Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна а саме нежитлового-приміщення - гаражного боксу, що розташований по [ADDRESS], та визнання права власності на вказане майно. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 19 березня 2014 року між ним та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до умов якого він сплатив відповідачу вартість купленого гаражного боксу в сумі 1800 доларів США, а останній передав йому майно та правовстановлюючі документи. Було складено акт прийому-передачі нерухомості. Згідно договору, сторони зобов'язувалися до 01 жовтня 2014 року нотаріально посвідчити договір, але відповідач ухилився від нотаріального посвідчення, спочатку наголошував на своїй зайнятості на роботі, хворобі, сімейні обставини. В подальшому заявив, що всі свої зобов'язання щодо продажу майна він вже виконав. Усі умови договору були виконані, позивач здійснив розрахунок з продавцем за купівлю майна в повному обсязі, а відповідач віддав усі правовстановлюючі документи на гаражний бокс та ключі від нього. Посилаючись на викладене, позивач просив визнати договір купівлі-продажу гаражного боксу, що розташований по [ADDRESS] та визнати за ним право власності на вказане майно. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним, чином, про причини неявки не повідомив. Суд, на підставі п. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду представника позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. 19 березня 2014 року між [PERSON], від імені якого діяла [PERSON], та [PERSON] укладено письмовий договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, а саме: гаражного боксу загальною площею 44,40 кв.м. що знаходиться по [ADDRESS], відповідно до якого продавець отримав від покупця 1800 доларів США готівкою. (а.с.7). Згідно п.14 вказаного договору сторони зобов'язалися до 01 жовтня 2014 року його нотаріально посвідчити. Відповідно до акту прийому-передачі від 19 березня 2014 року, на виконання договору купівлі-продажу, продавець передав покупцю, а покупець прийняв від продавця гаражний бокс (літера"А1"), загальною площею 44,40 кв.м., що знаходиться по [ADDRESS] (а.с.8). Проте договір купівлі-продажу зазначеного майна нотаріально позивач оформити не має змоги, оскільки відповідач ухиляється від явки до нотаріусу. Свідок [PERSON] у судовому засіданні підтвердила той факт, що відповідач не має змоги прибути для нотаріального посвідчення договору у зв'язку з зайнятістю. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Усі істотні умови договору були використані обома сторонами, що підтверджується фактичними обставинами справи. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 3 статті 334 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Приймаючи до уваги те, що при укладенні договору було домовлено про усі істотні умови договору, відбулося повне виконання договору, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі продажу дійсним та визнання права власності на квартиру.

Outcome: approved