Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

28.02.2017 року ПАТ «Кредобанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 1955 грн. 85 коп. заборгованості за кредитним договором від 17.11.2014 року, а також понесених судових витрат (а.с.2-4). Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ПАТ «Кредобанк» та відповідачем 17.11.2014 року укладено кредитний договір № 4590513 про встановлення ліміту кредитування, згідно з яким відповідачу було встановлено ліміт в сумі 20 000 грн. За користування кредитом відповідач сплачує відсотки в розмірі 30% річних. Відповідач систематично порушує свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості, про що його було повідомлено листом з вимогою погасити заборгованість в повній сумі. Однак на даний час кредитна заборгованість не погашена і станом на 30.08.2016 року вона становить 1 955 грн. 85 коп. У судове засідання представник позивача не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином (а.с. 32). В матеріалах справи відсутні заперечення проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у відповідності до ст. 74 ЦПК України (а.с.36-37). Причини його неявки суду не відомі. Тому, беручи до уваги положення ч. 5 ст. 74 ЦПК України та враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України явка до суду є правом, а не обовязком сторони у справі, суд вважає можливим розглядати справу за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17.11.2014 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] був укладений Договір №4590513 про встановлення ліміту кредитування (автоматичний овердрафт) /далі Договір/, відповідно до якого банк видав відповідачу грошові кошти, шляхом встановлення на рахунку №2625301569223 ліміту кредитування в сумі, на строк та на умовах визначених договором та тарифами банку для тарифного пакету ЄВРОРахунок ФО, на умовах якого обслуговується рахунок. Відповідно до п.1.3 договору Банк встановлює максимальну суму ліміту кредитування по рахунку в розмірі 20 000 грн., при забезпеченні клієнтом поступлень коштів на рахунок з джерел зазначених у п.1.2 договору за один календарний місяць (протягом перших чотирьох календарних місяців з дати укладення цього договору), в сумі, що становить або перевищує 1 000 грн. Згідно з п. 1.16 договору за користування кредитом, отриманим по договору, клієнт сплачує банку проценти у розмірі 30 % річних, але не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем нарахування процентів. Відповідно п. 1.4 договору реальна процентна ставка по кредитному договору складає 34,49%. Відповідно до п. 1.30 Договору, пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов»язань за Договором становить подвійну процентну ставку, визначену в п. 1.16 Договору, але не менше однієї гривні за кожен день прострочки. Позивач свої зобов'язання за вказаним договором виконав повністю, надавши відповідачу кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку. [PERSON] взяті на себе зобов'язання щодо своєчасної сплати кредитного боргу, відсотків та комісії у строки, передбачені договором, належним чином не виконав. Із розрахунку ПАТ "КРЕДОБАНК" вбачається, що станом 30.08.2016 року сума заборгованості складає 1 955 грн. 85 коп., з яких: 999 грн. 14 коп. основний борг, 371 грн. 15 коп. прострочені відсотки, 20 грн. 58 коп. прострочена сума комісії за адміністрування кредиту та 564 грн. 98 коп. пеня по простроченій заборгованості. (а.с.5-6). Згідно повідомлення - вимоги ПАТ «Кредобанк» від 26.10.2015 року, відповідачу було повідомлено про наявну заборгованість та запропоновано погасити борг без понесення додаткових витрат, пов'язаних із судовим розглядом справи (а.с.11). Однак, на даний час борг відповідачем не сплачений. В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст.ст.1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, суд приходить до висновку, що в даному випадку має місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] заборгованості за Договором № 4590513 від 17.11.2014 року в загальній сумі 1 955 грн. 85 коп. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.1), які відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved