Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 03 червня 2010 року він є власником квартири [ADDRESS]. Квартира набута ним в порядку приватизації згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». В травні 2015 року на його адресу надійшов лист з відділу ДВС Тиврівського РУЮ на ім'я [PERSON], яким остання викликалась державним виконавцем у зв'язку з заборгованістю перед ПАТ КБ «Приватбанк». При цьому, в листі було зазначено адресу проживання відповідачки в належному їй житловому приміщенні по [ADDRESS]. Крім того, в листі ВДВС Тиврівського РУЮ від 14.05.2015 року № 1445 повідомляється, що в разі неявки відповідачки [PERSON] за викликом державного виконавця буде описано, арештовано, вилучено та реалізовано все рухоме майно (побутова техніка, меблі, одяг), яке знаходиться за місцем реєстрації боржника. Враховуючи, що житлове приміщення, в якому зареєстрована відповідачка належить йому, в квартирі знаходяться речі, які належать йому та членам його сім'ї, він вимушений звертатись до суду з даним позовом. Чинним законодавством України реєстрація визнається адміністративним актом, що фіксує наявність в особи законного права користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація визначається як внесення відомостей до паспортного документа,про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального погану виконавчої влади з питань реєстрації. Разом з тим, оскільки реєстрація місця проживання є похідним правом від права користування житлом, то зняти особу з реєстрації можливо лише в разі доведення відсутності або втрати нею права користування житлом в судовому порядку ( п.4 Листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 28.01.2013 року №24-150/0/4-13 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав»). Вважає, що [PERSON] не має права на користування належним йому житловим приміщенням, оскільки не є і ніколи не була членом його сім'ї, в даній квартирі не проживала і не проживає, жодних майнових прав щодо неї не має, ним реєстрація її місця проживання в належному йому житловому приміщенні не здійснювалась і не погоджувалася . У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації. Просить усунути перешкоди в користуванні належною йому квартирою [ADDRESS] шляхом зняття [PERSON] з реєстрації в даному житловому приміщенні. Стягнути з [PERSON] судові витрати згідно квитанції. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, просить його задоволити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, повістка із позовною заявою повернулися із зазначенням листоноші "За зазначеною адресою не проживає ". Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених ЦПК, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців,- за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задоволити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи може бути здійснено на підставі відповідного судового рішення, яке набрало законної сили. Відповідно до статті 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація визначається як внесення відомостей до паспортного документа, про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Судом встановлено, що позивач [PERSON] - власник квартири [ADDRESS], яка набута ним в порядку приватизації згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», що стверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 03 червня 2010 року, (а.с.4), витягом про державну реєстрацію прав №29029080 від 16.02.2011 р. (а.с.5), а також технічним паспортом на квартиру (а.с.6-7). [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. (а.с.20), однак вона не є і ніколи не була членом сім'ї позивача, в даній квартирі не проживала і не проживає, що стверджується довідкою Жахнівської сільської ради №294 від 26.06.2015 р. про склад сім'ї (а.с.11), актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 09 червня 2015 року (а.с.10). В травні 2015 року надійшов лист з відділу ДВС Тиврівського РУЮ на ім'я [PERSON], яким остання викликалась державним виконавцем у зв'язку з заборгованістю перед ПАТ КБ «Приватбанк». При цьому, в листі було зазначено адресу проживання відповідачки в належному їй житловому приміщенні по [ADDRESS]. Крім того, в листі ВДВС Тиврівського РУЮ від 14.05.2015 року № 1445 повідомлялося, що в разі неявки [PERSON] за викликом державного виконавця буде описано, арештовано, вилучено та реалізовано все рухоме майно (побутова техніка, меблі, одяг), яке знаходиться за місцем реєстрації боржника. Однак житлове приміщення, в якому зареєстрована відповідачка належить позивачу, в квартирі знаходяться речі, які належать йому та членам його сім'ї. Суд, враховуючи, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, вважає за необхідне усунути перешкоди власнику майна [PERSON] у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідачки на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved