Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

24 лютого 2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] та просить стягувати з нього на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка навчається у Камінь - Каширському вищому професійному училищі, в твердій грошовій сумі у розмірі 450 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до припинення нею навчання. Позовна заява обґрунтована тим, що 21 липня 2004 року між позивачем та відповідачем розірвано шлюб, від якого вони мають повнолітню дочку [PERSON], яка навчається у Камінь - Каширському вищому професійному училищі. 28 липня 2003 року Камінь - Каширським районним судом Волинської області видано виконавчий лист про стягнення з відповідача аліментів на утримання, зокрема, дочки [PERSON], [INFO], до її повноліття. Позивач стверджує, що вони з відповідачем проживають окремо, дочка продовжує навчання, і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, а домовленості з відповідачем щодо розміру та добровільної сплати аліментів між ними не досягнуто. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, проте у заяві від 18 березня 2015 року просить розглянути справу за її відсутності, та вказує, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав, хоч був вчасно і належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, оскільки судова повістка направлена йому відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України за адресою, за якою він зареєстрований у встановленому законом порядку згідно відомостей адресно - довідкового підрозділу УДМС України у Волинській області (а. с. 17). Зі згоди позивача та відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Зі свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] слідує, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали 21 липня 2004 року (а. с. 7). Відповідно до свідоцтва про народження (а. с. 6) сторони мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка навчається у Державному професійно-технічному навчальному закладі «Камінь-Каширське вище професійне училище» на денній формі навчання. Дата закінчення навчання - 15 лютого 2016 року (а. с. 9). Згідно довідки про склад сім'ї від 28 січня 2015 року №55, що видана Клюською сільською радою Турійського району Волинської області, [PERSON] проживає разом з позивачем - [PERSON] Главою 16 СК України передбачено обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. За змістом ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, і при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] не вистачає коштів для належного забезпечення дітей усім необхідним, оскільки навчання старшої дочки потребує значних матеріальних витрат, зокрема, на проїзд до місця навчання, харчування, купівлю підручників та навчальних приладь. Відповідач [PERSON] не має постійного доходу, проте з огляду на його вік та повну працездатність останній спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання у розмірі, який просила позивач -450 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем не надано жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували ту обставину, що він неспроможний сплачувати аліменти у заявленому в позові розмірі. Відповідно до п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Враховуючи, що позивач [PERSON] при подачі даного позову була звільнена від сплати судового збору, то відповідно до вимог зазначеного Закону, п. 3 ч. 1 ст. 80, ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 243.60 грн. судового збору. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, ст.ст. 182, 199, 200 СК України та

Outcome: approved