overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

26.02.2020 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 29.08.2017 року він з відповідачкою зареєстрували шлюб у Єланецькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Від шлюбу дітей немає. З відповідачкою сімейні відносини припинилися, спільного господарства вони не ведуть. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, поновлювати шлюбні відносини не бажає, на примирення не згоден, тому просив суд шлюб розірвати та стягнути з відповідачки судові витрати у справі. Позивач в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, до суду направила телефонограму про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю. Дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 29.08.2017 року сторони зареєстрували шлюб у Єланецькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 29. Від шлюбу у сторін дітей немає. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, не бажають примиритись, що свідчить про дійсність їх намірів щодо розірвання шлюбу та дає підстави для задоволення позову. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає за необхідне залишити відповідачці прізвище " [PERSON] ". Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню 840,80 грн. в рахунок відшкодування сплаченого ним судового збору. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

26.03.2014 року до Карлівського районного суду надійшло подання, в якому старший державний виконавець ВДВС Карлівського РУЮ, просить суд видати дублікат виконавчого листа №32-АЕ/2000, виданого 16.05.2000 року. Подання обґрунтоване тим, що виконавчий лист було втрачено при пересилці. Для розгляду вказаного питання, в судове засідання було викликано сторони по справі №32-АЕ/2000. В судове засідання з'явилася позивач, яка не заперечує проти видачі дубліката. Відповідач по справі в судове засідання не з'явився. Про час, дату та місце розгляду подання сторони були повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦПК України, неявка сторони не є перешкодою для розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа. Старший державний виконавець Пустогородська А.В., вимоги подання підтримала і просить суд його задовольнити. Заслухавши пояснення Пустогородської А.В., думку [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання обґрунтоване і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа суд, який видав виконавчий лист має право за заявою стягувача видати його дублікат. В судовому засіданні досліджено матеріали справи №32-АЕ/2000, з яких вбачається, що 16.05.2000 року суддею Карлівського районного суду було винесено постанову про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що виконавчий лист, винесений у справі на підставі вищевказаної постанови, перебував на виконанні у ВДВС Карлівського РУЮ. На даний час виконавчий лист втрачено. Втрата виконавчого листа відбулася при пересилці. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що виконавчий лист №32-АЕ/2000, виданий 16.05.2000 року Карлівським районним судом, дійсно було втрачено, тому суд вважає за можливе видати дублікат такого виконавчого листа. Суд також вважає за необхідне стягнути з ВДВС Карлівського РУЮ судовий збір, встановлений п.п. 2 п. 4 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір", оскільки статтями 3, 5 даного Закону, звільнення ДВС від його сплати не передбачено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

26.03.2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, пояснюючи, що згідно з укладеним між банком та відповідачем [PERSON] кредитним договором DOVWRX20670220 від 15.12.2006 року, останньому був наданий кредит у розмірі 2068, 00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 13.03.2014 року відповідач має заборгованість у розмірі 26451, 50 грн, яку сплатити у добровільному порядку відмовився, просить суд стягнути з нього заборгованість примусово. Представник позивача Козка С.А, у судове засідання не з,явився, але надав заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутністю, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з"явився, належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 526 ЦК України, обов"язки повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Матеріалами справи встановлено, що 15.12.2006 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір DOVWRX20670220 від 15.12.2006 року, згідно якого останньому був наданий кредит у розмірі 2068,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 13.03.2014 року відповідач має заборгованість у розмірі 26451,50 грн., яку необхідно стягнути з останнього на користь позивача. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 264,51 грн. На підставі ст. 526 ЦК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

26.03.2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, пояснюючи, що згідно з укладеним між банком та відповідачкою [PERSON] кредитним договором DOVWRK30870982 від 27.01.2005 року, остання отримала кредит у розмірі 2340,00 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на14.03.2014 року відповідачка має заборгованість у розмірі 16115, 78 грн, яку сплатити у добровільному порядку відмовилась, просить суд стягнути з неї заборгованість примусово. Представник позивача Ільницька Н.В. у судове засідання не з,явилась, але надала заяву, у якій просить суд розглянути справу за її відсутністю, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з"явилась, але надала суду заяву, у якій просить суд розглянути справу за її відсутністю, позов визнала у повному обсязі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 526 ЦК України, обов"язки повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Матеріалами справи встановлено, що 27.01. 2005 року між банком та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір DOVWRK30870982 від 27.01.2005 року, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 2340,00 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 14.03.2014 року відповідачка має заборгованість у розмірі 16115, 78 грн грн., яку необхідно стягнути з останньої на користь позивача. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі ст. 526 ЦК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

26.03.2015 року [PERSON] подала до суду позовну заяву, якою пред'явила позов до [PERSON], де просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб , укладений між ними та зареєстрований 08.05.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Баранівського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис за №54; народжену від шлюбу дитину- Черкавського [PERSON], [INFO], просить залишити для неї; змінити їй прізвище на дошлюбне та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини до досягнення повноліття ві розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Обгрунтовуючи свої вимоги, позивачка зазначила, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, оскільки чоловік не бере участі у веденні домашнього господарства, не надає належної матеріальної допомоги, нехтує піклуванням про створення в сім'ї доброзичливої морально-психологічної атмосфери. Постійно виникають сварки з його ініціативи, свідком яких є їхня спільна малолітня дитина- син [PERSON]. З відповідачем припинені сімейно-щлюбні відносини з жовтня 2014 року. Спільне проживання з відповідачем стало неможливим, примирення не відбудеться. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, письмовою заявою повідомила суд, щоб справа розглядалася без її участі, позовні вимоги підтримує . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явивися, письмовою заявою повідомив суд, щоб справа розглядалася без його участі, позовні вимоги визнає. Суд приймає визнання позову відповідачем і задовольняє позов, оскільки визнання позову відповідачам не суперечить закону, не порушує прва, свободи та інтереси інших осіб. Згідно свідоцтва про шлюб, 08.05.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Баранівського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис за №54 зареєстрований шлюб між громадянами України [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] змінено на прізвище "Черкавська". Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], його батьками є сторони в даній справі. Судом встановлено, що сторони з жовтня місяця 2014 року припинили сімейно-шлюбні відносини і велдення спільного господарства, проживають окремо. Обоє наполягають на розірванні шлюбу. Суд переконався, що дана сім'я розпалася, оскільки з жовтня 2014 року по час розгляду справи судом примирення між сторонами не відбулося і вони наполягають на розірванні шлюбу. Суд вважає. що розірвання шлюбу буде відповідати інтересам сторін. Відповідач [PERSON] не виконує належно обов'язок про утриманню дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 182 ч.2 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач працює і має відповідний стабільний дохід, тому є підстави задовольнити позов в цій частині.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

26.03.2015 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що вона народилася [INFO] в м. Болехов Долинського району, Івано-Франківської області. 24 квітня 2010 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем, взяла його прізвище та стала проживати з ним у його батьків. Від спільного подружнього життя сторони мають двох синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З початку їх спільного проживання вони жили нормально, але потім чоловік став зловживати спиртними напоями, ображати її. На цій почві їх взаємовідносини зіпсувалися, між ними стали виникати сварки. Все це призвело до того, що їх подальше спільне проживання стало нестерпним та позивачка пішла від чоловіка. На теперішній час сторони також не підтримують шлюбні відносини, їх сім'я фактично розпалася. Один син проживає разом з позивачкою а інший з відповідачем, майнового спору та спору про місце проживання дітей між сторонами не має. За таких обставин позивачка вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам і тому просила шлюб розірвати. У дане судове засідання позивачка, будучи належним чином повідомлена про день та час слухання справи не з'явилася. Надала телеграму, в якій позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Відповідач, будучи належним чином повідомлений про день та час слухання справи, до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти задоволення. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд вважає, що між сторонами склались правовідносини, які виникають із сімейного законодавства і пов'язані з розірванням шлюбу, тому необхідно керуватися Сімейним кодексом України. Згідно до ст. 24, ч. 3 ст. 105, ст. 112 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Як видно із копії свідоцтва про укладення шлюбу сторони дійсно знаходяться у шлюбі (а.с. 5). Від спільного подружнього життя мають неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про народження (а.с. 7, 8). Враховуючи характер сімейних відносин сторін, суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 113, 114 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

26.03.2015 р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач [PERSON] уклав із ПАТ „Акцент - Банк" кредитний договір. У порушення умов цього договору від відповідача не надходять платежі по кредиту та проценти за користування ним, у зв'язку із чим виникла заборгованість у сумі 13772,48 грн., яку і прохає стягнути із відповідача та судові витрати у розмірі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав письмову заяву якою прохав провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з огляду на наступне. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 08.01.2013 року [PERSON] уклав із ПАТ „Акцент - Банк" договір згідно якого отримала кредит у розмірі 5771,35 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором відповідач перед банком станом на 11.03.2015 р. має заборгованість у сумі 13772,48 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ч. 2 ст. 1054 до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України. Так, згідно із ч. 1 ст. 1048 позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання який установлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, вимоги позивача підлягають повному задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує із другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати За таких обставин слід стягнути з відповідача на користь позивача 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

26.03.2015 р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач [PERSON] уклав із ПАТ КБ „ПриватБанк" кредитний договір. У порушення умов цього договору від відповідача не надходять платежі по кредиту та проценти за користування ним, у зв'язку із чим виникла заборгованість у сумі 22087,95 грн., яку і прохає стягнути із відповідача та судові витрати у розмірі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав письмову заяву якою прохав провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з огляду на наступне. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 18.08.2010 року [PERSON] уклав із ПАТ КБ „ПриватБанк" договір згідно якого отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором відповідач перед банком станом на 31.01.2015 р. має заборгованість у сумі 22087,95 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ч. 2 ст. 1054 до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України. Так, згідно із ч. 1 ст. 1048 позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання який установлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, вимоги позивача підлягають повному задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує із другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. За таких обставин слід стягнути з відповідача на користь позивача 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

26.03.2015 р. позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідач є абонентом КП «ХТМ», проте своїх зобов*язань по сплаті опалення та гарячої води належним чином не виконує, у зв*язку з чим в неї утворилась заборгованість за період з 01.01.2011 р. по 31.03.2014р. в сумі 6426 грн. 59 коп., яку позивач просить стягнути на його користь. В судове засідання представник позивача надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з"явився, про причину неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надавав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідач зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS], отримує теплову енергію у вигляді опалення і підігріву холодної води на потреби гарячого водопостачання та згідно розрахунку має заборгованість за період з 01.01.2011 р. по 31.03.2014р. в розмірі 6426 грн. 59 коп. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги (електрична енергія, газ та ін.). У відповідності зі ст. 525 ЦК України однобічна відмова від виконання прийнятих зобов'язань не допускається. Згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сім*ї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобов"язанням, що випливають з договору найма. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 р. №630 - плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання. Таким чином, оскільки відповідач не виконує покладені на нього обов'язки щодо своєчасного розрахунку за спожите опалення та гарячу воду, тому сума заборгованості у розмірі 6426 грн. 59 коп., за період з 01.01.2011 р. по 31.03.2014р. перед КП «Харківські теплові мережі» підлягає стягненню у судовому порядку. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає також стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved