Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

22 листопада 2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 26 листопада 2010 року виконавчим комітетом Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області. Від шлюбу дітей не мають. Подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на життя та сімейні відносини, часті суперечки, які призвели до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливо. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. До суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та підтримання позовних вимог повністю. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав в повному обсязі. Зазначив, що між ним та позивачкою дійсно зареєстровано шлюб 26 листопада 2010 року, дітей від даного шлюбу вони не мають, не бажає вирішувати питання про примирення, так як з 2011 року не проживають з позивачем однією сім'єю. Згоден сплатити судовий збір в розмірі 640 гривень, щодо сплати витрат на правову допомогу заперечує. Заслухавши пояснення відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 26 листопада 2010 року, про що складено відповідний актовий запис за № 07 та видано свідоцтво про шлюб серії 1-ФП № 068229. Спільне життя подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства, внаслідок чого між ними часто виникали сварки, в їх сім`ї склався несприятливий психологічний клімат. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд приходить до переконання, що шлюб між сторонами розпався, подружні стосунки носять формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя, а тому є підстави для задоволення позову. В судовому засіданні судом не встановлено між сторонами спору щодо спільно нажитого майна. В позовній заяві позивач побажала скористатися своїм правом та після розірвання шлюбу залишити прізвище "Лазарчук". Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи зі змісту даної статті, суд важжає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 640,00 грн. судового збору. Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 2 ст.134 ЦПК України передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого судового збору. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що є підстави для відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, оскільки позивач не надала суду попереднього розрахунку судових витрат, та не подала детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved