Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій зазначила, що 21 квітня 2011 року між нею та [PERSON] було розірвано шлюб. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], батьком якої в свідоцтві про народження записано відповідача. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає, хоча має таку можливість, оскільки офіційно працевлаштований на Алчевському металургійному комбінаті газоелектрозварником. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі ? від усіх видів його доходу, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно на утримання малолітньої дитини [PERSON] [INFO], починаючи від дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, наполягає на його задоволенні, просила суд розглядати справу за її відсутності та відсутності позивача, проти ухвалення заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судові засідання, призначені на 21.08.2017 року, 12.09.2017 року, 27.09.2017 року, 17.10.2017 року не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення виклику на офіційному веб-порталі "Судова влада України" на веб-сторінці Лисичанського міського суду Луганської області та шляхом оголошення у газеті «Урядовий курєр». Клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Згідно відповіді Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради [PERSON] на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб не перебуває. Згідно з ч.9 ст.74 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У звязку з наведеним, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справ, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька та (чи) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. З матеріалів справи вбачається, що згідно копії паспорта серії ВК 315761, виданого 10 жовтня 2006 року Сніжнянським МВ УМВС України в Донецькій області, [PERSON], [INFO], уродженка міста Сніжне Донецької області, зареєстрована за адресою [INFO] /а.с.2-3/ Згідно з копією свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 139757, виданого 05 березня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] народився 28 лютого 2009 року, про що зроблено відповідний запис № 189. Батьком дитини записаний [PERSON], матірю [PERSON]/а.с.4/. Згідно з копією рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 21 квітня 2011 року, розірвано шлюб, зареєстрований 08 липня 2006 року у Сніжнянському міському РАЦС Сніжнянського міського управління юстиції Донецької області по актовому запису № 165 між [PERSON] та [PERSON](дошлюбне прізвище Брижко)./а.с.5/. За таких обставин, враховуючи, що відповідач в добровільному порядку не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, а позивач потребує такої допомоги, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, позовні вимоги підтверджено протягом судового засідання, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави у сумі 640 гривня 00 копійок. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved