Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

[PERSON], в особі представника за дорученням для надання безоплатної правової допомоги [PERSON], звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON], посилаючись на те, що 23.05.2015р. померла його матір, яка на день смерті проживала у своєї дочки [PERSON] в м. Сімферополь АР Крим. Він є спадкоємцем за заповітом, проте вступити в свої спадкові права не може, оскільки свідоцтво про смерть матері [PERSON] видано відділом реєстрації смерті м. Сімферополя департаменту запису актів цивільного стану міністерства юстиції АР Крим, тобто незаконним органом. Просив встановити факт смерті [PERSON]. Заявник та його представник у судовому засіданні вимоги заяви підтримали з підстав, викладених у заяві. Представник відділу реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області у судове засідання не зявився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, проти заяви не заперечив. Заслухавши пояснення заявника, представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до роз'яснень, даних в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Відповідно до ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Судом встановлено, що [PERSON] народився 23.09.1947 року в с. Романів Шепетівського району Хмельницької області, його матірю є [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження заявника. 23 травня 2015р [PERSON] померла в м. Сімферополь АР Крим, що стверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану міністерства юстиції АР Крим. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно: земельну ділянку, що стверджується державним актом на право на земельну ділянку. Заявник звернувся до відділу реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій із заявою про проведення державної реєстрації смерті, однак йому відмовлено, оскільки свідоцтво про смерть [PERSON] видано відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану міністерства юстиції АР Крим та не визнається Україною, що підтверджується листом відділу реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій. Враховуючи, що факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть, іншим чином підтвердити факт смерті [PERSON] неможливо, а його встановлення має юридичне значення для заявника, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити, встановити факт смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території, що надасть заявнику можливість отримати свідоцтво про смерть, видане відповідним державним органом України. Відповідно до аб. 1 ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved