Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Оратівського районного суду Вінницької області із позовною заявою до [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) та права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Представник позивача [PERSON], будучи належним чином повідомлена про день та час судового розгляду, в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області [PERSON], будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не зявився, надавши заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Від учасників процесу \~до суду надійшли заяви \~про розгляд справи у їх відсутність, що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України, у звязку з чим \~в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу, не здійснюється. Суд, вивчивши вимоги позову, дослідивши докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із свідоцтвом про смерть серії І-АМ №068565 від 15.04.1999 року 14.04.1999 року в с. Велика Ростівка Оратівського району Вінницької області померла [PERSON]. Згідно із заповітом від 13.03.1999 року, посвідченого головою виконкому Ради народних депутатів Оратівського району Вінницької області та зареєстрованого в реєстрі за №2 [PERSON] усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося заповідає [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) площею 3,03 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН №0123826 від 05.03.1997 року. Відповідно до виписки №165 від 26.02.2016 року виданої відділом Держгеокадастру в Оратівському районі Вінницької області із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), яка затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 року №801 і видана Оратівською райдержадміністрацією Вінницької області по КСП "Колос" с. Велика Ростівка Оратівського району Вінницької області. Сертифікат серії ВН №0123826 за порядковим №399 зарєстровано 07.03.1997 року на [PERSON], яка проживала вна території с. В.Ростівка Оратівського району Вінницької області. Розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах 2,96 га. Вартість земельної частки (паю) становить 109989 грн. Сертифікат видано на підставі розпорядження голови Оратівської РДА від 11.12.2000 року за №221. Вартість земельної частки (паю) на день смерті [PERSON] 14.04.1999 року становить 26392 грн. Відповідно до довідки №68 від 19.02.2016 року виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області відповідно до запису в погосподарській книзі виконавчого комітету [PERSON] сільської ради за №2, особовий рахунок №148 за (1996-2000 роки) померла [PERSON], яка народилася 24.09.1935 року в с. Велика Ростівка Оратівського району Вінницької області на день смерті 14 квітня 1999 року була зареєстрована і постійно проживала [INFO]. За вказаною адресою зареєстрованих осіб, які проживали на день смерті спадкодавця не значиться. малолітніх та неповнолітніх осіб, які б проживали та були зареєстровані спільно з спадкодавцем немає. Юридично оформити прийняття спадкового майна позивач [PERSON] позбавлений можливості, оскільки за життя спадкодавця було видано лише сертифікат, на право на земельну частку (пай), однак не було виготовлено державного акту на право власності на земельну ділянку, тому змушений звернутися до суду з відповідною позовною заявою. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли і продовжують існувати після набрання ним чинності. До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини. Спадщина відкрилась 14.04.1999 року в день смерті спадкодавця [PERSON]. В цей час діяв ЦК УРСР (1963 року). Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин. За змістом розділу VІІ ЦК УРСР (1963 р.), прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі обєкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР (1963 р.) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відкриття спадщини міститься в правилі ст. 525 ЦК УРСР , а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР (1963 року), якщо спадкоємець в установлений ст. 549 ЦК УРСР строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин). Крім цього, згідно із свідоцтвом про смерть серії І-АМ №183549 від 20.12.2010 року 18.12.2010 року в с. Велика Ростівка Оратівського району Вінницької області померла [PERSON]. Згідно із заповітом від 19.01.2010 року, посвідченого секретарем Великоростівської сільської ради Оратівського району Вінницької області та зареєстрованого в реєстрі за №85 [PERSON] усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося заповідає [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з права власності на земельну ділянку площею 2,5074 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВН №082865 від 30.03.2004 року. Відповідно до витягу №897 від 26.11.2015 року виданого відділом Держгеокадастру в Оратівському районі \~ Вінницької області \~ з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 25074 кв.м., яка розташована на території [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області є [PERSON], яка проживала в [INFO]. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 91658 грн. Грошова оцінка земельної ділянки на день смерті 18.12.2010 року становить 26392 грн. Відповідно до довідки №75 від 23.02.2016 року виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області відповідно до запису в погосподарській книзі виконавчого комітету [PERSON] сільської ради за №23 за (2006-2010 роки) померла [PERSON], яка народилася 03.09.1922 року в с. Велика Ростівка Оратівського району Вінницької області на день смерті 18 грудня 2010 року була зареєстрована і постійно проживала [INFO]. За вказаною адресою зареєстрованих осіб, які проживали на день смерті спадкодавця не значиться. малолітніх та неповнолітніх осіб, які б проживали та були зареєстровані спільно з спадкодавцем немає. Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Оскільки оформити прийняття спадщини позивач позбавлений можливості, оскільки у визначені законодавством строки для прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звернувся до нотаріальної контори і у зв'язку з відсутністю поважності причин пропуску шестимісячного строку, тому нотаріально оформити прийняття спадщини [PERSON] позбавлений можливості, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. На підставі ст. ст. 524-527, 529, 534, 548, 549 ЦК УРСР (1963 року), ст.ст. 16, 346, 130, 174, 1216, 1218, 1225, 1235 ЦК України

Outcome: approved