Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому вказав, що [INFO] року померла його дружина [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається із ? частини житлового будинку розташованого за адресою [ADDRESS], Зачепилівського району Харківської області, ? частини земельної ділянки площею 0,18 га. на якій розташоване дане домоволодіння та автомобіль ЗАЗ DAEWOO, 2007 року випуску, д.н. [NUMBER]. Як запевняє позивач, спадкоємцями першої черги за законом є він та відповідачі, з яких [PERSON] є їх з померлою сином, а [PERSON] на підставі рішення суду визнаний також спадкоємцем першої черги. [PERSON] стверджує, що рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 30.10.2014 року та рішенням Апеляційного суду Харківської області від 03.12.2014 року за ним було визнано право власності на ? частину майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, а саме: ? частину земельної ділянки загальною площею 0,18 га., кадастровий номер 6322255101:00:000:0011, яка знаходиться за адресою Харківська область, Зачепилівський район, [ADDRESS] та на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS], Зачепилівського району Харківської області, який зареєстрований за [PERSON]. Саме тому позивач вважає, що до складу спадщини входить тільки автомобіль та ? частина житлового будинку і земельної ділянки, оскільки інша їх ? частина визнана за ним як його частка у спільній сумісній власності подружжя. Позивач просить суд розподілити спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, виділивши йому із спадкового майна ? частину домоволодіння - жилого будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Харківська область, Зачепилівський район, [ADDRESS] та ? частину земельної ділянки площею 0,18 га. за тією ж адресою, на якій розташоване дане домоволодіння і право власності на які зареєстроване на ім»я померлої [PERSON] та визнати за ним право власності в порядку спадкування на виділене майно. Автомобіль ЗАЗ DAEWOO, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] виділити відповідачу [PERSON] Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій він просить суд задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі в якій він зазначив, що не заперечує проти позовних вимог [PERSON] Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій зазначено, що проти заявлених позовних вимог [PERSON] він не заперечує. Суд, розглянувши заяви сторін про розгляд справи без їх участі, дослідивши матеріали справи: - копію паспорта та ідентифікаційного номера позивача, - копію паспорта та ідентифікаційного номера [PERSON], - копію свідоцтва про шлюб, копію свідоцтва про смерть [PERSON], - копію договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 18.01.2003 року, - копію Державного акту на право приватної власності на землю на ім»я [PERSON], - копію постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.08.2014 року, - копію технічного паспорту на домоволодіння - житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] - копію довідки-характеристики житлового будинку з визначенням його вартості за № 87 від 27.08.2014 року, - копію витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, - копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, - копію рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 22.05.2014 року, - копію рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 30.10.2014 року, - копію рішення Апеляційного суду Харківської області від 03 грудня 2014 року, приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. В силу ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.1, ч.3 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині спадкоємців за законом є рівними, спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. В силу ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Відповідно до ч. 1,5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ч.2 ст.1278 ЦК України, кожен спадкоємець має право на виділ його частки в натурі. Оскільки за вимогами ч.5 ст.1269 ЦК України, спадкове майно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини, то останні вправі розпорядитись належним їм майном, в тому числі уклавши вищевказаний договір про виділ кожному в натурі його частки. Постановою Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що при неможливості видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину, справа про спадкування розглядається судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, у разі коли це право оспорюється, не визнається, або у разі відсутності документів на майно. За правилами ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до статті 1258 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину ( ст. 1296 ЦК України). Таким чином у судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON]. Державним нотаріусом не було видано свідоцтва про право на спадщину у зв»язку з наявністю на той час спору між спадкоємцями. У зв»язку з тим, що на даний час відповідачі не заперечують проти розподілу спадкового майна в спосіб запропонований позивачем в своїй заяві, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved