Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

28.12.2020 року представник позивача звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просить визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 135,8 м2 та житловою площею 88,3 м2 літ. «А-1»; сарай літ. «Б»; льох літ. «Г»; гараж літ. «Д»; альтанку літ. «Е»; вбиральню літ. «З»; огорожу № 2,4,5,6,7; вигрібну яму № 8, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] .. В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме житловий будинку [ADDRESS] . Позивач фактично прийняв спадщину після смерті матері, оскільки був зареєстрований на момент її смерті за адресою реєстрації та проживання спадкодавця. 03.11.2020 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Н.Ю. для відкриття спадкової справи, у зв`язку з чим нотаріусом була відкрита спадкова справа. Нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю документа, який підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно. Ухвалою судді Благої І.С. від 29.12.2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 04.02.2021 року залишено без розгляду клопотання представника позивача про залучення третьої особи та уточнену позовну заяву, подані представником позивача 26.01.2021 року, залучено [PERSON] , [INFO] , в якості співвідповідача у справі, прийнято до розгляду уточнену позовну заяву від 04.02.2021 року. Ухвалою суду від 09.02.2021 року підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач та його представник не з`явились. Представник позивача подала заяву, в якій просила провести судове засідання за її відсутності, позов підтримала та просила задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явились, відповідачі подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, просили задовольнити позовну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В ході судового розгляду справи встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією посвідки про народження серії [NUMBER] . Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Після її смерті залишилась спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] . У 2020 році позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Н.Ю. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, у зв`язку з чим нотаріусом була відкрита спадкова справа, про що був виданий Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 62226682 від 27.10.2020 року. Листом № 411/02-14 від 03.11.2020 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Н.Ю. було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину позивачу, у зв`язку відсутністю документа, якій підтверджує право власності на спадкове майно [PERSON] . Також у вказаному листі було зазначено, що із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину також звернувся правнук спадкодавця [PERSON] , який спадщину прийняв фактично, оскільки на момент смерті спадкодавця він також як і [PERSON] був зареєстрований зі спадкодавцем на момент її смерті. Як визначено главою 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. № 296/5, а саме пунктами 4.14., 4.15 та 4.18, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як вбачається з матеріалів справи, позивач фактично прийняв спадщину після померлої матері, оскільки на момент її смерті він був зареєстрований зі спадкодавцем, вступив в управління спадковим майном. Проте за життя [PERSON] не зареєструвала за собою право власності на спадкове майно. Так, відповідно до Довідки № 1090387 від 26.10.2020 року, яку складено КП « Харківське міське бюро технічної інвентаризації Харківської міської ради», право власності на житловий будинок [ADDRESS] в Реєстрі прав на нерухоме майно не зареєстровано. Рішенням Виконкому Червонозаводської райради депутатів трудящих № 6/22 від 15.01.1963 року узаконено самовільне будівництво будинку літ. « А» з прибудовою літ. « А-1» у 1956 році [PERSON] по [ADDRESS] ) із одночасним закріпленням земельної ділянки під збудовану будівлю відповідно до норм. Згідно з Планом домоволодіння, який був виданий Управлінням Головного Архітектора міста Харкова на підставі рішення Виконкому Червонозаводської Райради депутатів трудящих № 21/423 від 10 квітня 1956 року, на ім`я [PERSON] було виділено земельну ділянку загальною площею 1044,0 м2. Відповідно до технічного паспорту (інвентаризаційна справа № 3353), виготовленого на будинок [ADDRESS] станом на 11.11.2020 року, загальна площа житлового будинку літ. «А-1» з прибудовами становить 135,8 м2 , а житлова площа становить 88,3 м2. За вказаною адресою розташовані наступні надвірні споруди: сарай літ. «Б»; льох літ. « Г»; гараж літ. « Д» ; альтанка літ. « Е»; вбиральня літ. « З»; огорожа № 2,4,5,6,7, вигрібна яма № 8. Згідно з даними Будинкової книги від 1942 року, [PERSON] проживала за вказаною адресою з 1943 року по день смерті [INFO] . Згідно з довідкою ТОВ «Харківська служба - Бюро технічної інвентаризації» від 11.11.2020 року № 3353, житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] , відповідає наступним характеристикам: житловий будинок з прибудовами літ «А-1» збудований у 1956 році; сарай літ. «Б», збудований у 1956 році; льох літ. « Г» - у 1956 році; гараж літ. « Д» - у 1989 році , альтанка літ. « Е» - у 1989 році; вбиральна літ. « З» - у 1989 році; огорожа № 2,4,5,6,7, вигрібна яма № 8. При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності. Відповідно до ст.2, 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. На момент будівництва спірного домоволодіння та його надвірних споруд державна реєстрація житлових будинків, споруд регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56. Зазначений нормативний акт передбачав державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже [PERSON] за життя, згідно з рішенням Виконкому Червонозаводської райради депутатів трудящих, набула право власності на об`єкт нерухомого майна - будинок [ADDRESS] , незважаючи на те, що у спадкодавця відсутня державна реєстрація права власності на вказане майно. Таким чином, суд вважає, що це майно входить до складу спадщини після її смерті. Згідно із ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] , при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно із ст. 548 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] , для набуття спадщини необхідно щоб спадкоємець її фактично прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] , визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті матері та він фактично прийняв спадщину після її смерті, оскільки вступив в управління спадковим майно, що, в свою чергу, підтверджується даними Будинкової книги та копією паспорта серії [NUMBER] . При цьому, з матеріалів справи вбачається, що на момент смерті спадкодавця, за вказаною адресою також були зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] є онукою спадкодавця [PERSON] , яка на момент смерті проживала за адресою: [ADDRESS] , та донькою позивача [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи, зокрема копією свідоцтва про укладання шлюбу серії [NUMBER] від 09.09.1994 року, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.11.1969 року народження, копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 01.02.1995 року, копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 27.01.1996 року. [PERSON] є правнуком спадкодавця [PERSON] , яка на момент смерті проживала за адресою: [ADDRESS] , онуком позивача [PERSON] та сином відповідача [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи, зокрема копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.07.1989 року. Таким чином, з урахуванням вищевказаних обставин справи, позиції відповідачів, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, на які представник позивача посилалися в обґрунтування своїх позовних вимог. У зв`язку з вищевикладеним, за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті матері підлягає визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS] з надвірними будівлями.

Outcome: approved