Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

18.11.2020 року [PERSON] звернулася до Котовського міськрайонного суду Одеської області із цим позовом та просила стягувати з відповідача [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] , який мешкає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] на її користь, аліменти на утримання повнолітньої доньки студентки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання, починаючи стягнення з дати подання позову до суду, до закінчення навчання чи до досягнення нею 23 років - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Підставою тому зазначала те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який 28.08.2015 року було розірвано. Від спільного подружнього життя з відповідачем у них є повнолітня дитина, дочка [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. На даний час донька досягла повноліття та навчається в Міжнародному гуманітарному університеті, Інституті права, економіки та міжнародних відносин (спеціальність: 081 «право» (бакалавр, контракт), денної форми навчання) на третьому курсі що підтверджується відповідною довідкою. Зазначила, що їй одній важко матеріально утримувати доньку, оскільки їй необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, придбання одягу, харчування, підручників. Відповідач [PERSON] є батьком повнолітньої дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження дочки та не хоче виконувати свій батьківський обов`язок, передбачений ст.199 Сімейного кодексу України, про утримання батьками дітей, що продовжують навчання, тому вона вимушена звернутись до суду з даною позовною заявою. Позивач у судовому засіданні на заявлених позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просив суд визначити аліменти у розмірі 1/16 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, надав відзив в якому вказав, що на даний час не працює, що він за професією тракторист, проте у зв`язку з економічним становищем працевлаштуватись немає можливості, на обліку у Подільському міськрайонному центрі зайнятості не перебуває та проживає за рахунок присадибної ділянки в [ADDRESS] , інших джерел доходу немає. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 28.08.2015 року було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 20.08.2015 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Гоноратської сільської ради Котовського району Одеської області 16.12.2002 року відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки Міжнародного гуманітарного університету від 05.11.2020 року № 898, [PERSON] дійсно навчається на третьому курсі Міжнародного гуманітарного університету, Інституті права, економіки та міжнародних відносин (спеціальність: 081 «право» (бакалавр, контракт), денної форми навчання). Термін навчання з 07.09.2022 року до липня 2022 року. Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Згідно ч.1 ст.199 СК України батьки зобов`язані утримувати повнолітню дитину, якщо вона продовжує навчання, але не більше ніж досягнення нею 23-х річного віку за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. З огляду на встановлені обставини справи суд приходить до висновку, що дочка сторін [PERSON] , [INFO] потребує матеріальної допомоги, яку не надає відповідач та справедливим розміром, яка на думку суду має бути у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання, починаючи стягнення з дня подання позову до суду і до закінчення навчання чи до досягнення нею 23 років - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Розмір аліментів який просив визначити відповідач у розмірі 1/16 частини з усіх видів його заробітку (доходу), суд вважає недопустимим, так як він не надав жодних доказів, які б свідчили, про його скрутне матеріальне становище, а докази про те, що відповідач є безробітним, на даний час не звільняє його від обов`язку сплачувати аліменти на утримання дочки студентки в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею 23-х років. При цьому суд виходить з того, що рішення у даній справі не повинно спричинити погіршення матеріального забезпечення відповідача. За вимогами положень п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору, а тому останній у відповідності до положень ст.ст.141, 142 ЦПК України має бути стягнутий на користь держави з відповідача у справі в сумі 840,00 грн. Відповідно до ст. 191 СК аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved