Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

26.08.2020 позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок, загальною площею 67,3 кв.м., житловою - 45,8 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] померла її матір [PERSON] , яка на випадок своєї смерті заповіла їй все своє майно, до складу якого входить вказаний вище будинок. Зазначає, що звернувшись до приватного нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок. На даний час, вона є єдиним спадкоємцем своєї матері, у зв`язку з чим, просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на спірне спадкове майно. Ухвалою судді від 27.08.2020 провадження в зазначеній справі відкрито та призначено до підготовчого судового засідання на 17.09.2020. В підготовче судове засідання [PERSON] не з`явилась, подала суду клопотання в якому просить суд проводити розгляд даної справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник Бистрицької сільської ради Дрогобицького району Львівської областів підготовче судове засідання не з`явився. Сільський голова Ікало А.М. подав суду заяву, в якій просить розгляд даної справи проводити без представника сільської ради та без фіксування судового засідання технічними засобами. Зазначив, що заперечень проти позову у сільської ради не має. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК Українифіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За результатами підготовчого провадження, у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Так, вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день її смерті, і на що вона за законом матиме право, житловий будинок в [ADDRESS] , земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, заповіла своїй дочці, тобто позивачу по справі [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 16.11.2012 та заповітом [PERSON] від 13.11.2012, зареєстрованим в реєстрі за № 26, (а.с. 5, 6). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 26.01.1991, виданого сільською радою с. Дорожів Дрогобицького району Львівської області вбачається, що позивач [PERSON] після одруження змінила своє прізвище з дівочого « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] » (а.с. 8). Згідно довідки Бистрицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області за №229 від 28.05.2020 вбачається, що [PERSON] до дня своєї смерті [INFO] проживала в [ADDRESS] , разом із своєю донькою [PERSON] (а.с. 9). В той же час, відповідно до довідки Бистрицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області за № 230 від 28.05.2020 вбачається, що будинок в [ADDRESS] , являється будинковолодінням [PERSON] (а.с. 15). З відповіді державного нотаріуса першої Дрогобицької державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції України Кушнір О. від 21.08.2020 вбачається, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно та роз`яснено, що з вирішенням даного питання їй необхідно звернутись до суду (а.с. 17). Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи і часом її відкриття є день її смерті, а відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок смерті. За правилами статей 1222-1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а в разі його відсутності, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Оскільки протягом встановленого законом строку спадкоємець - позивач не заявив про відмову від спадщини, то на підставі п. п. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадщина, незалежно від часу її прийняття, належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Згідно ст. 66-69 ЗУ "Про нотаріат", п. 4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Вимогами ст. 392 ЦК України та наданих до неї роз`яснень у листі ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Окрім того, у згаданому листі зазначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. З огляду на викладене, а також враховуючи ту обставину, що нотаріусом відмовлено позивачу в оформленні спадкового майна, позивач являється єдиним спадкоємцем за заповітом, яка вчинила усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, але з незалежних від неї причин у видачі такого їй було відмовлено, а тому суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення. Враховуючи вище наведене та

Outcome: approved