Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м.Чернівці в інтересах [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~Посилається на те, що житлове приміщення, яке знаходиться за адресою Чернівці, [ADDRESS], належить позивачу на праві власності згідно договору купівлі - продажу квартири від 30.04.2013 року, складається з однієї кімнати, загальна площа - 29,60 м2. На даний момент в спірному приміщенні зареєстрований син позивачки - [PERSON], [INFO] У 2013 році син позивачки (відповідач) залишив квартиру № 53 за адресою проспект Незалежності, будинок № 66 в м. Чернівцях і з того часу там не проживає. Дані обставини підтверджуються Актом обстеження КЖРЕП 14 №426 від 18.06.2018 р. З квартири він пішов добровільно, його ніхто не виганяв, не чинив перешкод в проживанні. В квартиру з 2013 року відповідач не повертався, вселитися не намагався. Його власних речей в квартирі немає, він забрав їх з собою. Місце фактичного проживання відповідача невідоме. Внаслідок збереження\~за відповідачем\~реєстрації місця\~проживання в\~приміщенні,\~в якому\~він не\~проживає,\~порушуються права\~власника житлового\~приміщення,\~а саме:\~створюються певні\~перешкоди у\~відчуженні вартири, що порушує одне з складових права власності - права розпорядження нею. До того ж реєстрація місця проживання відповідача в квартирі створює для позивача ряд незручностей, а саме: неможливість оформлення субсидії на оплату комунальних послуг, надходження кореспонденції відповідача та повідомлень на її адресу, наявність ситуації невизначеності та ін. У відповідності до норм чинного законодавства власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Просили визнати відповідача [PERSON] М., таким, що втратив право користування належною позивачці на праві приватної власності квартирою №53 в будинку № 66 по проспекту Незалежності у м. Чернівцях. Відповідно до ст.19 ч.4 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до\~ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 23 серпня 2018 року дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження у даній справі та призначено справу до розгляду з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та\~представник позивача в судове засідання не зявилися, представник позивача [PERSON] надіслав на адресу суду заяву в якій просить розглянути справу у їх відсутність, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, відзиву на позовну заяву не надав, про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно, належним чином на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://court.gov/ua/sud2414, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв'язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247, ст. 280 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом першим\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.97 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд, виходячи з даних вимог закону, зокрема, що відповідач не подав відзив на позовну заяву, вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення та позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є власником квартири №53 в будинку №66, що знаходиться по проспекту Незалежності в м.Чернівці, що підтверджується Договором купівлі-продажу від 30.04.2013 року, посвідченим приватним нотаріусом ЧМНО [PERSON] та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.11-12). Згідно довідки КЖРЕП №14 від 18.07.2018 року в належній позивачу на праві приватної власності квартирі зареєстрований відповідач: [PERSON] (а.с.13). Однак, відповідач в даній квартирі зареєстрований, але не проживає, що підтверджується актом №426 КЖРЕП №14 від 18.06.2018 року, в якому вказано, що відповідач [PERSON] за адресою: проспект Незалежності, 66/53 в м.Чернівці не проживає з 2013 року (а.с.14). Згідно\~ст.317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст.319 ЦК України, «Власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону». \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст.386,\~391 ЦК України, власник має право звертатися з до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~ст.405 ЦК України\~член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Відповідно до\~ст. 150 ЖК України\~громадяни, що мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання й вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Таким чином, слід усунути перешкоди позивачу в користуванні власністю, а саме квартирою №53 будинку № 66 по проспекту Незалежності у м.Чернівцях, шляхом зняття з реєстрації відповідача [PERSON] у вказаній квартирі. На підставі викладеного,

Outcome: approved