Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

24 вересня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області,Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області та Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області, в якому просила визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області № 14-7842/14-16-сг від 25 серпня 2016 року про передачу [PERSON] права власності на земельну ділянку, площею 2,00 гадля ведення особистого селянського господарства, скасувати рішення Державного кадастровогго реєстратора відділу Держгеокадастру у Жовтневому районі від 21 липня 2016 року про реєстрацію земельної ділянки, площею 2,00 га, кадастровий номер 4823382600:05:000:0532 та витребувати земельну ділянку. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина в тому числі на земельну ділянку кадастровий номер 4823382600:05:000:0398, площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану в межах території Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області. При оформленні спадкових прав вона звернулася до Державного кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру у Вітовському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області для отримання Витягу з Державного земельного кадастру. Однак 03 травня 2019 року отримала відповідь про неможливість надання такого витягу, оскільки в межах такої ділянки знаходиться інша ділянкакадастровий номер 4823382600:05:000:0532, площа співпадає на 100%. Таким чином, одній і тій самій ділянці було присвоєно два різні кадастрові номери, власником земельної ділянки з кадастровим номером 4823382600:05:000:0398, був батько позивачки - [PERSON] , на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку від 27 серпня 2009 року та власником земельної ділянки з кадастровим номером 4823382600:05: 000 :0532 є відповідачка [PERSON] . Крім того, відповідно до державного акту на право постійного користування землею серія [NUMBER] батько позивачки - [PERSON] був користувачем земельної ділянки, площею 2 га для ведення особистого підсобного господарства ще з 2001 року на підставі рішення Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 12 липня 2001 року №15. 21.02.2008р. розпорядженням Жовтневої районної державної адміністрації від 21.02.2008р. №94-р було вирішено передати таку ділянку у власність батька. В 2009 році Державним підприємством «Миколаївський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» розробив технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадян для ведення особистих селянських господарств. Після розроблення такої технічної документації, було відновлено межі такої земельної ділянки ( акт про відновлення меж земельної ділянки в натурі), та присвоєно кадастровий номер №4823382600:05:000:0398. 27 серпня 2009 року на ім`я [PERSON] був виданий державний акт на право власності на вищевказану земельну ділянку. Відповідно до статті 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Таким чином, з моменту присвоєння земельній ділянці батька кадастрового номера в 2008 році вона є сформованою та є об`єктом цивільних прав. Дії відповідачів є незаконними і порушують її права, як спадкоємця [PERSON] , оскільки є перешкодою в оформленні права власності на спадкове майно, а в подальшому є перешкодою в користуванні правом власності. Враховуючи, що вперше така ділянка стала об`єктом цивільного права саме коли її користувачем і власником став її батько - [PERSON] , позивач вважає, що в подальшому відведення такої ділянки відповідачці [PERSON] було незаконним. На підставі викладеного просила свій позов задовольнити. Ухвалою судді від 30 жовтня 2019 року провадження у справі відкрито та розпочато підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 10 березня 2020 року справу призначено до судового розгляду по суті, виключенаВітовська районна державна адміністрація Миколаївської області з кола відповідачів по справі, вимога про витребування земельної ділянки у [PERSON] залишена, без розгляду. У своєму відзиві на позовну заяву відповідач - Головне управління Держгеокадастру в Миколаївській області позовні вимоги не визнало та просило відмовити в задоволенні позову, вказало що оскаржуваний наказ № 14-7842/14-16-сг від 25 серпня 2016 року про передачу [PERSON] права власності на земельну ділянку кадастровий номер 4823382600:05:000:0532, площею 2,00 га було видано відповідно до вимог Земельного кодексу України (а.с. 58-62). У своєму відзиві на позовну заяву відповідач - Галицинівська сільська рада Вітовського району Миколаївської області позов визнала в повному обсязі (а.с. 195). Представник позивача - адвокат Колесник Ю.В. в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомила, відзив не подала. Відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській областісвого представника до суду не направило, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, у своєму відзиві на позовну заяву просив розглянути справу без участі свого представника. Відповідач - Галицинівська сільська рада Вітовського району Миколаївської свого представника до суду не направила, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, у своєму відзиві на позовну заяву просила розглянути справу без участі свого представника. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих доказів, встановив наступні обставини та взаємовідносини сторін та дійшов до такого висновку. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року №1377-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №866806 від 27 серпня 2009 року, виданого на підставі розпорядження Жовтневої районної державної адміністрації від 21 лютого 2008 року № 94-р, земельна ділянка кадастровий номер 4823382600:05:000:0398, площею 2,00 га для ведення особистих селянських господарств, розташована в межах території Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, належить [PERSON] (а.с.19). За замовленням [PERSON] від 28.10.2008р. Державним підприємством «Миколаївський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», була розроблена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадян для ведення особистих селянських господарств в межах території Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області(а.с.12-17). Як вбачається з акту від 22 січня 2009 року були відновлені межі земельної ділянки в натурі та передані під охорону та зберігання [PERSON] межові знаки (а.с.18). Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] , помер [INFO] (а.с.114). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 березня 2014 року, спадкоємцем [PERSON] є його донька [PERSON] , спадщина, на яку видане свідоцтво складається з житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] ). Дослідивши копію спадкової справи № 152/2013 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , встановлено, що позивачка [PERSON] звернулася до Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою про прийняття спадщини після смерті батька та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 24 березня 2014 року, на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] . Як вбачається з відповіді Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 05 червня 2019 року, нотаріус позбавлений можливості видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку кадастровий номер 4823382600:05:000:0398, оскільки нею не надано витягу з Державного земельного кадастру (а.с.111-173). Як вбачається з рішення № РВ-4800549362019 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру Державного кадастрового реєстратора відділу у Вітовському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 03 травня 2019 року, позивачу [PERSON] відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, оскільки в межах її ділянки знаходиться інша ділянкакадастровий номер 4823382600:05:000:0532, площа співпадає на 100% (накладка) (а.с.23). Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 03 квітня 2019 року, направленої на адресу позивача, їй було рекомендовано звернутися до суду з приводу вирішення земельного спору (а.с.24). Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником земельної ділянки кадастровий номер 4823382600:05:000:0532, площею 2,00 гадля ведення особистого селянського господарства, розташованої в межах території Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області є відповідач [PERSON] , на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області № 14-7842/14-16-сг від 25 серпня 2016 року(а.с.24 зворотній бік -25). Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області № 14-7842/14-16-сг від 25 серпня 2016 року, [PERSON] передана у власність земельну ділянку кадастровий номер 4823382600:05:000:0532, площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану в межах території Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області (а.с. 63). Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку сформованого 21 липня 2016 року,земельна ділянка, площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства, перебуває у державній власності, розташована в межах території Лиманівської сільської ради Жовтневого (в теперішній час -Вітовського) району Миколаївської області,кадастровий номер 4823382600:05:000:0532 (а.с.231-235). Відповідно Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 р. № 15 Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів. Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051 «Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру» державний кадастровий реєстратор - є суб`єктом надання адміністративної послуги у сфері Державного земельного кадастру. Ведення Державного земельного кадастру здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи. До складу Держгеокадастру та його територіальних органів входять державні кадастрові реєстратори, які здійснюють внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей в межах повноважень, визначених Законом України "Про Державний земельний кадастр" та цим Порядком. Відповідно до ст. 193 ЗК України, державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. Державний земельний кадастр є основою для ведення кадастрів інших природних ресурсів. Статтею 194 ЗК України встановлено, що призначенням державного земельного кадастру є забезпечення необхідною інформацією органів державної влади та органів місцевого самоврядування, заінтересованих підприємств, установ і організацій, а також громадян з метою регулювання земельних відносин, раціонального використання та охорони земель, визначення розміру плати за землю і цінності земель у складі природних ресурсів, контролю за використанням і охороною земель, економічного та екологічного обґрунтування бізнес-планів та проектів землеустрою. Згідно ст.1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості про об`єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об`єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів. Відповідно до статті 79, 79-1 Земельного кодексу України Земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Відповідно до ч. 2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Частиною 1 статті 155 ЗК України встановлено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно ч.ч.1-2 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. З досліджених доказів судом встановлено, що [PERSON] , спадкоємцем якого є позивачка, було передано у власність земельну ділянку в порядку, передбаченому законом. Він набув право власності на неї із законних підстав і не здійснив жодних дій щодо її відчуження, право власності на неї не втратив, ділянка у нього не вилучалася, принаймні суду не надано доказів протилежного і докази, надані позивачем на підтвердження наявності у [PERSON] права власності на вказану земельну ділянку, не спростовані. Таким чином, оскільки земельна ділянка, яка була передана у власність спадкодавця - батька позивача - [PERSON] , у нього не вилучалася і не була вільною при вирішенні питання про її передачу відповідачу [PERSON] це є порушенням вимог земельного законодавства державним органом, до повноважень якого було віднесено вирішення вказаного питання станом на день прийняття оскаржуваних рішень. Дана обставина порушує права позивача, як спадкоємця [PERSON] , оскільки є перешкодою в оформленні права власності на спадкове майно, а в подальшому є перешкодою в користуванні правом власності. Доводи відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про те, що у нього не було підстав для відмови у видачі спірного наказу, оскільки були відсутні підстави для відмови у вчиненні відповідних дій, відхиляються судом, оскільки перебування земельної ділянки у приватній власності іншої особи позбавляє суб`єкта владних повноважень розпоряджатися такою земельною ділянкою. Відповідно до положень статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян. Відповідно до положень статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.10 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» (зі змінами внесеними Законом № 340-IX від 05.12.2019 року)Державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності). На підставі викладеного суд приходить до висновку що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі, що відповідає способам судового захисту, передбаченого ст.16 ЦК України. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України з відповідачів в рівних частках належить стягнути судові витрати по справі на користь позивача.

Outcome: approved