Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно п.п.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Позивачі [PERSON], [PERSON] у липні 2017 роу звернулись до суду з позовом до відповідача Київської міської ради, третя особа: Житлово-будівельний кооператив "Електроприлад", державний нотаріус Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Фещук Н.І. про визнання права власності на квартиру в житлово будівельному кооперативі, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON] по відношенню до якої [PERSON] та [PERSON] є дітьми. Після її смерті залишилось спадкове майно, серед якого чотирьох-кімнатна квартира за адресою: [ADDRESS], що належала померлій як члену житлово-будівельного кооперативу «ЕЛЕКТРОПРИЛАД». Дана обставина підтверджується ордером ЖБК «ЕЛЕКТРОПРИЛАД» на підставі якого померла і була вселена до квартири. 09 липня 2009 ЖБК «ЕЛЕКТРОПРИЛАД» видано довідку №9 про те, що 25 квітня 1991 року сума пайового внеску за квартиру в розмірі 14 100,00 руб. сплачена [PERSON] у повному обсязі, що складає суму паєнакопичення. На випадок своєї смерті, [PERSON] не залишила жодних розпоряджень, у зв'язку з чим спадкування після її смерті відбувається за законом. Єдиними спадкоємцями, які прийняли спадщину являються [PERSON] та [PERSON]. Документи, що підтверджують факт належного прийняття спадщини містяться у спадковій справі, що заведена у державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Фещук Н.І. Позивачі зазначили, що після спливу шести місяців звернулись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але оскільки [PERSON] не зареєструвала своє право власності на квартиру у встановленому законом порядку, у нотаріуса ми отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Враховуючи вищевикладене, вважають, що суд повинен захистити наші інтереси та визнати за Позивачами право власності у порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS] в таких частинах: 1/2 за [PERSON] та 1/2 за [PERSON] В судовому засіданні позивачі позовну заяву підтримали та просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача: Київської міської ради в судове засідання не з'явився, однак від нього на адресу суду надійшло пояснення відповідно до якого просить слухати справу у відсутність представника Київської міської ради та прийняти рішення на підставі поданих стороною доказів згідно чинного законодавства. Представник третьої особи: Житлово-будівельного кооперативу «Електроприлад» в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа державний нотаріус Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Фещук Н.І. в судове засідання не з'явилася, на адресу суду надійшла заява слухати справу у відсутність. Ухвалою суду від 19.07.2017 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 25.01.2018 року позов залишено без руху. Ухвалою від 01.02.2018 року продовжено розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачів, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. (а.с.12), яка є матір'ю позивачів [PERSON], [PERSON]. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, серед якого чотирьох-кімнатна квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належала померлій як члену житлово-будівельного кооперативу «ЕЛЕКТРОПРИЛАД».(а.с.6-10). Судом встановлено, що 09 липня 2009 ЖБК «ЕЛЕКТРОПРИЛАД» видано довідку №9 (а.с.7) про те, що 25 квітня 1991 року сума пайового внеску за квартиру в розмірі 14 100,00 руб. сплачена [PERSON] у повному обсязі, що складає суму паєнакопичення. Судом встановлено, що [PERSON] не залишила жодних розпоряджень, у зв'язку з чим спадкування після її смерті відбувається за законом, єдиними спадкоємцями, які прийняли спадщину являються [PERSON] та [PERSON].(а.с.10). Судом встановлено, що Позивачі - [PERSON] та [PERSON] після спливу шести місяців звернулись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але оскільки [PERSON] не зареєструвала своє право власності на квартиру у встановленому законом порядку, у нотаріуса отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. (а.с.13). Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України УРСР «Про власність» в редакції, що діяла станом на 24.03.1992 року члени житлового, житлово-будівельного кооперативу, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Отже, вбачається, що право власності члена житлово-будівельного кооперативу на квартиру раніше виникало моменту виплати паю і не вимагало державної реєстрації. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. У відповідності до абз. З п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після й смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою або із застереженням. Спадщина належить спадкоємцю з моменту її відкриття незалежно від часу прийняття спадщини. Частиною 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщи може одержати свідоцтво про право на спадщину. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 1 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що за наявності умов одержання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі, вимога про визнання права на спадщину в судовому поряду не розглядається, однак, коли нотаріус відмовляє в оформленні відповідного свідоцтва на певний об'єкт спадкування, то особа може звернутися до суду для вирішення даного питання за правилами позовного провадження. Як передбачено п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державне реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що позивачі звернулися до державного реєстратора із заявою та надали відповідні документи про реєстрацію права власності на спірну квартиру, оскільки набули право у порядку спадкування після смерті своєї матері. Судом встановлено, що державний реєстратор Микитенко О.В.,Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) м. Київ відмовила у державній реєстрації права власності ( а.с.77). Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Відповідно до положень вищевказаних норм суди мають належним чином обґрунтовувати свої рішення. Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Враховуючи викладене вище та вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку, що за позивачами повинно бути визнано право власності по ? частині кожному квартири за адресою: м. Київ, пр.-т Академіка Корольова, №6, кв. 152, в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved