Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

18 лютого 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього за рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2012 року, справа № 2-4911/11, а саме: стягнути на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку і доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2012 року з нього на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з 23 грудня 2011 року до досягнення дитиною повноліття. 29 січня 2016 року у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] . Від цього шлюбу у позивача народилося ще дві доньки: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2018 року у справі № 205/3701/18 з позивача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 травня 2018 року і до повноліття дітей. Розмір аліментів який на теперішній час з позивача стягується приводить його в скрутне матеріальне становище. Позивач зазначає, що з моменту винесення рішення суду про стягнення аліментів на утримання старшої дочки, змінився, як його матеріальний стан, так і сімейний стан. Також позивач посилається на те, що його заробітної плати не вистачає на всі потреби. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду, оскільки після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, погіршився його матеріальний стан та змінився сімейний стан, а тому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача на утримання малолітньої дочки - [PERSON] . Ухвалою судді від 14 березня 2019 року відкрите загальне позовне провадження по справі (а.с.18). В судове засідання позивач не з`явився, але звернувся до суду з заявою в якій просить цивільну справу за його позовом розглянути без нього, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, вирішив заочно розглядати справу на підставі доказів, що є у справі. Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з 23 грудня 2011 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.3). Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). У відповідності до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. В п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зміну розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Частиною 1 ст. 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування. В судовому засіданні встановлено, що з моменту винесення рішення суду про стягнення аліментів змінився, як сімейний, так і матеріальний стан позивача. Так, 29 січня 2016 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] в Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції зареєстрований за актовим записом № 30 (а.с.11). Від шлюбу з [PERSON] мають двох доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.12,13). За рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2018 року щомісяця з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 травня 2018 року і до повноліття дітей (а.с.4-6). Подані позивачем докази, у своїй сукупності, дають суду підстави вважати, що з моменту винесення рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , у нього, як у платника аліментів, змінилися дві умови, визначені ч.1 ст. 192 СК України, для зменшення розміру аліментів, а саме: змінився сімейний стан, внаслідок одруження та народження ще двох дітей, а також змінився майновий стан, внаслідок необхідності сплачувати аліменти на утримання ще двох дітей за рішенням суду. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, однак, оцінюючи докази з точки зору достатності, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 80 ЦПК України, суд приходить до переконання, про необхідність зміни розміру аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідача на утримання дочки [PERSON] до 1/6 частини його заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання цього рішення законної сили до досягнення дитиною повноліття. Отже, зміни, що відбулися у майновому та сімейному стані платника аліментів дають суду всі підстави для зменшення розміру аліментів до визначеного рівня, таке зменшення буде достатнім у даній спірній ситуації, а також буде справедливим балансом між захистом прав малолітніх дітей, батьком яких являється позивач.

Outcome: approved