Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

15.10.2014р. позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що відповідач є її батьком, а з матір'ю вони шлюб розірвали 26.04.2000р.. Відповідач сплачував на її утримання аліменти до досягнення нею повноліття, тобто до [INFO]. Проте на даний час вона продовжує навчання у ліцеї Фламініо "Класичний-науковий ліцей" в Італії. Тривалість навчання в цьому закладі становить 3 роки, тобто до 01.07.2017р., з подальшим продовженням навчання для отримання ступеня бакалавра в університеті тривалістю 3 роки. Тобто весь процес навчання має становити 6 років. На даний момент вона відвідує 5-й клас гімназії класичного спрямування та не отримує жодних субсидій та стипендій. Вказувала, що її мати - [PERSON], працює прибиральницею в Італії, самостійно займається її утриманням та оплачує всі витрати на її навчання. Матері важко самій утримувати її, а тому вважає, що батько зобов'язаний сплачувати аліменти на її утримання на час навчання до досягнення нею 23 років. Вона потребує значних коштів на навчання та утримання, а мати сама не може забезпечити всіх її потреб. Батько отримує пенсію, а тому може надавати кошти на її утримання. Місце праці відповідача їй невідоме. Просила суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 500 грн. щомісячно на час навчання, починаючи з 13.10.2014р. до 01.07.2017р.. В судовому засіданні позовні вимоги підтримано представником позивачки. Крім того, позивачкою подано письмову заяву, в якій вона підтримує заявлені нею вимоги і просить суд справу слухати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав письмову заяву, в якій визнає позов повністю та просить суд справу слухати у його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.130, 174 ЦПК України у справі можливо постановити рішення про задоволення позову при проведенні попереднього судового засідання. Судом встановлено, що [PERSON], відповідач, є батьком [PERSON], позивачки, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.06.1996р.. Позивачка проживає в [ADDRESS] та відвідує 5-й клас Гімназії класичного спрямування, та не отримує жодних субсидій та стипендій. Тривалість навчання позивачки передбачає ще три роки у Класичній гімназії, і цикл навчання вищої освіти для отримання Диплому бакалавра тривалістю три роки в університеті, який ще належить визначити. Вказаний факт підтверджується офіційним перекладом заяви, виданої [PERSON] 21.03.2014р. президією ліцею Фламініо Класичний ліцей-Науковий ліцей. Згідно довідки Хирівської міської ради Старосамбірського району № 383 від 01.04.2014р. [PERSON] проживає в [ADDRESS] з бабцею - [PERSON], 1954 р.н., яка є пенсіонером. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] у [ADDRESS], [PERSON] проживає в одноповерховому будинку житловою площею 38.6 кв. м. з бабцею-пенсіонером. На даний час [PERSON] перебуває на навчанні за кордоном. Комісія рекомендує посприяти у продовженні виплати аліментів [PERSON]. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Беручи до уваги думку представника позивачки та визнання позову відповідачем, враховуючи те, що відповідач має постійний дохід, оскільки отримує пенсію, а тому має змогу надавати дочці матеріальну допомогу до закінчення нею навчання, крім батька [PERSON] допомагає фінансово матір, яка зі слів позивачки, працює прибиральницею, жодних субсидій та стипендії позивачка не отримує, суд вважає можливим визначити аліменти в розмірі п'ятисот гривень щомісячно до закінчення [PERSON] навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Виходячи з вимог ст.367 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Оскільки згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, такі слід присудити з 15.10.2014р., тобто з часу, коли позовна заява надійшла в канцелярію суду, а не з 13.10.2014р. як просить позивачка. Також підлягають стягненню з відповідача судові витрати по сплаті судового збору, виходячи з вимог ч.3 ст.88 ЦПК України. Крім того, суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам положення ч.1 ст.192 СК України, згідно з якою розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved