Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

15.09.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визначення частки у спільному сумісному майні, в якому просила визначити частку померлої [PERSON] у праві власності на земельну ділянку, розташовану в м. Вінниці по провулку Кутузова, 10 в розмірі 1/3; визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 15.08.2016 року на 1/3 частку земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Вінниця, провулок Кутузова, 10. Позов мотивовано тим, що позивач у справі є донькою [PERSON], померлої 15.08.2016 року. Державним актом серії ЯМ №304850 на право власності на земельну ділянку розміром 0,1000 га, виданим Вінницькою міською радою 03.04.2012 року на підставі рішення Вінницької міської ради №2155 від 11.11.2008 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №051010001002727 та додатку до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №304850, виданого Управлінням Держкомзему у м. Вінниці 03.04.2012 року, земельна ділянка за адресою: м. Вінниця, провулок Кутузова, 10 передана у спільну сумісну власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], частки співвласників не визначено. За життя [PERSON] всі співвласники користувалися однаковими за розмірами частками зазначеної земельної ділянки, їх частки були рівними, однак така домовленість про користування земельною ділянкою не була закріплена документально. Після смерті [PERSON] [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої. До складу спадщини [PERSON], в тому числі, входить і належна померлій частина земельної ділянки. Нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку належної померлій земельної ділянки, оскільки неможливо визначити розмір такої частки померлої у спільній сумісній власності на земельну ділянку. Позивач позбавлена можливості оформити своє право на успадковану частину земельної ділянки без визначення частки спадкодавця, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. 20.11.2017 року відповідач [PERSON] подав до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] та [PERSON] про визначення частки у спільному сумісному майні, в якій просить визначити його частку в праві власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: м. Вінниця, провулок Кутузова, 10, в розмірі 1/3. Зустрічну позовну заяву мотивовано тим, що між співвласниками зазначеної земельної ділянки виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування спільним майном, невизначеність розміру частки в праві власності на земельну ділянку позбавляє позивача за зустрічним позовом права на виділ в натурі частки з майна, що належить йому на праві спільної сумісної власності. Ухвалою суду від 21.11.2017 року було обєднано вимоги за первісним та зустрічним позовами в одне провадження (а.с.55). Ухвалою суду від 21.11.2017 року без винесення окремого процесуального документа було задоволено клопотання позивача за первісним позовом [PERSON] про витребування від Другої вінницької державної нотаріальної контори копії спадкової справи після смерті [PERSON] (а.с.56). Ухвалою суду від 07.12.2017 року було залучено до участі у справі за первісним позовом в якості співвідповідача [PERSON], оскільки як встановлено з матеріалів спадкової справи, останній звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець першої черги, щодо майна померлої [PERSON] (а.с.81). В судове засідання позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] не зявилась, подала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги за первісним позовом підтримує в повному обсязі та просила їх задоволити, вимоги зустрічного позову визнала, просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, подали до суду спільну заяву, в якій первісний позов визнали в повному обсязі, зустрічний позов підтримали та просили його задовольнити, справу просили розглядати й їх відсутність. Відповідач за первісним та зустрічним позовами [PERSON] в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву, в якій повідомив, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] визнає в повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутність. Відповідач за первісним позовом [PERSON] в судове засіданні повторно не зявився з невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом завчасно у встановлений законом спосіб. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, враховуючи зміст заяв учасників справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозвязку, зважає на наступне. Матірю позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом [PERSON] (до укладення шлюбу «Гаврилюк») є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії І-АМ №469040 та копією свідоцтва про шлюб серії І-АМ №190545 (а.с.6, 13). Згідно державного акту серії ЯМ №304850 на право власності на земельну ділянку розміром 0,1000 га, виданим Вінницькою міською радою 03.04.2012 року на підставі рішення Вінницької міської ради №2155 від 11.11.2008 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №051010001002727 та додатку до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №304850, виданого Управлінням Держкомзему у м. Вінниці 03.04.2012 року, співвласниками на праві спільної сумісної власності земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Вінниця, пров. Кутузова, 10 є [PERSON], [PERSON], [PERSON], частки співвласників не визначено (а.с.8-9). [PERSON] померла 15.08.2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ №350368 (актовий запис №2272) (а.с.7). Після її смерті відкрилася спадщина. За життя [PERSON] 01.08.2016 року склала заповіт на випадок смерті, яким заповіла все своє майно доньці [PERSON], [INFO] (а.с.10). [PERSON], у встановлений законом шестимісячний строк, а саме 12.01.2017 року, як спадкоємець померлої [PERSON] звернулася до Другої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини майна померлої (а.с.61) Державний нотаріус Другої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину земельної ділянки по провулку Кутузова, 8, площею 0,1000 га, кадастровий номер 0510137000:03:045:0385, після померлої [PERSON], яку мотивувала тим, що нотаріус не може визначити склад спадкового майна, а саме на яку частку зазначеної земельної ділянки необхідно видати свідоцтво про право на спадщину після померлої (а.с.11). Згідно довідки №630, виданої КП «ВМБТІ» 17.02.2016 року, відповідно до додатку №3/70 до рішення виконкому Вінницької міської ради №200 від 04.06.1987 року будинку з існуючим №8 по провулку Кутузова в м. Вінниці присвоєно №10 (а.с.50). Як вбачається з копії спадкової справи №04/2017 до майна померлої [PERSON] крім [PERSON] заяву про прийняття спадщини після померлої до нотаріальної контори подав її син [PERSON] (а.с.73). Державним нотаріусом [PERSON] повідомлено його, що подана ним заява про прийняття спадщини подана після спливу передбаченого законом строку на прийняття спадщини, що він не є спадкоємцем померлої, померла за життя склала заповіт, документів, які б підтверджували належність [PERSON] до категорії спадкоємців на обовязкову частку у спадщині, до нотаріальної контори ним не надано (а.с.77). Встановленим судом фактичним обставинам у справі відповідають правовідносини, визначені нормами спадкового права, а також нормами ЦК України щодо спільної власності. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п. 5\~постанови Пленуму Верховного суду України\~\~від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до положень\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Позивач за первісним позовом [PERSON] та позивач за зустрічним позовом [PERSON], заявляючи вимогу відповідно про визначення часток померлої [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, посилаються на те, що кожному із співвласників земельної ділянки належить саме 1/3 частка у праві власності на земельну ділянку, що розташована за адресою м. Вінниця, провулок Кутузова, 10 (8). Фактичний порядок користування між співвласниками склався ще за життя [PERSON] Визначаючись щодо цих вимог первісного та зустрічного позову, суд враховує положення вказаних вище норм закону про рівність часток, а також ту обставину, що ніяких домовленостей про розмір часток між співвласниками не було, жодних доказів щодо цього суду не надано, не визначення часток не дає можливості позивачам набути право власності на відповідні (рівні) частки спірної земельної ділянки. Тому, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимога первісного позову та зустрічного позову про визначення розміру часток співвласників [PERSON]П та померлої [PERSON] у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер 0510137000:03:045:0385, розташовану в м. Вінниці по провулку Кутузова, 10 (8), підлягають до задоволення, та суд зазначає, що на день смерті [PERSON] її частка становила 1/3 ідеальну частку земельної ділянки, частка [PERSON] становила та становить 1/3 частку як на день смерті [PERSON] рівно як і на день ухвалення рішення судом. При цьому, суд враховує, роз'яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту\~ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Відповідно до ч. 1\~ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1\~ст. 1223 ЦК України, \~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа. Відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Враховуючи предмет позову в частині визнання права власності за [PERSON] на 1/3 частку земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], з метою визначення кола спадкоємців померлої та захисту їх спадкових прав, судом в якості співвідповідача у справі за первісним позовом залучено [PERSON] Разом з тим останній не зявився в призначені судові засідання, не надав суду доказів, які б свідчили про його належність до категорії спадкоємців, які мають право на обовязкову частку у спадковому майні, а тому перед судом вказаним відповідачем не доведено, що він має право на спадкування. Встановлюючи коло спадкоємців померлої [PERSON] судом не встановлено інших осіб, які б мати право на спадкування 1/3 частки земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Вінниця, пров. Кутузова, 10 (8), після смерті [PERSON], окрім позивача за первісним позовом [PERSON] Згідно\~ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом. Оскільки судом встановлено, що померла мати позивача [PERSON] за життя була власником 1/3 частки земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Вінниця, провулок Кутузова, 10 (8), а [PERSON] є її спадкоємцем за заповітом, суд дійшов переконання, що існують підстави та необхідність для захисту спадкових прав [PERSON], тому слід визнати за останньою право власності на 1/3 частку спірної земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті померлої [PERSON] Таким чином, за результатами розгляду справи суд прийшов до висновку, що як первісний так і зустрічний позови підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved