Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

29.08.2016 року позивач [PERSON] звернувся до Петриківського районного суду позовом про визнання права на спадщину, а 26.09.2016 року надала суду уточнену позовну заяву, у якій просила суд визнати за нею право на завершення приватизації земельної ділянки, розташованої на території Лобойківської сільської ради, розміром 1.20 га, призначеної для ведення особистого сільського господарства, що лишилась після смерті її матері [PERSON], померлої 15.04.2003 року. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначила, що 15.04.2016 року померла її мати, [PERSON] Після її смерті лишилось спадкове майно, що складається із земельної ділянки, площею 1.20 га, яка розташована на території Лобойківської сільської ради та була надана для ведення особистого селянського господарства. Позивач стверджує, що вона є єдиниою спадкоємицею за заповітом, що його було складено 08.12.1993 року. У встановлений законодавством шестимісячний строк позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини до Петриківської державної нотаріальної контори. Однак постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцеві. Отже, на теперішній час, позивач не може оформитись в спадкових правах через органи нотаріату, тому вимушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити (а.с. 28). Представник відповідача до суду не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Надіслали до суду клопотання про розгляд справи без участі їхнього представника, проти позову не заперечували (а.с.23). Представник третьої особи, Петриківської державної нотаріальної контори, до суду не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Надали до суду клопотання про розгляд справи за відсутності їхнього представника (а.с. 24). Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що уточнений позов [PERSON], про визнання права на завершення приватизації земельної ділянкиє обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судом були встановлені наступні обставини і визначені, відповідно до них, правовідносини. 15 квітня 2003 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 16 квітня 2003 року, зареєстроване виконкомом Лобойківської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області. У довідці № 487, виданої Лобойківською сільською радою встановлено, що [PERSON], яка померла 15 квітня 2003 року, проживала, до часу смерті, за адресою: вулиця Тельмана, 43, в селі Лобойківці Петриківського району Дніпропетровської області разом з донькою, [PERSON], [INFO]. Довідка № 497, від 04.07.2016 року, від Лобойківської сільської ради, підтверджує інформацію про місце проживання [PERSON], за тією ж адресою: вул. Шкільній, 43 (бувша Тельмана) в с. Лобойківка. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої увійшла земельна ділянка, площею 1.20 га, яка розташована на території Лобойківської сільської ради та була надана для ведення особистого селянського господарства, що належала померлій на підставі рішення Лобойківської сільської ради, про погодження на відведення земельної ділянки у власність, від 11 січня 2002 року (а.с.7). Відповідно до заповіту, від 08 грудня 1993 року, посвідченого секретарем виконкому Лобойківської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за № 95, [PERSON], яка проживає [INFO], все своє майно, де б воно не було та з чого б не складалось, взагалі все те, що вона матиме, за законом, заповіла [PERSON] повністю. (а.с.4). З листа від Петриківської держнотконтори за № 1035/02-14, відомо, що на майно померлої 15.04.2003 року [PERSON], [PERSON], єдиною спадкоємицею на все майно померлої, було подано заяву про прийняття спадщини за законом (спадкова справа № 359/2003). Постановою державного нотаріуса Петриківської державної нотаріальної контори від 04.08.2016 року позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. (а.с.5). Факт належності [PERSON] права власності на земельну ділянку (пай) підтверджується копією рішення Лобойківської сільської ради, 23-го скликання, 15-ї сесії, про погодження на відведення земельної ділянки у власність, яким було вирішено дати згоду на відведення земельної ділянки в натурі у власність для ведення особистого селянського господарства, гр.. [PERSON], на земельну ділянку площею 1.20 га, яка розташована на території Лобойківської сільської ради. Позивач вказала, що провести державну реєстрацію свого права власності на вказану земельну ділянку та отримати державний акт [PERSON] не встигла. До матеріалів справи долучено довідку від Правобережної товарної біржі, від 19.08.2016 року, про те, що ринкова вартість спірної земельної ділянки станом на 19.08.2016 року, становить 25\~806.00 грн. Із ст. 118 ЗК України встановлено, що процедура приватизації розпочинається після звернення громадянина до відповідного органу державної влади або місцевого самоврядування, який надає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. \~\~\~\~ Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. \~\~\~\~ Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття\~\~спадщини\~\~і\~\~не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У відповідності до ст. 1233 та ст. 1236 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/13 набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та, відповідно до ст. 1216 ЦК, не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідно до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «;Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 1 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Натомість згідно зі статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» правовстановлюючим документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, яка передана фізичним та юридичним особам шляхом безоплатної передачі із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, є свідоцтво про право власності на нерухоме майно. \~\~\~\~ Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що уточнений позов підлягає до задоволення повністю, так як в судовому засіданні доведено, що позивачка є єдиною спадкоємицею, після померлої [PERSON], до складу спадщини входить спірне право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець, за життя, не завершила у зв'язку зі смертю та одержання свідоцтв про право власності на нерухоме майно. Позивач, при зверненні до суду із позовом, сплатила судовий збір в повному обсязі і позовних вимог, щодо стягнення його з відповідача, не заявляла, у звязку з чим суд вирішив судові витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем. На основі викладеного та

Outcome: approved