Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача про захист прав споживача та повернення коштів за депозитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03.12.2014 року уклав із відповідачем договір банківського вкладу № 1290012528 про розміщення коштів в сумі 8000 грн. строком з 03.12.2014 року по 29.12.2014 року на депозитний рахунок № [NUMBER] із сплатою відсотків в розмірі 18 % річних. Вказує, що 18.12.2014 року звернувся до відповідача із вимогою про отримання суми вкладу, однак депозитний вклад не повернуто, відсотки не сплачено. В зв'язку з чим, просить суд стягнути з відповідача на його користь кошти в розмірі 8000 грн. та нараховані відсотки згідно договору. Позивач у судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. А тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.12.2014 року між ПАТ "Імексбанк" та позивачем [PERSON] було укладено договір № 1290012528 про розміщення банківського вкладу в сумі 8000 грн. строком з 03.12.2014 року по 29.12.2014 року на депозитний рахунок № [NUMBER] із сплатою відсотків в розмірі 18 % річних (а.с.3). Відповідно до п.п. 2.1.3., 2.2.6. договору передбачено, що вкладник має право достроково припинити договір з письмовим повідомленням банку про це за сім банківських днів (а.с.3). Водночас, із п. 2.4.4. договору вбачається, що банк зобов'язаний повернути вкладнику суму депозиту з нарахованими відсотками після закінчення терміну дії договору, на першу вимогу вкладника, готівкою або в безготівковій формі за заявою вкладника, шляхом перерахування на поточний або інший депозитний рахунок, вказаний вкладником. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] 18.12.2014 року звернувся до відповідача із вимогою про дострокове повернення вкладу, однак відповідач вказану вимогу не виконав (а.с. 4). Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Частиною 1 ст. 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Згідно ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Таким чином, суд, дослідивши та оцінивши представлені докази в їх сукупності, приходить до висновку, що відповідач істотно порушив своє зобов'язання щодо повернення депозитного вкладу та нарахованих відсотків у строки та порядку, визначених договором та вимогами чинного законодавства, а тому позов слід задовольнити. У відповідності до ст. 88 ЦПК України із відповідача в дохід держави слід стягнути 243,60 грн.

Outcome: approved