overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

19.01.2015 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у виконавчому комітеті Дяківської сільської ради Бершадського району Вінницької області за актовим записом №02. 10.01.2015 року у них народилась дочка - [PERSON]. Однак, подружнє життя у сторін не склалось, так як позивач постійно ображав та зраджував дружину, що призвело до розпаду сім'ї. З урахуванням викладеного, позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 19.01.2015 року виконавчим комітетом Дяківської сільської ради Бершадського району, Вінницької області, актовий запис №2. Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище "Сенич". Стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 640 грн. Позивач надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач, [PERSON], надав на адресу суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують сімейних відносин, наполягають на розірванні шлюбу між ними, що свідчить про те, що їх сім'я розпалась і зберегти її неможливо. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими, оскільки вони відповідають волевиявленню сторін, а тому позов підлягає до задоволення. Крім того, зі змісту позову вбачається, що у сторін відсутній спір з приводу місця проживання дитини та поділу спільного майна. Ч. 1 ст. 88 ЦПК України визначає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

19.01.2016р. [PERSON] звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісяця, вказуючи, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.08. 2013 року. Під час шлюбу [INFO] у них народилась донька [PERSON], який проживає з нею та знаходяться на її повному утриманні. Відповідач проживає окремо та матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка в судове засідання не з"явилась, до суду надала заяву в якій просить слухати справу у її відсутність, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, до суду надав заяву в якій просить слухати справу у його відсутність, позов визнає та просить його задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов слідуючого. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, з 30 серпня 2013 року, який було зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області. Під час шлюбу [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] , яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач проживає окремо, інших дітей не має. Таким чином, враховуючи вище викладене, те, що відповідач визнав позов, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

19.02.2014р. до суду подано цю заяву, в якій вказано, що 05.12.2003 року заявнику було видано державний акт на право власності на земельну ділянку. Під час внесення запису прізвище даного документу було зроблено запис - [PERSON], замість правильного [PERSON]. В зв'язку з невідповідністю зазначених записів заявник не має змоги реалізувати своє право власності на зазначену земельну ділянку. Той факт, що вказаний документ належить [PERSON] підтверджується тим, що в ньому правильно вказане ім'я та по батькові, а також її паспортом (а.с. 3) та іншими документами, в яких вірно записано прізвище, ім'я, по батькові та дата народження. Заявниця в судове засідання не з'явилась, просила провести розгляд справи за її відсутності про що до суду подала відповідну заяву, заяву підтримала в повному обсязі. Збаржівська сільська рада Погребищенського району Вінницької області в просила провести розгляд даної справи за відсутності їхнього представника, про що до суду подали відповідну заяву. Дослідивши матеріали справи суд, визнає за необхідне задовольнити заявлені вимоги з таких міркувань. Достовірно доведено, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН № 085702 в якому помилково зазначено прізвище „[PERSON]", замість правильного „[PERSON]", належить [PERSON], [INFO], іншого порядку встановлення цього факту законом не передбачено, що не дає можливості заявнику реалізувати своє право власності на зазначену земельну ділянку, то його необхідно встановити на підставі п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

19.02.2014 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові позивач посилалася на те, що вони з відповідачем мешкали однією сім`єю з вересня 2012 року по грудень 2013 року, мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач у справі, з грудня 2013 року вони мешкають окремо, відповідач добровільної допомоги на утримання сина не надає, угоди з відповідачем щодо утримання сина не досягнуто, прохає стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду до повноліття сина. У судовому засіданні позивач позов підтримала, суду пояснивши, що вони з відповідачем мешкали однією сім`єю з вересня 2012 року по грудень 2013 року, мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач у справі, з грудня 2013 року вони мешкають окремо, відповідач добровільної допомоги на утримання сина не надає, угоди з відповідачем щодо утримання сина не досягнуто, мешкає в будинку своєї матері, за проживання в якому не сплачує, не працює в зв`язку зі здійсненням догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, отримує державну соціальну допомогу на дитину в розмірі 1000 грн., земельної ділянки, майнового паю, кредитів, грошових внесків в установах банків, стягнень з доходів не має, стан її здоров`я задовільний, стан здоров`я її сина незадовільний, останній прооперований і потребує витрат на лікування, рекомендовано спеціальне харчування у виді молочної суміші "Nutrinol", щомісячна вартість якого складає 660 грн., їй відомо, що відповідач мешкає в квартирі, яка знаходиться в співвласності його та батька, працює приватним підприємцем і займається торговельною діяльністю, утримує склад з побутовою технікою, земельної ділянки, майнового паю, кредитів, грошових внесків в установах банків, стягнень з доходів не має, стан його здоров`я задовільний, прохає стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду до повноліття сина. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надав. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

19.02.2014 року позивач звернувся в суд з даним позовом. Посилався на те, що 01.12.2006 року він відповідно до кредитного договору надав відповідачу кредит в сумі 1215,50 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, погашення здійснюється за графіком. Відповідач умови договору не виконав, у зв'язку з чим станом на 07.02.2014 року існує заборгованість: за кредитом 1095,32 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 9732,95 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом-- 130,96 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором- 18055,19 грн., штраф фіксована частина 500,00 грн., штраф процентна складова 1450,72 грн., загальна сума 30965,14 грн., які просив стягнути на його користь, а також судовий збір у сумі 309,65 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився і повідомлень про причини неявки від нього не надійшло, тому суд розглядає справу в порядку заочного провадження зі згоди позивача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 1054 ЦК України банк зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. До відносин по кредитних договорах застосовуються положення ст.ст.1046-1053 ЦК України, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник вчасно не повернув суму боргу, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір % не встановлений договором. Судом встановлено, що позивач 01.12.2006 року відповідно до кредитного договору надав відповідачу кредит в сумі 1215,50 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, погашення здійснюється за графіком. Відповідач умови договору не виконав, у зв'язку з чим станом на 07.02.2014 року існує заборгованість: за кредитом 1095,32 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 9732,95 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом-- 130,96 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором- 18055,19 грн., штраф фіксована частина 500,00 грн., штраф процентна складова 1450,72 грн., загальна сума 30965,14 грн., що підтверджено розрахунком заборгованості (а.с.2), які необхідно стягнути на користь позивача. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір в сумі 309,65 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

19.02.2014 року позивач звернувся в суд з даним позовом. Посилався на те, що 09.11.2005 року він відповідно до кредитного договору надав відповідачу кредит в сумі 5290,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, погашення здійснюється за графіком. Відповідач умови договору не виконав, у зв'язку з чим станом на 11.02.2014 року існує заборгованість: за кредитом 2938,82 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 14634,29 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом--531,73 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором- 19284,60 грн. Судовим наказом Волноваського районного суду від 13.11.2008 року стягнуто з відповідачки 5247,64 грн. на користь банку. Тому залишок складає 32141,80 грн., які просив стягнути на його користь, а також судовий збір у сумі 321,42 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився і повідомлень про причини неявки від нього не надійшло, тому суд розглядає справу в порядку заочного провадження зі згоди позивача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 1054 ЦК України банк зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. До відносин по кредитних договорах застосовуються положення ст.ст.1046-1053 ЦК України, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник вчасно не повернув суму боргу, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір % не встановлений договором. Судом встановлено, що позивач 09.11.2005 року відповідно до кредитного договору надав відповідачу кредит в сумі 5290,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, погашення здійснюється за графіком. Відповідач умови договору не виконав, у зв'язку з чим станом на 11.02.2014 року існує заборгованість: за кредитом 2938,82 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 14634,29 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом--531,73 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором- 19284,60 грн. Судовим наказом Волноваського районного суду від 13.11.2008 року стягнуто з відповідачки 5247,64 грн. на користь банку. Залишок складає 32141,80 грн., що підтверджено розрахунком заборгованості (а.с.2), які необхідно стягнути на користь позивача. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір в сумі 321,42грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

19.02.2014 року позивач звернувся в суд з даним позовом. Посилався на те, що 28.05.2008 року він відповідно до кредитного договору надав відповідачу кредит в сумі 3568,94 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, погашення здійснюється за графіком. Відповідач умови договору не виконав, у зв'язку з чим станом на 11.02.2014 року існує заборгованість: за кредитом 2836,22 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 255,69 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом-- 1284,75 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором- 12281,80 грн., штраф фіксована частина 500,00 грн., штраф процентна складова 832,92 грн., загальна сума 17991,38 грн., які просив стягнути на його користь, а також судовий збір у сумі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився і повідомлень про причини неявки від нього не надійшло, тому суд розглядає справу в порядку заочного провадження зі згоди позивача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 1054 ЦК України банк зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. До відносин по кредитних договорах застосовуються положення ст.ст.1046-1053 ЦК України, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник вчасно не повернув суму боргу, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір % не встановлений договором. Судом встановлено, що позивач 28.05.2008 року відповідно до кредитного договору надав відповідачу кредит в сумі 3568,94 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, погашення здійснюється за графіком. Відповідач умови договору не виконав, у зв'язку з чим станом на 11.02.2014 року існує заборгованість: за кредитом 2836,22 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 255,69 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом-- 1284,75 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором- 12281,80 грн., штраф фіксована частина 500,00 грн., штраф процентна складова 832,92 грн., загальна сума 17991,38 грн., що підтверджено розрахунком заборгованості (а.с.2), які необхідно стягнути на користь позивача. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

19.02.2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, при житті на випадок смерті вона не залишила заповіту. В установлений законом строк до нотаріальної контори він не звернувся так як думав, що фактично прийняв спадщину, адже мати проживала біля нього на час хвороби. Просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини в два місяці. Позивач в судове засідання не з"явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав посилаючись на вказані обставини. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, надіслав до суду заяву в якій просить справу розглянути у їх відсутність, позов визнають. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. [INFO] померла [PERSON], відповідно до свідоцтва про смерть, серія [NUMBER]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку [NUMBER], площею 5,04 га., що розташована на території Паліївської сільської ради Маловисківського району, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, серія КР №117649. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишила. Позивач є спадкоємцем померлої [PERSON] першої черги, відповідно до ст.. 1261 ЦК України. Відповідно до ст.. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Але з матеріалів справи вбачається, що спадкоємець, першої черги - позивач проживав за однією адресою зі спадкодавцем тривалий час, а тому до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, не звертався. Лише в лютому місяці 2014 року державним нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, так як був пропущений строк для прийняття спадщини. Тому, в силу ст.. 1272 ЦК України згідно, якої суд може визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, з урахуванням того, що представник відповідача не заперечує проти задоволення позову, враховуючи, що позивач є спадкоємцем першої черги та вважав, що фактично прийняв спадщину, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved