Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

[PERSON] \~звернувся з\~позовом до\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~ про\~усунення \~перешкод в\~користуванні домоволодінням,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~а зі\~сторони [ADDRESS] ,шляхом виселення з приміщень домоволодіння, зазначених в технічному паспорті від 08.11.2012 р. у житловому будинку літ. "Б" з приміщень :6-1 - коридор, площею 2,6 кв.м, 6-2- санвузол, площею 2,3 кв.м, 6-3 - коридор площею 8,0 кв.м,6-4 - житлова площею 13,4 кв.м,загальною площею 35,6 кв.м, сараю літ. «Д». В обґрунтування позову [PERSON] вказував на те, що йому на праві приватної власності, за нотаріально посвідченим договором дарування від 04 листопада 2003 р., належить 14/100 частин домоволодіння з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Право власності позивача зареєстровано комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» 27 грудня 2012р. за реєстраційним номером 19379921, номер запису 5990 в книзі: 144доп-15, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав. Вищевказану нерухомість позивач придбав у [PERSON] яка, в свою чергу, отримала це майно у свою власність від [PERSON] за нотаріально посвідченим договором дарування від 30 жовтня 2002р.. \~\~ \~ \~ \~ \~Попередній власник 14/100 частин домоволодіння з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ) - відповідач [PERSON] та члени його родини - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] без жодних правових підстав й досі зберігають там свої речі. \~\~\~\~\~\~\~\~ Крім того, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 14 березня 2011 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 15 червня 2011 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 листопада 2011 року зобов`язано відповідачів не чинити позивачу перешкоди в користуванні власністю, а саме 14/100 частинами домоволодіння [ADDRESS] . \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Однак відповідачі до теперішнього часу рішення не виконали, у зв`язку з чим, перешкоджають позивачу користуватись майном. 23 лютого 2016 р. у справі відкрито провадження та призначено до розгляду. 23 травня 2016р зупинено провадження у справі до вирішення справи №\~523/17040/13-ц. 13 березня 2017р провадження поновлено. \~ \~ \~ \~01 серпня 2018 р закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Позивач в засідання не з`явився, звернувся з заявою про розгляд справи в його відсутності, вимоги підтримує. Раніше в засіданні його представник також підтримувала вимоги з підстав вказаних в позові. Представник відповідача [PERSON] заперечував проти задоволення позову вважає його незаконним, направленим на позбавлення прав відповідача на житло. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в засідання не з`явилися. Раніше в засіданні відповідач [PERSON] позов не визнала, вказувала на те, що нею разом з чоловіком було здійснено будівництво кімнат, збільшена площа, договір від 30 жовтня 2002 року є незаконним, укладений з порушенням вимог закону, в матеріалах технічної документації багато помилок. ЇЇ сім`я займає кімнати в будинку літ. «Б» : 6-1 - коридор, 6-2- санвузол, 6-3 - коридор, 6-4 - житлова та 6-5 -кухня. В матеріалах справи є заяви позивача та відповідачів [PERSON] та [PERSON] про розгляд справи в їх відсутності. Відповідач [PERSON] просила відкласти розгляд справи у зв`язку з хворобою [PERSON] .. Однак їх неявка визнана з неповажних причин, оскільки як на минуле засідання так і в засідання 29.04.2021 р. не було представлено підтверджуючого доказу про наявність захворювання, що розцінено судом як затягування процесу. При цьому судом враховано, що відповідачі вже надали свої пояснення і в засіданні приймає участь представник відповідача. Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню . Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування від 04 листопада 2003 року, належить на\~праві власності 14/100 частин домоволодіння з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а зі сторони [ADDRESS] , яке складалось в цілому з трьох кам`яних житлових будинків під літерами «А,Б,Г», житловою площею 93,0 кв.м. та надвірних споруд, розташованих на земельній ділянці площею 434 кв.м.\~ Право власності позивача зареєстровано комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» 27 грудня 2012 року. Вищевказану нерухомість позивач придбав у [PERSON] , яка, в свою чергу, отримала це майно у свою власність від [PERSON] за нотаріально посвідченим договором дарування від 30 жовтня 2002 року. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~За договором від 30 жовтня 2002 року [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла в дар 14/100 частин домоволодіння з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а зі сторони [ADDRESS] , яке складалось в цілому з трьох кам`яних житлових будинків під літерами «А,Б,Г», житловою площею 83,26 кв.