Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

31.08.2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 2004 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На теперішній час сімейні стосунки з відповідачем припинені, діти проживають разом з позивачем. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13 вересня 2021 р. за вказаною цивільною справою було відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті 01.10.2021 року, відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01.10.2021 року судове засідання було відкладене за клопотанням відповідача на 18.10.2021 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, 01.10.2021 року надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 18.10.2021 р. надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на таке. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Встановлено, що позивачем у справі є [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Артемівська, Донецької області.( а.с. 8). 24.09.2004 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб Артемівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції за актовим записом № 383 ( а.с.2). Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьками дітей відповідно до свідоцтв про народження [NUMBER] та [NUMBER] є [PERSON] та [PERSON] ( а.с.3-4). Відповідач, являючись батьком дітей, зобов`язаний згідно з ст. 180 СК України утримувати їх до досягнення ними повноліття, але матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Судом встановлено, що неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, домовленість між батьками про сплату аліментів на дитину відсутня. Згідно з ст.179 Сімейного Кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Згідно з ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень. Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Із наведених доказів вбачається, що сторони проживають окремо, позивач виховує і утримує дітей самостійно. Відповідач матеріальної допомоги не надає, проте має можливість утримувати дітей, так як працездатний, аліменти на утримання інших дітей не виплачує, інших обставин, які могли би вплинути на визначення аліментів в іншій частці від заробітку (доходу), аніж просить в своєму позові позивач, не встановлено. А тому позивач довела своє право на стягнення аліментів з відповідача на утримання їх дітей. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, тому на підставі ст. 141 ЦПК України ці витрати підлягають стягненню з відповідача у розмірі 908 грн. 00 коп. на користь держави. Згідно з ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved