overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

23.01.2017 року до Вінницького районного суду Вінницької області звернулась [PERSON] з заявою «про надання права на шлюб», заінтересовані особи - [PERSON], [PERSON] Заяву заявником мотивовано тим, що вона має намір зареєструвати шлюб з [PERSON], однак, в зв'язку з тим, що в даний час їй ще не виповнилось 18 років, вони не мають можливості зареєструвати наш шлюб в Вінницькому районному відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. Зазначає, що в даний час вона вагітна, тому створення сім*ї є доцільним і необхідним для народження та виховання майбутньої дитини в шлюбі. Вказує, що її мати згодна на реєстрацію шлюбу між нею та [PERSON] Просить суд надати їй право на укладення шлюбу із [PERSON] В судове засідання заявник [PERSON] не з?явилася, однак попередньо через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, та задовольнити заяву. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви, згідно яких просять заяву про надання дозволу на реєстрацію шлюбу задовольнити та розглянути справу у їх відсутність. Суд, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності нез'явившихся осіб. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22.08.1999 року народилась заявниця [PERSON], що підтверджується копією паспорта громадянина України (а.с.4). На день розгляду справи в суді має повних 17 років та не досягла шлюбного віку. Довідкою Вінницької ЦРКЛ поліклінічно-консультативне відділення від 18.01.2017 встановлено, що [PERSON] перебуває на 13 тижні вагітності (а.с. 6). Згідно зі\~ст. 22 СК України\~шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя". Згідно до ч. 3\~ст. 234 ЦПК України\~у порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про надання права на шлюб. Відповідно до\~ст. 23 СК України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла 16 років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Врахувавши те, що заявниця перебуває на 13 тижні вагітності, бажає укласти шлюб з [PERSON], який також бажає зареєструвати шлюб та створити сім'ю із заявницею, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки надання права на шлюб буде відповідати її інтересам. Відповідно до ч. 7\~ст. 235 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

23.01.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14.08.2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №145. Мотивуючи позовну заяву вказала, що спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини припинені з серпня 2017 року. Проживають за різними адресами. Від спільного шлюбу дітей не мають. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "Білокудря". Позивач в судове засідання не з'явилася. Надала заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за її відсутності. В судове засідання відповідач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Згідно з частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сім'я існує формально, сторони не мають наміру зберегти шлюб. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14.08.2009 року (а.с.10). Від шлюбу сторони дітей не мають. Як вбачається з позову, за час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини припинені. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Положеннями ст. 200 ЦПК України визначено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

23.01.2019 [PERSON] звернулася до суду із заявою, у якій просить встановити факт належності їй диплому [NUMBER] від 30.06.1983 реєстраційний номер [NUMBER] про навчання в Київському ордена Леніна політехнічному інституті та встановити факт належності додатку до диплома [NUMBER] від 30.06.1983 реєстраційний номер 2344 - Витяг з залікової відомості, посилаючись на те, що в дипломі її прізвище вказано як «[PERSON]», а в додатку до диплома «[PERSON]», замість «[PERSON]». Встановлення даного факту необхідно заявнику для призначення пенсії. Заявник у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що заяву підтримує. Представник Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у судове засідання подав клопотання про розгляд заяви без його участі, вказавши, що проти задоволення заяви не заперечує. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] було видано диплом [NUMBER] від 30.06.1983 реєстраційний номер [NUMBER] про навчання в Чернігівському філіалі Київського ордена Леніна політехнічного інституту та додаток до диплома [NUMBER] від 30.06.1983 реєстраційний номер 2344 про навчання в Чернігівському філіалі Київського ордена Леніна політехнічного інституту - Витяг з залікової відомості. Проте, при видачі вказаних документів було допущено помилку у написанні прізвища заявника, де її прізвище зазначено як «[PERSON]», а в додатку до диплома «[PERSON]» (а.с.7- 8). Згідно копії паспорта серії [NUMBER], виданого Деснянським ВМ УМВС України в Чернігівській області 11.08.2006 прізвище заявника записано як "[PERSON]" (а.с 4). Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Матеріалами справи підтверджено, що диплом [NUMBER] від 30.06.1983 реєстраційний номер [NUMBER] про навчання в Чернігівському філіалі Київського ордена Леніна політехнічного інституту та додаток до диплома [NUMBER] від 30.06.1983 реєстраційний номер 2344 про навчання в Чернігівському філіалі Київського ордена Леніна політехнічного інституту - Витяг з залікової відомості належить заявнику. Вимоги не містять в собі спору про право, а тому суд вважає за можливе заяву задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

23.02.2007 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися у суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання права спільної сумісної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1.8696 га на території Берізко-Чечельницької сільської ради Вінницької області в порядку спадкування після померлого [INFO] батька [PERSON] , оскільки нотаріальна контора відмовила видати свідоцтво про право на спадщину по тій причині, що загублено оригінал Державного акта про право власності на вказану земельну ділянку. У судовому засіданні представник позивачів [PERSON] підтримав позов повністю і пояснив, що позивачі і відповідачі являються дітьми померлого [PERSON], тобто спадкоємцями за законом першої черги.До складу спадкового майна входить земельна ділянка розміром 1.8696 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.Позивачі проживали з батьком на день його смерті, а тому прийняли спадщину , але нотаріальна контора відмовила видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки не зберігся оригінал Державного акта на цю земельну ділянку.Відповідачі не претендують на спадщину, про що подали письмові заяви. Просить задоволити позов. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з"явилися, направили до суду письмові заяві, в яких зазначили, що визнають позов повністю, просять розглядати справу без їх участі. Вислухавши пояснення представника позивачів [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку,що позов підлягає до задоволення повністю по слідуючих підставах. Як вбачається зі свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] (а.с.6). Як вбачається зі свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] їхнім батько являється [PERSON]. Відповідно до ст.1261 у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Як вбачається з копії державного акта (а.с.7) та з витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку [PERSON] являвся власником земельної ділянки розміром 1.8696 га, що знаходиться у селі Берізки Чечельницького району Вінницької області.Кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. З довідки сільської ради, з позовної заяви вбачається, що позивачі проживали на день відкриття спадщини однією сім"єю з спадкодавцем [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Набуття права власності в порядку спадкування не заборонено законом. Відповідачі визнали позов, що відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України являється підставою для його задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

23.02.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 25.11.2012 року зареєструвала з ним шлюб. Від спільного проживання народився син [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Із-за сварок, зловживання відповідачем спиртними напоями, неповаги до неї та сина, приниження проживання з ним стало неможливим. З вини відповідача сумісне життя і збереження сім'ї стали неможливими. В судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила скоротити строк, наданий судом для примирення, пояснила, що примирення між ними неможливе. Просила шлюб розірвати. Відповідач позов визнав. Суду пояснив, що подружні відносини між ними припинені, він проживає окремо. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, зв'язків не підтримують, зберегти шлюб не бажають обидві сторони. При таких обставинах збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

23.02.2016 року до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, протягом останніх трьох тижнів з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, неповнолітня дитина проживатиме з позивачкою, майнового спору між ними немає. Позивачка письмово просила розглянути справу без її участі, позов задовольнити, після розірвання шлюбу вибрала прізвище "[PERSON]" (а.с.14). Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про перенесення розгляду справи не заявляв. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно протягом останніх трьох тижнів, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси, спільно не проживають протягом останніх трьох тижнів, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

23.02.2016 року до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, протягом останніх шість місяців з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, неповнолітня дитина проживатиме з позивачкою, майнового спору між ними немає. Позивачка письмово просила розглянути справу без її участі, позов задовольнити, після розірвання шлюбу вибрала прізвище "[PERSON]" (а.с.14). Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про перенесення розгляду справи не заявляв (а.с.12, 16). Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно протягом останніх шість місяців, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси, спільно не проживають протягом останніх шість місяців, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

23.02.2017 року до суду з зазначеною позовною заявою звернулась [PERSON] Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 14.11.1999 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Лозівською сільською радою Хмільницького району Вінницької області, актовий запис № 10. Від даного шлюбу сторони мають чотирьох спільних дітей: син - [PERSON], [INFO], донька - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Сторони припинили спільне проживання в зв'язку з різними поглядами на життя, зловживанням відповідачем спиртними напоями та небажанням виховувати та забезпечувати неповнолітніх дітей. Позивач прийшла до висновку, що перебування у шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам, а тому просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. У судове засідання сторони не з'явились, позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення. Суд, з урахуванням думки позивача, здійснює заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статті 224 ЦПК УКраїни. Дослідивши докази, надані сторонами, суд прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.4) від якого мають чотирьох спільних дітей: син - [PERSON], [INFO] (а.с.6), донька - [PERSON], [INFO] (а.с.7), син - [PERSON], [INFO] (а.с.8) та син - [PERSON], [INFO] (а.с.9), які проживають з позивачем (а.с.5). У даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, а тому прийшли до переконання про необхідність розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Ухвалою суду від 09.03.2017 року сторонам було надано строк для примирення, зважаючи на можливість збереження сім"ї, однак стосунки між сторонами не змінились та позивач наполягає на розірванні шлюбу. В зв'язку з викладеним суд, вважає можливим позовні вимоги задовольнити, оскільки доведено, що спільне проживання і збереження сім'ї стало неможливим, шлюбні відносини припинені, шлюб існує лише формально та наданий судом строк для примирення стосунків не покращив. Відповідно до ст.. 88 ч.1 ЦПК судові витрати понесені позивачем на оплату судового збору слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

23.03.2015 року головний лікар Обласної психіатричної лікарні [PERSON] звернулась до суду з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] Заяву мотивовано тим, що від двоюрідного брата [PERSON] - [PERSON] - надійшла заява щодо її неадекватної поведінки, і на підставі цього вона була оглянута лікарем-психіатром [PERSON], яка підтвердила висновок про необхідність госпіталізації. Необхідність госпіталізації підтверджена комісією лікарів-психіатрів у складі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які встановили, що [PERSON] страждає гострим поліморфним психотичним розладом з суїцидальними думками, внаслідок чого вчиняє чи виявляє наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Хвора добровільно лікуватися відмовилася. В судовому засіданні представник психіатричної лікарні [PERSON] заяву підтримала з підстав, викладених у ній, просила задоволити. Доставлена у судове засідання [PERSON] вважала, що немає необхідності її госпіталізації в психіатричну лікарню. Прокурор Онисько М. В. вважав заяву обгрунтованою з підстав, наведених представником облпсихлікарні, просив її задовольнити. Заслухавши пояснення представника психіатричної лікарні, особи, щодо якої вирішується дане питання та думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] написав заяву, у якій просив прийняти його родичку [PERSON] на лікування у Берегівську обласну психіатричну лікарню. У заяві описав її неадекватну, в тому числі небезпечну для оточуючих поведінку. [PERSON] добровільно лікуватися відмовилася. Необхідність госпіталізації підтверджена комісією лікарів-психіатрів у складі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які встановили, що [PERSON] страждає гострим поліморфним психотичним розладом з суїцидальними думками, вчиняє чи виявляє наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її згоди або без згоди законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Врахочуючи, що [PERSON] добровільно не погодилася на госпіталізацію в психіатричний заклад, страждає на психічне захворювання, внаслідок чого вчиняє чи виявляє наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, тому суд вважає за необхідне госпіталізувати її в психіатричний заклад у примусовому порядку. На підставі наведеного,

Outcome: approved