Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Великоосницької сільської ради Маневицького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, вказавши, що він являється спадкоємцем за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті його діда [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті [PERSON] позивач у встановлений законом термін фактично прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини він не подавав. Спадкоємець за заповітом [PERSON] у встановлений законом строк не вчинив будь-яких дій, що свідчать про прийняття ним спадщини після смерті [PERSON] , на спадкове майно не претендував. Іншими спадкоємцями за законом на це майно, крім позивача, є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , однак вони у встановлений законом строк не вчинили будь-яких дій, що свідчать про прийняття ними спадщини після смерті [PERSON] , на спадкове майно не претендують. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які знаходяться по [ADDRESS] , які належали [PERSON] , а також право на завершення приватизації та реєстрацію права власності на земельну ділянку, площею 0.25 га, вартістю 15250 гривень, яка призначена для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, знаходиться по [ADDRESS] , земельну ділянку, площею 0.35 га, вартістю 7000 гривень, що призначена для ведення особистого підсобного господарства, знаходиться в с. Велика Осниця Маневицького району Волинської області, які були виділені [PERSON] у власність згідно рішення Великоосницької сільської ради Маневицького району Волинської області № 16/1 від 29.10.1993 року. Позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] , представник відповідача - Великоосницької сільської ради Маневицького району Волинської області в судове засідання не з`явилися, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача - Великоосницької сільської ради Маневицького району Волинської області подав до суду заяву, в якій вказав, що проти задоволення позовних вимог [PERSON] сільська рада не заперечує, просив розгляд справи проводити у його відсутності. Враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача [PERSON] , представника позивача [PERSON] та представника відповідача - Великоосницької сільської ради Маневицького району Волинської області. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1265 Цивільного кодексу України у п?яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Згідно з ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно з ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно абзацу 6 п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року ,,Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, спадкоємці мають право звертатися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання правовстановлюючого документа про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являвся власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . Рішенням Великоосницької сільської ради Маневицького району Волинської області № 16/1 від 29.10.1993 року [PERSON] було передано безкоштовно у власність земельну ділянку, площею 0.25 га, яка призначена для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, знаходиться по [ADDRESS] , земельну ділянку, площею 0.35 га, що призначена для ведення особистого підсобного господарства, знаходиться в с. Велика Осниця Маневицького району Волинської області. [PERSON] помер [INFO] . Ще за свого життя 14.07.2006 року останній склав заповіт, який було посвідчено Великоосницькою сільською радою Маневицького району Волинської області, згідно якого все належне йому майно він заповів [PERSON] , однак останній у встановлений законом строк не вчинив будь-яких дій, що свідчать про прийняття ним спадщини після смерті [PERSON] , помер [INFO] . Після смерті [PERSON] позивач у встановлений законом термін фактично прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини він не подавав. Іншими спадкоємцями за законом на це майно, крім позивача, є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , однак вони у встановлений законом строк не вчинили будь-яких дій, що свідчать про прийняття ними спадщини після смерті [PERSON] , на спадкове майно не претендують. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом заповіту від 14.07.2006 року, посвідченого Великоосницькою сільською радою Маневицького району Волинської області та зареєстрованого в реєстрі за № 151, свідоцтв про смерть серії [NUMBER] від 4.09.2007 року та серії [NUMBER] від 1.10.2013 року, свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 21.05.1977 року та серії [NUMBER] від 28.08.1962 року, витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 58905036 від 26.12.2019 року, витягу з рішення Великоосницької сільської ради Маневицького району Волинської області № 16/1 від 29.10.1993 року, довідки Великоосницької сільської ради Маневицького району Волинської області № 1098 від 28.10.2019 року, витягу з погосподарської книги № 1 за 2007 рік Великоосницької сільської ради Маневицького району Волинської області, нотаріально посвідчених заяв [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про відмову від спадщини, висновку про відповідність будинковолодіння по [ADDRESS] діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам від 6.11.2019 року, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1736/02-31 від 26.12.2019 року, повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 174/01-16 від 24.02.2020 року. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач [PERSON] , являючись спадкоємцем за законом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , які належали [PERSON] , фактично набув право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це спадкове майно за [PERSON] . Суд вважає, що оскільки позивач [PERSON] , являючись спадкоємцем за законом, має право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" на земельну ділянку, площею 0.25 га, яка призначена для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, знаходиться по [ADDRESS] , земельну ділянку, площею 0.35 га, що призначена для ведення особистого підсобного господарства, знаходиться в с. Велика Осниця Маневицького району Волинської області, які були виділені спадкодавцю [PERSON] у власність згідно рішення Великоосницької сільської ради Маневицького району Волинської області № 16/1 від 29.10.1993 року, слід визнати за ним право на завершення приватизації та реєстрацію права власності на вказані земельні ділянки.

Outcome: approved