Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

16.11.2018 року позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку загальною площею 8,360 га, кадастровий номер [NUMBER] на території Новоселівської сільської ради, яка належала померлому на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Позивач фактично прийняла спадщину на підставі ст. 1268 ЦК України. Але із заявою про прийняття спадщини вчасно не звернулась до нотаріуса, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа. Окрім позивача, спадкоємцями першої черги є їх діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], але вони подали заяви про відмову від прийняття спадщини. Також спадкоємцем першої черги за законом є відповідач - [PERSON], але він не подав заяву про відмову від прийняття спадщини, мотивуючи це юридичною необізнаністю. Тому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку, яка залишилась після смерті чоловіка, але оригінал правовстановлюючого документа на яку втрачений. У підготовче судове засідання позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, не з'явилася, у позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позову наполягала. Представник позивача - громадської організації «Право землевласника» у підготовче судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у підготовче судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали цивільної справи, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позовної заяви в підготовчому судовому засіданні з огляду на наступне. З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] судом встановлено, що позивач та [PERSON] зареєстрували шлюб 12.12.1980 року (а.с.8). Від шлюбу мають п'ятьох дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та відповідача [PERSON] (а.с.7). Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконкомом Новоселівської сільської ради Волноваського району Донецької області 17.05.2017 року, встановлено, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.11). З копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] встановлено, що померлому [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка загальною площею 8,360 га, кадастровий номер [NUMBER] на території Новоселівської сільської ради (а.с.13). Згідно копії оголошення у газеті «Наше слово» вищевказаний державний акт, який загублений, вважається недійсним (а.с.18). Згідно довідки секретаря Новоселівської сільської ради від 06.10.2017 року №429 позивач [PERSON] мешкала з померлим [PERSON] з 1998 року по день смерті (а.с.12). Відповідно до заяв, посвідчених секретарем виконкому Новоселівської сільської ради та приватним нотаріусом Київського мського нотаріального округу, спадкоємці першої черги [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] відмовились від прийняття спадщини після смерті батька (а.с.14-17). Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Статтею 1218 Цивільного кодексу (далі ЦК) України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищевикладене, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалася позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.328, 1218, 1261,1268, 1266 ЦК України,

Outcome: approved