Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON]\~ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме\~ квартирою № 30, яка знаходиться у будинку №108 по вул. Вовчинецькій в м.Івано-Франківську. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що згідно договору дарування, йому\~ на праві приватної власності належить квартира № 30, яка знаходиться у будинку №108 по вул. Вовчинецькій в м.Івано-Франківську. У даній квартирі зареєстрована відповідачка. Проте з літа 2015 року [PERSON] добровільно пішла з квартири на інше місце проживання. Відповідач у вказаній квартирі не проживає, не користується житловим приміщенням, її особистих речей у квартирі немає. Позивач в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що позивач є власником квартири № 30, яка знаходиться у будинку №108 по вул. Вовчинецькій в м.Івано-Франківську (а.с. 5,6). Як вбачається з довідки № 175 від 06.02.2019 року, виданої ТзОВ ЖЕО "Сервіс-житло", у квартирі № 30, яка знаходиться у будинку №108 по вул. Вовчинецькій в м.Івано-Франківську зареєстровані: [PERSON] (власник) та [PERSON] (піднаймач) - (а.с. 7). Позивач стверджує, що [PERSON] протягом 4 років не проживає у вказаній квартирі, не користується житловим приміщенням, її особистих речей у квартирі немає. Стаття 129 Конституції України передбачає, що одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Частиною першою статті 29 Цивільного кодексу України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Положеннями статті 3 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні визначено, що реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Згідно цієї ж статті, місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Статтею 7 3акону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні вказано, що підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. У відповідності з положеннями статті 405 Цивільного кодексу України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин суд вважає доведеними доводи позивача про те, що відсутність\~ відповідача має постійний характер, підстави для визнання причин відсутності відповідача поважними відсутні, тому відповідача [PERSON] слід визнати такою, що втратила право на користування квартирою № 30, яка знаходиться у будинку №108 по вул. Вовчинецькій в м.Івано-Франківську. Відповідно до частини пятої статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі вищевикладеного, відповідно до статті 41, 129 Конституції України, статей 29, 405 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved