Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

28 квітня 2017 року [PERSON] предявила вказаний позов, посилаючись на наступні обста- вини. 26.10.1997 р. вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у Дмитрівській сільській раді Татарбу- нарського району Одеської області, актовий запис № 12. Від шлюбу мають двох дітей: повноліт- нього [PERSON], [INFO], та неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 17.10.2016 р. шлюб між ними розірвано. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не завжди надає, їх матеріальне становище важке, тому просила стягувати з [PERSON] аліменти в роз- мірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дітей: [PERSON], [INFO], до закін- чення навчання та [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття. Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути за її ві- дсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій погодився виплачувати аліменти на утримання дітей, просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Згідно копій: паспорту серії КМ № 907304 та свідоцтва про народження серії І-ЖД № 380807 (а. с.3,4), у сторін по справі народилися діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Довідкою виконкому Татарбунарської міської ради від 28.04.2017 р. (а.с.5) підтверджується, що позивач зареєстрована та проживає [INFO], на її утри- манні знаходяться діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], 2002 р. народ- ження. Згідно копії довідки Ізмаїльського технікуму механізації і електрифікації сільського господар- ства від 25.04.2017 р. (а.с.6), [PERSON] дійсно є студентом 3-го курсу вказаного учбового закладу на контрактній основі, термін навчання з 01.09.2014 р. по 01.07.2018 р. Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 17.10.2016 р. (копія на а.с.7), шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 26.10.1997 р. Дмитрівською сільською радою Татарбунарського ра- йону Одеської області, актовий запис № 12, які мають неповнолітню дитину - розірвано. Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сімї є першоосновою роз- витку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за вихо- вання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, нав- чання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дити- ни, готувати її до самостійного життя та праці. Стаття 27 Конвенції «про права дитини» від 20.11.1989 р. (ратифікована Постановою ВР Украї- ни № 789-ХІІ від 27.02.1991 р.) дає кожній дитині право на рівень життя, необхідний для її фі- зичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фі- нансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути мен- шим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пленум Верховного Суду України у п.17 своєї постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. № 3, розяснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявні- сть в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повноліт- ніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні встановлено, що сторони у справі мають дітей: повнолітнього [PERSON], [INFO], та неповнолітнього [PERSON], [INFO], які зна- ходяться на утриманні матері, відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на їх утри- мання. Крім того, судом встановлено, що син [PERSON] досяг повноліття, але на теперішній час є студентом 3-го курсу Ізмаїльського технікуму механізації і електрифікації сільського госпо- дарства та потребує матеріальної допомоги від батька, який проживає окремо, але зобовязаний надавати допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання. Тому суд вважає за можливе та необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на користь по- зивача на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до закінчення навчання сином [PERSON], тобто до 01.07.2018 р., а далі в розмірі 1/3 частин всіх видів за- робітку щомісячно до повноліття сина [PERSON]О, тобто до 28.03.2020 р. Як передбачено ст.191 СК України, аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову, тобто у даному випадку з 28.04.2017 р. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в сумі 640 грн., відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved