Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

16 жовтня 2015 року позивачка звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 3,89 га, що розташована на території Пересадівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] В обґрунтування цих вимог вказувала, що після смерті її батька залишилася спадщина, в тому числі у виді вищевказаної земельної ділянки. Вона єдиний спадкоємець першої черги, що спадщину прийняла, а їх із спадкодавцем сини від прийняття спадщини відмовились. У зв'язку з втратою оригіналу правовстановлюючого документу на вищевказану земельну ділянку нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо цього майна та, що змусило позивачку звернутись за захистом своїх спадкових прав до суду. Позивач [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач - Пересадівська сільська рада Жовтневого району Миколаївської області звернулася до суду із заявою, в якій не заперечувала проти позовних вимог [PERSON] та просила справу розглянути за відсутності їх представника. Дослідивши письмові докази по справі, в межах заявлених позовних вимог, судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть [NUMBER], [PERSON] помер [INFO], про що Пересадівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області здійснено актовий запис про смерть за номером 13 від 19.04.2013 року (а.с.6). Згідно довідки Пересадівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, на час смерті [PERSON] із ним були зареєстровані дружина - [PERSON] та донька - позивачка по справі [PERSON] (а.с. 12). За даними копії спадкової справи, заведеної Жовтневою державною нотаріальною конторою Миколаївської області, після смерті [PERSON] спадщину прийняла його донька [PERSON] (а.с. 7-8), а дружина - [PERSON] від прийняття спадщини відмовилась. За даними копії Державного акту серії [NUMBER], що виданий 23 травня 2002 року, у власності [PERSON] перебувала земельна ділянка площею 3,89 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Пересадівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області (а.с. 9). При цьому у державному акті прізвище власника помилково зазначене як «[PERSON]», однак з досліджених письмових доказів, співпадання особистих даних про особу власника вказаної земельної ділянки та даних спадкодавця, суд вважає достатність доказів, що вказують на належність вказаного державного акту саме спадкодавцю [PERSON]. Підстави, з яких позивач була змушена звернутися до суду із цим позовом підтверджується роз'ясненням нотаріуса Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області від 22.09.2015 року № 923/02-14, згідно яких позивачці було роз'яснено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину щодо вищевказаного спадкового майна у зв'язку з ненаданням оригіналу правовстановлюючого документу (а.с. 11). Відповідно до п.4.15. Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначає у позовній заяві позивачка, оригінал правовстановлюючого документу щодо вищевказаної земельної ділянки було втрачено. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі (п. 3.1) від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" наголосив, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує право власності. Враховуючи наведене, приписи ст. 1218 ЦК України, та встановивши, що вказане майно входить до спадкової маси, що відповідно до вимог ст.ст.1261,1269 Цивільного кодексу, позивачка [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги, яка прийняла спадщину після смерті батька [PERSON], та відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України її право на спадщину гарантовано державою, однак оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку неможливе у зв'язку із втратою оригіналу правовстановлюючого документу, а тому, на підставі до ст.16 ЦК України, суд вважає що цивільне право [PERSON] підлягає захисту судом, шляхом визнання за нею права власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved