Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

24.02.2021 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, який обгрунтувала так. З відповідачем [PERSON] перебуває у шлюбі з 22 червня 2019 року, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим Міжгірським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Закарпатській області за актовим записом №26. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Відповідач весь свій вільний час проводив з друзями, додому повертався опівночі і, як правило, чимось незадоволений, не цікавився ні позивачкою, а ні сином. Крім того взагалі не намагався забезпечити сім`ю матеріально. Сторони проживали в будинку батьків позивачки і фактично перебували на їх утриманні, оскільки позивачка отримую тільки соціальну допомогу по догляду за дитиною до трьох років, а відповідач постійного місця праці не має. Через все це між сторонами часто виникали різного роду конфлікти, скандали, що створювало негативну, напружену атмосферу в сім`ї і неможливість нашого спільного з відповідачем проживання. Восени минулого року відповідач поїхав на сезонні роботи в Чехію, однак, після повернення в грудні 2020, до сім`ї більше не повернувся. З грудня минулого року по цей час відповідач жодного разу не намагався зустрітися, не шукав зустрічі також із сином, не пояснив свого вчинку і не допомагає матеріально. Фактично шлюбні відносини між нами припинилися. В результаті, я дійшла висновку про необхідність розірвання нашого з відповідачем шлюбу, що не буде суперечити нашим з відповідачем інтересам та інтересам нашого сина. Окрім того, кошти на утримання нашого сина відповідач не надає і не цікавиться його вихованням. За відсутності заробітку позивачці важко самій матеріально утримувати сина, оскільки отримує тільки соціальну допомогу в розмірі 1032 грн. щомісячно по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що є недостатньо для забезпечення нормальних умов для фізичного та розумового розвитку малолітньої дитини. Син на даний час знаходиться повністю на утриманні позивачки, що і змушує її звернутися з вимогою про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] . Крім того, позивачка [PERSON] посилаючись на норми ч.2 ст.84 СК України, просить судд стягнути на її утримання аліменти з відповідача до досягнення дитиною трьох років. Згідно ухвали Міжгірського районного суду Закарпатської області від 04.03.2021 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, від позивачки та відповідача до суду не надходили. Враховуючи те, що відзиву відповідачем до суду подано не було, клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з викликом від жодної із сторони не надходило, суд приходить до переконання, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України проводиться без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Оцінивши позиції сторін, подані в справу докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Як убачається із встановлених судом належними доказами обставин справи, що сторони спільно не проживають, не підтримують жодних стосунків і тому позивачка наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин суд констатує, що шлюб між сторонами фактично розпався, а тому є законні підстави для задоволення позову в частині розірвання шлюбу [PERSON] . Під час вирішення будь яких питань щодо дитини суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. (ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7,8 ст. 7 СК України). Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що від спільного проживання з відповідачем позивачка народила одного сина, відповідач не оспорив батьківство, ухиляється від утримання дитини, чим порушує вищезазначену норму сімейного законодавства. Відповідач [PERSON] є молодим за віком та працездатним, доказів того, що за станом здоров`я відповідач не має змоги працювати, останнім не надано, що свідчить про можливість отримувати дохід та, відповідно, надавати матеріальну допомогу своїй дитині. Відповідач не надав суду доказів того, що має інших утриманців та зобов`язаний їх утримувати відповідно до покладених на нього законом обов`язків. Також, суд константує, що розмір аліментів у твердій грошовій сумі 2500 грн, який просить визначити позивачка до стягнення на утримання малолітніх дітей є належно обгрунтованим. Такий розмір аліментів забезпечить належний рівень життя дитини, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку та не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище, не погіршить умови життя його сім`ї. Крім того, суд вважає, що підлягає до задоволенню вимога позивачки про стягнення з відповідача на її утримання аліментів, оскільки ч.2 ст.84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Рішення в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини у межах місячного платежу підлягає негайному виконанню. Позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позову до суду про стягнення аліментів на підставі ч.1 п.3) ст.5 ЗУ "Про судовий збір", за цих підстав судовий збір нею не оплачувався. Отже, згідно ч.2 п.1, ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved