Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Новгород-Сіверської районної державної адміністрації про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю. Заявлені позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що державний акт від 25.09.2003 року, серія [NUMBER] виданого на підставі розпорядження Новгород-Сіверської районної державної адміністрації від 29.04.2002 р. за №130 та державний акт від 25.09.2003 року, серія [NUMBER] виданого на підставі розпорядження Новгород-Сіверської районної державної адміністрації від 29.04.2002р. за №130, на право приватної власності на землю було видано вже після смерті померлих: [PERSON] та [PERSON]. Даний факт унеможливлює оформлення позивачем спадщини. В судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не з'явилися але надали суду заяву в якій позовні вимоги підтримують в повному обсязі просять їх задовольнити, а справу розглянути без їх участі. Представник Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області Коропець О.В. висловилася про можливість задоволення заявлених позовних вимог. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав: [INFO] року помер [PERSON] свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 24.10.2000р. видане виконкомом Будо-Вороб'ївської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області (а.с.6) [INFO] року померла [PERSON] свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 02.07.2001р. видане виконкомом Будо-Вороб'ївської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області (а.с.7) [PERSON] (батько позивача по справі), на підставі рішення Новгород-Сіверської райдержадміністрації №130 від 29.04.2002р року мав земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 7.88га.(а.с.11) [PERSON] (баба позивача по справі), на підставі рішення Новгород-Сіверської райдержадміністрації №130 від 29.04.2002р року мала земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 9.93га.(а.с.12) [PERSON] на день смерті проживав разом з батьком та бабою, що підтверджується довідками Будо-Вороб'ївської сільської ради №№159-160 від 29.03.2016року(а.с.10), що свідчить про фактичне прийняття спадщини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.01.1986р. [PERSON] є рідним сином [PERSON](а.с.9) Згідно з вимогами ст. 22 ЗК України (в редакції чинної на день смерті [PERSON] та [PERSON].) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та одержання документа, що посвідчує це право. Після смерті [PERSON] та [PERSON], в порушення вимог ч. 2 ст. 9 ЦК УРСР, на ім`я [PERSON] та [PERSON] були видані державні акти від 25.09.2003 року, серії [NUMBER] та серії [NUMBER], на право приватної власності на земельні ділянки. Положеннями ст. 549 ЦК УРСР визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня її відкриття він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном або подав нотаріальному органу заяву про прийняття спадщини. Позивач фактично позбавлений можливості оформити нотаріально свої права щодо вказаної у державних актах від 25.09.2003 року, серії [NUMBER] та серії [NUMBER], земельні ділянки, внаслідок видачі вказаних державних актів після смерті [PERSON] та [PERSON], За таких встановлених судом фактичних обставин суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими. На підставі викладеного, враховуючи роз`яснення ПП ВСУ від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", приймаючи до уваги вимоги затвердженого 02.07.2003 року наказом № 174 Державного комітету України по земельних ресурсах Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель та

Outcome: approved