Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

[PERSON] 10.02.2015 року звернувся в суд із зазначеним позовом, вказуючи, що вироком Волочиського районного суду від 06.01.2015 року [PERSON] був визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, і йому призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком згідно ст.75 КК України на 1 рік 6 місяців. [PERSON] був визнаний винним і засуджений за те, що 06.10.2014 року близько 09.00 години переслідуючи корисливі мотиви, з метою наживи та протиправного заволодіння чужим майном, знявши скляну шибку у вікні, проник через нього у веранду житлового будинку [PERSON] по [ADDRESS], після чого, шляхом пошкодження дверей проник у кімнату вказаного житлового будинку, де з буфета викрав гроші в сумі 1900 грн., завдавши потерпілому [PERSON] матеріальних збитків на вказану суму. Внаслідок вчинення злочину позивачу були заподіяні матеріальні збитки в сумі 1900 грн. та моральні збитки в сумі 1000 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. У судове засідання позивач та відповідач не з'явилися, подавши письмові заяви відповідно про підтримання та повне визнання позову, слухання справи у їх відсутності (а.с.14,16), що є підставою підставою згідно ч.2 ст.197 ЦПК України для розгляду справи у їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Вироком Волочиського районного суду від 06.01.2015 року [PERSON] був визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, і йому призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком згідно ст.75 КК України на 1 рік 6 місяців. Вказаний злочин ним було вчинено відносно потерпілого [PERSON] - позивача по справі. Вирок суду набрав законної сили 06.02.2015 року і ним підтверджується вина [PERSON] - відповідача по даній справі у скоєнні злочину і заподіянні позивачу матеріальних збитків на суму 1900 грн. в зв'язку із викраденням цих коштів у [PERSON] При розгляді кримінальної справи цивільний позов не заявлявся (а.с.5-7). Відповідно до ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи, що позивачу внаслідок скоєння злочину відповідачем було заподіяно матеріальну шкоду, пов'язану з викраденням у нього коштів на суму 1900 грн., що підтверджується вироком суду і відповідачем визнається, тому позов в цій частині підлягає задоволенню повністю. Що стосується вимог про стягнення моральної шкоди, то суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої або у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно п.п.9,10 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При заподіянні особі моральної шкоди обов'язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона. Враховуючи, що позивач безсумнівно зазнав моральних страждань від неправомірних дій відповідача, винного у їх спричиненні, заявлений розмір моральної шкоди не є завищеним, а є співрозмірним і справедливим, відповідачем визнається, тому суд вважає, що в цій частині позов також підлягає задоволенню повністю. Крім того, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати по справі, від яких позивач був звільнений.

Outcome: approved