Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

16 грудня 2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивач просить: стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Як на підставу своїх позовних вимог позивач посилається на те, що спільна дитина сторін проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач має змогу сплачувати аліменти на дитину, тому позивач змушена звернутись до суду. 24 грудня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. 11 лютого 2021 року до суду надійшло заперечення на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що з жовтня 2020 року шлюбні стосунки припинені і він мешкає окремо. Разом з тим він щомісячно добровільно сплачує позивачу грошові кошти на утримання дитини в середньому по 5\~000 грн., за винятком грудня 2020 року, коли він хворів і сплатив 1\~000 грн. Грошові кошти він давав готівкою або переводив на картку. Позивач відмовилась домовитись про суму грошових коштів. За час шлюбу вони витрачали на дитину не більше 4\~000 грн., тому вважає, що сума аліментів 7\~000 грн. буде достатньою. Також зазначає, що позивач не зазначила, що відповідач є учасником бойових дій і інвалідом ІІІ групи з 2008 року, отримує пенсію по інвалідності, яка складає приблизно 3100 грн. на місяць. Щомісячно йому потрібно купувати ліки, стан здоров`я погіршується. Крім того у відповідача на утриманні знаходяться його батьки. Батько хворіє на онкологічну хворобу, мама хворіє на численні хвороби. Щомісячно на їх утримання відповідач витрачає понад 10\~000 грн. Також зазначає, що доходи позивача перевищують його доходи. З викладених підстав просив стягнути на утримання доньки аліменти в розмірі 7 000 грн. щомісячно. 03 березня 2021 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що відповідачем не долучено жодного документу, що підтверджує придбання ним ліків для свого лікування. Надані документи підтверджують лише проходження ним чергового обстеження для продовження групи інвалідності. Батьки відповідача отримують пенсію, розмір якої є більшим за мінімальний розмір пенсії. Відповідачем також не надано жодного доказу, який підтверджує придбання ним ліків для батьків. Крім того у відповідача є молодша сестра, яка зі слів відповідача, надавала кошти на лікування та операцію батька. Пояснення батьків позивача, надані ним із запереченнями, не відповідають вимогам ст.ст. 90-93 ЦПК України, оскільки нотаріально не посвідчені і не містять вказівки про обізнаність зі змістом закону про кримінальну відповідальність за надання неправдивих показань і про готовність з`явитись до суду. Вважає, що подані ним документи не підтверджують, що відповідач витрачає значну частину своїх доходів на лікування та утримання батьків. Також посилається на те, що відповідач вказав лише розмір пенсії, яку він отримує, проте не вказав розмір заробітної плати, яку він отримує з листопада 2020 року, працюючи на посаді прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури, розмір якої становить 39000-43000 грн. Враховуючи викладене, вважає що відповідач спроможний сплачувати аліменти у розмірі, зазначеному в позові. Також зазначає, що дитина має ряд захворювань, лікування яких вимагає коштів; відвідує курси з англійської мови, займається з вчителем математики. Це свідчить про те, що дитині потрібні значні кошти для лікування та гармонійного розвитку. Окрім цього, зазначає, що позивач допомагає фінансово своїй мамі та брату, які є інвалідами. Також у зв`язку із захворюванням позивач також несе витрати на лікування. Вважає, що аліменти, які позивач просить стягнути, буде достатньо для лікування доньки та її гармонійного розвитку. Позивач до судового засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач до судового засідання надав заяву, в якій зазначив, що позов визнає частково, згоден сплачувати аліменти в розмірі 7000 грн. щомісячно. Просив судові засідання проводити без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 17 листопада 2007 року. [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (довідка про реєстрацію місця проживання особи від 16.11.2020, виданою Департаментом з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, копія паспорту, Витяг з реєстру територіальної громади міста Миколаєва Про зареєстрованих осіб в житловому приміщенні, від 24.12.2020). Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частинами 1, 2 статті 15 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Приписами ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Виходячи з вищенаведеного, сторони мають рівні права та обов`язки по утриманні та матеріальному забезпеченні дітей, а отже не тільки позивач, але й відповідач зобов`язані утримувати своїх малолітніх (неповнолітніх) дітей. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. На підставі досліджених доказів судом встановлено, що дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, домовленості щодо утримання дитини між сторонами не досягнуто. Таким чином, оскільки дитина сторін проживає разом з матір`ю, а відповідач є її батьком та на нього покладено однаковий з позивачем обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Аналізуючи вищевказані правові норми законодавства суд дійшов висновку, що стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі). Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю, а тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру. В зв`язку з наведеним суд відхиляє доводи відповідача щодо стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Щодо визначення частки заробітку (доходу) платника аліментів, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 182 СК України: При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. За положеннями статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини справи, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] відвідує курси з англійської мови та займається математикою з вчителем математики. Також дитина має ряд захворювань, які потребують лікування (довідка з курсів іноземної мови від 15.02.2021, дублікат квитанції від 08.01.2021, від 05.02.2021, платіжне доручення від 08.02.2021, копія медичної картки, копія запису обласного ортопеда від 10.05.2016, копія запису в медичній картці від 03.06.2016, копія протоколу рентгенологічного дослідження від 18.05.2016, копія запису про обстеження хірургом від 10.11.2017, копія запису в медичній картці ортопеда від 28.01.2021, , копія електронного направлення від 28.01.2021. копія запису педіатра в медичній картці від 03.02.2021, копія картки в спортклуб, копія запису окуліста від 22.02.2019, копія обстеження у окуліста від 16.07.2019, копія запису окуліста від 28.01.2021, копія виписки № 2111/278 від 04.02.2019, копія картки хворого, що проходить лікування в фізіотерапевтичному відділенні). Батько дитини [PERSON] , працює та отримує заробітну плату, яка за відомостями відкритих даних в Єдиному державному реєстрі декларацій за 2019 рік склала 387592 грн., а також за цими відомостями має у власності транспортний засіб; є учасником бойових дій і інвалідом ІІІ групи, отримує пенсію по інвалідності. Належних доказів того, що у відповідача немає можливості сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі відповідачем не надано. Зазначаючи про наявність на утриманні відповідача батьків, відповідач надає докази, які підтверджують наявність у батьків захворювань, але не надає доказів, що підтверджують здійснення відповідачем витрат на їх лікування. Так само відповідачем не надані доказів сплати за батьків житлово-комунальних послуг, на які він посилається. Письмові пояснення батьків відповідача - [PERSON] та [PERSON] суд не приймає, оскільки такого порядку надання показань свідків цивільно-процесуальним законодавством не передбачено. Зокрема, у стст.9093 ЦПК встановлено спеціальний порядок допиту свідків, що передбачає їх виклик у судове засідання з наданням права задати їм питання усім учасникам справи. Відповідно до чч.2, 3 ст.67 ЦПК свідок зобов`язаний з`явитися до суду за викликом у визначений час і дати правдиві показання про відомі йому обставини. За відсутності заперечень учасників справи свідок може брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Суд може дозволити свідку брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції незалежно від заперечень учасників справи, якщо свідок не може з`явитися до суду через хворобу, похилий вік, інвалідність або з інших поважних причин. У разі неможливості прибуття до суду та участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції за викликом суду свідок зобов`язаний завчасно повідомити про це суд. Надання письмових показань свідків не сприяє всебічному забезпеченню права учасників справи ставити питання свідкам стосовно обставин справи. Підсумовуючи викладене, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у нього інших утриманців, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже, аліменти слід стягувати починаючи від дня подання позову 11 грудня 2020 р. (штамп Укрпошти на конверті) і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Розподіляючи судові витрати, суд дійшов висновку, що їх належить компенсувати за рахунок держави, оскільки обидві сторони звільнені від сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved