Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

18.05.2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що припинив свою дію, внаслідок односторонньої відмови відповідача від виконання, попередній договір №690, укладений 25.08.2011 року між сторонами, визнати таким, що припинив свою дію, внаслідок односторонньої відмови відповідача від встановлення орендної плати відповідно до вимог законодавства, договір оренди №690, укладений 25.08.2011 року між сторонами, виселити відповідача з квартири [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надійшла заява з проханням розглянути справу в його відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що ТОВ «Ключове рішення» є власником квартири загальною площею 33, 4 кв. м, житловою площею 17, 9 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 25.08.2011 року між ТОВ "Ключове рішення" та [PERSON] було укладено попередній договір № 690 та договір оренди № 690 з пільговою ставкою орендної плати з метою фінансового сприяння виконанню відповідачем зобов'язань за попереднім договором. Як вбачається з матеріалів справи, протягом дії вказаних правовідносин, відповідач неодноразово порушував фінансові зобов'язання за вказаними договорами, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість. Відмова відповідача сплачувати чергові платежі свідчить про його односторонню відмову від виконання попереднього договору. Відповідно до положень ст. 188 Податкового кодексу України орендна плата не може бути нижчою до економічно обґрунтованої. Згідно змісту ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом, а згідно статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, або розірвання договору. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності з ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. У разі порушення цього права власник має право на підставі ст. 387 Цивільного кодексу України витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Враховуючи положення законодавства про підприємництво, ціллю якого є отримання прибутку та відсутність факту оплати за укладеними договорами, що є збитками, внаслідок яких зменшуються суми податкових відрахувань позивача, позивач правомірно вважає, що правовідносини між сторонами припинились, у зв'язку з чим договори підлягають визнанню такими, що припинені внаслідок односторонньої відмови відповідача від виконання їх умов та відповідач підлягає виселенню із займаного ним приміщення без надання іншого жилого приміщення. За таких обставин позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved