Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до Просянської сільської ради Нововодолазького району Харківської області про визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS] та права користування присадибною земельною ділянкою площею 0,25 га при цьому житловому будинку. Звернення до суду з вищевказаним позовом позивач мотивував тим, що відсутня державна реєстрація майнових прав, які він успадкував, через що вони підлягають судовому захисту. Позивач [PERSON] про день, час розгляду справи був повідомлений належним чином, але у зв'язку з тим, перебуванням його на заробітках за кордоном, захист його прав та інтересів здійснив його представник, адвокат [PERSON]. Представник Просянської сільської ради Нововодолазького району Харківської області в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без участі представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечував. Суд, заслухавши представника позивача, розглянувши заяву відповідача, перевірив матеріали справи, надані докази, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню за наступних підстав. Статтями 1,2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. В ході судового розгляду встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. За довідкою № 125 від 19.03.2013 року Просянської сільської ради Нововодолазького району Харківської області [PERSON], 1939 року народження, дійсно був зареєстрований і постійно проживав один в житловому будинку [ADDRESS] по день своєї смерті. Довідкою № 559 від 10.11.2014 року Просянської сільської ради Нововодолазького району Харківської області підтверджується, що біля домоволодіння [ADDRESS] знаходиться земельна ділянка площею 0,25 га, що перебувала у його користуванні. [PERSON] помер [INFO] року згідно із свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER], яке видане 30.10.2002 року Просянською сільською радою Нововодолазького району Харківської області, актовий запис № 42. Після смерті [PERSON] його спадщину прийняла рідна сестра [PERSON]. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується їх свідоцтвами про народження, де батьками визначені [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] прізвище "[PERSON]" набула після одруження з [PERSON] 16 січня 1955 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER], яке видане 16.01.1955 року Сталинським відділом ЗАГС міста Харкова з актовим записом № 57, де її дівоче прізвище - [PERSON], [INFO]. Прийняття нею спадщини після смерті рідного брата, як спадкоємцем другої черги за законом, підтверджується витягом № 27600852 від 25.07.2011 року. Оскільки [PERSON] одноособово успадкувала право свого рідного брата на земельну частку (пай) та отримала щодо цього свідоцтво про право на спадщину № [NUMBER] від 25.07.2011 року, то вважається, що вона прийняла також інші успадковані майнові права того ж брата, а саме його право на житловий будинок [ADDRESS] та присадибну земельну ділянку площею 0,25 га, на які вона свідоцтво про справо на спадщину не оформила через відсутність державної реєстрації цих прав на ім`я померлого. Згідно із ст. 530 ЦК УРСР в ред.1963р., яка діяла на момент смерті [PERSON], при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР в ред.1963р. для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК УРСР в ред. 1963року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] дотрималась встановлених вище норм цивільного права, так як отримала у нотаріуса витяг № 27600852 від 25.07.2011 року і отримала свідоцтво про право на спадщину № [NUMBER] від 25.07.2011 року на земельний пай. [INFO] року у віці 81 років [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії I-ВЛ № 358318, яке видане 06.06.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції з актовим записом № 7636. Спадщину після її смерті прийняв син [PERSON], [INFO], позивач по справі. Родинні відносини між померлою [PERSON] та [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження останнього серії ЯЭ № 981115, котре видане Сталинським районним відділом ЗАГС міста Харкова 24.02.1957 року з актовим записом № 288. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. (Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері шляхом звернення із письмовою заявою до 4-ої Харківської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Це підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 31077404 від 17.07.2012 року. На підставі його заяви була заведена спадкова справа № 53099606 (номер у нотаріуса - 619/2012), але у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до п.2 статті 49 закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Згідно із ч.2 ст.1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Відтак, суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки позивач [PERSON] успадкував після смерті матері майнові права на земельний пай, на житловий будинок [ADDRESS] та на право користування присадибною земельною ділянкою площею 0,25 га при цьому житловому будинку. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням Статтею 1299 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Судом досліджені підстави, наявність яких позбавляє можливості позивача отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилось після смерті [PERSON]. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права. Відповідно до ст.1261 ЦК України позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги. Судом встановлено, що позивач по справі спадщину за законом прийняв, право спадкодавця на спадкове майно судом встановлено, в зв'язку з чим суд вважає за доцільне визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на майно, що залишилось після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. Враховуючи заяви, що надані відповідачем по справі про визнання позову та згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved