Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

27.03.2014 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 17.01.2012 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № BL_КГ100091472, за умовами якого позивачем було надано відповідачу грошові кошти в сумі 20 000, 00 грн. з кінцевим терміном погашення 17.01.2015 року зі сплатою 0, 01 % річних за його користування, комісії за управління кредитом 3, 00 % від суми кредиту, а також страховим платежем 3, 3 % від суми кредиту. Відповідач у справі не виконує свої зобов»язання перед кредитором у зв»язку з чим станом на 26.03.2014 року в останнього виникла заборгованість у сумі 29 107, 64 грн., що складається з: заборгованості за кредитом - 19 444, 17 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 1, 68 грн., комісії за розрахункове обслуговування - 8 084, 48 грн., неустойки - 1 577, 31 грн. У зв»язку з невиконанням відповідачем зобов»язань за договором кредиту, просить достроково стягнути з відповідача на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість в розмірі 29 107, 64 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору. У судовому засіданні сторони відсутні. Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, повідомивши суд, що позивач підтримує заявлені вимоги у повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач, про дату, час та місце судового засідання, повідомлявся за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, однак судову повістку повернуто до суду з відміткою відділу зв»язку про закінчення терміну зберігання, що за правилами п.5 ст. 74 ЦПК України є підставою для висновку про належне повідомлення сторони. З огляду на викладене, суд ухвалив, розглянути справу за відсутності представника позивача та відповідача, ухваливши заочне рішення, на підставі наявних у справі даних. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлений ПАТ «ВіЕйБі Банк» до [PERSON] позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.01.2012 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № BL_КГ100091472 (а.с.5-12). Відповідно до умов зазначеного вище договору позивачем було надано відповідачу грошові кошти в сумі 20 000, 00 грн. з кінцевим терміном погашення 17.01.2015 року зі сплатою 0, 01 % річних за його користування та комісією за управління кредитом 3, 00 % від суми кредиту та страховим платежем 3, 3 % від суми кредиту, 25, 00 % штрафу від суми кредиту та пеня 0, 50 %, що відповідно передбачено п.п. 4.2.,4.3. загальної частини договору. Відповідно до умов зазначеного вище Договору, зокрема п.п. 2.5.2., 4.2., 4.3. [PERSON] зобов»язався не пізніше дати, встановленої в Графіку, поповнювати рахунок ПАТ «ВіЕйБі Банк», вказаний у п. 6 Спеціальної частини договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням в сумах не менших за суми платежів, встановлені в графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом; у випадку невиконання позичальником обов»язку, передбаченого п. 3.3.3. загальної частини договору, при тому, що прострочення виконання боргових зобов»язань за договором перевищило 60 (шістдесят) календарних днів, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку штраф у розмірі, зазначеному в п. 8 спеціальної частини договору; у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов»язань (а саме неповерненої чергової частини кредиту та/або несплачених процентів та/або комісії за управління кредитом), строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, починаючи з наступного дня, рахуючи з дати порушення позичальником терміну виконання свого грошового зобов»язання, передбаченого цим договором, а якщо така дата порушення припадає на вихідний, святковий або неробочий день, то рахуючи з першого робочого дня, що слідує за таким вихідним, святковим або неробочим днем, та закінчуючи днем, що передує даті повного виконання всіх прострочених грошових зобов»язань. За даними Графіку погашення заборгованості за кредитом та процентами, що є додатком № 1 до договору № BL_КГ100091472 від 17.01.2012 року, [PERSON] повинен був кожного місяця 17 числа вносити суми коштів, відповідно до Графіку на погашення основного боргу, процентів та 600, 00 грн. комісії за управління кредитом (а.с. 13). Звертаючись в суд з позовом, позивач стверджує про невиконання відповідачем зобов»язань за кредитним договором. За проведеним позивачем розрахунком відповідач у справі не виконує свої зобов»язання щодо погашення кредиту, у зв»язку з чим станом на 26.03.2014 року виникла заборгованість у сумі 29 107, 64 грн., що складається з: заборгованості за кредитом - 19 444, 17 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 1, 68 грн., комісії за розрахункове обслуговування - 8 084, 48 грн., неустойки - 1 577, 31 грн. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 1046 цього ж Кодексу передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 26.02.2014 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернулося до [PERSON] з вимогою про повернення кредитних коштів, однак станом на день звернення до суду вимога не була виконана (а.с. 26). Оскільки відповідач [PERSON] не виконує взяті на себе зобов"язання за кредитним договором, тому вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за кредитним договором, а також відсотків за користування кредитом, комісії за розрахункове обслуговування та неустойки ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України відповідач має сплатити позивачу судові витрати за розгляд справи судом. На підставі викладеного та

Outcome: approved