Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Позивач в обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що 08.12.2016 року [PERSON] позичив у нього 1500 доларів США із терміном повернення до 12.12.2017 року. В підтвердження даного факту [PERSON] написав розписку, яку засвідчив власним підписом позивач [PERSON] Однак станом на сьогоднішній день відповідач не виконав належним чином свої зобовязання і вказані в розписці кошти не повернув. На підставі наведеного, [PERSON] просить стягнути із [PERSON] заборгованість за договором позики в розмірі 40517 грн. 88 коп. (що еквівалентно 1500 доларів США згідно офіційного курсу НБУ на момент звернення до суду, а саме, станом на 20.02.2018 року), три проценти річних від простроченої суми 233 грн. 11 коп. та судові витрати по оплаті судового збору в сумі 704 грн. 80 коп., і витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 грн. Від позивача [PERSON] надійшла письмова заява, в якій позивач вказує, що підтримує заявлені позовні вимоги; просить провести розгляд справи за його відсутності, за участю його представника. Представник позивача адвокат [PERSON] згідно письмової заяви підтримав позовні вимоги та просить стягнути з відповідача 40517,88 грн. заборгованості за договором позики та три процента річних від простроченої суми заборгованості, що становить 233,11 грн. ; у випадку неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином був сповіщений про час та місце розгляду справи, що вбачається із повідомлень про отримання рекомендованого поштового відправлення, яким відповідачу було надіслано судові повістки (поштове відправлення №3460001846894, отримано 13.03.2018 року; поштове відправлення №3460001887787, отримано 15.04.2018 року). [PERSON] про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди представника позивача, що викладена у письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Із оглянутого оригіналу розписки, що надана представником позивача адвокатом [PERSON] встановлено, що згідно вказаної розписки від 08.12.2016 року "[PERSON] одержав від [PERSON] суму в розмірі 1500 доларів. Кошти зобовязується повернути до 12.12.2017 року". Згідно положень ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як вбачається з приписів ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі і на підтвердження його укладення та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. З огляду на вищезазначені норми цивільного законодавства за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як факт його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК України). Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Стороною позивача доведено факт виникнення зобовязальних відносин між [PERSON] і відповідачем та факт отримання відповідачем [PERSON] позики у розмірі 1500 доларів США. Стороною відповідача не надано суду будь-яких доказів на спростування обставин, на які [PERSON] посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає заборгованість за договором позики в 40517 грн. 88 коп., а також 233 грн. 11 коп. (три проценти річних від простроченої суми). Крім того, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved