Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

21.12.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення збитків заподіяних державі в наслідок порушення природоохоронного законодавства. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що Інспекцією 21.09.2018 в ході перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства на території Ліснополянської сільської ради Марківського району Луганської області, встановлено факт незаконної порубки 3 сухостійних дерев громадянином [PERSON] в полезахисній лісосмузі, яка розташована на території Ліснополянської сільської ради Марківського району Луганської області, біля ставків Лозовеньки с. Крупчанське за межами населеного пункту, що є порушенням природоохоронного законодавства. Відповідача 21.09.2018 було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення передбаченого ст. 65-1 КУпАП, та винесена постанова про накладення адміністративного стягнення за вчинення зазначеного вище правопорушення, у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. який відповідач у встановлений законодавством строк 27.09.2018 року добровільно сплатив. Інспекцією обчислений розмір збитків, заподіяних державі внаслідок порубки 3 сухостійних дерев до ступеню припинення росту, на підставі «Такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 за № 665, який складає 5 836 грн. 86 коп. Відповідно до ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Інспекцією на адресу Відповідача було направлено претензію № 78/04-12 від 26.09.2018 року на добровільне відшкодування шкоди завданої державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства. У наданий для добровільного відшкодування збитків строк, Відповідачем заподіяну шкоду не сплачено, Відповідач не надав жодних підтверджуючих документів щодо добровільного відшкодування збитків заподіяних державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь держави шкоду, завдану внаслідок порушення природоохоронного законодавства в сумі 5836 грн. 86 коп. та суму сплаченого судового збору у розмірі 1762 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі (а.с.40). Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги про відшкодування збитків в розмірі 5836 грн. 86 коп. визнав в повному обсязі (а.с.52). В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В судовому засіданні судом було встановлено, що 21.09.2018 в ході перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства на території Ліснополянської сільської ради Марківського району Луганської області Державною екологічною інспекцією у Луганській області встановлено факт незаконної порубки 3 сухостійних дерев громадянином [PERSON] в полезахисній лісосмузі яка розташована на території Ліснополянської сільської ради Марківського району Луганської області, біля ставків Лозовеньки с. Крупчанське за межами населеного пункту, що є порушенням природоохоронного законодавства, що підтверджується Актом перевірки за додержанням вимог законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів від 21.09.2018 року (а.с.7). 21.09.2018 року за даним фактом було складено Протокол №000918 про адміністративне правопорушення про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.. 65-1 КУпАП (а.с.9). Відповідно постанови про накладення адміністративного стягнення №000918 від 21.09.2018 року відповідач [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ст. 65-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення за вчинення зазначеного вище правопорушення, у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. (а.с. 10). Відповідно Пояснення [PERSON] від 21.09.2018 року, останній дійсно здійснив порубку лісу - дерев-сухостою для опалення приватного будинку (а.с.11). Відповідно Квитанції№5 від 27 вересня 2018 року [PERSON] сплатив штраф в розмірі 170 грн. (а.с.13). Відповідно Розрахунку шкоди, заподіяної внаслідок незаконної порубки 21.09.2019 року 3 сухостійних дерев гр. [PERSON] в адміністративно - територіальних межах Ліснополянської сільської ради Марківського району Луганської області, біля ставків Лозовеньки с. Крупчанське за межами населеного пункту, розмір збитків, заподіяних державі внаслідок порубки 3 сухостійних дерев до ступеню припинення росту, на підставі «Такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 за № 665, складає 5 836 грн. 86 коп. (а.с.8). Відповідно до ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Інспекцією на адресу відповідача було направлено претензію № 78/04-12 від 26.09.2018 року на добровільне відшкодування шкоди завданої державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства. У наданий для добровільного відшкодування збитків строк, Відповідачем заподіяну шкоду не сплачено. Відповідач не надав жодних підтверджуючих документів щодо добровільного відшкодування збитків заподіяних державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства (а.с.5). Згідно ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» Державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовуванні в економіці в данин період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси. Відповідно до норм Лісового кодексу України: Ліс - тип природних комплексів (екосистема), у якому поєднуються переважно деревна та чагарникова рослинність з відповідними ґрунтами, трав'яною рослинністю, тваринним світом, мікроорганізмами та іншими природними компонентами, що взаємопов'язані у своєму розвитку, впливають один на одного і на навколишнє природне середовище (ч. 1 ст. 1 Лісового кодексу України). Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави (ч. 3 ст. 1 Лісового кодексу України). Суб'єктами лісових відносин є органи державної влади, органи місцевого самоврядування, юридичні особи та громадяни, які діють відповідно до Конституції та законів України (ч. З ст. 2 Лісового кодексу України);. Лісові відносини в Україні регулюються Конституцією України, Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища", Лісовим Кодексом, іншими законодавчими актами України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. З Лісового кодексу України). Згідно ст. 84 Земельного кодексу України у державній власності перебувають усі землі України крім земель комунальної та приватної власності Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У відповідності до ст. 66 Конституції України кожен зобов'язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ними збитки. Згідно з ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Вирубка дерев без відповідних дозволів та контролю з боку органів державної влади та місцевого самоврядування, негативно впливає на збереження природної просторової, видової, популяційної та ценотичної різноманітності об'єктів рослинного світу; збереження умов місцезростання дикорослих рослин і природних рослинних угруповань; науково обґрунтованого, невиснажливого використанню природних рослинних ресурсів; здійснення заходів щодо запобігання негативного впливу господарської діяльності на рослинний світ; охорони об'єктів рослинного світу від пожеж, захист від шкідників і хвороб; здійснення заходів щодо відтворення об'єктів рослинного світу , регулювання поширення та чисельності дикорослих рослин і використання їх запасів з врахуванням інтересів охорони здоров'я населення. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов'язкових екологічних вимог: раціонального і економного використання природних ресурсів на основі широкого застосування новітніх технологій; здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища. Згідно з Положенням Інспекція має право вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах. Згідно ст. 11 Закону України від 07.12.2017 №2246-VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України на 2018 рік у частині доходів є надходження, визначенні частиною третьою статті 29 Бюджетного кодексу України. Пунктом 7 частини 3 статті 29 Бюджетного кодексу України передбачено, що джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, а пунктом 4 статті 69-1 Бюджетного кодексу України врегульовано, що до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об'єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територіальних громад-50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим -20 відсотків. Інспекція зазначає, що якщо лісосмуга ні за ким не закріплена, не перебуває у постійному користуванні, розташована на землях запасу, за межами населеного пункту, то її власником залишається держава. Полезахисна лісосмуга, де відбулась незаконна вирубка дерев, на балансі Ліснополянської сільської ради Марківського району Луганської області ( у комунальній власності) не перебуває, знаходиться за межами населеного пункту, але незаконна порубка дерев Відповідачем відбулося на території (на землях) Ліснополянської сільської ради Марківського району Луганської області, тому заподіяна шкода Відповідачем має бути сплачена на користь держави. Згідно пункту 9.1 Порядку організації роботи органів Державної казначейської служби України у процесі казначейського обслуговування державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями, затвердженому наказом Державної казначейської служби України від 09.08.2013 №128, зазначено, що платежі, які відповідно до Бюджетного кодексу України та Закону Про Державний бюджет України розподіляються між державним і місцевими бюджетами, зараховуються на аналітичні рахунки, відкриті в Головних управліннях Казначейства на ім'я органу Казначейства за балансовим рахунком 3311 «Кошти, які підлягають розподілу між державним і місцевими бюджетами» Плану рахунків в розрізі територій та кодів класифікації доходів бюджету. Відтак, Відповідач зобов'язаний відшкодувати завдані державі збитки на розподільчий рахунок Ліснополянської сільської ради Марківського району Луганської області, як органу, уповноваженого на розподіл вказаного відшкодування між бюджетами всіх рівнів. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні про належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний зв'язок у сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідач надав заяву в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с.52). Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позову позивачем, відповідно до Платіжного доручення від 03.12.2018 року був сплачений судовий збір у сумі 1762 гривень, а тому він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст.23,1167 ЦК України,

Outcome: approved