Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

22 серпня 2015 року (згідно поштового штемпеля)на адресу Слов'янського міськрайонного суду поштою надійшла позовна заява ПАТ КБ "Правекс-Банк" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач зазначив, що 10 жовтня 2007 року між АБ «Правекс-Банк», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2256-045/07Р за умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 42 000 дол. США та з кінцевим строком повернення до 10 жовтня 2030 року. Право Банку на здійснення банківських кредитних операцій з розміщення іноземної валюти на валютному ринку України підтверджується банківською ліцензією № 7, виданою Національним банком України 03 грудня 2001 року на право здійснювати банківські операції, визначені частиною першою та пунктами 5-11 частини другої статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність»; дозволом № 7-1 від 03 грудня 2001 року на право здійснення операцій, визначених пунктами 1-4 частини другої та частиною четвертою ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Пунктом 1.2 Кредитного договору встановлено, що кредит надається позичальникові з 10 жовтня 2007 року до 10 жовтня 2030 року зі сплатою 11,3% річних. Пунктом 4.1 Кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 152 долари США щомісяця до 10- го числа. Проте, станом на 03 липня 2015 року відповідачем-1 належним чином не виконав покладені на нього обов'язки. Внаслідок чого утворилася заборгованість - 54550 дол. США 84 центи, яка складається із: - заборгованості за кредитом - 36103 дол. США 00 центів; - заборгованості за процентами - 7460 дол. США 21 цент; - неустойки (пені) за кредитом - 5515 дол. США 02 центи; - неустойки (пені) за процентами - 5472 дол. США 61 цент. З метою забезпечення належного виконання зобов'язання 10 жовтня 2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки № 2256-045/07Р. Пунктом 1.1 вказаного договору передбачено, що за його умовами поручитель зобов'язується нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі зобов'язань позичальником за Кредитним договором. З огляду на те, що на теперішній час зобов'язання відповідачами не виконано та мається непогашена заборгованість, просять суд стягнути з [PERSON], [PERSON] заборгованість, яка утворилася за кредитним договором та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи, повідомлявся належним чином, у позовній заяві просить розглянути справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідачів [PERSON], [PERSON] про місце, день та час розгляду справи. Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», пересилання пошти не здійснюється до м. Горлівка Донецької області, та до м. Донецька, де зареєстровано місце проживання [PERSON], [PERSON], що позбавляє суд можливості надіслання поштою судового виклику до суду за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання відповідача (ч.5 ст.74 ЦПК України). Тому, у відповідності до роз'яснень ВССУ(вих № 10-1437/0/4-14 від 13 жовтня 2014 року), згідно із вимогами ч.9 ст. 74 ЦПК України, виклик у судове засідання відповідача було здійснено шляхом розміщення оголошення у друкованому засобі масової інформації державної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур'єр». Здійснити відповідно до розпорядження КМУ від 21 січня 2015 року №41-р розміщення оголошення про виклик до суду відповідача у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження - газеті «Донеччина», не є можливим у зв'язку із перебуванням редакції цієї газети на території, що тимчасово не контролюється Україною - у місті Донецьку. Незважаючи на прийняті судом заходи, відповідачі в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи у їх відсутності суду не надавали, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надавали. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає ст. 169 ЦПК України, з причин, які б могли бути визнані судом поважними, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди представника позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ст. 224-228 ЦПК України. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено у судовому засіданні і вбачається з доданих до справи документів, 10 жовтня 2007 року між АБ «Правекс-Банк», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2256-045/07Р за умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 42 000 дол. США та з кінцевим строком повернення до 10 жовтня 2030 року. Право Банку на здійснення банківських кредитних операцій з розміщення іноземної валюти на валютному ринку України підтверджується банківською ліцензією № 7, виданою Національним банком України 03 грудня 2001 року на право здійснювати банківські операції, визначені частиною першою та пунктами 5-11 частини другої статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність»; дозволом № 7-1 від 03 грудня 2001 року на право здійснення операцій, визначених пунктами 1-4 частини другої та частиною четвертою ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Пунктом 1.2 Кредитного договору встановлено, що кредит надається позичальникові з 10 жовтня 2007 року до 10 жовтня 2030 року зі сплатою 11,3% річних. Пунктом 4.1 Кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 152 долари США щомісяця до 10- го числа(а.с.10-24). Проте, станом на 03 липня 2015 року відповідачем [PERSON] належним чином не виконано покладені на неї обов'язки. Внаслідок чого утворилася заборгованість - 54550 дол. США 84 центи, яка, у відповідності до розрахунку, наданого позивачем, складається із: - заборгованості за кредитом - 36103 дол. США 00 центів; - заборгованості за процентами - 7460 дол. США 21 цент; - неустойки (пені) за кредитом - 5515 дол. США 02 центи; - неустойки (пені) за процентами - 5472 дол. США 61 цент(а.с.27-29). З метою забезпечення належного виконання зобов'язання 10 жовтня 2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки № 2256-045/07Р. Пунктом 1.1 вказаного договору передбачено, що за його умовами поручитель зобов'язується нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі зобов'язань позичальником за Кредитним договором(а.с.25-26). Суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачі в судове засідання не з'явилася, не скористалася своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надала належних доказів, які спростовують доводи позивача. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відносини договору поруки регулюються параграфом 3 Глави 49 ЦК України. У відповідності до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України, Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ПАТ КБ «Правекс-Банк» підлягає задоволенню, оскільки відповідачі [PERSON], [PERSON] зобов'язань по договору кредиту не виконували, а тому слід стягнути з відповідачів на користь позивача вказані в позовній заяві кошти в повному обсязі. У зв'язку з наведеним, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою оголошення в пресі, входять до предмету доказування по справі. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, у відповідності до п.6 ч.3 ст. 79 ЦПК України, до судових витрат також належать витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Отже, з відповідачів на користь позивача, також, підлягає стягненню сума судового збору, сплачена при подачі позовної заяви до суду у сумі 3654 грн. 00 коп. та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у сумі 630 грн 00 коп., що загалом складає 4284 грн 01 коп. З огляду на те, що діючим законодавством не передбачено солідарне стягнення судових витрат, окремо з кожного відповідачана користь позивача, також, підлягає стягненню сума судового збору, сплачена при подачі позовної заяви до суду у сумі по 2142 грн. 00 коп. На підставі викладеного й

Outcome: approved