Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суд із позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що він являється власником житлового будинку з господарськими спорудами, які знаходяться в с.Давидівці, вул. Федьковича, 24, Кіцманського району, Чернівецької області. Однак, в даному господарстві крім позивача зареєстровані також і відповідачі по справі, які з червня місяця 2015 року в даному господарстві не проживають. Зазначає, що у добровільному порядку [PERSON], [PERSON], [PERSON] знятися з реєстраційного обліку не бажають, а тому просив задовольнити позов. Представник позивач в судовому засіданні притримав заявлені вимоги та просив їх задоволити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, однак не заперечували, що власником спірного домоволодіння є позивач, та просили відмовити в задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча завчасно та належним чином була повідомлена про час і місце слухання справи, про свідчать розписка про отримання судової повістки. Клопотань та заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій вказав, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог та просив справу слухати без його участі. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить житловий будинок з господарськими спорудами, які знаходяться за адресою с. Давидівці, вул. Федьковича,24, Кіцманського району, Чернівецької області. Даний факт також підтверджується копією по господарської книги (а.с.5,9-12). Актом обстеження депутата Давидівської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області від 14.06.2017 року встановлено, що в господарстві [PERSON], що в с.Давидівці, вул. Федьковича,24, Кіцманського району, Чернівецької області, зареєстровані також і [PERSON], [PERSON], [PERSON], які в даному господарстві не проживають з червня 2015 року. (а.с.7). Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 15.10.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано.(а.с.14). Згідно ст. 319 ЦК України власник вправі володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Відповідно до ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей, і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Реєстрація відповідача у будинку позивачки порушує її права у володінні, користуванні та розпорядженні цим житлом і вона як власник вправі вимагати усунення будь - яких порушень її права, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням права володіння. Крім того, згідно\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. У звязку із цим, відповідно до ст.16 ЦК України вимоги про зняття особи з реєстрації за місцем проживання можливе лише при вирішенні спору про житлові права. Відповідно до ст..7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні , питання про зняття з реєстрації особи за місцем проживання взаємоповязане і залежить від вирішення питань про житлові права особи, які регулюються нормами житлового і цивільного законодавства. Вищезазначені норми закріпленні і у п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 р. "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", у якому зазначено що усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наявності законних на те підстав і оскільки це відповідає вимогам закону стосовно захисту права власності, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб. На підставі викладеного та у відповідності до ст. ст. 15, 16, 319, 391, 405 ЦК України, та

Outcome: approved