Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою [PERSON] про визнання права власності на частину в спадковому нерухомому майні, яке придбане під час шлюбу та на частину в спадковому майні, та просила суд визнати за нею право власності на 1/2 ідеальну частину в спільному подружньому майні, яке було набуто в шлюбі укладеному між нею та [PERSON], померлим [INFO], а саме визнати за нею право власності на 1/2 ідеальну частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; визнати неповнолітнього [PERSON], [INFO], власником спадкового майна [PERSON], померлого [INFO], а саме визнати за ним право власності на 1/4 ідеальну частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а право власності на іншу 1/4 частину спірного нерухомого майна визнати за відповідачкою [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] та неповнолітній позивач [PERSON] не з'явились, подали письмові заяви про слухання справи без їх участі, позивачі свої позовні вимоги підтримали повністю, просили задовольнити позов. Також просили суд судові витрати залишити за ними та не стягувати їх з відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, подала письмову заяву про слухання справи без її участі, з позовом повністю згодна та не заперечує в задоволенні позову. Третя особа, представник Корюківської районної державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без їх участі, у вирішенні позову покладається на розсуд суду. Також повідомили, що 01 липня 2016 року заведена спадкова справа №170/2016 до майна померлого [INFO] [PERSON]. З заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] та [PERSON]. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. В зв'язку з неявкою до суду сторін фіксація судового процесу відповідно до ст.197 ЦПК України не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] перебувала з [PERSON] в шлюбі, зареєстрованого у Шишківській сільській раді Корюківського району Чернігівської області 01 вересня 2001 року, актовий запис за №04, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00017020607 сформованим 23 серпня 2016 року та наданим Корюківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області. Від спільного подружнього життя з [PERSON] є неповнолітня дитина, син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданим 28 листопада 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Корюківського районного управління юстиції Чернігівської області Україна. В період шлюбу з [PERSON] був придбаний житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу будинку посвідченого 31 жовтня 2001 року державним нотаріусом Корюківської державної нотаріальної контори за реєстровим №3187, який був укладений між продавцем з одного боку та покупцем з іншого боку, в якості покупця вказаного в договорі нерухомого майна був зазначений [PERSON], тому в КРКП «Рампа» бюро технічної інвентаризації було зареєстровано право власності на придбаний житловий будинок з надвірними будівлями за [PERSON], що підтверджується довідкою КРКП «Рампа» бюро технічної інвентаризації №79/03-16 від 18 березня 2016 року. Моє сімейне життя з [PERSON] не склалось, наш шлюб було розірвано, після розірвання шлюбу мені присвоєно прізвище "[PERSON]", що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] виданим 13 травня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Корюківського районного управління юстиції Чернігівської області Україна. Після розірвання шлюбу, [PERSON] та [PERSON] спільне подружнє майно в натурі не ділили. 23 жовтня 2010 року позивач уклала з [PERSON] шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Корюківського районного управління юстиції Чернігівської області за актовим записом №65, після укладення шлюбу позивач змінила своє прізвище «[PERSON]» на прізвище «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] виданим 23 жовтня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Корюківського районного управління юстиції Чернігівської області. [INFO], бувший чоловік позивача та батько неповнолітнього [PERSON] [PERSON] помер, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть, виданим 23 лютого 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Корюківського районного управління юстиції у Чернігівській області. На майно померлого [PERSON], яке складається з вищевказаного житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], відкрилась спадщина. Заповіту померлий не залишив. Спадкоємцями першої черги на майно померлого є в рівних частках: спільна неповнолітня дитина та мати померлого - відповідачка [PERSON] Інших спадкоємців першої черги немає. Син позивача [PERSON] та відповідачка [PERSON] прийняли спадщину. Від імені своєї неповнолітньої дитини позивач [PERSON] звернулась до Корюківської районної державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, була відкрита спадкова справа №59165367, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №44312650 наданим 01 липня 2016 року Корюківською районною державною нотаріальною конторою. Так як спадковий будинок був придбаний позивачем [PERSON] та померлим в період шлюбу, то після відкриття спадщини позивач звернулась до Корюківської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право власності на частину в спільному подружньому майні. Державний нотаріус відмовився видати їй таке свідоцтво, мотивувавши відмову тим, що один з подружжя вже помер. Нотаріус порекомендувала позивачу звернутись з позовною заявою до суду для визнання за нею права власності на частку в спільному подружньому майні, на яке відкрилась спадщина, в тому числі, нотаріус порекомендувала позивачу вирішити питання і на частку її неповнолітньої дитини в спадковому майні. Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності, Позивач позбавлена можливості позасудовим шляхом вирішити питання своєї частки в спільному подружньому майні та частки свого неповнолітнього сина в спадковому майні, тому вимушена звернутись до суду з даним позовом. Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.3 ст.368 Цивільного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст.370 Цивільного кодексу України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Отже, позивач [PERSON] та померлий [PERSON] мають право кожен на рівні частки вищевказаного спірного нерухомого майна, яке було набуто ними в період шлюбу, а саме, на рівні частки в житловому будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], тому вона вимушена просити суд визнати за нею право власності на 1/2 частину вищевказаного спірного житлового будинку з надвірними будівлями. Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Неповнолітній син позивача є сином померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження, де померлий вказаний батьком сина, отже, неповнолітня дитина позивача є спадкоємцем померлого. Відповідач [PERSON] є матір'ю померлого, отже, вона також є спадкоємцем першої черги майна померлого [PERSON] Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або який подав заяву до нотаріальної контори, вважається таким, що прийняв спадщину. Таку заяву від імені неповнолітньої дитини позивач подала до нотаріальної контори, була відкрита спадкова справа, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Наскільки відомо позивачу, такі ж дії здійснила і відповідач [PERSON] Враховуючи те, що позивач [PERSON] просить визнати за нею право власності на 1/2 частину спірного спадкового будинку, який є спільним подружнім майном, то її неповнолітня дитина та відповідач мають право на отримання у спадок в рівних частках на решту 1/2 частини спірного житлового будинку з надвірними будівлями, тобто, кожен з них має право власності на 1/4 спірного нерухомого майна, тому позивач вимушена просити суд визнати право власності на 1/4 частину і за її неповнолітнім сином. Той факт, що спадкове майно є майном позивача та померлого спільним подружнім майном, а неповнолітня дитина позивача та відповідач є спадкоємцями померлого та власниками відповідних часток в нерухомому майні, підтверджується документально: Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00017020607, де вказано про реєстрацію шлюбу позивача [PERSON] з [PERSON] 01 вересня 2001 року; свідоцтвом про народження [NUMBER] спільного з відповідачем сина, де померлий зазначений батьком дитини; договором купівлі-продажу житлового будинку посвідченого 31 жовтня 2001 року, довідкою КРКП «РАМПА» про стан та вартість спірного житлового будинку, свідоцтвом про смерть [PERSON] [INFO], свідоцтвом про шлюб позивача; витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі; свідоцтвом про розірвання шлюбу з [PERSON] та іншими документами. Згідно довідки КРКП «Рампа» бюро технічної інвентаризації №96/03-16 від 31 березня 2016 року, вартість спірного житлового будинку становить 68337,00 грн., отримав знос 50% , є надвірні будівлі: сарай, загальна вартість спірної садиби становить 75258,00 грн. Вартість 1/2 частки позивача становить 37629,00 грн. (75258:2), вартість 1/4 частки неповнолітнього сина становить 18814,50 грн. (75258:4), загальна вартість часток позивача та її сина становить 56443,50 грн. (37629,00+18814,5), що і є ціною позову. Земельна ділянка під садибою належить міській раді. За таких обставин позов є законним, обґрунтованим і підтвердженим відповідними доказами і тому підлягає задоволенню. Так як позивачі просять суд залишити сплачені при подачі позову судові витрати за ними, тому судові витрати по сплаті судового збору сплачені позивачами при подачі позову до суду слід залишити за позивачами.

Outcome: approved