Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Фортечний відділ державної виконавчої служби міста Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зняття арешту з нерухомого майна. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті, [PERSON] подав заяву про вступ у спадщину до нотаріальної контори. До складу спадщини входить: -квартира [ADDRESS] ; - квартира [ADDRESS] ; - квартира [ADDRESS] . Позивач прийняв спадщину, так як проживав та був зареєстрований разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 липня 2020 року підтверджується факт його постійного проживання як спадкоємця разом зі спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини - [INFO] . Після звернення до Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно дізнався, що не може вступити в спадщину так як на квартиру [ADDRESS] накладено арешт. [PERSON] звернувся до Фортечного ВДВС у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про отримання інформації щодо арешту. Після звернення позивача до ВДВС з проханням зняти арешт з майна, так як жодних заборгованостей ні він, ні його сім`я не мають, отримав письмову відповідь за № 13185 від 20.03.2019 року про те, що у відділі на виконанні перебували виконавчі листи про стягнення з [PERSON] боргів на користь фізичних та юридичних осібта надати постанову про закінчення виконавчого провадження по якому накладався арешт не можливо, оскільки виконавче провадження знищено у зв`язку з закінченням терміну зберігання. Даний арешт був накладено в межах спору за позовом [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди. На даний час відсутній будь-який спір з відповідачем. Тому вважає, що накладення арешту на нерухоме майно порушує його права, як власника на розпорядженняцим майном, арешт накладений на нерухомість є безпідставним і незаконним, а тому за захистом порушеного права був змушений звернутись до суду. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда 02 вересня 2020 року суддею Варакіною Н.Б. відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідача в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник третьої особи Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 6). Після її смерті, [PERSON] , являючись сином померлої, подав заяву про вступ у спадщину до нотаріальної контори (а.с. 6 на звороті). До складу спадщини входить: -квартира [ADDRESS] ; - квартира [ADDRESS] ; - квартира [ADDRESS] . Після реєстрації спадкової справи [PERSON] дізнався, що не може вступити в спадщину так як на квартиру [ADDRESS] накладено арешт (а.с. 8). Згідно інформаційної довідки про відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна накладено арешт нерухомого майна на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження АЕ № 337646 від 21.10.2009, Кіровський ВДВС Кіровоградського МУЮ (Носурак), стягнення залишку боргу на користь [PERSON] у сумі 1304,11 грн., реєстраційний номер обтяження 9171114, зареєстровано 21.10.2009 реєстратором Кіровоградська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (а.с. 8). Після звернення позивача до органів ВДВС з проханням зняти арешт з майна, отримав письмову відповідь за № 13185 від 20.03.2019 року про те, що у відділі на виконанні перебували виконавчі листи про стягнення з [PERSON] боргів на користь фізичних та юридичних осібта надати постанову про закінчення виконавчого провадження по якому накладався арешт не можливо, оскільки виконавче провадження знищено у зв`язку з закінченням терміну зберігання. (а.с. 7). Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 липня 2020 року підтверджується факт постійного проживання [PERSON] як спадкоємця разом зі спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини - [INFO] (а.с. 9-11). Даний арешт був накладено в межах спору за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, що підтверджується рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02 лютого 2009 року (а.с. 26-27). Позивач вжив всіх необхідних заходів для досудового врегулювання спору, однак змушений звернутись до суду для зняття арешту. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ч. 2 ст. 386 ЦК України). Згідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до п. 2 та п. 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 № 5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). У ч. 1,2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», вказано, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Пунктом 3 частини 1 статті 39 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що Виконавче провадження підлягає закінченню у разі: припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Відповідно до ч. 2,4,5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за Придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Таким чином, виходячи з викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи у суді відсутні підстави для збереження обтяжень на зазначене майно, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. На підставі ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved