06.2021 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до Територіальної громади м.Полтави в особі Полтавської міської ради про визначення розміру частки у праві спільної сумісної власності на земельні ділянки та визнання права власності на спадкове майна. В позовній заяві вказувала на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. У встановлений законом строк, вона звернулася до Другої полтавської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом. 06.11.2020 року було заведено спадкову справу №237/2020. 28.05.2021 року постановою Другої полтавської державної нотаріальної контори відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки площею 0,1000 га. кадастровий номер 5310136400:01:005:0732 з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд» та на земельну ділянку з кадастровим номером 5310136400:01:005:0730 з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства» пл.0,0219 га. по [ADDRESS] , оскільки дані земельні ділянки перебувають у спільній сумісній власності, визначити частки померлої [PERSON] не вбачається за можливе, а тому, як наслідок, встановити склад спадкового майна після смерті [PERSON] також неможливо. В зв`язку з чим просила суд визначити розмір часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5310136400:01:005:0732 з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд» пл. 0,1 га по [ADDRESS] : [PERSON] - 5/6 частин, [PERSON] 1/6 частин. Визначити розмір часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5310136400:01:005:0730 з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства» пл.0,0219 га. по [ADDRESS] : [PERSON] Ѕ частина, [PERSON] Ѕ частина. Та визнати за нею право власності на спадкове майно за законом після смерті матері [PERSON] на: 5/6 частин земельної ділянки 5310136400:01:005:0732 з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд» пл.0,1 га. по [ADDRESS] та на Ѕ частину земельної ділянки з кадастровим номером 5310136400:01:005:0730 з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства» пл.0,0219 га. по [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач Територіальна громада м.Полтави в особі Полтавської міської ради в судове засідання свого представника не направила, 07.07.2021 року направили відзив на позовну заяву, в якому просили у задоволенні позову [PERSON] до Територіальної громади м.Полтави в особі Полтавської міської ради про визначення розміру частки у праві спільної сумісної власності на земельні ділянки та визнання права власності на спадкове майна відмовити. \~ \~ \~ \~22.06.2021 року ухвалою Київського районного суду м.Полтави відкрито провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до Територіальної громади м.Полтави в особі Полтавської міської ради про визначення розміру частки у праві спільної сумісної власності на земельні ділянки та визнання права власності на спадкове майна та призначено підготовче судове засідання. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач [PERSON] заявила клопотання в якому просила суд розгляд справи провести в попередньому судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Суд, враховуючи клопотання позивача [PERSON] , а також те, що в матеріалах справи мається відзив Територіальної громади м.Полтави в особі Полтавської міської ради на позовну заяву, а також достатніх доказів по справі, приходить до висновку про можливість провести розгляд справи в підготовчому судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши позивача [PERSON] , вивчивши та дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.09.2020 року , актовий запис №1009 (а.с.7). \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] є донькою померлої [INFO] [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.08.1962 року (а.с.8). \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй спадкове майно. 28.05.2011 року позивач звернулася до Другої полтавської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] : на частку земельної ділянки з кадастровим номером 5310136400:01:005:0732 з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд» пл. 0,1 га та на частку земельної ділянки з кадастровим номером 5310136400:01:005:0730 з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства» пл.0,0219 га., що розташована в [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~28.05.2021 року постановою державного нотаріуса Другої полтавської державної нотаріальної контори Шестун Н.Г. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки площею 0,1000 га. кадастровий номер 5310136400:01:005:0732 з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд» та на земельну ділянку з кадастровим номером 5310136400:01:005:0730 з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства» пл.0,0219 га. по [ADDRESS] , оскільки дані земельні ділянки перебувають у спільній сумісній власності, а тому визначити частки померлої [PERSON] не вбачається за можливе, як наслідок, встановити склад спадкового майна після смерті [PERSON] неможливо (а.с.11-12). Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер: 34488991 від 04.03.2015 року земельна ділянка кадастровий номер 5310136400:01:005:0730 з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства» пл.0,0219 га., перебуває на праві приватної, спільної сумісної власності у [PERSON] та [PERSON] , що також підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, індекс витягу 34489377 від 04.03.2015 року (а.с.13-14). Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.03.2015 року індексний номер 34457662 земельна ділянка з кадастровим номером 5310136400:01:005:0732 з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд» пл. 0,1 га, перебуває на праві приватної, спільної сумісної власності у [PERSON] та [PERSON] , що також підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, індекс витягу 34457888 від 04.03.2015 року (а.с.15-16). Судом встановлено, що розмір часток у вищевказаних земельних ділянках на час розгляду справи не визначено. Відповідно до ч. 1 ст.\~355\~ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної сумісної власності (спільне майно). Згідно із ч. 1 ст.\~368\~ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними; розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом (ч. 1, ч. 2 ст. 369ЦК України). За правилами ст.\~1225\~ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Згідно ст.\~1226\~ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ст.\~361\~ЦК України розпорядження часткою у праві спільної часткової власності співвласником може здійснюватися самостійно. Отже, для здійснення права розпорядження часткою, в тому числі і для передачі права власності, необхідно, щоб частка в праві спільної власності була визначена. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст.\~372\~ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Аналогічні положення містить і статті 370\~ЦК України щодо виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Відповідно до ст.\~89\~Земельного кодексу\~України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюється за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду (п. «г» ч. 1 ст. 87 ЗК України). За нормами ст.\~120\~ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно з пунктом 17 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 7 лютого 2014 року частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Пленум Верховного Суду України у п. 21 постанови №\~7\~від 16\~квітня 2004\~року «Про\~практику застосування\~судами земельного\~законодавства при\~розгляді цивільних\~справ» роз`яснив, що якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Відповідно до положень статей 1216, 1218\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною першою статті 1226\~ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно із ст.1225\~ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Згідно з п."г" ч.1 ст.81\~ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.377\~ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Позивач звернулася до нотаріуса, та 28.05.2021 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 5/6 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] (а.с.17), однак позбавлена можливості оформити спадщину на земельну ділянку у зв`язку з відмовою нотаріуса. За змістом ст.392\~ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Відповідно до пункту 3.4 листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Згідно із пунктом 17 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 р. частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини. Статтею 81\~ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Невизначеність часток у праві спільної сумісної власності позбавляє позивача можливості належним чином оформити свої спадкові права на земельну ділянку, що належала померлій [INFO] [PERSON] на праві спільної сумісної власності. За таких умов, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення вимог позивача про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно.

Outcome: approved