Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

27 вересня 2017 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай) у розмірі 5.59 умовних кадастрових гектарів із земель колишньої Агрофірми «Світанок» на території [PERSON] сільської ради Світловодського району Кіровоградської області. В обґрунтування позову вказувала, що з 15 жовтня 1985 року по 07 серпня 1990 року та з 01 листопада 1990 року по 06 травня 1996 року працювала в Агрофірмі Світанок та була членом колгоспу імені Котовського, реорганізованого в Агрофірму «Світанок». Під час роботи в агрофірмі проходив процес розпаювання та позивач приймала в ньому участь, зокрема, з метою отримання належної їй земельної ділянки, подала відповідну заяву. На момент отримання Агрофірмою «Світанок» державного акту на право колективної власності на землю, позивач була членом КСП та працювала у ньому, а тому має право на отримання земельної частки (паю), але не реалізувала це право через безпідставне не включення її до списків членів КСП. Зазначає, що в січні 2017 року звернулася до управління Держземагенства у Світловодському районі про отримання сертифікату на земельну частку (пай), проте отримала відмову з посиланням на те, що списки осіб, які мають право на отримання земельних ділянок згідно державного акта на право колективної власності на землю відсутні та сертифікат на імя позивача не видавався. В судове засідання позивач не зявилася. Представником позивача до суду подано заяву, відповідно до якої він позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розгляд справи провести без його участі (а.с. 50). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Світловодського району Кіровоградської області до зали судового засідання не зявився, голова [PERSON] сільської ради Світловодського району Кіровоградської області надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача, проти задоволення позовних вимог не заперечував. (а.с. 53) Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що вимоги позову підлягають задоволенню, з огляду на наступне. З копії трудової книжки [PERSON] вбачається, що позивач з 15 жовтня 1985 року прийнята у члени колгоспу ім. Котовського та розрахована і виведена з членів колгоспу ім. Котовського 07 серпня 1990 року. Після чого, [PERSON] з 01 листопада 1990 року прийнята у члени колгоспу ім. Котовського. Відповідно до архівної довідки за вих. № 01-35/106/2 від 28 серпня 2017 року Світловодської районної державної адміністрації Кіровоградської області позивач звільнена з Агрофірми «Світанок» (правонаступник колгоспу ім. Котовського), при цьому підставою для звільнення зазначено протокол засідання правління агрофірми № 7 від 06 травня 1996 року, який містить запис про звільнення [PERSON] з посади обліковця за власним бажанням, дата звільнення не зазначена (а.с. 7 9, 13) У постанові КМУ від 12 серпня 1993 р. № 637 Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній визначено: п. 1 - За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. п. 3 - За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. З архівної довідки Світловодської райдержадміністрації вбачається, що в протоколі загальних зборів членів «Світанок» від 06 травня 1996 року значиться запис про звільнення [PERSON] Так, суд робить висновок що звільнення відбулось 06 травня 1996 року і не могло передувати рішенню компетентного органу, яким є загальні збори. \~\~\~\~ Згідно довідок [PERSON] сільської ради Світловодського району Кіровоградської області від 18 вересня 2017 року №№ 1659, 1660 правонаступником колгоспу ім. Котовського є Агрофірма «Світанок» відповідно до протоколу загальних зборів колгоспників № 1 від 21 лютого 1992 року (а.с. 10). \~\~\~\~ 17 квітня 1996 року Агрофірма «Світанок» отримала державний акт на право колективної власності на землю ( а.с. 16-20). \~\~\~\~ З довідки відділу у Світловодському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 29 серпня 2017 року № 781/121-17, вбачається, що розмір земельної частки (паю) в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі із земель бувшої АФ Світанок на території [PERSON] сільської ради становить 5,59 га. (а.с. 6). Відповідно до записів у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) АФ Світанок на території [PERSON] сільської ради [PERSON] сертифікат на земельну частку (пай) не видавався, що підтверджується листом відділу у Світловодському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 29 серпня 2017 року за вих. № 782/121-17. (а.с. 15). Згідно довідки виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Світловодського району Кіровоградської області від 02 грудня 2014 року № 1816 на території сільської ради є наявні вільні земельні ділянки за рахунок 15% резервного фонду колективної власності КСП Світанок (а.с. 12). Так, відповідно до п. 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно із п. 5 Указу документом, що посвічує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), який видавався районними (міськими) державними адміністраціями. \~\~\~\~ Однак, сертифікат на земельну частку (пай) позивач не отримала, що не позбавляє її самого права на земельну частку (пай), яке існує у неї з часу отримання Агрофірмою «Світанок» державного акту на право колективної власності на землю, тобто з 17 квітня 1996 року. \~\~\~\~ 25 жовтня 2001 року Верховна Рада України прийняла новий Земельний кодекс України, який набрав чинності з 1 січня 2002 року, яким не передбачена видача сертифікатів на право на земельну частку (пай). \~\~\~\~ Відповідно до пунктів 16, 17 розділу Х Перехідних положень нового ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. \~\~\~\~ Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. \~\~\~\~ Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 8 розділу Х Перехідних положень нового ЗК України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств та працівники державних і комунальних закладів освіти, культури та охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонери із їх числа, які на час набрання чинності цим Кодексом не приватизували земельні ділянки шляхом оформлення права на земельну частку (пай), мають право на їх приватизацію в порядку, встановленому ст. 25 та ст. 118 цього Кодексу. Тобто, шляхом надання відповідним органом місцевого самоврядування або органом виконавчої влади дозволу на розробку та виготовлення технічної документації із землеустрою з оформлення державного акту на право власності на земельну ділянку у розмірі земельної частки (паю). \~\~\~\~ Отже, відповідно до ч. 2 ст. 8 розділу Х Перехідних положень чинного ЗК України позивач має право на приватизацію земельної частки (пай). \~\~\~\~ Відповідно до роз'яснень у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Про порушення свого права на приватизацію земельної частки (паю), в порядку визначеному ч. 2 ст. 8 розділу Х Перехідних положень нового ЗК України, позивач дізналася у серпні 2017 році з відповіді управління Держземагенства у Світловодському районі відповідно до якої, управління повідомило, що сертифікат на її імя не видавався, списки осіб до державного акта на право колективної власності на землю агрофірми Світанок не заповнені. Позивач відразу звернувся до суду із зазначеним позовом, тому не пропустила трирічний строк позовної давності, визначений у ст. 257 ЦК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач визнав позовні вимоги і визнання даного позову прийнято судом. \~\~\~\~ Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та необхідність їх задоволення. \~\~\~\~

Outcome: approved