Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

18.01.2017 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя за підсудністю з Токмацього районного суду м. Запоріжжя надійшла цивільна справа №328/4310/16-ц за заявою [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення. Так, заявник просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документа - свідоцтва про право приватної власності від 12.03.1988 року № 183 на житловий будинок [ADDRESS], його померлій матері - [PERSON] оскільки ім'я особи зазначеної в документі не збігається з іменем, вказаним у її паспорті та свідоцтві про смерть. Зазначені обставини позбавляють заявника оформити свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказаний житловий, що належав померлій [PERSON] Заявник у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку. До суду надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, заяву підтримує в повному обсязі, просить її задовольнити. Зацікавлена особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку, причину неявки суд не повідомила. Дослідивши матеріали, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За змістом п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995р. "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" визначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі не збігаються з ім'ям , по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними в свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому. Відповідно до листу ВСУ «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документу, який необхідний заявнику для одержання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий, що належав померлій [PERSON] Згідно з паспортом громадянина України, серії [NUMBER], виданого 20.05.1997 року, ім'я матері заявника зазначено «[PERSON]». Зазначене ім'я також визначено в довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру, а також у свідоцтві про смерть від 21.01.2016 року, серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Токмацькому району Токмацького міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області. Вбачається, що 12.03.1988 року Токмацьким райвиконкомом видано свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок, в якому зазначено, що житловий будинок за [ADDRESS] належить [PERSON]. Отже, із змісту правовстановлюючого документу слідує, що Токмацьким райвиконкомом допущена помилка при написанні імені власника житлового будинку, а саме: замість [PERSON] було зазначено [PERSON]. Як встановлено судом, наведені вище обставини позбавляють заявника отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS]. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення є обґрунтованою та доведеною, у зв'язку з чим, задовольняється судом.

Outcome: approved