Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

22 серпня 2017 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що ним надаються послуги з централізованого теплопостачання до квартири [ADDRESS]. Відповідач свої зобов'язання щодо сплати з теплопостачання не виконує, у зв'язку з чим утворилася заборгованість за період з 01 жовтня 2013 року по 01 червня 2017 року у розмірі 7707,80 грн.. За період з 01 грудня 2013 року по 01 червня 2017 відповідно до ст..625 ЦК України нараховано індекс інфляції у сумі 1319,32 грн. та 3% річних у сумі 230,71 грн. Загальна сума заборгованості становить 9257,83 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача та понесені ним витрати по сплаті судового збору. 15 грудня 2017 року позивачем надана заява про зменшення позовних вимог, в якій позивач просив стягнути з відповідача індекс інфляції у сумі 1319,32 грн. та 3% річних у сумі 230,71 грн., так як позивачем заборгованість за послуги постачання у сумі 7707,80 грн. сплачена. У судове засідання представник позивача не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримують. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, з позовом згоден. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наданих доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 21 вересня 2016 року Полтавському обласному комунальному виробничому підприємству теплового господарства «Полтаватеплоенерго» відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості за послуги теплопостачання. Відповідач зареєстрований та проживає за адресою : [ADDRESS], що підтверджується довідкою ( а.с.5). Послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання надаються у вказану квартиру Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго» на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, укладеного з відповідачем [PERSON] 10 жовтня 2016 року ( а.с.10). Відповідно до ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно з пунктом п'ятим частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила) розрахунковим періодом для оплати послуг визначено календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Проте, відповідач належним чином не виконував свої зобов'язання щодо сплати послуг позивача з теплопостачання. Як вбачається із розрахунку заборгованості на а.с. 6, за період з 01 жовтня 2013 року по 01 червня 2017 року утворилася заборгованість зі сплати послуг позивача з теплопостачання у сумі 7707,80 грн., яка позивачем сплачена після пред'явлення позову. Позивач просить стягнути індекс інфляції та 3% річних. У відповідності до ч.2 ст..625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання , на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з розрахунками інфляційні втрати за період з грудня 2013 року по квітень 2017 року становлять 1319,32 грн. ( а.с.7), 3% річних - 230,71 грн. ( а.с.8-9). Таким чином, суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача індекс інфляції у сумі 1319,32 грн. , 3% річних у сумі 230,71 грн., а всього 1550,03 грн. У відповідності до ст..141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved