Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

16 лютого 2018 року до суду звернулася[PERSON] з позовом, в якій просила встановити факт родинних відносин та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом,обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що [INFO] року у м.Маріуполь Донецької області у віці 65 років померла мати позивачки, [PERSON].Вказує, що після смерті матері залишилась спадщина у вигляді: земельної ділянки площею 5,2100 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на землях Златоустівської сільської ради та належала померлій згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 15 серпня 2005 року на підставі розпорядження голови Волноваської районної державної адміністрації від 29.03.2005 року №230 та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за [NUMBER]; житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] та належав померлій згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Златоустівської сільської ради від 02.04.2008 року №13 та зареєстрованого Волноваським бюро технічної інвентаризації 11.06.2008 року за реєстраційним [NUMBER]; земельної ділянки площею 0,1584 га, наданої для будівництва та обслуговування вказаного вище будинку та належала померлій відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 18 жовтня 2002 року на підставі рішення виконкому Златоустівської сільської ради від 18 грудня 1996 року № 18 та зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №143.Вказала, що вона є єдиною спадкоємницею після смерті матері та інших спадкоємців не має. Зазначила, що коли вона звернулася до нотаріальної контори після смерті матері з питанням отримання свідоцтва про право на спадщину за законом то нотаріус відмовив у видачі свідоцтва вказуючи, що під час аналізу поданих документів було встановлено розбіжності, які не дають можливість встановити факт родинних стосунків між її мамою, [PERSON], та позивачкою, [PERSON], оскільки в прізвищі позивачки є розбіжності в документах, за паспортом прізвище позивачки «[PERSON]», а в свідоцтві про шлюб вказано «[PERSON]». Тому вона змушена була звернутися до суду з питанням встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. В судове засідання позивач [PERSON] не прибула, подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги згідно з заявою підтримала. Представник відповідача Златоустівської сільської ради Волноваського району Донецької області в судове засідання не з'явився, просить справу розглянути без участі її представника, заперечень проти позову не має, позов визнає в повному обсязі. З огляду на такі обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів. На виконання вимог ст.178 ЦПК України відповідач у встановлений судом строк відзиву не надав. Враховуючи те, що позивачка позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає повністю, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження, за наявними матеріалами, в порядку ст.ст.200, 206 ЦПК України. Суд, дослідивши документи справи вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року, [INFO] року померла [PERSON](а.с.11 ). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у виглядіземельної ділянки площею 5,2100 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на землях Златоустівської сільської ради та належала померлій згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 15 серпня 2005 року на підставі розпорядження голови Волноваської районної державної адміністрації від 29.03.2005 року №230 та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за [NUMBER]; житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] та належав померлій згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Златоустівської сільської ради від 02.04.2008 року №13 та зареєстрованого Волноваським бюро технічної інвентаризації 11.06.2008 року за реєстраційним [NUMBER]; земельної ділянки площею 0,1584 га, наданої для будівництва та обслуговування вказаного вище будинку та належала померлій відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 18 жовтня 2002 року на підставі рішення виконкому Златоустівської сільської ради від 18 грудня 1996 року № 18 та зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №143.( а.с.13,14 ). Згідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 99/02-31 від 16.02.2018 року приватного нотаріуса Волноваського районного нотаріального округу Гончарова М.Л. спадкову справу до майна померлої [PERSON] заведено 24.10.2017 р. під № 174/2017 на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини. Заява зареєстрована в Книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 453. Спадкоємець, [PERSON] не подала документи на підтвердження родинних стосунків (мати-донька) із померлою, оскільки в наданому нею Свідоцтві про укладення шлюбу (Серія [NUMBER], видане 05.03.1994 року Златоустівською сільською радою) її дошлюбне прізвище на російській мові вказано «[PERSON]» (прізвище померлої на українській мові «[PERSON]»,на російській мові вказано «[PERSON]» ), а прізвище після реєстрації шлюбу вказано «[PERSON]», а в паспорті її прізвище «[PERSON]».( а.с.22 ). Як видно з свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 03.10.1973 року, на російській мові зроблено запис, що [INFO] року народилась «[PERSON]» (дошлюбне прізвище позивачки), матір'ю якої є «[PERSON]» (а.с.8). 05.03.1994 р. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії Серія [NUMBER], видане 05.03.1994 року Златоустівською сільською радою (а.с. 9). Таким чином, має місце розбіжність в прізвищі позивачки [PERSON] в паспорті та свідоцтві про шлюб. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому ч.5 даної статті вказує, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно п.2 ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Встановлення факту родинних відносин тягне для позивачки юридичні наслідки, а саме, дає змогу отримати спадщину. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" визначено, що за наявності умов для одержання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні спадщини такі справи розглядаються за правилами позовного провадження. На підставі викладеного та враховуючи те, що судом встановлено родинні відносини між позивачкою і спадкодавцем, та на момент смерті мати позивачки була власником земельної ділянки, однак розбіжності в прізвище спадкоємниці в документах, паспорті та свідоцтві про шлюб не перешкоджають позивачці реалізувати свої спадкові права. Інших спадкоємців, які претендують на вказане спадкове майно немає, а позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, тому суд вважає, що позов слід задовольнити. Вказані правовідносини регулюються ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1223,1261,1268 ЦК України, п.2 ч.1 ст.81 ЗК України, п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України.

Outcome: approved