Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Краснокутської селищної ради Харківської областіпро визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] померла його прабаба [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. До дня смерті [PERSON] проживала в смт. Краснокутськ разом зі своєю донькою [PERSON], яка є бабою позивача та яка фактично успадкувала майно [PERSON] [INFO] баба позивача [PERSON] - померла. За життя 05 липня 2005 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла позивачу. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який вона фактично успадкувала після смерті своєї матері [PERSON] З метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивач звернувся до Краснокутської нотаріальної контори, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок. На даний час позивач виявив намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті баби [PERSON], оскільки являється спадкоємцем за заповітом, однак відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно перешкоджає позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, в зв'язку з чим за захистом та визнанням своїх законних прав та інтересів [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить: поновити йому строк звернення до суду, встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] була донькою [PERSON] та визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом, який фактично успадкувала його баба [PERSON] після смерті своєї матері [PERSON] У відкрите судове засідання позивач не з'явився, однак надав суду заяву про підтримання позовних вимог та про слухання справи у його відсутність. Представник відповідача - Краснокутської селищної ради Харківської області в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву про слухання справи у відсутність представника та проти визнання права власності на житловий будинок за [PERSON] не заперечував. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала по [ADDRESS], про що свідчить довідка виконавчого комітету Краснокутської селищної ради Краснокутського району Харківської області від 19.07.2018 року №1124. Даний житловий будинок з господарськими будівлями на праві приватної власності належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Краснокутською селищною радою на підставі рішення виконкому від 11.10.1995 року. Реєстраційний номер: книга 10 номер запису 817, про що свідчить довідка КП «Краснокутське БТІ» від 28.08.2018 №582. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Краснокутським районним відділом РАГСу Харківської області, [PERSON] померла [INFO]. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст.529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Донька спадкодавці [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON], проживаючи з нею на час відкриття спадщини, про що свідчить довідка виконавчого комітету Краснокутської селищної ради Краснокутського району Харківської області від 19 липня 2018 року №1124. Факт, що [PERSON] являється донькою спадкодавці [PERSON] підтвердили допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON], які суду пояснили, що вони були сусідами [PERSON] та [PERSON] та їм достовірно відомо, що [PERSON] була матір'ю [PERSON]. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Як вбачається з матеріалів справи, спадкоємців майна [PERSON], окрім [PERSON], немає, оскільки згідно відповіді Харківського обласного державного нотаріального архіву від 25.02.2019 року №476/01-21 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 22.02.2019 року, то спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Також, згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснокутського районного управління юстиції Харківської області [PERSON] померла [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який вона фактично успадкувала після смерті своєї матері [PERSON] Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до вимог ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадщину мають особи, зазначені в заповіті. За життя [PERSON] 05 липня 2005 року склала, заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області, згідно якого [PERSON] все своє майно, де б воно не було та з чого не складалося і взагалі все те, що буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON], тобто позивачу по справі. Як вбачається з довідки виконавчого комітету Краснокутської селищної ради Краснокутського району Харківської області від 19.07.2018 №1126, на день смерті гр.. - ки [PERSON] з нею проживав [PERSON], тобто останній відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, згідно якої спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] Інших спадкоємців майна [PERSON], окрім [PERSON], немає, про що свідчить Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 27.02.2019, з якої вбачається, що за параметрами запиту: [PERSON], дата смерті - [INFO] - інформація відсутня. Позивач після смерті [PERSON] з приводу оформлення спадщини на житловий будинок звертався до Краснокутської державної нотаріальної контори, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу та в Краснокутській державній нотаріальній конторі була вручена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.12.2018р. за №1422/02-31. Згідно п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Зазначене підтверджує ту обставину, що позивач не має змоги оформити свої спадкові права в позасудовому порядку. Відповідно до ст. 25 та 346 ЦК України право власності на нерухоме майно не може бути зареєстровано за особою, яка померла, оскільки зі смертю особи її право та дієздатність припиняється. Відповідно до роз'яснення Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року №19-32/319 в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Право [PERSON] на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] є невизнаним, державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що надало позивачу, в порядку ст.4 ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх прав. Ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після померлої [PERSON]. Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст.9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві. Також суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача щодо поновлення йому строку на звернення до суду з позовною заявою, оскільки суд вважає, що позивачем строк звернення до суду з позовною заявою пропущено з поважних причин. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач [PERSON], як спадкоємець після смерті заповідача - [PERSON], має законне право на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved