Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

24 квітня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно. За життя [PERSON] склала заповіт, яким усе належне їй майно заповіла позивачці у справі. На даний час [PERSON] має намір прийняти спадщину, що залишилась після смерті матері, але при зверненні з заявою до нотаріуса було встановлено, що нею пропущений шестимісячний строк для звернення з заявою про прийняття спадщини. Причиною пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини позивачка зазначила скрутне матеріальне становище та те, що вона перебувала на лікуванні. Посилаючись на викладене, [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом і просила визначити їй додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини тривалістю 4 місяці. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явились, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача - Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився, сільський голова Шкурат С.В. направила суду листа про розгляд справи без участі їх представника, з позовом згодні. Відповідно до ч .2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що дівоче прізвище позивачки [PERSON] було [PERSON], а її батьками були нині покійні [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження позивачки, свідоцтвами про її одруження та розірвання шлюбу (а.с. 17, 26-28). [INFO] помер [PERSON], батько позивачки, що підтверджється свідоцтвом про його смерть (а.с.7). Мати [PERSON] [PERSON] померла [INFO], що також підтверджується свідоцтвом про її смерть (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй майно, зокрема, на 1/3 частку домоволодіння по [ADDRESS], та три земельні ділянки: площею 0.3359 га, 0.1473 га та 0.1385 га, які належали померлій на підставі державних актів на право приватної власності на земельні ділянки (а.с. 9-16). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області 20 березня 2003 року за № 101, яким усе своє майно заповіла [PERSON], позивачці у справі, що підтверджується копією заповіту (а.с.8). Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1235 ЦК України визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. На даний час [PERSON] має намір прийняти спадщину, що залишилося після смерті матері [PERSON] 24 квітня 2015 року з метою подачі заяви про прийняття спадщини [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Білопільського районного нотаріального округу Шамукової Н.В. з усним зверненням щодо можливості прийняття спадщини після смерті матері, на що отримала письмове роз'яснення від приватного нотаріуса Шамукової Н.В. про те, що вона пропустила шестимісячний строк для звернення з такою заявою (а.с. 19). Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. З наданого Білопільською державною нотаріальною конторою листа від 29 квітня 2015 року № 437/01-16 вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла [INFO], не заводилась (а.с. 22). Так як [PERSON] на час відкриття спадщини мала скрутне матеріальне становище, хворіла, що підтверджується випискою з амбулаторної мединої картки, нею був пропущений шестимісячний строк для звернення з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] (а.с. 18). Суд вважає причини пропуску 6-ти місячного строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачкою поважними, а тому їй необхідно визначити додатковий строк тривалістю в чотири місяці з дня набрання чинності рішенням суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved