Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

30.09.209 року, [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, до [PERSON] про поділ майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] та [PERSON] з 03 червня 2005р. перебували у зареєстрованому шлюбі. У період перебування в офіційному шлюбі, позивач та відповідач набули нерухоме майно, а саме: квартиру, загальною площею 102,15 кв.м., жилою площею 46,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; садовий будинок, загальною площею 34,00 кв.м., з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] рада [ADDRESS] ; земельну ділянку, площею 0,0600 га, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Григорівська сільська рада, « [ADDRESS] » садівниче товариство; транспортний засіб, а саме автомобіль марки ТОYОТА RAV4, 2017 року випуску; транспортний засіб, а саме: автомобіль марки HYUNDAI i30, 2008 року випуску. Все вищевказане майно є спільною сумісною власністю подружжя. У зв`язку із припиненням сімейних відносин добровільно поділити майно, набуте за час перебування у офіційно зареєстрованому шлюбі мирним шляхом не вдалося. У зв`язку з чим, позивач просить суд поділити майно, з урахуванням принципу рівності часток подружжя у спільній сумісній власності. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01.10.2019 року провадження у цій справі відкрито, справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні. Одночасно вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. У підготовче засідання позивач не з`явився, але до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, доводи наведені в обґрунтування позовних вимог підтримав, просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та, крім того, повернути 50% сплаченого судового збору з Державного бюджету України у разі визнанням відповідачем позову. У підготовче засідання відповідач не з`явилась, але до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, також надала відзив на позовну заяву відповідно до якого не заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, взявши до уваги заяву позивача та відповідача у справі, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 03 червня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 337, що додане до матеріалів справи. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] . залишила собі дошлюбне прізвище « [PERSON] ». [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є: матір [PERSON] та батько [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, Україна, актовий запис № 936, що додане до матеріалів справи. [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є: матір [PERSON] та батько [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 194, що додане до матеріалів справи. У період перебування в офіційному шлюбі, позивач та відповідач набули нерухоме майно, а саме: 1.садовий будинок, загальною площею 34,00 кв.м., з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Запорізька [ADDRESS] Запорізький [ADDRESS] , Григорівська сільська рада [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці кадастровий номер 2322182400:01:002:0272, що підтверджується договором купівлі-продажу від 07.06.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кияницею Н.В., зареєстровано в реєстрі за № 1745, та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності реєстраційний номер 1570947523221, власником якого є [PERSON] . 2.земельну ділянку, площею 0,0600 га, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Григорівська сільська рада [ADDRESS] , кадастровий номер 2322182400:01:002:0272, що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 07.06.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кияницею Н.В., зареєстровано в реєстрі за № 1747 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності реєстраційний номер 1571019723221, власником якого є [PERSON] 3.транспортний засіб, а саме автомобіль марки ТОYОТА RAV4, 2017 року випуску, номер кузова (шасі) [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. 4.квартиру, загальною площею 102,15 кв.м., жилою площею 46,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу майнових прав на квартиру [ADDRESS] /15 від 30.09.2015 року та Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1085757423101 власником якої є [PERSON] . 5.транспортний засіб, а саме автомобіль марки HYUNDAI i30, 2008 року випуску, номер кузова (шасі) [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] . Відповідно до\~ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч. 3 ст.\~368, ч. 1 ст.\~369 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Статтею 70 СК України\~передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 1\~ст. 71 СК України\~майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», а саме п. 23 встановлено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясувати джерело і час його придбання. Судом встановлено, що перелічене рухоме та нерухоме майно було придбане подружжям в період знаходження у шлюбі, що не заперечується останніми, а отже вказане майно є предметом спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, у зв`язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Щодо вирішення питання про повернення судового збору Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пп.1 п. 1 ч.2\~ст.4 Закону України "Про судовий збір"\~за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При подачі позовної заяви до суду позивач по справі сплатив судові витрати при розгляді справи, а саме: судовий збір у сумі 5763,00 грн. (а.с. 1). Відповідно до ч. 1\~ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову. Отже беручи до уваги, той факт, що відповідач визнала позов, суд дійшов висновку, що позивачу слід повернути з державного бюджету судовий збір в розмірі 2881,50 грн. \~ \~ \~ \~На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved