Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Квасівської сільської ради, Рахівського району, третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок (домоволодіння) та земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 09 серпня 2011 року померла його мати [PERSON], після смерті якої, він, в установлений законом строк, звернувся до приватного нотаріуса Ужгородського МНО [PERSON]Ф.Ю з метою оформлення права на спадкове майно, а саме на будинок з надвірними спорудами №229, розташований в с.Кваси, Рахівського району, Закарпатської області, загальною площею 43,12 кв.м., житловою площею 15,0 кв.м., та господарські та надвірні споруди, що належать до даного будинку. На підтвердження факту володіння спадкодавцем спадковим майном, ним було представолено нотаріусу договір дарування житлового будинку від 30.10.2007 року, відповідно до якого, його бабуся [PERSON] подарувала його матері [PERSON] будинок з надвірними спорудами №229 в м.Кваси, Рахівського району, Закарпатської області. Також ним було надано нотаріусу Державний акт на право власності на земельну ділянку, яка розташована в с.Кваси, Рахівського району, Закарпатської області біля будинку №229, площею 0,62 га (з яких 0,20 га. - для обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель, 0,42 га. - для ведення особистого селянського господарства), відповідно до якого дана земельна ділянка належала [PERSON] . Право власності на будинок з надвірними спорудами №229, в с.Кваси, Рахівського району, Закарпатської області його мати не зареєструвала, тому, нотаріусом йому було відмовлено в оформленні свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю реєстрації нерухомого майна, про що винесено відповідну постанову. 01 лютого 2013 року, померла його бабуся - [PERSON]. За свого життя, а саме 13 квітня 2007 року, вона зробила своє волевиявлення щодо передачі усього майна матері позивача - [PERSON]. Враховуючи те, що його матиЮ [PERSON], померла раніше бабусі - [PERSON], вважає що в силу ст. 1266 ЦК України, він як єдиний спадкоємець приймає спадщину й за бабусею, в порядку представлення за мамою. З наведених підстав, просив суд винести рішення, яким визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними спорудами за №229, розташований в с.Кваси, Рахівського району, Закарпатської області в порядку спадкування за законом після смерті його матері - [PERSON]. Також просить визнати за ним право власності на земельну ділянку що розташована в с.Кваси, Рахівського району, Закарпатської області біля будинку №229, площею 0,62 га. в порядку спадкування за правом представлення за законом за померлою бабусею [PERSON]. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак він та його адвокат [PERSON] надали суду заяву, в якій просили справу розглянути у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, на задоволенні таких наполягають. Представник відповідача, Квасівської сільської ради, Рахівського району, Закарпатської області, сільський голова, [PERSON], в судове засідання не з'явився, однак надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без їх представника. Позовні вимоги підтримує. Третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Ужгородського міського натаріального округу [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак надіслала до суду письмові пояснення по справі, в яких просила справу розглянути у її відсутності. Додатково у своїх поясненнях зазначила, що позивач після смерті матері спадщину прийняв. Інші спадкоємці, які також претендували на частку у спадковому майні, відмовились від отримання спадщини на користь позивача, [PERSON]. Однак, нею було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в зв`язку з відсутністю реєстрації права власності на житловий будинок за померлою [PERSON] Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку. У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача. Звернення позивача до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням його прав на отримання власності в порядку спадкування, зокрема через відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в його користь, у зв`язку з відсутністю реєстрації права власності на спадковий будинок за спадкодавцем. Судом встановлено, що 09 серпня 2011 року померла мати позивача громадянка [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФМ №120296 від 09 серпня 2011 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок №229, розташований в с. Кваси, Рахівського району, Закарпатської області та прилеглі до нього господарські будівлі та споруди. Даний будинок [PERSON], отримала в дарунок від [PERSON], що стверджується договором дарування від 30 жовтня 2007 року за №2527, посвідчений приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу [PERSON] Однак, [PERSON], за життя не зареєструвала за собою право власності на вищевказаний житловий будинок, про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №62922690 від 06.07.2016 року, відповідно до якої власником даного будинку по даний час являється [PERSON]. [PERSON] померла 01 лютого 2013 року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ФМ № 205200 від 13 липня 2016 року виданого виконкомом Квасівської сільської ради, Рахівського району, Закарпатської області. За свого життя, 13 квітня 2007 року, [PERSON] зробила заповітне розпорядження, за яким житловий будинок №229 з прилеглими до нього надвірними спорудами та інше належне їй майно, присадибну земельнцу ділянку площею 0,20 га. заповіла [PERSON]. На думку суду, вказаний заповіт являється ще одним підтвердженням того, що спадковий житловий будинок дійсно належав [PERSON] Окрім того, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю ІV-ЗК № 034393 [PERSON], являлася власником земельної ділянки площею 0,62 га, з яких 0,20 га. - для обслуговування житлового будинку, господарськимх будівель та споруд та 0,42 га. - для ведення особистого селянського господарства. Оскільки спадщина за померлою [PERSON]Ю, відкрилася 09 серпня 2011 року, за [PERSON] - 01 лютого 2013 року, то дані цивільні правовідносини слід врегульовувати положеннями Книги шостої "Спадкове право" ЦК України (в редакції 2004 року). Згідно ст. ст. 1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. З матеріалів справи, судом встановлено, що після смерті [PERSON]Ю,. спадкоємцями першої черги спадкування за законом являється позивач по справі, її син [PERSON] Іншими спадкоємцями першої черги за законом, є її чоловік - [PERSON]Д, та донька [PERSON], які своїми заявами відмовились від отримання спадщини після смерті матері, на користь свого брата, позивача у справі, що відповідає вимогам ч.2 ст. 1274 Цивільного Кодексу України. Копії заяв-відмов приєднано до матеріалів справи. Згідно ч.1 статті1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини, тому, за правом представлення, позивач, успадковує належну [PERSON] земельну ділянку, яку повинна була успадкувати згідно описаного вище заповіту мати позивача, [PERSON], однак вона цього не зробила, так як померла раніше [PERSON]. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не заявив про відмову від неї. \~ Судом встановлено, що позивач [PERSON], як спадкоємець першої черги спадкування за законом, у відповідності до ст. 1268 ЦК України, прийняв спадщину, після смерті [PERSON], що стверджується його особистою завою про прийняття спадщини від 15 серпня 2011 року. Таким чином, враховуючи, що позивач по справі є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом, спадщину прийняв, майнового спору з приводу спадкування не існує, оскільки інші спадкоємці відмовились від отримання спадщини на його користь, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ставилося.

Outcome: approved