overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

24.02.2015 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач за період з 01.01.2014 року по 01.01.2015 року заборгував 597 грн. 52 коп.. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до його початку надав заяву в якій просить провести розгляд справи за його відсутності та погоджується на проведення розгляду справи у заочному порядку та постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. З письмової згоди представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України справа розглядається за відсутності сторін, без здійснення технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач проживає в [ADDRESS] та користуються послугами з газопостачання, які надає позивач. [PERSON] не укладав з ПАТ "Чернігівгаз" договору про надання населенню послуг з газопостачання, проте відповідач не заявив вимогу до газопостачального підприємства про відмову від надання їй послуг з постачання природного газу для власних побутових потреб на встановлені газові прилади, а тому між сторонами виникли фактичні договірні правовідносини, які регулюються загальними нормами цивільного права та положеннями Правил надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими Постановою Кабінету міністрів України від 09.12.1999 року № 2246. Відповідно до пункту 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання розрахунковим періодом для встановлення розміру плати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Відповідач надані послуги своєчасно та у повному обсязі не оплачує. Як зазначено позивачем за період з 01.01.2014 року по 01.01.2015 року відповідач заборгував 597 грн. 52 коп., що підтверджується розрахунком (а. с. 6). Згідно ст. ст. 64, 68 ЖК України відповідач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги -спожитий природний газ. Відповідачем порушено зобов'язання щодо обов'язкової оплати в установлені строки наданих позивачем послуг, а тому зазначена сума боргу в розмірі 597 грн. 52 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

24.02.2015 р. позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідачі є абонентами КП «ХТМ», проте своїх зобов*язань по сплаті опалення та гарячої води належним чином не виконують, у зв*язку з чим в них утворилась заборгованість за період з 01.10.2010 р. по 31.08.2014 р. у розмірі 11562 грн. 54коп., яку позивач просить стягнути на його користь. В судове засідання представник позивача надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з"явилися, про причину неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, заяви про розгляд справи за їх відсутністю суду не надавали. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідачі зареєстровані та мешкають за адресою: [ADDRESS] отримують теплову енергію у вигляді опалення і підігріву холодної води на потреби гарячого водопостачання та згідно розрахунку мають заборгованість за період з 01.10.2010 р. по 31.08.2014 р. у розмірі 11562 грн. 54коп. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги (електрична енергія, газ та ін.). У відповідності зі ст. 525 ЦК України однобічна відмова від виконання прийнятих зобов'язань не допускається. Згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сім*ї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобов"язанням, що випливають з договору найма. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 р. №630 - плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання. Таким чином, оскільки відповідачі не виконують покладені на них обов'язки щодо своєчасного розрахунку за спожите опалення та гарячу воду, тому сума заборгованості у розмірі 11562 грн. 54коп. за період з 01.10.2010 р. по 31.08.2014 р. перед КП «Харківські теплові мережі» підлягає стягненню у судовому порядку. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає також стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

24.02.2015р. позивачка звернулася до суду з даним позовом. Посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку, за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.03.2010 року. У вказаному житлі 10.01.2014 року був зареєстрований її кум [PERSON]. З лютого 2014 року він виїхав з вказаного житла, плату за користування жилим приміщенням та комунальні послуги не оплачує, особистих речей відповідача в будинку немає. Просила визнати відповідача таким що втратив право на користування жилим приміщенням. У судовому засіданні позивачка на заявлених вимогах наполягає. Відповідач до суду не з*явився, причин неявки не повідомив, про день і час слухання справи був повідомлений належним чином заздалегідь, у зв*язку з чим справа відповідно до вимог ст.ст.169, 226 ЦПК України слухалася зі згоди позивачки за його відсутності. Вислухавши пояснення позивачки, свідків [PERSON], [PERSON], перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.163 та ч.1 ст.71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців. Згідно ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім"ї. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно є єдиним власником житлового будинку [ADDRESS]. Окрім неї 10.01.2014 року в будинку зареєструвався кум [PERSON]. З лютого 2014 року відповідач за вказаною адресою не проживає, плату за користування жилим приміщенням та комунальні послуги не оплачує, особистих речей відповідача в будинку немає. Згідно свідоцтва про право власності на жилий будинок власником є [PERSON] /а.с.4/. Відповідно до домової книги та довідки Волноваської міської ради від 24.02.2015 року за № 738 в указаному житлі 10.01.2014 року зареєстровний [PERSON].(а.с.5-6). Таким чином , суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS]. На підставі ч.1 ст. 163, ч.1 ст.71 ЖК України, ст.ст.319, 383 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

24.02.2016 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 19.11.2012 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 1100 грн. зі сплатою 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 31.12.2015 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 19045,85 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У зв'язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 19.11.2012 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 1100 грн. зі сплатою 30 % річних (2,5 % в місяць) на суму залишку заборгованості за кредитом, обслуговування якої здійснюється за тарифами і правилами банку. Даний договір є публічним (ст. 633 ЦК України). Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 31.12.2015 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту - 1997,00 грн.; по відсоткам за користування кредитом - 12590,71 грн.; по комісії - 3075,00 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 883,14 грн. Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в загальній сумі - 19045,85 грн., а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

24.02. 2016 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] селищної ради про визначення судом додаткового строку , достатнього для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого 23 грудня 2011 року батька [PERSON], мотивуючи позов тим, що пропустив строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини з поважної причини, оскільки думав, що спадкову масу міг оформити в будь-який час при наявності на руках заповіту та правовстановлюючих документів на житловий будинок У судове засідання позивач не з"явився, про причини неявки не повідомив суд.У позовній заяві позивач просить справу розглядати за його відсутності. Представник відповідача у судове засідання також не з"явився.Від селищного голови селища [PERSON]Палісіки через канцелярію суду надійшло письмове клопотання, в якому зазначено, що відповідач повністю визнає позов та просить розглянути справу без участі відповідача. Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що справу можна розглянути без участі сторін на підставі доказів, доданих до позовної заяви. Оцінивши докази, надані позивачем, суд прийшов до виснову, що позов підлягає до задоволення по слідуючих підставах. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. З копії свідоцтва про смерть (а.с.6) вбачається, що [PERSON] помер 22.12.2011 року.Строк для прийняття спадщини після його смерті закінчився 22.06.2012 року. З копії свідоцтва про народження ( а.с.5) вбачається, що позивач являється сином [PERSON] З копії заповіту вбачається, що [PERSON] заповідав належний йому житловий будинок сину [PERSON]. З листа нотаріуса (а.с.8) вбачається, що [PERSON] пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON]. З позовної заяви вбачається , що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини. Із позовної заяви вбачається, що крім позивача, інших спадкоємців немає, спору за спадкове майно немає. Із клопотання представника відповідача вбачається , що відповідач визнає позов , що відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України також є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

24.02.2017 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02.08.1998 року Чечельницьким відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області,актовий запис №31, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] повністю підтримала позов і пояснила, що позивач зареєструвала шлюб з відповідачем 02.08.1998 року у Чечельницькому відділі реєстрації актів громадянського стану Вінницької області,актовий запис №31. Від шлюбу народилося троє дітей, які на даний час проживають з позивачкою. Сімейне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя . Втрачені всі фізичні та духовні зв"язки з відповідачем.На протязі 4-х місяців проживають окремо, відповідач переїхав у село Білий Камінь, Чечельницького району до батьків, тому примирення між ними неможливе. Просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. Після розірвання шлюбу позивач бажає іменуватись прізвищем Римарчук.Також просить стягнути з відповідачав користь позивача 640 гривень судового збору. Належно повідомлений відповідач у судове засідання не з"явився, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, відповідач не повідомив суд про причину неявки у судове засідання, а тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб ( а.с.3) сторони зареєстрували шлюб 02.08.1998 року у Чечельницькому відділі реєстрації актів громадянського стану Вінницької області,актовий запис №31. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з позовної заяви, з показів представника позивача у суді збереження шлюбу між позивачем та відповідачем суперечить інтересам позивача. Миритися з відповідачем позивач не бажає. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Оскільки суд задовольняє позов, то відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з квитанції (а.с.1) при подачі позову до суду позивач заплатила 640 гривень судового збору, які необхідно стягнути з відповідача в її користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

24.03.2014 року [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з заявою про винесення додаткового рішення в цивільній справі за позовом [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю "Хотинський хлібзавод 2" , про стягнення боргу за договором позики. Вказала, що станом на 03 грудня 2013 року Хотинським районним судом Чернівецької області було винесено ухвалу про закриття провадження в справі у зв'язку із укладанням мирової угоди по справі № 724/2620/13-ц за позовом [PERSON] доТзОВ «Хотинський хлібозавод 2» про стягнення боргу за договором позики. Зазначила, що вказаною ухвалою визнано мирову угоду укладену між сторонами по справі, але в даній ухвалі відсутня повна адреса нерухомого майна яке переходить у власність їй [PERSON], та відсутній окремий опис об'єктів нерухомого та рухомого майна, що в свою чергу унеможливлює виконання даної ухвали ,Хотинського районного суду Чернівецької області. Посилаючись на викладене просила, ухвалити додаткове рішення в якому вказати повну адресу нерухомого майна яке переходить у її власність [PERSON] і знаходиться за адресою вул. Шевченка, 21 м. Хотин, Чернівецької області та окремо вказати об'єкти нерухомого та рухомого майна. В судове засідання сторони по справі не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, доказів про поважність причини неявки до суду не повідомили. Однак неявка сторін належним чином повідомлених, не перешкоджає розгляду питання по суті. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що належить винести додаткове рішення для вирішення питання щодо виконання ухвали Хотинського районного суду Чернівецької області про закриття провадження у зв'язку із укладанням мирової угоди. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. Таким чином, по справі необхідно постановити додаткове рішення, яким вказати повну адресу нерухомого майна яке переходить у власність [PERSON] і знаходиться за адресою вул. Шевченка, 21 м. Хотин, Чернівецької області та окремо вказати об'єкти нерухомого та рухомого майна.. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

24.03. 2014 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що з 28.06.2008 року перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. 09.09.2013 року шлюб між ними розірвано. Дитина проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні. Батько добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти у розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно на її користь до досягнення донькою повноліття. Позивачка в судове засідання не з»явилась, своєю заявою просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, заявою просить розглядати справу в його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов обгрунтованим та підлягаючим задоволенню, оскільки відповідно до ст. 180 СК України батьки забов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що батьками малолітньої [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. На теперішній час [PERSON] проживає разом з матір»ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою ОСН-13 Комсомольського райвиконкому від 22.03.2014 року. Відповідач, який є батьком малолітньої [PERSON], забов"язаний утримувати останню до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Суд, при вирішенні питання щодо визначення розміру аліментів враховує що відповідач на теперішній час не працює та не має постійний дохід, відсутність аліментів на інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення та вважає можливим встановити розмір аліментів у розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

24.03.2014 р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач [PERSON] уклала із ПАТ „Дельта Банк" кредитний договір. У порушення умов цього договору від відповідача не надходять платежі по кредиту та проценти за користування ним, у зв'язку із чим виникла заборгованість у сумі 1085,00 грн., яку і прохає стягнути із відповідача. У судове засідання представник позивача не з'явився, в позовній заяві зазначив, що просить справу розглянути без присутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилась хоча про місце та час розгляду справи була повідомленою належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з огляду на наступне. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 03.03.2008 року [PERSON] уклала із ПАТ „Дельта Банк" договір згідно якого позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає держателю платіжну картку, а також пін - код до картки; здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в тарифному пакеті Visa класичний, що міститься в додатку № 1 до договору. Банк надав держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії. У порушення умов цього договору від відповідача не надходять платежі по кредиту та проценти за користування ним. Як убачається з розрахунку заборгованості за договором відповідач перед банком станом на 20.11.2013 р. має заборгованість у сумі 1085,00 грн. (а.с. 16) У відповідності до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ч. 2 ст. 1054 до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України. Так, згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання який установлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, вимоги позивача підлягають повному задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує із другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. За таких обставин слід стягнути з відповідача на користь позивача 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved