Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

21 жовтня 2015 року до суду звернувся позивач із позовною заявою про про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом, в обґрунтування заяви вказує, що [INFO] померла його мати [PERSON], 1915 року народження. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку по [ADDRESS] та права на земельну ділянку частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Кам'янське» Софіївського району розміром 7,24 в умовних кадастрових гектарах без визнання меж цієї ділянки в натурі (на місцевості). Наявність такого права у померлої підтверджено сертифікатом на право на земельну ділянку частку (пай) серії [NUMBER] від 07 березня 1997 року. За життя його мати [PERSON], заповітів не робила. Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті його матері. Після смерті матері позивач фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, так як здійснив на протязі шести місяців після смерті його матері наступні дії: розібрав будинок на будівельні матеріали для своїх потреб, став користуватися рядом належним померлій речами, предметами побуту, тобто прийняв спадщину в силу ст. 549 ЦК УРСР від 18.07.1963 року (діючого на час відкриття спадщини). Про наявність у спадковому майні сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 07 березня 1997 року, позивач дізнався тільки у 2015 році, коли його було передано мешканцем с. Кам'янки для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та оформлення свідоцтва про право власності на земельну ділянку. 21 серпня 2015 року позивач звернувся із письмовою заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом до приватного нотаріуса Софіївського нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Л. І., але у видачі свідоцтва йому було відмовлено у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини. [PERSON] вважає, що прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю із часу її відкриття, згідно ст. 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року). Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідача Камянської сільської ради Софіївського району в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідно до ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою в судове засідання усіх осіб, які приймають участь в справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, беручи до уваги заяви сторін , вважає що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04 серпня 1999 року виданий виконкомом Камянської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області (а.с.8). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України Постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК (16.01.2003р.), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правилаЦивільного кодексу Української РСР ( 1963), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку по [ADDRESS] та права на земельну ділянку частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Кам'янське» Софіївського району розміром 7,24 в умовних кадастрових гектарах без визнання меж цієї ділянки в натурі (на місцевості). Наявність такого права у померлої підтверджено сертифікатом на право на земельну ділянку частку (пай) серії [NUMBER] від 07 березня 1997 року (а.с. 11). Заповіт на випадок смерті [PERSON] не складала, що підтверджено довідкою видана виконкомом Камянської сільської ради Софіївського району (а.с. 12). Згідно довідки виданої виконкомом Камянської сільської ради Софіївського району № 2060 від 09.10.2015 року, син померлої [PERSON] після смерті [PERSON] розібрав житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на будівельні матеріали для власних потреб (а.с. 13) . Позивач являється сином померлої [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Про наявність у спадковому майні сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 07 березня 1997 року, позивач дізнався тільки у 2015 році. Постановою приватного нотаріуса Кот Л. І. Софіївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.08.2015 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] в зв'язку з пропуском шестимісячного терміну для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 9). За загальними правилами спадкування до складу спадщини входять усі права та обов'язки, а також майно, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року N 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до п.17 Перехідних положень Земельного Кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст.ст. 548, 549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визначається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Згідно ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Позивач, як спадкоємець за законом фактично вступив в управління спадковим майном після смерті його матері [PERSON], шляхом розібрання будинку на будівельні матеріали для своїх власних потреб, а також використання речами побуту, що підтверджено довідкою виконкому Камянської сільської ради Софіївського району. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності на те законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб та приймаючи до уваги, що відповідно до вимог діючого законодавства позивач має право на спадкування за законом на майно, яке належало спадкодавцю, в установленому законом порядку спадщину прийняв, іншого порядку визнати за ним право власності на право на земельну частку (пай) чинним законодавством не передбачено, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення. На підставі викладеного, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, ст.ст.524-527, 534, 548, 549 ЦК УРСР (1963 року), та

Outcome: approved