Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

26 грудня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з цим позовом та просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт, що [PERSON], яка померла [INFO] в селі Рубанка, Недригайлівського району Сумської області, є рідною тіткою по материнській лінії споріднення [PERSON], [INFO], та визначити [PERSON], [INFO], що зареєстрований за адресою: [ADDRESS], додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась [INFO] після смерті [PERSON] терміном три місяці з дня набрання рішенням законної сили. Вказаний позов обґрунтований тим, що після смерті рідної тітки по лінії матері позивача - [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку розміром 3,96 га в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Рубанської сільської ради Недригалівського району Сумської області, що посвідчено за померлою сертифікатом серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай), виданим 30 квітня 1996 року на підставі розпорядження голови Недригайлівської районної державної адміністрації № 171 від 16.04.1996. При зверненні до нотаріуса для оформлення спадкових прав, позивачу було фактично відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку шляхом надання роз`яснення щодо неможливості видачі вказаного свідоцтва у зв`язку з недоведеністю факту родинних відносин зі спадкодавцем та пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини, а також рекомендовано звернутись до суду для захисту своїх прав як спадкоємця. Про таку необхідність він раніше не знав, оскільки не орієнтується в цивільному законодавстві. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку немає, відумерлою спадщина не визнавалась. Викладені у позові обставини вважає поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не прибув, подав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 48). Представник Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, відповідача по справі, у судове засідання не прибув, але надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглядати справу без його участі (а.с.35). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України справу розглянуто за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У зв'язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази. Згідно зі ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідачів), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, пересвідчившись, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] в селі Кімличка, Липоводолинського району, Сумської області, що підтверджується копією паспорта серії [NUMBER], виданого 12 липня 2002 року Зарічним ВМ СМВ УМВС України в Сумській області (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] його батьками у графі «батьки» зазначені: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с.16). Згідно свідоцтва про народження матері позивача серії [NUMBER] її батьками у графі «батьки» зазначені: батько - [PERSON], мати - [PERSON], а вона зазначена, як «[PERSON]» (а.с.15). Свідоцтво про одруження батьків позивача [PERSON] та [PERSON] відсутнє, що підтверджується повідомленням Державного архіву Сумської області від 10.12.2018 № Чм-40, з якого вбачається, що у книгах реєстрації актів громадянського стану про шлюб по с. Кімличка, Липоводолинського району Сумської області за 1936-1937 рр., 1939 р. відомостей про шлюб [PERSON] та [PERSON] немає. Книги реєстрації актів громадянського стану про шлюб по с. Кімличка, Липоводолинського району Сумської області за 1938 рік на зберігання до архіву не надходили та їх місце знаходження архіву невідомо (а.с.18). Мати позивача [PERSON] померла [INFO] в с. Кімличка, Липоводолинського району Сумської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.14). У матері позивача [PERSON] була рідна сестра [PERSON], [INFO], яка проживала сама, у шлюбі не перебувала, та дітей не мала, однак свідоцтво про її народження не збереглося. З архівного витягу ЗАГС при с. Кімличка, наданого Державним архівом Сумської області від 03.12.2018 № Км-288 вбачається запис про народження № 75. Запис складений: 14 вересня міс. 1923 р. Прізвище, ім'я, по-батькові народженого: [PERSON]. Час народження: [INFO] Відомості про батьків: про батька - [PERSON] (українець), про матір - [PERSON] (українка). Адреса, де постійно живуть батьки: с. Кімличка Л-Долинського району. Підстава: Р-7720, оп. 9, спр. 18, акр. 285. Архівний витяг наданий мовою оригіналу (а.с.17). [INFO] в селі Рубанка, Недригайлівського району Сумської області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.13). З копії актового запису про смерть № 10 від 08.07.2004, наданого на запит суду Недригайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, вбачається, що [INFO] в селі Рубанка, Недригайлівського району Сумської області, померла [PERSON], рідна сестра матері позивача по справі. Відомості про заявника: [PERSON] (адреса: [ADDRESS]), що доводиться племінником спадкодавцю та є позивачем по справі (а.с.33). Після смерті рідної тітки позивача по лінії матері [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку розміром 3,96 га в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Рубанської сільської ради Недригалівського району Сумської області, що посвідчено за померлою сертифікатом серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай), виданим 30 квітня 1996 року на підставі розпорядження голови Недригайлівської районної державної адміністрації № 171 від 16.04.1996, яку позивач на час розгляду справи бажає оформити за собою (а. с. 10). З довідки, виданої в.о. старости Рубанського старостинського округу Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області 28 листопада 2018 року за вих. № 43, вбачається, що [PERSON], [INFO], до дня смерті [INFO] була постійно зареєстрована та проживала одна в [ADDRESS]. Інших осіб зареєстровано не було. Заповіт від імені Киви [PERSON] сільською радою не посвідчувався (а.с.12). Таким чином, проаналізувавши досліджені докази, суд доходить до переконання, що [PERSON], яка померла [INFO] в с. Рубанка, Недригайлівського району Сумської області, є рідною тіткою по лінії матері [PERSON], [INFO], позивача по справі. Судом також встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. З Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та (заповіти/спадкові договори) вбачається, що після смерті [INFO] [PERSON] заведеної спадкової справи не виявлено, однак вбачається наявність заповіту, що зберігається у Сумському обласному державному нотаріальному архіві (а.с.28-31). З копії наданого на запит суду Сумським обласним державним нотаріальним архівом заповіту вбачається, що останній складений 17.03.1992 від імені спадкодавця [PERSON] та посвідчений державним нотаріусом Недригайлівської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 308, за яким спадкодавець все своє майно, яке буде належати їй на момент смерті заповіла [PERSON], позивачу по справі (а.с.46). При зверненні позивача до нотаріуса щодо питання оформлення спадщини, їй фактично було відмовлено в цьому, оскільки можливості видати свідоцтво про право власності на спадщину немає у зв`язку з недоведеністю факту родинних відносин зі спадкодавцем та пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини, а також рекомендовано звернутись до суду для захисту своїх прав як спадкоємця (а.с.8-9). Так, суд доходить висновку про відсутність спадкоємців, які б у встановленому законом порядку прийняли спадщину, як за законом, так і за заповітом, в тому числі неповнолітніх та непрацездатних, після смерті [PERSON]. Відповідно до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні положення містяться у статтях 15 та 16 ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб (лист Верховного Суду України від 01.04.2014 року «Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України»). Відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. За матеріалами справи судом встановлено, що між сторонами склалися правовідносини з питання спадкування. За загальними положеннями про спадкування, чинними на час виникнення спірних відносин, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1220, частина перша статті 1222, частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Статтею 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті рідної тітки по лінії матері [PERSON], на час відкриття спадщини із спадкодавцем не проживав, із заявою про прийняття спадщини у визначений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк до нотаріуса не звернувся. Відповідно до вимог частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Ураховуючи те, що в законодавстві не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи. Таким чином, наведене вище свідчить про те, що позивач є спадкоємцем за заповітом і мав намір прийняти спадщину, яка відкрилась після померлої [INFO] рідної тітки [PERSON], від неї як спадкоємець не відмовився. Відповідно до статті 1277 ЦК України, спадщина може бути визнана відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини і може перейти у власність територіальної громади, належним відповідачем по даній справі є Коровинська сільська рада (Рубанський територіальний округ) Недригайлівського району Сумської області, на території якої знаходиться вказане спадкове майно. У теперішній час спір про спадкове майно відсутній і спадщина не визнана відумерлою. За викладеного, зважаючи на визнання відповідачем позову, яке приймається судом, оскільки не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що причини, на які посилається позивач, що завадили йому вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, є поважними, а тому позов є обґрунтованим, і з метою поновлення порушених прав позивача на спадщину після померлої [INFO] тітки [PERSON], позов підлягає задоволенню. Достатнім для подання позивачем [PERSON] заяви про прийняття спадщини суд вважає надання йому строку терміном три місяці. Вимога про стягнення з відповідача витрат по сплаті судового збору, позивачем не заявлялась. На підставі викладеного,

Outcome: approved