м. та надвірних споруд, розташованих на земельній ділянці площею 434 кв.м. \~ \~ \~ \~ \~Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 14 березня 2011 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 15 червня 2011 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 листопада 2011 року було зобов`язано відповідачів не чинити позивачу перешкоди в користуванні власністю, а саме 14/100 частинами домоволодіння [ADDRESS] , а зі сторони [ADDRESS] . Судом також відмовлено у задоволенні позовних вимог до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договорів дарування від 30 жовтня 2002 року та від 04 листопада 2003 року. Відповідно до\~наявної у\~справі технічної\~документації проведена відповідачем [PERSON] у 1983 році реконструкція будинку по [ADDRESS] не призвела до збільшення його частки у праві власності на це домоволодіння. Згідно з рішенням міжвідомчої комісії Ленінської райради народних депутатів від 01 вересня 1983 pоку та від 19 травня 1983 pоку, наявних у матеріалах справи, реконструкція полягала у переобладнанні кухні в жиле приміщення, зменшення площі жилих приміщень та зведення прибудови до кухні і санвузла загальним розміром 5,60 х 1, 65 кв. м. Проведена [PERSON] реконструкція була затверджена рішеннями райвиконкому Ленінської райради від 20 травня 1983 року № 229 та від 02 вересня 1983 року № 408.\~ Згідно з\~відомостями \~КП «БТІ»\~ОМР,\~вказаними в\~листі від\~14.05.2015\~р.\~ №455181.93,\~14/100\~частин домоволодіння\~з надвірними\~спорудами,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~а зі\~сторони [ADDRESS] \~складається \~у житловому\~будинку літ\~«Б» з\~приміщень :6-1 - коридор, площею 2,6 кв.м, 6-2- санвузол, площею 2,3 кв.м, 6-3 - коридор площею 8,0 кв.м,6-4 - житлова площею 13,4 кв.м, 6-5 кухня, площею 8 кв.м,,загальною площею 35,6 кв.м, житловою площею 13,4 кв.м, сараю літ. «Д», Ѕ огорожі №1,1/2 вимощення І. Як вбачається із змісту договорів від 30 жовтня 2002 року та від 04 листопада 2003 року [PERSON] відчужував [PERSON] частину домоволодіння яке складалось в цілому з трьох кам`яних житлових будинків під літерами «А,Б,Г», житловою площею 83,26 кв.м. та надвірних споруд, розташованих на земельній ділянці площею 434 кв.м, а [PERSON] дарувала таку ж 14/100 частину яке складалось в цілому з трьох кам`яних житлових будинків під літерами «А,Б,Г», житловою площею 93,0 кв.м. та надвірних споруд, розташованих на земельній ділянці площею 434 кв.м.\~ \~ \~ \~ \~Отже, збільшення житлової площі по всьому домоволодінню, відображених в договорі відбулося після укладення договору між [PERSON] та [PERSON] , і не має відношення до відповідача. Як свідчить технічний паспорт від 08.11.2012 р. і підтверджено відповідачкою в засіданні, в користуванні відповідача, як попереднього власника 14/100 частин домоволодіння, та його родини, знаходяться приміщення у житловому будинку літ «Б» : 6-1 - коридор, площею 2,6 кв.м, 6-2- санвузол, площею 2,3 кв.м, 6-3 - коридор площею 8,0 кв.м,6-4 житлова, площею 13,4 кв.м, 6-5 кухня, площею 8 кв.м. Згідно з нормами ст.15 ЦК України кожна особа\~має право\~на захист\~свого цивільного\~права у\~разі його\~порушення,\~невизнання або\~оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За вимогами\~ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Як закріплено нормами ч.1\~ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. \~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Згідно з положеннями п.1 ч.1\~ст.346 ЦК України, право власності припиняється у разі\~\~відчуження власником свого майна. Відповідно до вимог частини першої \~ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Нормами ст.150 ЖК УРСР також закріплено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з вимогами ч.1 ст.156 ЖК УРСР члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Отже, судом встановлено, що відповідачі займають приміщення, які входять до 14/100 частини домоволодіння належних на праві власності позивачу, без відповідних правових підстав, оскільки 30 жовтня 2002 року відбулося відчуження вказаної частини домоволодіння відповідачем [PERSON] , а для відповідачів [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та \~ [PERSON] \~право на\~проживання було\~похідним від\~права власника,тому вони створюють перешкоди [PERSON] в реалізації права власності на користування належним майном на свій розсуд. Враховуючи встановлені обставини та вказані норми, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є законними, а порушені права підлягають захисту шляхом виселення відповідачів з зайнятих приміщень. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 552 грн. у рівних частинах з кожного. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved