overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

26 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 21 грудня 1988 року зареєструвала з ним шлюб. Від спільного проживання неповнолітніх дітей не має. Зазначила, що протягом останніх декількох років стосунки з чоловіком погіршилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. На протязі декількох місяців кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім'я припинила своє існування. На даний час фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені. Подальше спільне життя суперечить її інтересам та інтересам сім'ї, робить неможливим примирення з відповідачем в зв'язку чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. В судове засідання [PERSON] не з'явилася. В поданій до суду заяві просила розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримала. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнав. У зв»язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ознайомившись із заявами сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинено, подружжя спільно не проживає, не веде спільного господарства, сім'я розпалася, шлюб носить формальний характер. Позивач та відповідач визнають, що збереження шлюбу суперечить їх інтересам. При таких обставинах збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

26 жовтня 2020 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 12 вересня 1994 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Шлюбні відносини фактично були припинені з травня 2018 року, з того часу спільне господарство разом не ведуть та проживають окремо. Додав, що спорів щодо поділу майна вони не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою суду від 30 жовтня 2020 року позовну заяву залишено без руху та позивачу було надано семиденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви (а.с. 11). Ухвалою суду від 05 січня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін і відкрито провадження у справі (а.с. 22). У судове засідання сторони не з`явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає (а.с. 29,30). У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до переконання, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом установлено, що 12 вересня 1994 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів Виконавчим комітетом Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 26 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 19). За час спільного проживання через взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними почуття любові один до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім`ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами припинені з січня 2015 року, з того часу спільне господарство вони разом не ведуть та проживають окремо. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, з урахуванням визнання позову відповідачем, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім`я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, на підставі ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" суд вважає за необхідне повернути позивачеві з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 420 гривень 40 коп. (а.с. 1), решта суми підлягає відшкодуванню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

26 квітня 2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог вказала, що 24 листопада з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1127. Рішенням Джанкойського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 22.10.2012 року шлюб розірвано. 01.01.2013 року у позивички народився син - [PERSON]. З часу народження дитини відповідач не надавав належної матеріальної допомоги на утримання дитини. Просить стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття, починаючи з моменту надходження позовної заяви до суду. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Просила позов задовольнити. Проти заочного рішення суду не заперечувала. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. При таких обставинах суд визнає неявку відповідача неповажною, вважає за можливе слухати справу у відсутності відповідача, ухвалити заочне рішення. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно копії рішення Джанкойського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 22 жовтня 2012 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 24.11.2007 року відділом РАЦС Краматорського управління юстиції Донецької області. Після розірвання шлюбу [PERSON] відновлено дошлюбне прізвище "Постернак" (а.с.11). Згідно копії свідоцтва про народження І-НО № 518349 [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.9). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України,\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки його заробітку щомісяця підлягають задоволенню. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

26 квітня 2018 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності їй трудової книжки серії [NUMBER], посилаючись на те, що при оформленні документів, необхідних їй для призначення пенсії за віком, спеціаліст відділу кадрів за місцем її роботи виявив помилку у прізвищі, внесеному до трудової книжки. Так, за паспортом її прізвище «[PERSON]», а в трудову книжку роботодавцем записано «[PERSON]», що є помилкою, яка перешкоджає реалізації її права на соціальне забезпечення. Заявник надала усі документи, які підтверджують правильність написання прізвища та просила встановити їй факт належності трудової книжки, оскільки в інший спосіб це встановити неможливо. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень щодо заяви не має. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що при оформленні документів, необхідних [PERSON] для призначення пенсії за віком, була виявлена помилка у прізвищі, внесеному до трудової книжки. Так, згідно паспорту серії [NUMBER], виданого 15.11.2001 року Дзержинським МВ, прізвище заявника є «[PERSON]», а у трудовій книжці [NUMBER] записано «[PERSON]», що є помилкою, яка перешкоджає здійсненню права на соціальне забезпечення. Для вирішення питання стосовно розбіжностей в написанні прізвища [PERSON] та підтвердження стажу роботи вона звернулась до архівного відділу Військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області і отримала довідки про заробітну плату та копії наказів про прийняття її на роботу та звільнення. Відповідно до архівних довідок ВЦА м.Торецька, довідок ДП "Торецьквугілля", довідок ЗОШ №8 м.Торецька, копії яких додано до заяви, встановлено, що при оформленні її на роботу у відділі робітничого забезпечення виробничого об'єднання «Дзержинськвугілля» була допущена помилка в її прізвищі при заповненні трудової книжки серії [NUMBER]. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що при заповнені трудової книжки [NUMBER] було допущено помилку, а саме замість вірного прізвища «[PERSON]» (російською мовою) зазначено невірне «[PERSON]». За таких обставин, суд доходить висновку, що заяву [PERSON] про встановлення факту належності їй трудової книжки [NUMBER] слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

26\~квітня\~2021\~року позивач [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом до [PERSON] , в обґрунтування якого посилається на те, що 12\~грудня\~2001\~року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей вони не мають. Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та несумісність характерів, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство разом не ведуть, проживають окремо. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем є неможливим, та суперечить як її інтересам так і інтересам відповідача, у зв`язку з чим, просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою судді від 04\~червня\~2021\~року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін і відкрито провадження у справі, цією ж ухвалою сторонам було установлено строки для подання відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив на позовну заяву. Сторони відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив суду не подавали, при цьому надали суду заяви, в яких позивач свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, а відповідач, у свою чергу, позовні вимоги позивача визнає. Дослідивши наявні письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи зі встановлених наступних обставин. Судом установлено, що 12\~грудня\~2001\~року сторони зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про одруження Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м.\~Дніпропетровська зроблено відповідний актовий запис за №\~1175 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 12\~грудня\~2001 року. За час спільного проживання через\~\~взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними\~\~почуття любові один до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім`ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами наразі припинені, спільне господарство вони разом не ведуть та проживають окремо. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, з урахуванням визнання позову відповідачем, відповідно до ст.\~110,\~112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку,\~ що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім`я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, на підставі ч.\~1\~ст.\~142\~ЦПК\~України, ч.\~3\~ст.\~7\~Закону України\~"Про\~судовий збір" суд вважає за необхідне повернути позивачеві з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 454,00\~грн., решта суми підлягає відшкодуванню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

26 липня 1998 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у Війтівській сільській раді Бершадського району Вінницької області за актовим записом №13. В шлюбі у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON] [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалося, так як вони різні за характером та звичками люди, в результаті чого у них постійно виникали сварки та непорозуміння, та як наслідок з 2009 року вони проживають окремо. Діти проживають з матір'ю. Враховуючи вищенаведене, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 26.07.1998 року у Війтівській сільській раді Бершадського району Вінницької області, актовий запис №13. Після розірвання шлюбу залишити прізвище "Козір". В судове засідання позивач не з'явилась, однак звернулась до суду із заявою, в якій просила справу розглядати без її участі та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. \~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак до початку розгляду справи по суті надав на адресу суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. \~ \~ Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. \~ Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують сімейних відносин, наполягають на розірванні шлюбу між ними, що свідчить про те, що їх сім'я розпалась і зберегти її неможливо. \~ Крім того, з позовної заяви вбачається, що сторони намагаються владнати майновий спір в досудовому порядку, а діти, за їх спільною домовленістю, після розірвання шлюбу будуть проживати з матір'ю. \~ Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його \~ розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. \~ Ст. 113 Сімейного кодексу України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, \~ має право після розірвання шлюбу надалі \~ іменуватися \~ цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

26 липня 2011 року між ПАТ "ВіЕйБі Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір BLaЖГА 00055826 про надання останньому кредиту на поточні потреби в сумі 13500,00 грн. зі строком користування до 26 липня 2014 року та сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 25% річних. Відповідно до умов договору повернення кредиту та сплата процентів здійснюється [PERSON] в порядку та строки, встановлені згідно з Графіком повернення кредиту. Незважаючи на попередження, щодо погашення кредиту, заборгованості по відсоткам за користування кредитом, [PERSON] здійснює з порушенням встановлених строків та не в повному обсязі, тому представник позивача звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 21590,84 грн., яка утворилась станом на 11.03.2014 року грн. та судові витрати у розмірі 243,60 грн. 22.05.2014 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Представник позивач позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з*явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином ( а.с. 45,48,50,51), про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надходило. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони уклали 26 липня 2011 р. між собою кредитний договір № BLaЖГА 00055826 (а.с. 5-8), згідно якого [PERSON] був наданий кредит на поточні потреби в сумі 13500,00 грн. зі строком користування до 26 липня 2014 року та сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 25% процентів річних та він зобов*язався щомісячно згідно графіка погашення кредиту повертати кредит та сплачувати проценти за користування кредитом. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов*язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов*язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки [PERSON] зобов*язання по кредитному договору не виконував належним чином, то суд вважає, що з нього на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк (ПАТ «ВіЕйБі Банк», PJSC «VAB Bank») необхідно стягнути заборгованість у сумі 21299,84 грн., яка утворилась станом на 11.03.2014 року згідно розрахунку заборгованості на а.с. 4 та судові витрати у розмірі 243,60 грн. у відповідності зі ст.81,88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

26 липня 2013 року представник ПАТ КБ "ПриватБанк" Сафір Ф.О. звернувся до суду з цивільним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] суму боргу за кредитним договором № DNH4KP22880453 від 16.07.2006 року у сумі 30512,81 гривень, а також судовий збір в розмірі 305,13 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, він направив до суду заяву в якій просив справу слухати за його відсутності в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити і не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно та не повідомив суд про причини своєї відсутності, а тому суд приймає рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 16.07.2006 року укладено кредитний договір № DNH4KP22880453 про надання кредиту у розмірі 4379,69 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно умов кредитного договору погашення заборгованості повинно здійснюватись у встановленому банком (позивачем) порядку, а саме: щомісяця в період сплати, позивальник (відповідачка) повинен надати банку (позивачу) грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов договору. Однак, у порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання не виконував в повному обсязі, у зв'язку з чим станом на 19.07.2013 року виникла заборгованість по поверненню кредиту у сумі 30512,81 грн., з яких: 1. заборгованість за кредитом - 4379,70 грн.; 2. заборгованість по процентам за користування кредитом - 10705,60 грн.; 3. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 13498,33 грн.; 4. штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; 5. штраф (процентна складова) - 1429,18 грн.. Згідно зі ст.ст.525,526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 305,13 гривень. Таким чином, у відповідності до ст.ст.526,549,550,554,1054 ЦК України, суд вважає що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved