Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до Липовецького районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визначення за нею та покійною матір»ю часток майна, що знаходяться у спільній сумісній власності, та визнання права власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є одним із чотирьох співвласників квартири [ADDRESS], згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого 27.04.1994 року Липовецькою районною державною адміністрацією Вінницької області, зареєстрованого Вінницьким обласним об»єднаним бюро технічної інвентаризації 16.05.1994 року за №56/84. Іншими співвласниками квартири являються [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Всі разом проживали у вказаній квартирі. [INFO] померла мати позивача [PERSON], після смерті якої [PERSON] прийняла спадщину, оскільки постійно проживала з нею на час відкриття спадщини. Заповіт померла не залишала. Квартира [ADDRESS] приватизована та належить чотирьом особам. В правовстановлюючому документі частки кожного із співвласників вказані не були, лише зазначена загальна частка на всіх - 7/125 від всього житлового будинку, тому квартира є спільною сумісною власністю чотирьох осіб і частки кожної з них завідомо не визначені. У даному об'єкті власності наявний факт відсутності існування ідеальних часток кожного із співвласників, які б давали можливість виявити обсяг їх прав за наявності бажання одержати конкретну частину у спільному майні та розпоряджатися нею. Здійснити поділ нерухомого майна (квартири) за домовленістю між його співвласниками неможливо, оскільки один із співвласників помер, а за його життя договір про поділ майна, що є у спільній сумісній власності, укладеним не був. Так як у разі поділу майна частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними й інше не встановлено домовленістю між ними та законом, просить суд визначити, що їй та померлій матері [PERSON] належать частки квартири у розмірі по 1/4 кожному. А також просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], на належну їй ? частку, оскільки прийняла спадщину після її смерті у встановленому законом порядку. Нотаріус відмовив у оформленні спадщини, оскільки не визначені частки квартири, які належать померлим. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явилась, надала суду заяву, в якій позов підтримала та просила суд розгляд справи проводити в її відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання також не з'явилась, проте надали суду заяву, в якій позовні вимоги визнали, не заперечували проти задоволення позову та просили суд розгляд справи проводити в їх відсутності. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи у їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним у справі доказам, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частина 3 статті 10 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. У відповідності до Свідоцтва про право власності на житло, виданого 27.04.1994 року Липовецькою районною державною адміністрацією Вінницької області, зареєстрованого Вінницьким обласним об»єднаним бюро технічної інвентаризації 16.05.1994 року за №56/84, співвласниками квартири [NUMBER], розташованої в [ADDRESS], являються [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. У свідоцтві про право власності на житло частки кожного із співвласників не вказані, лише зазначена загальна частка на всіх - 7/125 від всього житлового будинку ( а.с.8) . [INFO] померла [PERSON] ( свідоцтво про смерть - а.с.5). Після її смерті відкрилася спадщина. За життя померлою заповіт не складався.. Постановою державного нотаріуса Липовецької державної нотаріальної контори Вінницької області від 03.07.2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом , оскільки не визначена частка квартири, яка належала померлій (а.с.16). Правовідносини, що є предметом даного спору регулюються Главою 26 „Право спільної власності" Книги третьої та Книгою шостою „Спадкове право" Цивільного кодексу України (2004 року). На підставі ч. 1 ст. 369 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч.1 ст. 369 ЦК України). В силу ст.. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними (ч.1).У разі поділу майні, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (абз. 1 ч.2). Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню (ч.4). Отже, як встановлено судом, квартира під [ADDRESS], є спільною сумісною власністю чотирьох осіб, частки кожного з них не визначені. У даному об'єкті власності наявний факт відсутності існування ідеальних часток кожного із співвласників, які б давали можливість виявити обсяг їх прав за наявності бажання одержати конкретну частину у спільному майні та розпоряджатися нею. Здійснити поділ нерухомого майна (квартири) за домовленістю між його співвласниками неможливо, оскільки один із співвласників помер, а за його життя договір про поділ майна, що є у спільній сумісній власності, укладеним не був. Так як у разі поділу майна частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, суд вважає, що кожному із власників: [PERSON], яка померла [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], належить по 1/4 частині квартири [NUMBER], що розташована по [ADDRESS] , або по 7/500 частині житлового будинку. Крім цього, судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] ( свідоцтво про смерть серії [NUMBER], а .с. 5). В силу ст. 1223 ЦК України ( 2004 року, який діяв на час смерті спадкодавця), право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. З матеріалів спадкової справи стало відомо, що [PERSON] заповіту не залишала , а отже, в такому випадку настає спадкування за законом. Згідно із ст. 1261 ЦК України [PERSON], як дочка покійної, що підтверджено її свідоцтвом про народження та свідоцтвом про шлюб ( а.с.6,7) є спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері. Прийняла спадщину [PERSON] протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця, у відповідності до ст. 1268 , 1269 ЦК України , шляхом подачі 14.03.2013 року заяви про прийняття спадщини до Липовецької державної нотаріальної контори Вінницької області за місцем відкриття спадщини ( а.с.28). Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] немає, ще одна дочка покійної [PERSON] та чоловік [PERSON] відмовились від прийняття спадщини та від своїх часток у спадщині за законом протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, про що надали нотаріусу відповідні заяви 14.03.2013 року( а.с.29, 30). До складу спадкового майна, що залишилось після смерті [PERSON] входить 1/4 частка квартири [NUMBER] ( або 7/500 частин будинку), що розташована по [ADDRESS] , загальною площею 37,2 кв.м., житловою площею 24,3 кв.м, яка належала їй на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 27.04.1994 року Липовецькою районною державною адміністрацією Вінницької області, зареєстрованого Вінницьким обласним об»єднаним бюро технічної інвентаризації 16.05.1994 року за №56/84. Зі змісту ст.60 ЦПК України, слідує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України. З огляду на вищевикладене та у контексті наведених правових норм регулювання предмета спору, суд дійшов висновку, що [PERSON] доведено обставини викладені нею у позовній заяві, а тому за нею слід визнати право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частку квартири [ADDRESS] після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Крім того, визначити, що [PERSON] та [PERSON], які є співвласниками квартири [ADDRESS], що перебуває у їх спільній сумісній власності належать по 1/4 частці цієї квартири кожному. На підставі ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання [PERSON] та [PERSON] позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачами позовних вимог та ухвалює рішення про їх задоволення. На підставі ст.ст. 25, 346, 369, 272, 1217, 1218 - 1223, 1226, 1233, 1234, 1235, 1241, 1268 -1270, 1299 ЦК України (2004 року) та

Outcome: approved