Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

16.11.2020 року до суду звернувся представник: адвокат Яковенко О.С. в інтересах [PERSON] з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій просить встановити факт, що трудова книжка серії [NUMBER] , яка заповнена 29 грудня 1988 року, російською мовою на « [PERSON] , дата рождения [INFO] », належить [PERSON] , [INFO] , народилася в місті Гуляйполе Запорізької області. В заяві зазначає, що [INFO] у м. Гуляйполе Запорізької області народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 03 грудня 1970 року. 12 листопада 1988 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». 29.12.1988 року [PERSON] заповнили трудову книжку [NUMBER] , у вказаній трудовій книжці підприємство, на якій вперше видавалася трудова книжка, у графі «Дата рождения» зазначили - « [INFO] ». Отже, підприємство при заповнені трудової книжки в даті народження допустило описку, а саме було помилково зазначено листопад місяць, замість правильного жовтня місяця. 08.10.2020\~року [PERSON] \~звернулася до\~Гуляйпільського відділу\~обслуговування громадян\~(сервісний\~центр)\~Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, де 22 жовтня 2020 року, отримала відповідь, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 року №2148-VIII починаючи з 01 січня 2020 року право на призначення пенсії за віком за наявності страхового стажу не менше 27 років мають жінки після досягнення ними віку 59,6 років, а матерям дітей - інвалідів при досягненні 50 років за наявності страхового стажу не менше 15 років. 8 жовтня 2020 року Ви звернулися до Гуляйпільського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з приводу призначення пенсії за віком, як матері дитини-інваліда відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При перегляді документів виявлено, що в трудовій книжці [NUMBER] від 29.12.1988 року вказано дата народження [INFO] , а в паспорті [NUMBER] від 24.01.1996 року - 11.10.1970 року. Тому для зарахування періоду роботи з 19.12.1988 року по 12.11.2001 рік необхідно надати довідки з кожної організації в якій працювали, що підтверджують вищевказані періоди роботи або звернутися до суду. Прохає встановити факт, що трудова книжка серії [NUMBER] , яка заповнена 29 грудня 1988 року, російською мовою на « [PERSON] , дата рождения [INFO] », належить [PERSON] , [INFO] , народилася в місті Гуляйполе Запорізької області. В судовому засіданні представник заявника: адвокат Яковенко О.С. заяву підтримав та прохав задовольнити. В судове засідання заявник не з`явилася, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи судом, про причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надала. Представник заінтересованої особи: Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом, 03.12.2020 року надав суду заперечення на заяву, в яких посилався на те, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області є правомірними, так як трудова книжка заявника оформлена не належним чином, прохав відмовити у задоволенні заяви, справу розглянути у відсутність представника. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] у м. Гуляйполе Запорізької області народилася заявник - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.12.1970 року (а.с.9). Відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 24.01.1996 року Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області, заявник [PERSON] народилася [INFO] у м. Гуляйполе Запорізької області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.6-7). 12.11.1988 року заявник [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 12.11.1988 року (а.с.9). 29.12.1988 року була заповнена трудова книжка серії [NUMBER] на ім`я російською мовою « [PERSON] , дата рождения [INFO] », що підтверджується копією трудової книжки (а.с.12-13). 08.10.2020 року заявник звернулася до Гуляйпільського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області за призначенням пенсії за віком як матері дитини-інваліда відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», надавши для підтвердження стажу роботи трудову книжку (а.с.14). 22.10.2020 року заявнику було повідомлено про те, що при перегляді документів виявлено, що в трудовій книжці [NUMBER] від 29.12.1988 року вказано дата народження [INFO] , а в паспорті [NUMBER] від 24.01.1996 року - 11.10.1970 року. Тому для зарахування періоду роботи з 19.12.1988 року по 12.11.2001 рік необхідно надати довідки з кожної організації в якій працювали, що підтверджують вищевказані періоди роботи або звернутися до суду, що підтверджується копією відповіді (а.с.14). Задовольняючи заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу суд виходить з такого. Згідно п.5\~ч.2\~ст.293ЦПК\~України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ч.1 ст.316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до\~ст.319\~ЦПК України\~у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України про підвищення пенсій" № 2148-УІІІ від 03.10.2017 року починаючи з 01 січня 2020 року право на призначення пенсії за віком за наявності страхового стажу не менше 27 років мають жінки після досягнення ними віку 59,6 років, а матерям дітей - інвалідів при досягненні 50 років за наявності страхового стажу не менше 15 років. Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника, який підтверджує його стаж і характер виконуваної роботи. Вона не повинна містити неправильних або не точних записів. Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (зі змінами), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Пунктом 26 вказаного Порядку визначено, що якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Таким чином судом встановлено, що трудова книжка [NUMBER] , заповнена 29.12.1988 року на ім`я російською мовою « [PERSON] , дата рождения [INFO] », містить описку щодо дати народження заявника, оскільки відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 24.01.1996 року Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області, заявник [PERSON] народилася [INFO] у м. Гуляйполе Запорізької області, і усунути вказаний недолік у досудовому порядку неможливо у зв`язку ліквідацією підприємства, на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Встановити факт належності заявнику трудової книжки в інший спосіб, як через встановлення даного факту судовим рішенням, заявник не має змоги. Встановлення юридичного факту має для заявника суттєве юридичне значення і необхідно для підтвердження стажу роботи та призначення пенсії за віком. Факт належності заявнику трудової книжки доведений в судовому засіданні вищевказаними доказами. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. За таких обставин, на підставі ст.ст. 315-319 ЦПК України, заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню.

Outcome: approved