Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

26 березня 2021 року, згідно поштового конверта, АТ «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовом, в якому просить звільнити з-під арешту нерухоме майно, яке належить АТ «Альфа-Банк», а саме: житловий будинок, загальною площею 280.8 кв.м., житлова площа 109,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка, загальною площею 0,1063, кадастровий номер 7425586000:01:000:0127, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що накладений постановою, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження, серія та номер: 29015140. виданий 23.08.2013 року, видавник: відділ державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції, постановою про накладення арешту на майно боржника, серія та номер: б/н, виданий 22.04.2010 року, видавник: ВДВС Чернігівського РУЮ, постановою про накладення арешту на майно боржника, серія та номер: б\\н, виданий 29.07.2009 року, видавник: ВДВС ЧРУЮ, постанова, про арешт майна боржника, серія та номер: 56531759, виданий 05.06.2018 року, видавник: Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, [PERSON] Стягнути з відповідача на користь АТ "Альфа Банк" витрати по сплаті судового збору, мотивуючи свої вимоги тим, що Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено договір кредиту № 937/08-43 та іпотечний договір відповідно до якого, на забезпечення виконання основного зобов`язання, [PERSON] передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме: житловий будинок, загальна площа (кв.м.) 280.8, житлова площа (кв.м.) 109.7, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку загальною площею 0,106,3, кадастровий номер 7425586000:01:000:0127, що також знаходиться за вищевказаною адресою. У зв`язку з неможливістю виконання умов кредитного договору, позивач був змушений розпочати процедуру стягнення на іпотечне майно. 21.02.2019 року право власності на майно було зареєстровано за АТ «УКРСОЦБАНК» (правонаступник АТ «Альфа-Банк»), проте реалізувати заставне майно на даний час неможливо оскільки на нерухоме майно [PERSON] накладено арешти та заборона на його відчуження. Ухвалою судді від 30 березня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. Від представника відповідача - адвоката Касьяненка Д.Л. надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, в яких просить відмовити у задоволенні позовної заяви. Мотивуючись тим, що не зважаючи на наявність арештів АТ «Альфа-Банк» незаконно зареєстрував за собою право власності на будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Крім того позивачем не доведено факту порушення його прав накладенням арешту на спірне нерухоме майно. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Касьяненко Д.Л. подав заяву про розгляд справи без його участі, та участі відповідача. Представник третьої особи Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куликівському та Чернігівському районах Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) подав заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) в судове засідання явку свого представника не забезпечила, про день та час розгляду справи повідомлялися. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 вересня 2019 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». Згідно Рішення № 5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року, було затверджено передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «АЛЬФА-БАНК» з дати визначеної у передавальному акті, а саме - з 15.10.2019 року. Протоколом № 4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15.10.2019 року було вирішено затвердити передавальний акт (п. 2.1. протоколу). 15 жовтня 2019 року відповідно до підпункту «г» пункту 11 частини 4 статті 1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків», пунктів 3.1., 5.З., Постанови Правління НБУ № 189 від 27.06.2008 року «Про затвердження положення особливості реорганізації банку за рішенням його власників», було затверджено передавальний акт, у відповідності до якого АТ «Альфа-Банк» у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набув обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів. Згідно п. 1 передавального акта від 15.10.2019 року, внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «Альфа-Банк». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження цього передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк», а саме з 15.10.2019 року. Згідно ч. 1 ст. 104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва. Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У зв`язку з вищевикладеним АТ «Альфа-Банк» став правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк». 05 серпня 2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] уклали договір кредиту № 937/08-43. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 937/08-43 між банком та [PERSON] 05.08.2008 року укладено іпотечний договір, згідно до якого на забезпечення виконання основного зобов`язання іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності майно: земельну ділянку, призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, загального площею 0,1063 (Нуль цілих одна тисяча шістдесят три десятитисячних ) гектара, кадастровий номер 7425586000:01:000:0127, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , та належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 858760, виданого Радянськослобідською сільскою радою Чернігівського району Чернігівської області 18 квітня 2007 року на підставі рішення 4 сесії 5 скликання Радянськослобідської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 05 грудня 2007 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010783900054, та жилий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право приватної власності, виданого виконавчим комітетом Радянськослобідської сільської ради 06 грудня 2007 року, на підставі рішення виконавчого комітету від 22 листопада 2007 року за № 153, право власності зареєстроване в Чернігівському районному бюро технічної інвентаризації 06 грудня 2007 року в книзі № 3, номер запису 381, реєстраційний № 18616649. У зв`язку з неможливістю виконання умов за кредитним договором та значної заборгованості [PERSON] , позивач розпочав процедуру стягнення на іпотечне майно. 21.02.2019 року право власності на майно було зареєстроване за АТ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк»), що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Однак позивачу стало відомо, що реалізувати майно на даний час неможливо, оскільки постановою, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер: 29015140, виданий 23.08.2013, видавник: відділ державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції, постановою про накладення арешту на майно боржника, серія та номер: б/н, виданий 22.04.2010, видавник: ВДВС Чернігівського РУЮ, постановою про накладення арешту на майно боржника, серія та номер: б\\н, виданий 29.07.2009, видавник: ВДВС ЧРУЮ, постановою, про арешт майна боржника, серія та номер: 56531759, виданий 05.06.2018, видавник: Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, [PERSON] накладено арешти на нерухоме майно Відповідача, та заборона на його відчуження. Внаслідок винесення вищезазначених постанов про арешт, порушено права позивача як власника відповідного майна, виходячи із наступного. Відповідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частина 1 ст. 317 ЦК України зазначає, шо власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 386 ЦКУ держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ч. 1 ст. 391 ЦКУ власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За правилами ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 40 вищезазначеного Закону про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Пунктом 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» зазначено що, у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до ч.7 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку». Частиною 2 цього Закону передбачено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ч. 1ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Частиною 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Чинним законодавством не передбачено заборони накладення арешту на майно, що є предметом іпотеки. Разом із тим ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» обумовлено випадки, підстави й порядок зняття арешту з майна, у тому числі відповідно до ч.5 цієї норми у всіх інших випадках арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень п.6 ч.1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно. Статті 841 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, позов АТ «Альфа-Банк» до [PERSON] про звільнення майна з-під арешту підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» належить стягнути судовий збір в розмірі 2 270 грн.

Outcome: approved