Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

18 жовтня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] селищної ради Веселинівського району Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, [PERSON], про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. На обґрунтування своїх вимог вказав, що 23 лютого 2011 року помер його батько [PERSON], смерть якого було зареєстровано 28 лютого 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану [PERSON] районного управління юстиції Миколаївської області за актовим записом № 31. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входить його право на житловий будинок, розташований за адресою: вул. Будівельників, 3, смт. Веселинове Миколаївської області. За життя [PERSON] заповіту не склав, а тому право на спадкування за законом у першу чергу отримали діти: позивач [PERSON] та третя особа у справі - [PERSON]. У встановлений рішенням Веселинівського районного суду від 08.04.2014 року строк він звернувся до [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на підставі чого була заведена спадкова справа № 48/2014. В свою чергу інший спадкоємець [PERSON] не прийняв спадщину. 23 січня 2015 року він звернувся до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом. Нотаріус, оглянувши документи на спадкове майно, відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ про належність спадкового майна спадкодавцеві. Тому, він звернувся з відповідним позовом до суду та просить повністю задовольнити його позовні вимоги. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок за адресою: вул. Будівельників, 3 смт. Веселинове Миколаївської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 23 лютого 2011 року в смт. Веселинове Веселинівського району Миколаївської області. Суду пояснив, що житловий будинок, розташований за адресою: смт. Веселинове, вул. Будівельників, 3 Миколаївської області, не відноситься до самочинного будівництва, збудований за згодою виконкому селищної ради, відповідає будівельним нормам та є придатним до проживання, про що свідчать відомості у технічному паспорті на житловий будинок, виданому в 1978 році. Житловий будинок був побудований його батьком в 1967 році за власні кошти та за життя батьком свідоцтво про право власності на нерухомість не було отримано в зв'язку з неусвідомленістю батьком вимог законодавства з цього питання. В судовому засіданні третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON], не заперечує щодо задоволення позову, оскільки він спадщину не прийняв, яка залишилася після смерті батька [PERSON], та не бажає приймати, згоден, щоб за позивачем суд визнав право власності на житловий будинок. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Веселинівського району Миколаївської області в судове засідання не з'явився, але до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника та визнання позову. Суд за згодою позивача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, вважає можливим розглядати справу у відсутність представника відповідача [PERSON] селищної ради Веселинівського району Миколаївської області. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та з урахуванням наданих доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 23 лютого 2011 року в смт. Веселинове Веселинівського району Миколаївської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФП № 130893, виданим 28 лютого 2011 р. -(а.с. 4). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входить його право на житловий будинок, розташований за адресою: вул. Будівельників, 3, смт. Веселинове Миколаївської області. Оскільки [PERSON] заповіту не склав, то у відповідності зі ст. 1261 ЦК України право на спадкування за законом у першу чергу отримали діти: позивач [PERSON] та третя особа [PERSON]. У встановлений рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області додатковий строк від 08.04.2014 року позивач звернувся до [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON], на підставі чого була заведена спадкова справа № 48/2014. В свою чергу інший спадкоємець [PERSON] відповідно до ст.1270 ЦК України не прийняв спадщину. 23 січня 2015 року позивач звернувся до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом, але нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ про належність спадкового майна спадкодавцеві, про що було винесено державним нотаріусом постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28 листопада 2017 року. Таким чином, в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості оформити своє право власності на успадковане майно. Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права чи інтересу може бути визнання права. Крім того, ст.ст. 1218, 1268 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, і що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до довідки № 191 від 10.10.2017 року, виданої начальником [PERSON] філії Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації, за замовленням від 10.10.2017 року № 376 було проведено поточну інвентаризаційно-оцінювальну роботу житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами за адресою: смт. Веселинове, вул. Будівельників, 3 Веселинівського району Миколаївської області. За [PERSON] станом на 28.12.2012 року право власності на житловий будинок не зареєстровано. Будівлі, що збудовані станом до 05.08.1992 року, не належать до самочинного будівництва. Самочинне будівництво - відсутнє. (а.с. 17). Відповідно до технічного паспорту на житловий (індивідуальний) будинок, який знаходиться у смт. Веселинове, вул. Будівельників, 3, житловий будинок та господарські споруди побудовані в 1957-1970 роках - (а.с.7-11) Відповідно до рішення виконавчого комітету [PERSON] селищної ради народних депутатів від 28.01.1997 року № 4 зазначено що, згідно з Декретом Кабінету Міністрів України "Про приватизацію земельних ділянок" від 26.12.92р. № 15-92 у відповідності з Порядком передачі земельних ділянок у приватну власність громадянам України, затвердженого наказом Держкомзему України від 15.02.93 р. № 7, передано у приватну власність земельну ділянку гр. [PERSON] по вул. Будівельників, 3, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в розмірі 0,15, з наступною передачею державного акта на право власності, для ведення особистого підсобного господарства 1588 кв.м. - (а.с.13). Зазначене свідчить, що [PERSON] на законних підставах володів житловим будинком, розташованим в смт. Веселинове, вул. Будівельників,3 Миколаївської області. Виходячи з цього, до складу спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті [PERSON], входить і його право власності на спадковий будинок, проте позивач не може оформити належне йому право власності на вказаний будинок в порядку спадкування відповідно до вимог закону з тих підстав, що відсутній правовстановлюючий документ про належність спадкового майна спадкодавцеві. Оскільки позивач прийняв спадщину відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, то спадщина належить йому з часу її відкриття. Із дослідженої фотокопії спадкової справи № 48/2014, заведеної після смерті 23 лютого 2011 року [PERSON], вбачається, що дана спадкова справа була заведена на підставі заяви позивача [PERSON] про прийняття спадщини при його зверненні до нотаріуса 06 травня 2014 року. Таким чином, виходячи з викладеного, враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку, однак, не може отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документу, то суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved