Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м.Запоріжжя із позовом до [PERSON] стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , за період з 01.09.2014 року по 01.01.2020 року у сумі 119275,72 гривень. В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона із відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Шлюб розірвано на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.01.2008 року. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2007 р. з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 04 грудня 2006 року до повноліття дитини. Протягом всього часу з моменту стягнення аліментів, відповідач систематично ухиляється від виконання судового рішення, не сплачував аліменти своєчасно та у встановленому рішенням суду обсязі, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 01 січня 2020 року складає 119 275,72 грн. Загальна сума неустойки (пені) за несплату аліментів за період з 01 вересня 2014 р. по 01 січня 2020 р. включно складає 661 785,42 грн. (розрахунок додається до позовної заяви), але з урахуванням застереження, викладеного в ч. 1 ст. 196 СК України, до стягнення заявляється сума пені в розмірі 119 275, 72 грн., що не перевищує 100 відсотків заборгованості станом на 01 січня 2020 року. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) у розмірі 1% суми несплачених аліментів на утримання доньки [PERSON] за період з 01.09.2014 року по 01.01.2020 року у розмірі 119275,72 гривень. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання була повідомлення належним чином. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги просила суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] неустойку (пеню) у розмірі 1% суми несплачених аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , у розмірі 119275 гривень. Окрім того представник позивача просить суд стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу відповідно до наданого розрахунку, що становить 7200 гривень. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений своєчасно та належним, надав заяву про відкладення слухання справи у зв`язку з епідемією коронавірусу та відсутністю у нього адвоката, оскільки з попереднім розірвано договір про надання правової допомоги. Проте, як вбачається з матеріалів справи, за клопотанням відповідача [PERSON] та його адвоката Піскарьова А.О. було неодноразово відкладено слухання справи, з різних причин. Проте будь яких доказів на підтвердження неможливості бути присутніми у судових засіданнях представник позивача [PERSON] або відповідач [PERSON] суду не надали. Більш того, надаючи заяву про відкладення слухання справи відповідач [PERSON] зазначав про факт відсутності його у місті, однак зазначена заява була надана власноруч відповідачем до канцелярії суду у день слухання справи (а.с. 43,44). Також відповідач [PERSON] не скориcтався правом надати відзив на позовну заяву. Аналіз фактичних обставин справи свідчить про те, що дії відповідача, добре обізнаного про судовий спір, що перебуває в провадженні суду, фактично спрямовані не на виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а на затягування розгляду справи, що суперечить завданню цивільного судочинства, порушує право іншої сторони на своєчасний розгляд справи і на судовий захист порушеного права. Постанова Кабінету Міністрі України №211 від 11.03.2020 не зупинила роботу судів і не містить заборони участі сторін у судових засіданнях, з 12.05.2020 карантинні заходи пом`якшені, дозволено перевезення пасажирів в межах області. Окрім того, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 4 ст. 212 ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.\~ Як вбачається з матеріалів справи відповідач не скористався своїм правом щодо заявлення відповідного клопотання. Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. За положеннями ч.1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів"\~аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Цей припис підтверджує довід про підвищений захист прав дитини. Статтею 180 СК України\~встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 19.01.2007 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] у розмірі ј частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитини повноліття починаючи з 04.12.2006 року (а.с. 3) Загальний розмір заборгованості зі сплати аліментів за період з серпня 2014 року по грудень 2019 року становить 119275,72 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості від 24.01.2020 року наданого Головним державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби у м.Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м.Дніпро) К.В. Єременко (а.с. 4) Згідно розрахунку наданого представником позивача, сума неустойки по аліментам з серпня 2014 року по грудень 2019 року становить 661785,42 гривень (а.с.5) За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя\~статті 182 СК України\~у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частиною першою\~статті 196 СК України\~при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 14-616цс18. Позивачем та представником позивача до позову надано розрахунок пені за прострочення сплати аліментів , який в повній мірі відповідає позиції Великої Палати Верховного суду викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року. Згідно розрахунку наданого стороною позивача, пеня за прострочення сплати аліментів за цей період складає 119275,72 грн. яка підлягає стягненню з відповідача, розмір якої не перевищує розміру основного боргу. Відповідно до вимог ч.1ст.\~196\~СК України одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі не більше 100 відсотків заборгованості. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Позивачем пред`явлені вимоги про стягнення пені за період з 01.09.2014 року по 01.01.2020 року. Розрахунок проведено вірно. Пеня за прострочення сплати аліментів за цей період складає 661785,42 грн. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач не здійснював в належному розмірі виплат по аліментам, поважних обставин, які б свідчили про незалежні від нього причини не встановлено. Будь-яких доказів відповідачем, щодо неможливості утримувати свою дитину суду не надано. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином, у суду є всі підстави вважати, що відповідач заборгував позивачу аліменти і одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заборгованість по аліментам виникла саме з вини відповідача, а тому вимоги позивача про стягнення пені за прострочення сплати аліментів підлягають задоволенню в розмірі, про який просить позивач, а саме: 119275,72 грн. Щодо стягнення з відповідача [PERSON] витрат на правову допомогу суд приходить до наступного. Розподіл витрат на професійну правничу допомогу внормований\~статтею 137 ЦПК України. Як випливає із змісту частини 3 означеної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Наведене свідчить, що передумовою для покладення витрат на отримання професійної правничої допомоги є документальне підтвердження цих витрат. Згідно попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі складають 7200 грн. з яких: 1200 гривень складання позовної заяви; участь представника позивача за кожне судове засідання становить 1000 грн. (по даній справі булу призначено 6 судових засідань). Проте, згідно матеріалів справи, представник позивача [PERSON] була присутня у судовому засіданні 23.07.2020 року. У попередніх судових засіданнях сторони не брали участь. У зв`язку з чим суд вважає за можливим задовольнити вимоги про стягнення витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2200 грн.(1200 грн. за складання позову та 1000 грн. за участь адвоката у судовому засіданні 23.07.2020 року). Беручи до уваги, що позивач на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 ЗУ «Про судовий збір»\~звільнена від сплати судового збору, враховуючи, що при винесення рішення суд повинен вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд, на підставі ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, вважає за можливе стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 1192,75 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved