Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

19.09.2016 позивач [PERSON] звернулася з названим позовом в суд і просила стягувати з [PERSON], [INFO], на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісяця, до досягнення дочкою повноліття, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Посилається на те, що дитина перебуває на її утриманні, відповідач працює, має стабільну заробітну плату, інших утриманців немає, проте матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. В письмовій заяві просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. В письмовій заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, позов визнає, просить його задовольнити. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Подружжя перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03.11.2015, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] Від шлюбу мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO], яка здорова і перебуває на утриманні матері, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, довідкою КЗ Переяслав-Хмельницької районної ради „Переяслав-Хмельницький центр первинної медико-санітарної допомоги №520 від 09.09.2016, довідками Стовпязької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області №830 від 14.09.2016 та за №831 від 14.09.2016. Відповідач матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, не приймає участі у виховані та догляді дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть однакову відповідальність за виховання дитини. В силу ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За правилами ч.3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини присуджуються судом у часті від доходу матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя матеріальне становище дитини і платника аліментів;наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Позивач працює лікарем-інтерном з загальної практики у КЗ "Переясмлав-Хмельницький центр первинної медико-санітарної допомоги" та отримує заробітну плату, розмір якої явно недостатній для забезпечення нормального розвитку та виховання дитини, що підтверджується довідкою з місця роботи №23 від 08.09.2016. Відповідно до вимог ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З врахуванням вищевстановлених обставин та досліджених в судовому засіданні доказів, суд дійшов висновку, що слід прийняти визнання позову відповідачем та на підставі ч.4 ст. 174 ЦПК України ухвалити рішення про задоволення позовних вимог. В силу ст. 88 ЦПК України та відповідно до вимог Закону України „Про судовий збір судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved