Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

[PERSON] 10.09.2015 року звернувся в суд з позовом до [PERSON], який в ході судового розгляду уточнив, про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позивач в судовому засіданні заявлений позов підтримав та суду пояснив, що він перебуває з відповідачем по справі у зареєстрованому шлюбі, який укладено 08.06.2000 року у виконкомі Монастирчанської сільської ради Богородчанського району, Івано-Франківської області, актовий запис №3. На даний час вони проживаю окремо. У шлюбі у них народилося четверо дітей - син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьками яких записані він з відповідачем. Старшийсин [PERSON] знаходиться в Снятинському будинку інтернаті і перебуває на повному державному забезпеченні. Молодший син [PERSON] проживає разом з відповідачкою, а двоє дітей - дочка [PERSON] та син [PERSON] проживають разом з ним і фактично є на його повному утриманні, а відповідач ухиляється від їх утримання, матеріальної допомоги не надає. Його доходи є недостатніми для утримання двох дітей. Відповідач, маючи постійну роботу та дохід, самоусунулася від утримання своїх дітей, тому він змушений звернутися з позовом в суд. Просить заяву задоволити частково, стягнути з [PERSON] в свою користь на утримання двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON] та дочки [PERSON] - аліменти у відсотковому розмірі до заробітку відповідача щомісячно, від стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] відмовляється. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнала частково, не заперечила обставини, на які посилається позивач, суду пояснила, що вона працює двірником в Надвірнянському коледжі, де і отримує заробітну плату, тому згідна сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини свого заробітку на утримання двої дітей, які проживають з позивачем. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебувають в шлюбі, який між ними зареєстровано у виконкому Монастирчанської сільської ради Богородчанського району ,Івано-Франківської області 08.06.2000 року, актовий запис № 3, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб. За час спільного їх проживання у сторін народилися четверо дітей: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Двоє неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] проживають з позивачем по справі та знаходяться на його утриманні, що підтверджується актом-довідкою Стримбівської сільської ради, Надвірнянського району, Івано-Франківської області ( а.с.9). Судом також встановлено , що старший син сторін - [PERSON], [INFO], є вихованцем Снятинського дитячого будинку-інтернату і знаходиться на повному державному утриманні, що підтверджується довідкою закладу№507 від 01.10.2015 року. Згідно ст. 193 СК України влаштування дитини до закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу не припиняє стягнення аліментів на користь того з батьків, з ким до цього проживала дитина, якщо вони витрачаються за цільовим призначенням. Як встановлено в судовому засіданні, неповнолітнього [PERSON] в Снятинському дитячому будинку-інтернаті постійно провідують та допомагають матеріального утримувати як позивач по справі, так і відповідач, про що вони самі не заперечили в суді. Жодних доказів того, що син [PERSON] до поміщення його в дитячий будинок-інтернат проживав саме з батьком, позивачем суду не надано. Окрім того, позивач в судовому засіданні відмовився від стягнення з відповідача аліментів на дану дитину. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 8 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Також відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З врахуванням всіх обставин справи, матеріального становища дітей та платника аліментів, що вона працює двірником в Надвірнянському коледжі Національного транспортного університету і має стабільний дохід, про що сама не заперечує і що підтверджується довідкою № 712 від 06.10.2015 року, і взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання двох дітей в розмірі, який достатній для їх нормального фізичного та духовного розвитку, тому суд прийшов до переконання, що розмір аліментів може бути визначений щомісячно по 1/3 частині заробітку відповідача на утримання сина [PERSON] та дочки [PERSON]. З відповідача також слід стягнути судові витрати по справі в дохід держави відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180, 181, 183, 193 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved