Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

27 жовтня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що на підставі ордеру на житлове приміщення № 4250 серії «В» від 15.08.1988 року виданого виконавчим комітетом Запорізької міської ради народних депутатів, вона вселилася до квартири № 33 розташованої у будинку № 30 по вулиці Автозаводській в місті Запоріжжя. В квартирі окрім позивача зареєстрована її донька відповідач по справі [PERSON] З 2005 року відповідач виїхала з квартири, особисті речі в квартирі відсутні, за комунальні послуги не сплачує. Відповідач відмовляється в добровільному порядку зніматися з реєстрації, у зв'язку з чим позивач вимушена звернутися до суду з позовом в якому просила суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою №33 в будинку № 30 розташованого за адресою: м. Запоріжжя вулиці Автозаводська. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, просила суд задовольнити позов. Представник позивача [PERSON], у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, через оголошення у пресі. Представник Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що проти задоволення позову не заперечує. Враховуючи вимоги\~ст. 224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи Вислухавши пояснення позивача, представника позивача [PERSON], пояснення свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено: Згідно правовстановлюючих документів позивач на підставі ордеру на житлове приміщення № 4250 серії «В» від 15.08.1988 року виданого виконавчим комітетом Запорізької міської ради народних депутатів, вселилася до квартири № 33 розташованої у будинку № 30 по вулиці Автозаводській в місті Запоріжжя. Як вбачається з пояснень позивачки в судовому засіданні, відповідач [PERSON] у 2005 р. добровільно залишила належну позивачу квартиру за вищевказаною адресою, забравши при цьому всі належні їй речі. Вищезазначене підтверджується [PERSON] про не проживання від 27.10.2017 року, в якому зазначено, що [PERSON] з червня 2015 року по теперішній час не мешкає у квартирі № 33 розташованої у будинку №30 по вулиці Автозаводській в місті Запоріжжі. Згідно\~ст. 58 ЖК Української РСР, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Відповідно до ч. 1\~ст. 70 Житлового кодексу України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців. Відповідно до\~ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно\~ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"\~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі, зокрема, рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. За таких обставин по справі, суд вважає, що [PERSON] слід визнати такою, що втратила право користування квартирою №33в будинку № 30 по вул. Автозаводській в м. Запоріжжі.

Outcome: approved