Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

16 вересня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк "ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач кошти отримав. В порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобовязання не виконав. Станом на 18.06.2017 року заборгованість відповідача за кредитом становить 20391,24 грн. На підставі вищевикладеного позивач просить суд постановити рішення про стягнення з відповідача [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк "ПриватБанк», заборгованість по кредитному договору №б/н від 16.09.2010 року на загальну суму 20391,24 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, але ним подано заяву в якій вказує, що він просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги свого довірителя підтримує в повному обємі та проти розгляду справи у відсутності відповідача не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак від нього не надійшло повідомлення про причину неявки, а тому суд у відповідності до ч.4 ст.169 ЦПК України приходить до висновку, що справу слід розглядати в порядку заочного провадження. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Із кредитного договору № б\\н від 16.09.2010 року вбачається, що Кредитор ПАТ КБ ПРИВАТБАНК надав Позичальнику [PERSON] у кредит кошти, як ліміт на кредитну картку. Свої зобовязання Кредитор перед Позичальником виконав і надав йому кредитні кошти. Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором №б/н від 16.09.2010 року станом на 18.06.2017 року позичальник не виконав умов кредитного договору, а саме не сплачує кредит та не сплачує відсотки за користування кредитними коштами та має заборгованість в сумі 20391,24 грн., яка складається з наступного: 497,66 грн. заборгованість за кредитом; 15145.12 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3301,26 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 947,20 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ст.ст.1049, 1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах встановлених договором. У відповідності до ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач має невиконанні грошові зобов'язання перед позивачем, то суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Оскільки рішення ухвалено на користь позивача, то з відповідача підлягає стягненню на його користь витрати повязані із сплатою судового збору в сумі 1600,00 грн. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved