Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

25.08.2016 року до суду надійшла заява [PERSON] про зменшення шлюбного віку та надання права на шлюб. В своїй заяві заявниця посилається на те, що вона народилася 05 грудня 1998 року. На даний час вона не досягла повноліття. Коли їй було девять років, її батьки були позбавлені батьківських прав. Довгий час вона знаходилась у Пологівському обласному центрі соціально-психологічної реабілітації, а з 10 березня 2013 року, - її віддали в прийомну сімю [PERSON]. З квітня 2015 року вона почала зустрічатися з [PERSON], [INFO], а з березня 2016 року стали проживати разом в його сімї. Між ними склалися дуже теплі і щирі стосунки, вони мають взаємні міцні почуття любові та поваги один до одного. Тому заявниця має намір зареєструвати шлюб з [PERSON], та коли вона звернулася до Гуляйпільського районного ВДРАЦС, щоб подати заяву про реєстрацію шлюбу, там їй було розяснено, що оскільки вона не досягла віку, з якого можна зареєструвати шлюб, як це передбачено сімейним законодавством України, необхідно надати судове рішення про надання права на укладення шлюбу. Прохає суд надати їй, [PERSON], [INFO], право на укладення шлюбу з [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні заявник [PERSON], підтримала свої вимоги, прохає суд їх задовольнити. Заінтересована особа, [PERSON], у судовому засіданні заявлені вимоги визнає у повному обсязі, пояснив, що він має намір зареєструвати шлюб з заявницею. Заінтересовані особи [PERSON], представник органу опіки та піклування Гуляйпільської міської ради, у судовому засіданні заявлені вимоги визнали у повному обсязі, проти реєстрації шлюбу не заперечують. Заінтересована особа, представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області, у судове засідання не зявився, надіслали заяву, в якій просять розглянути справу без їх участі, проти задоволення вимог не заперечують. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Право на шлюб чоловіка та жінки, які досягли шлюбного віку, закріплено у статті 12 Конвенції про захист прав людини і основаних свобод. Статтею 22 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Відповідно до ст.23 Сімейного кодексу України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Відповідно до роз'яснень п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб повинна розглядатися судом в окремому провадженні. При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Заявник - [PERSON] народилась 05 грудня 1998 року в с. Чкалова, Пологівського району, Запорізької області, про що свідчить копія паспорту серії СЮ № 379002, виданого Гуляйпільським РС УДМС України в Запорізькій області 23 грудня 2014 року (а.с.5). Батьки заявниці позбавлені батьківських прав. Довгий час вона знаходилась у Пологівському обласному центрі соціально-психологічної реабілітації, а з 10 березня 2013 року,- в прийомній сімї [PERSON]. З квітня 2015 року вона почала зустрічатися з [PERSON], [INFO]. Починаючи з березня 2016 року [PERSON] та [PERSON] проживають разом у незареєстрованому у встановленому законом порядку шлюбі, ведуть спільне господарство, між ними склалися дуже теплі і щирі стосунки, вони мають взаємні міцні почуття любові та поваги один до одного. Тому вони мають намір зареєструвати шлюб. Та коли заявник звернулася до Гуляйпільського районного ВДРАЦС, щоб подати заяву про реєстрацію шлюбу, там їй було розяснено, що оскільки вона не досягла віку, з якого можна зареєструвати шлюб, як це передбачено сімейним законодавством України, необхідно надати судове рішення про надання права на укладення шлюбу. Прийомні батьки заявниці та батьки [PERSON] проти їх спільного проживання не заперечували і не заперечують. В судовому засіданні [PERSON] підтвердив свій намір укласти шлюб із [PERSON], оскільки вони проживають разом, ведуть спільне господарство, дбають один про одного, бажають народити в майбутньому спільних дітей. Він здатний до виконання обов'язків чоловіка та батька. Відповідно до ст. 24 СК України, умовами вступу в шлюб є взаємна вільна згода жінки та чоловіка на укладення шлюбу, тобто шлюб має бути добровільним. Судом встановлено, що воля щодо укладення шлюбу є взаємною, добровільною та відповідає інтересам заявниці. Стан психічного, розумового, морального та соціального розвитку заявниці дозволяє стверджувати, що вона здатна виконувати нову суспільну роль - дружини та матері. Оскільки шлюбна форма організації сімейного життя завжди була і продовжує залишатися основною, бажаною, домінуючою, тому для забезпечення стабільності відносин між [PERSON] та [PERSON], охорони їх прав та інтересів, а також прав та інтересів їхніх майбутніх дітей, суд вважає за необхідне заяву [PERSON] про надання права на шлюб задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved