Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 02.08.2012 року розірваний. [INFO] в них народився син - [PERSON], який мешкає разом з ним. Відповідно до ухвали суду, якою була затверджена мирова угода між ним та відповідачкою, стосовно визначення місця проживання дитини, він зобов'язувався утримувати дитину та створити належні умови для його проживання, навчання, відпочинку. На даний час він повністю виконує свої батьківські зобов'язання . Він утримує дитину, забезпечує сина усім необхідним для його проживання, навчання, розвитку його здібностей. Їх син навчається у репетиторів з математики, англійської мови, та він оплачує навчання сина. У випадку хвороби він забезпечує сина усім необхідним: ліками, посиленим харчуванням, консультаціями у лікарів. Відповідачка як матір [PERSON] ухиляється від виконання своїх зобов'язань, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, добровільно не приймає участі у витратах на утримання дитини, не виконує покладених на неї законом обов'язків . Тому просить стягнути з відповідачки аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), до досягнення ним повноліття. Позивач [PERSON] до суду не з'явився, його представник [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги змінила, та просить стягнути з відповідачки [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/6 частини її заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти стягнення з неї аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частині її заробітку (доходів), щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що змінені позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 11 жовтня 2002 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Довгинцівського районного суду від 02.08.2012 року між ними розірваний (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], матір'ю якого у свідоцтві про його народження вказана відповідачка [PERSON] (а.с. 5). З червня 2013 року неповнолітній [PERSON] мешкає у сім'ї батька [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6 - акт від 20.01.2017 року). Ухвалою Довгинцівського районного суду від 18.10.2013 року визнано мирову угоду, укладену між [PERSON] та [PERSON], за якою [PERSON] та [PERSON] дійшли згоди на те, щоб неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], проживав разом з батьком - [PERSON] (а.с. 4) Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; -2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Нормами ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з дня пред'явлення даного позову з відповідачки на користь позивача, аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1 / 6 частки з усіх видів її заробітку, щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved