Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-06 00:00:00

16 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Позов мотивований тим, що від шлюбу, який рішенням Турійського районного суду Волинської області від 05 грудня 2013 року розірвано, вона з відповідачем має малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Вказуючи, що відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини і домовленості з ним щодо розміру та добровільної сплати аліментів досягнути не вдалося, позивач просила ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1200 гривень щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення дочкою повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилася, однак подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи, та просила справу розглядати у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки, зміну свого місця проживання суд не повідомляв, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав. Враховуючи, що в судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося. За згодою позивача та відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Обов'язок батьків щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям та способи й порядок його виконання врегульовано у главі 15 Сімейного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками свого обов'язку по утриманню неповнолітньої дитини, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, має право звернутися до суду із відповідним позовом і в такому разі аліменти на дитину відповідно до вимог ст. 184 СК України можуть бути присуджені у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Турійського районного суду від 05 грудня 2013 року було розірвано (а.с. 7) і від якого мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, батьком в якому записаний відповідач [PERSON] (а.с. 6). Дитина проживає разом з позивачем. Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження наявності між сторонами домовленості про розмір і порядок сплати аліментів в матеріалах справи немає. Звертаючись до суду із даним позовом позивач вказувала, що її витрати на утримання і забезпечення дитини становлять близько 2400 гривень на місяць. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд відповідно до вимог ст.ст. 180, 182 СК України бере до уваги те, що обов'язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька, відповідач є здоровою працездатною особою молодого віку, інших дітей чи непрацездатних осіб на утриманні не має, а тому, виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд дійшов висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для задоволення позову і вважає за доцільне та достатнім стягувати з відповідача аліменти на дитину в розмірі 1200 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, що відповідає вимогам ст.ст. 184, 191 СК України. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Враховуючи, що позивач при подачі даного позову була звільнена від сплати судового збору, то відповідно до вимог зазначеного Закону, ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 551 грн 20 коп. судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України та

Outcome: approved