Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

16 листопада 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] селищної ради Веселинівського району Миколаївської області, третіх осіб: [PERSON], [PERSON], про визнання права власності у порядку спадкування та визначення часток в майні спільної сумісної власності. Позовну заяву мотивував тим, що 06 січня 2017 року в смт Веселинове померла його дружина [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, крім іншого майна, увійшло право власності на частку в квартирі [ADDRESS]. Він та діти спадкодавця: [PERSON] та [PERSON], відповідно до ст. 1261 ЦК України отримали право на спадкування за законом у першу чергу. За взаємною згодою спадкоємців, він прийняв спадщину, про що подав відповідну заяву державному нотаріусу [PERSON] державної нотаріальної контори. В свою чергу [PERSON] та [PERSON] від спадщини відмовилися, про що подали відповідні заяви тому ж нотаріусу. Після витоку шестимісячного строку з часу відкриття спадщини він звернувся до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом. Вивчивши надані документи, нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, про що 21 липня 2917 року винесла постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії. Відмову нотаріус вмотивувала неможливістю прийняття для вчинення нотаріальної дії правовстановлюючого документу, що містить незастережні виправлення та підчистки. Крім того, в позовній заяві [PERSON] зазначив, що він разом з дружиною [PERSON] та їхніми дітьми [PERSON] та [PERSON] у порядку приватизації державного житлового фонду набули у спільну сумісну власність квартиру № 1 в житловому будинку № 19, розташованому в смт Веселинове Миколаївській області по вулиці Київській, що посвідчено свідоцтвом про право власності на житло від 30 листопада 1993 року, зареєстрованим в [PERSON] філіалі Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації у реєстровій книзі за № 1672. При виписці свідоцтва про право власності на житло, посадовими особами органу приватизації було допущено помилки в написані його прізвища та прізвищ їхніх синів, а саме: замість правильного: «Алєксєєнко» було зазначено прізвища: «Алєксєєв». Виявивши припущені помилки, посадові особи органу приватизації виправили їх шляхом дописування літер «нку» поверх літери «в» в прізвищі: «Алєксєєв». Зазначена квартира належала співвласникам без визначення розміру часток кожного із співвласників, а тому вважає, що частка кожного із співвласників станом на 6 січня 2017 року день смерті [PERSON] - становила ? частку квартири. Оскільки нотаріально оформити своє право на спадщину після смерті [PERSON] він не зміг, то звернувся з вказаним позовом до суду, в якому просив визначити, що частки всіх співвласників в квартирі № 1 будинку № 19, розташованого смт Веселинове Веселинівського району Миколаївської області по вулиці Київській, становили по ? частці кожному та визнати за ним право власності на ? частку у квартирі № 1 будинку № 19, розташованого смт Веселинове Веселинівського району Миколаївської області по вулиці Київській, з урахуванням 1/4 частки успадкованої ним після смерті дружини [PERSON] В подальшому [PERSON] змінив свої позовні вимоги та просив визначити, що частка [PERSON], яка померла 06 січня 2017 року, в праві спільної сумісної власності на квартиру № 1 будинку № 19, розташованого в смт Веселинове Веселинівського району Миколаївської області по вулиці Київській, становила - ? та визнати за ним право власності на ? частку у вказаній квартирі, що успадкована ним після смерті дружини [PERSON] Крім того, на підтвердження викладених в позовній заяві обставин позивач просив витребувати докази, а саме: спадкову справу, заведену після смерті [PERSON] та інвентаризаційну справу на квартиру № 1 в будинку № 19, розташованого по вул. Київська в смт. Веселинове Миколаївської області. Ухвалою суду від 29 листопада 2017 року клопотання позивача було задоволено та з [PERSON] державної нотаріальної контори витребувано копію спадкової справи № 53/2017, заведену за фактом смерті [PERSON], а з [PERSON] філії ММБТІ інвентаризаційну справу № 1508 на квартиру № 1 в будинку № 19, розташовану по вул. Київська в смт. Веселинове Миколаївської області. Позивач [PERSON] та його представник, адвокат [PERSON], в судове засідання не зявились, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують повністю. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Веселинівського району Миколаївської області за дорученням [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнає повністю. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, обставини викладені в позовній заяві підтримали повністю, проти задоволення позовних вимог не заперечували. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно\~ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд оглянувши матеріали справи, а також матеріали спадкової справи № 53/2017, та інвентаризаційної справи № 1508, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно зі ст. 1258 та \~1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Частинами 1 ст. 1297 та ст. 1298 ЦК України\~встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів інвентаризаційної справи № 1508, позивач по справі,\~[PERSON], треті особи: [PERSON] та [PERSON], та померла [PERSON]\~є співвласниками квартири\~[ADDRESS]. Квартира належить останнім на праві спільної сумісної власності. Право спільної сумісної власності зареєстроване 30 листопада 1993 року [PERSON] філією Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації у реєстровій книзі за № 1672. Зазначене підтверджується архівною копією свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 30 листопада 1993 року, розпорядженням органу приватизації від листопада 1993 року, довідкою [PERSON] філії ММБТІ № 163 від 08 вересня 2017 року. 06 січня 2017 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ФП № 254852. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право власності на частку в квартирі [ADDRESS]. Позивач [PERSON] є чоловіком померлої [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ФП № 137557, виданого повторно 27 квітня 2017 року відділом ДРАЦС [PERSON] РУЮ у Миколаївській області. Згідно копії матеріалів спадкової справи № 53/2017, заведеної після смерті 06 січня 2017 року [PERSON], позивач прийняв спадщину подавши до [PERSON] державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Треті особи по справі, [PERSON] та [PERSON], відмовились від прийняття спадщини подавши до тієї ж нотаріальної контори відповідні заяви. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину судом не встановлено. Згідно постанови державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори Миколаївської області [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 липня 2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири № 1, що розташована в смт. Веселинове по вул. Київська, 19, в звязку з тим, що правовстановлюючий документ на квартиру містить незастережні виправлення. Судом встановлено, що копія свідоцтва про право власності на житло від 30 листопада 1993 року, що додана позивачем до позовної заяви дійсно містить незастережні виправлення в прізвищах співвласників квартири № 1, що розташована в смт. Веселинове по вул. Київська, 19, а саме прізвище «Алєксєєву» виправлено на «Алєксєєнку». У звязку з тим, що правовстановлюючий документ на спадкове майно містить незастережні виправлення позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у нотаріуса, а тому звернувся до суду. Крім того, в звязку з тим, що [PERSON] була співвласником квартири № 1, що розташована в смт. Веселинове по вул. Київська, 19, у позивача виникла необхідність у виділенні частки майна, належної померлій на праві спільної сумісної власності. Згідно з ч. 3 ст. 47 Закону України «Про нотаріат» для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, зокрема, які не відповідають вимогам законодавства або містять закреслені слова чи інші незастережні виправлення. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження». Відповідно до\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 16 ЦК України, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно із\~ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до\~ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У відповідності до положень п. 12\~Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті\~370, частина друга статті\~372 ЦК). Згідно розяснень, наданих Пленумом ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ в п. 3.4 Інформаційного листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013року «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.\~Зі змісту ст. 357\~ЦК\~вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Судом встановлено, [PERSON], [PERSON], [PERSON] разом з померлою [PERSON]\~приватизували квартиру [ADDRESS], однаково володіли та користувались житлом, між ними не було укладено ніяких угод відносно власності на квартиру, а тому їхні частки, як співвласників, у спільній сумісній власності є рівними і [PERSON], померлій 06 січня 2017 року, як співвласнику, належало право власності на 1/4 частини квартири, а тому позовна заява в цій частині підлягає задоволенню. У відповідності до\~ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оцінивши вказані докази у їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено, що померла [PERSON] була співвласником квартири, та враховуючи те, що позивач прийняв спадщину після смерті дружини [PERSON] у встановленому законом порядку та неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріуса через незастережні виправлення в правовстановлюючому документі,суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] та визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на ? частину квартири. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved